title: 1999/271/EG: Kommissionens beslut av den 9 december 1998 om ett förfarande enigt artikel 85 i EG-fördraget (IV/34.466  Greek Ferries) (delgivet med nr K(1998) 3792) (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Greece
ferryboat
fine
maritime transport
restriction on competition
transport price

formats: html pdf print

text: L 109/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 KOMMISSIONENS BESLUT av den 9 december 1998 om ett f(cid:246)rfarande enigt artikel 85 i EG-f(cid:246)rdraget (IV/34. 466 — Greek Ferries) (delgivet med nr K(1998) 3792) (Endast de grekiska och italienska texterna (cid:228)r giltiga) (Text av betydelse f(cid:246)r EES) (1999/271/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av F(cid:246)rdraget om uppr(cid:228)ttandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:229)dets f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86 av den 22 december 1986 om detaljerade regler f(cid:246)r till(cid:228)mpning av artiklarna 85 och 86 i f(cid:246)rdraget p(cid:229) sj(cid:246)- farten (1), (cid:228)ndrad genom Anslutningsakten f(cid:246)r (cid:214)ster- rike, Finland och Sverige, s(cid:228)rskilt artiklarna 11 och 19 i denna, med beaktande av kommissionens beslut av den 21 februari 1997 om att inleda ett f(cid:246)rfarande i detta (cid:228)rende, sedan ber(cid:246)rda parter beretts tillf(cid:228)lle att inkomma med synpunkter p(cid:229) de inv(cid:228)ndningar som gjorts av kommis- f(cid:246)rordningen (EEG) nr sionen enligt artikel 23 i 4056/86 och kommissionens f(cid:246)rordning (EEG) nr 4260/88 (2) om de anm(cid:228)lningar, klagom(cid:229)l, ans(cid:246)kningar och f(cid:246)rh(cid:246)r som avses i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86, senast (cid:228)ndrad genom Anslutningsakten f(cid:246)r (cid:214)sterrike, Finland och Sverige, heten om att priserna p(cid:229) f(cid:228)rjelinjerna mellan Grekland och Italien var mycket lika. Kommis- sionen genomf(cid:246)rde unders(cid:246)kningar enligt artikel 18. 3 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86 p(cid:229) kontoren hos sex f(cid:228)rjerederier, fem i Grekland och ett i Italien. Vid unders(cid:246)kningarna fann kommissio- nen skriftliga bevis f(cid:246)r att ett antal f(cid:228)rjerederier under flera (cid:229)r hade ing(cid:229)tt pris(cid:246)verenskommelser. Beg(cid:228)ran om upplysningar enligt artikel 16 i f(cid:246)r- ordning (EEG) nr 4056/86 skickades senare till Minoan Lines, Strintzis Lines och Anek Lines med beg(cid:228)ran om n(cid:228)rmare uppgifter om de doku- som uppt(cid:228)cktes vid unders(cid:246)kningarna. ment Kommissionen inledde ett f(cid:246)rfarande den 21 februari 1997 genom att skicka ett med- delande om inv(cid:228)ndningar till de sju f(cid:246)retag som detta beslut riktar sig till och till Med Link och Hellenic Mediterranean Lines. Ett muntligt f(cid:246)r- h(cid:246)r h(cid:246)lls den 13 och 14 maj 1997. formellt B. F(cid:246)retagen (2) De f(cid:246)retag som ber(cid:246)rs av detta f(cid:246)rfarande (cid:228)r f(cid:228)rjerederier med rorofartyg i passagerar- och godstrafik p(cid:229) ett antal linjer mellan Grekland och Italien, n(cid:228)rmare best(cid:228)mt f(cid:246)ljande: efter samr(cid:229)d med R(cid:229)dgivande kommitte´n f(cid:246)r kartell- och monopolfr(cid:229)gor inom sj(cid:246)transportsektorn, och — Minoan Lines, Heraklion, Kreta, Grekland (nedan kallat Minoan) av f(cid:246)ljande sk(cid:228)l: DEL I FAKTA A. Bakgrunden till detta beslut (1) Bakom detta beslut ligger ett klagom(cid:229)l av den 23 augusti 1992 fr(cid:229)n en f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r allm(cid:228)n- (1) EGT L 378, 31. 12. 1986, s. 4. (2) EGT L 376, 31. 12. 1988, s. 1. — Strintzis Lines Piraeus, Grekland (nedan kal- lat Strintzis) — Anek Lines, Hania, Kreta, Grekland (nedan kallat Anek) — Marlines SA, Piraeus, Grekland (nedan kallat Marlines) — Karageorgis Lines, Piraeus, Grekland (nedan kallat Karageorgis) — Ventouris Group Enterprises SA, Piraeus, Grekland (nedan kallat Ventouris Ferries) — Adriatica di Navigazione SpA, Venedig, Ita- lien (nedan kallat Adriatica). 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/25 (3) (4) (5) (6) C. Marknaden Den relevanta marknaden (cid:228)r marknaden f(cid:246)r f(cid:228)r- jetrafik med rorofartyg mellan Grekland och Ita- lien. finns tre stora linjer mellan Italien och Det Grekland med regulj(cid:228)rtrafik f(cid:246)r passagerare, bilar och lastbilar. Dessa (cid:228)r linjerna mellan Ancona (Italien) och Patras (Grekland), Brindisi (Italien) och Patras (Grekland) samt Bari (Ita- lien) och Patras (Grekland). Dessutom finns en f(cid:228)rjelinje mellan Trieste och Patras och p(cid:229) senare tid (cid:228)ven mellan Venedig och Patras. Det st(cid:229)r klart att dessa linjer inte drivs obero- ende av varandra som separata marknader och det finns en viss grad av utbytbarhet mellan dem beroende p(cid:229) resen(cid:228)rens avrese- och godsets avs(cid:228)ndningsort och destination, preferenser i fr(cid:229)ga om restid osv. Kommissionen anser emel- lertid inte att detta f(cid:246)rfarande kr(cid:228)ver att utbyt- barheten mellan dessa linjer granskas p(cid:229) djupet, eftersom det agerande som granskas inom ramen f(cid:246)r f(cid:246)rfarandet omfattade alla de tre st(cid:246)rsta lin- jerna, (cid:229)tminstone under en viss del av perioden ifr(cid:229)ga. P(cid:229) linjen mellan Patras och Ancona fanns, (cid:229)tminstone under en del av den tid d(cid:229) en (cid:246)ver- tr(cid:228)delse misst(cid:228)nks ha p(cid:229)g(cid:229)tt, fem stora f(cid:228)rjere- derier, n(cid:228)mligen Minoan, Anek, Strintzis, Marli- nes och Karageorgis. Karageorgis upph(cid:246)rde med trafiken 1993. (cid:138)tminstone ett annat rederi, Superfast Ferries, har nyligen g(cid:229)tt in p(cid:229) mark- naden och omfattas inte av detta f(cid:246)rfarande. P(cid:229) linjerna mellan Patras och Bari samt Patras och Brindisi finns m(cid:229)nga rederier med regulj(cid:228)rtrafik ((cid:229)tminstone 11) och vissa rederier med s(cid:228)songs- trafik. P(cid:229) linjen mellan Patras och Ancona har Minoan, Anek, Strintzis, Marlines och Karageor- gis tillsammans en andel av trafiken som under tiden f(cid:246)r (cid:246)vertr(cid:228)delsen uppgick till n(cid:228)stan 100 %. Under 1993 hade Ventouris Ferries, Adriatica, Hellenic Mediterranean Lines och Marlines tillsammans en andel p(cid:229) omkring 75 % av passagerartrafiken och 60 % av godstrafiken p(cid:229) linjerna mellan Patras och Bari samt Patras och Brindisi (1). (7) Omkring 1 258 000 passagerare och 229 000 transportfordon transporterades under 1996 fr(cid:229)n Grekland till Italien, och omkring 38 % respektive 46 % av dessa transporterades p(cid:229) lin- jen mellan Patras och Ancona. P(cid:229) linjen mellan (1) K(cid:228)lla: Cruise & Ferry Info. Patras och Brindisi var motsvarande siffror 35 % respektive 26 % och p(cid:229) linjen mellan Pat- ras och Bari 13 % respektive 16 %. Siffrorna f(cid:246)r 1993 var 1 316 003 passagerare och 213 839 transporterades transportfordon. Av omkring 49 % respektive 38 % p(cid:229) Patras-An- cona-linjen, 35 % respektive 38 % p(cid:229) Patras- Brindisi-linjen samt 10 % respektive 19 % p(cid:229) Patras-Bari-linjen. Ett j(cid:228)mf(cid:246)rbart antal passage- rare och fordon transporteras varje (cid:229)r fr(cid:229)n Ita- lien till Grekland. dessa D. Bevis (8) Detta beslut bygger huvudsakligen p(cid:229) f(cid:246)ljande bevis: a) Meddelanden som s(cid:228)nts mellan rederierna, oftast via telex, om inf(cid:246)rande och ber(cid:228)kning av priser. b) Medgivanden som Anek och Strintzis gjort i sina svar p(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran om upplysningar och kommissionens medde- lande om inv(cid:228)ndningar. Bevis f(cid:246)r 1987/1988/1989 (9) Av ett telex av den 15 mars 1989 fr(cid:229)n Minoan till Anek, tillhandah(cid:229)llet av Anek efter kommis- sionens beg(cid:228)ran om upplysningar, framg(cid:229)r att det under 1987 h(cid:246)lls (cid:246)verl(cid:228)ggningar om 1988 (cid:229)rs tariffer p(cid:229) Patras-Ancona-linjen. En pris(cid:246)ver- enskommelse uppn(cid:229)ddes den 18 juli 1987. I telexet uppger Minoan f(cid:246)ljande: ”Prispolitiken f(cid:246)r 1988, fastst(cid:228)lld tillsammans med andra ber(cid:246)rda parter, beslutades den 18 juli 87. Detta har i sj(cid:228)lva verket varit normal praxis. ” (10) Anek b(cid:246)rjade trafikera f(cid:228)rjelinjen mellan Patras och Ancona under 1989. Under 1989 h(cid:246)lls (cid:246)ver- l(cid:228)ggningar om vilka tariffer Anek skulle till- l(cid:228)mpa. I det telex som n(cid:228)mns i sk(cid:228)l 9 skriver Minoan: ”Vi beklagar att er v(cid:228)gran att helt acceptera de f(cid:246)rslag som vi lade fram i v(cid:229)rt tidi- gare [meddelande] (cid:229)tminstone f(cid:246)r n(cid:228)rvarande f(cid:246)rhindrar ing(cid:229)endet av ett mer omfattande avtal som skulle vara oerh(cid:246)rt f(cid:246)rdelaktigt f(cid:246)r v(cid:229)ra f(cid:246)retag. Vi syftar naturligtvis p(cid:229) ert avvi- sande av v(cid:229)ra f(cid:246)rslag om fastst(cid:228)llandet av en gemensam prispolitik f(cid:246)r Patras-Ancona-linjen och vi ber er ha f(cid:246)rst(cid:229)else f(cid:246)r de st(cid:229)ndpunkter som vi beskriver nedan, som (cid:228)r avsedda som ett svar p(cid:229) er uppfattning att ni inte kan acceptera L 109/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 den g(cid:228)llande tariffen f(cid:246)r transportfordon (cid:229)r 1989 och att prispolitiken f(cid:246)r (cid:229)r 1990 inte kan fastst(cid:228)llas omedelbart. ” (11) Minoan f(cid:246)rs(cid:246)kte sedan (cid:246)vertala Anek att ansluta sig till pris(cid:246)verenskommelsen genom att infor- mera f(cid:246)retaget om hur framg(cid:229)ngsrikt (cid:246)verens- kommelsen hade till(cid:228)mpats: ”P(cid:229) den aktuella linjen har under de senaste tre m(cid:229)naderna alla rederier p(cid:229) Patras-Ancona-linjen kommit (cid:246)verens om tv(cid:229) h(cid:246)jningar av biljettpriserna f(cid:246)r transport- fordon p(cid:229) sammanlagt 40 % och detta har san- nerligen inte lett till n(cid:229)gra diskussioner eller sv(cid:229)- righeter med v(cid:229)ra f(cid:246)rarkolleger”. (12) Sedan man (cid:229)tminstone tillsvidare misslyckats med att (cid:246)vertala Anek att ansluta sig till (cid:246)ver- enskommelsen, beslutade Minoan, Karageorgis, Marlines och Strintzis att fr(cid:229)n och med den 26 juni 1989 gemensamt till(cid:228)mpa exakt samma tariffer f(cid:246)r transportfordon som Anek. Mycket detaljerade tabeller utv(cid:228)xlades mellan parterna och Anek fick b(cid:229)de muntlig och skriftlig infor- mation om resultatet. Den 22 juni 1989 skick- ade Minoan till och med ett telex till Anek d(cid:228)r man meddelade att de andra fyra f(cid:246)retagen hade f(cid:246)r avsikt att till(cid:228)mpa Aneks tariffer fr(cid:229)n och med den 26 juni 1989. Bevis f(cid:246)r 1990 (13) Parterna b(cid:246)rjade diskutera passagerarpriserna f(cid:246)r 1990 i juni 1989. Den 20 juni 1989 skickade Minoan detaljerade f(cid:246)rslag till Anek, Karageor- gis, Strintzis och Marlines om en gemensam pris- politik f(cid:246)r 1990 f(cid:246)r passagerare, bilar och lastbi- lar. I ett telex som Anek skickade till Minoan, Karageorgis, Marlines och Strintzis den 6 juli 1989 s(cid:228)gs att ”vi g(cid:229)r med p(cid:229) att en gemensam tariff f(cid:246)r passagerare fastst(cid:228)lls av alla de fem f(cid:246)retagen p(cid:229) Patras-Ancona. vi kan diskutera fr(cid:229)gan om transportfordon i oktober”. (14) Den 12 juni 1989 skickade Strintzis ett medde- lande till Minoan, Karageorgis, Marlines och f(cid:246)retaget uppger att ”priserna Anek i vilket ber(cid:228)knades p(cid:229) grundval av de telex som nyligen utv(cid:228)xlades, i enlighet med (cid:246)verenskommelsen mellan alla v(cid:229)ra f(cid:246)rtag att h(cid:229)lla sig till en gemensam prispolitik”. I detta fax anges priser och rabatter f(cid:246)r passagerare och fordon samt hamnavgifter i drakmer och i tio utl(cid:228)ndska valu- tor. (15) Anek bekr(cid:228)ftade sitt godk(cid:228)nnande av ”de f(cid:246)re- slagna tarifferna f(cid:246)r Patras-Igoumenitsa-Korfu- Ancona-linjen p(cid:229) grundval av v(cid:229)rt beslut om en gemensam prispolitik” i ett telex av den 14 juli 1989 riktat till de fyra andra f(cid:246)retagen. (cid:214)ver- l(cid:228)ggningarna fortsatte senare betr(cid:228)ffande vissa detaljer, bl. a. diskuterades priserna f(cid:246)r jeepar i ett telex fr(cid:229)n Strintzis till de andra f(cid:246)retagen den 17 juli 1989 och i ett telex fr(cid:229)n Anek till de andra f(cid:246)retagen den 22 september 1989. (16) I ett fax som Strintzis den 8 december 1989 skickade till Minoan, Anek, Karageorgis och Hellenic Mediterranean Lines (1) angavs de nya priser f(cid:246)r olika lastbilskategorier som skulle till- l(cid:228)mpas fr(cid:229)n och med den 10 december 1989 p(cid:229) linjerna mellan Patras och Ancona, Patras och Bari respektive Patras och Brindisi. I detta fax uppgavs ocks(cid:229) att fotokopian hade underteck- nats ”(cid:228)ven av Ventouris Ferries” och p(cid:229) tabellen (cid:246)ver tariffer finns sex underskrifter. (17) Av ett annat telex framg(cid:229)r den gemensamma prispolitik som till(cid:228)mpades 1990. I detta telex av den 11 april 1990 fr(cid:229)n Anek till Karageorgis, Minoan och Strintzis, h(cid:228)nvisar Anek till ”de telex som utv(cid:228)xlats mellan de fyra f(cid:246)retagen om prispolitiken och bekr(cid:228)ftar att ”v(cid:229)r (cid:246)verenskommelse g(cid:228)ller bil- jettpriserna f(cid:246)r passagerare, personbilar och last- bilar, men inte agentprovision eller grupprabat- ter”. Patras-Ancona-linjen” f(cid:246)r (18) (cid:214)verl(cid:228)ggningar h(cid:246)lls (cid:229)ter om gemensamma h(cid:246)j- ningar av biljettpriserna f(cid:246)r lastbilar under 1990. Flera telex utv(cid:228)xlades mellan f(cid:246)retagen under september och oktober och Strintzis arrangerade ett m(cid:246)te i sina lokaler. I ett telex av den 5 september 1990 riktat till Anek, Karageor- gis och Minoan, uppger Strintzis att ”ett villkor f(cid:246)r till(cid:228)mpningen av den f(cid:246)reslagna h(cid:246)jningen (cid:228)r att biljettpriserna p(cid:229) Bari- och Brindisi-linjerna h(cid:246)js i proportion till denna; icke desto mindre (cid:228)r det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att n(cid:229) en princip(cid:246)verenskom- melse mellan v(cid:229)ra fyra f(cid:246)retag”. I ett telex till Anek, Minoan och Strintzis skriver Karageorgis att ”i enlighet med v(cid:229)rt gemensamma beslut. m(cid:229)ste vi h(cid:246)ja priserna f(cid:246)r lastbilar fr(cid:229)n och med 20 oktober 1990”. D(cid:228)refter f(cid:246)ljer en detaljerad prislista. Karageorgis skriver vidare: ”Var v(cid:228)n- liga och skicka ovanst(cid:229)ende telex i of(cid:246)r(cid:228)ndrad form till era hamnagenter och kunder s(cid:229) snart som m(cid:246)jligt”. (1) (cid:190)ven om det finns bevis f(cid:246)r att Hellenic Mediterranean Lines deltog i (cid:246)vertr(cid:228)delsen riktar sig inte detta beslut till det f(cid:246)retaget, eftersom kommissionen inte har kunnat s(cid:228)nda meddelandet om inv(cid:228)ndningar till f(cid:246)retaget. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/27 (19) Man n(cid:229)dde fram till en (cid:246)verenskommelse och Strintzis skickade den 30 oktober 1990 ett fax till (cid:229)tta f(cid:246)retag med f(cid:228)rjor som g(cid:229)r mellan Grek- land och Italien (Adriatica, Anek, Hellenic Mediterranean Lines, Karageorgis, Minoan, Med Lines, Strintzis och Ventouris Ferries). I detta fax s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi (cid:246)vers(cid:228)nder den slut- liga (cid:246)verenskommelsen om lastbilspriserna. Var v(cid:228)nliga bekr(cid:228)fta ert godk(cid:228)nnande av inneh(cid:229)llet och vi f(cid:246)resl(cid:229)r att priserna offentligg(cid:246)rs den 1 november och att de som (cid:246)verenskommet b(cid:246)rjar g(cid:228)lla den 5 november 1990”. D(cid:228)refter f(cid:246)ljer en tabell med priser i drakmer och italienska lire f(cid:246)r olika lastbilskategorier p(cid:229) linjerna fr(cid:229)n Pat- ras till Ancona, Bari och Brindisi. (20) Den 2 november 1990 skickade Minoan ett dokument till sina agenter med de nya priserna, giltiga fr(cid:229)n och med den 5 november 1990, d(cid:228)r man klart anger att priserna hade godk(cid:228)nts av alla f(cid:246)retagen p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien. (23) Bevis f(cid:246)r 1991 (21) Det framg(cid:229)r av flera dokument att man fortsatte att komma (cid:246)verens om tarifferna (cid:228)ven f(cid:246)r 1991. Karageorgis skickade den 10 augusti 1990 ett brev till Anek, Minoan och Strintzis om 1991 (cid:229)rs listpriser f(cid:246)r Patras-Ancona-linjen. I brevet s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”I enlighet med (cid:246)verenskommel- sen mellan de fyra f(cid:246)retagen om att det b(cid:246)r bli en h(cid:246)jning med 5 % ut(cid:246)ver de f(cid:246)rsta 5 % bifo- gas de nya prislistorna med de slutliga 10 %”. (22) Karageorgis, Minoan och Strintzis skickade den 22 oktober 1991 ett telex till Anek, d(cid:228)r det anges att ”. vi noterar att ni p(cid:229) Patras-Trieste- linjen till(cid:228)mpa samma pris som vi alla har kom- mit (cid:246)verens om f(cid:246)r Patras-Ancona-linjen. Ni m(cid:229)ste f(cid:246)rst(cid:229) att de otydliga formuleringarna oroar oss i h(cid:246)g grad, eftersom de medf(cid:246)r att den j(cid:228)mvikt som vi med stor sv(cid:229)righet har uppn(cid:229)tt f(cid:246)r alla de italienska hamnarna kan kollapsa. L(cid:229)t oss p(cid:229)minna er om att vi genom gemen- samma anstr(cid:228)ngningar — som ni sj(cid:228)lva deltog i — omorganiserade tarifferna p(cid:229) b(cid:228)sta m(cid:246)jliga s(cid:228)tt och fastst(cid:228)llde skillnader p(cid:229) grundval av dis- tansen i nautiska mil till hamnarna i Brindisi, Bari och Ancona. Vi b(cid:246)nfaller er d(cid:228)rf(cid:246)r att f(cid:246)r- svara — som ni borde g(cid:246)ra — (cid:246)verenskommel- sen mellan de 11 f(cid:246)retagen och de 36 fartygen p(cid:229) (cid:246)verfarten mellan Grekland och Italien efter- som den nuvarande (cid:246)verenskommelsen mycket v(cid:228)l skulle kunna kollapsa med tanke p(cid:229) de stora meningsskiljaktigheter som pyr under ytan. Vi f(cid:246)resl(cid:229)r att tariffen f(cid:246)r resan mellan Patras och Trieste b(cid:246)r l(cid:228)ggas 20 % (cid:246)ver den f(cid:246)r Patras-An- cona (vilket faktiskt var fallet tidigare) f(cid:246)r att den fullst(cid:228)ndigt skall harmonisera med skill- naderna mellan Ancona och de sydligare ham- narna. v(cid:229)ra f(cid:246)retag (cid:228)r skyldiga att meddela er att om ni insisterar p(cid:229) att till(cid:228)mpa samma pris fr(cid:229)n Trieste och Ancona till Grekland, kommer v(cid:229)r (cid:246)verenskommelse om en gemensam prispoli- tik f(cid:246)r Ancona-linjen att upph(cid:246)ra att g(cid:228)lla och varje f(cid:246)retag kommer att fastst(cid:228)lla sin egen pris- politik”. I Aneks svar av den 18 november 1991 p(cid:229) detta telex bekr(cid:228)ftas att det finns en (cid:246)verenskom- melse: ”Hotet att (cid:246)verge de gemensamma pri- serna p(cid:229) Ancona-linjen kan enligt v(cid:229)r uppfatt- ning inte baseras p(cid:229) att Anek inte till(cid:228)mpar denna ologiska och oacceptabla h(cid:246)jning p(cid:229) 20 %. Vi ber er d(cid:228)rf(cid:246)r att inte framh(cid:228)rda i er st(cid:229)ndpunkt f(cid:246)r att undvika att st(cid:246)ra samarbets- klimatet mellan de fyra f(cid:246)retagen, vilket skulle ha negativa konsekvenser f(cid:246)r oss alla. Till sist vill vi f(cid:246)rs(cid:228)kra er om att om Anek i framtiden skulle besluta att s(cid:228)tta in ett fartyg p(cid:229) Patras- Trieste-linjen utan att ta med Ancona, skulle tariffen naturligtvis vara h(cid:246)gre (cid:228)n den f(cid:246)r Pat- ras-Ancona-linjen, men inte 20 % h(cid:246)gre, vilket enligt all opartisk bed(cid:246)mning (cid:228)r minst sagt orea- listiskt”. Bevis f(cid:246)r 1992 (24) F(cid:246)retagens samverkan fortsatte under 1992. Den 22 juli 1991 skickade Strintzis en mycket detal- jerad lista (cid:246)ver passagerarpriser till Anek, Kara- georgis och Minoan, d(cid:228)r man skrev f(cid:246)ljande: ”Vi bifogar 1992 (cid:229)rs lista enligt (cid:246)verenskommel- sen p(cid:229) v(cid:229)rt m(cid:246)te den [ol(cid:228)sligt] juli. Var v(cid:228)nliga och bekr(cid:228)fta om ni godk(cid:228)nner”. D(cid:228)refter utv(cid:228)x- lades ett antal telex, d(cid:228)r man diskuterade olika s(cid:228)tt att handskas med drakmans v(cid:228)rdeminsk- ning. (25) Efter ett m(cid:246)te den 7 oktober 1991 mellan Strint- zis, Anek, Karageorgis och Minoan, skickade Strintzis ”enligt (cid:246)verenskommelse” listpriserna f(cid:246)r 1992 (Patras-Igoumenitsa-Korfu-Ancona-lin- jen) till de tre andra f(cid:246)retagen och beg(cid:228)rde deras L 109/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 godk(cid:228)nnande. Denna lista omfattade passagerar- priserna, uppdelade i h(cid:246)g- och l(cid:229)gs(cid:228)song och olika hyttkategorier, och priserna f(cid:246)r alla for- donskategorier. Parterna hade ocks(cid:229) kommit (cid:246)verens om perioderna f(cid:246)r h(cid:246)g- och l(cid:229)gs(cid:228)song samt om m(cid:229)ltidspriserna. Anek skickade sitt godk(cid:228)nnande via telex den 16 oktober 1991. Svaret vidarebefordrades till Karageorgis och Minoan. I Strintzis lokaler uppt(cid:228)cktes dessutom ett brev av den 18 oktober 1991, som Anek s(cid:228)nt till hamnagenterna och d(cid:228)r man skrev f(cid:246)ljande: ”Vi bifogar drakma-tarifferna f(cid:246)r 1992 p(cid:229) Patras- Ancona-linjen enligt (cid:246)verenskommelsen med f(cid:246)retagen Strintzis, Minoan och Karageorgis”. Strintzis skickade ett liknande brev. (26) De fyra f(cid:246)retagen kom ocks(cid:229) (cid:246)verens om giltig- hetstiden f(cid:246)r de gemensamma tarifferna under (cid:246)verg(cid:229)ngsperioden i slutet av (cid:229)ret. I ett telex som Anek skickade till Karageorgis, Minoan och Strintzis s(cid:228)gs att ”. vi g(cid:229)r med p(cid:229) f(cid:246)rl(cid:228)ng- ningen av 1991 (cid:229)rs priser p(cid:229) Patras-Ancona-lin- jen till den 10 januari 1992”. I ett telex av den 21 oktober 1991 informerade Anek sina hamn- agenter om att ”. enligt (cid:246)verenskommelse med v(cid:229)ra konkurrenter g(cid:228)ller 1991 (cid:229)rs priser p(cid:229) Pat- ras-Ancona-Patras-linjen till och med den 10 januari 1992”. (27) I ett telex av den 7 januari 1992, funnet i Mino- ans lokaler, fr(cid:229)n Minoan till Anek, Strintzis och Karageorgis varnas f(cid:246)retagen f(cid:246)r att flera impor- t(cid:246)rer av motorfordon ”str(cid:228)var efter att locka v(cid:229)ra f(cid:246)retag att konkurrera med hj(cid:228)lp av tarif- ferna. vi f(cid:246)resl(cid:229)r att vi h(cid:229)ller fast vid en gemen- sam politik s(cid:229) att det inte b(cid:246)rjar g(cid:229) utf(cid:246)r f(cid:246)r oss”. Minoan f(cid:246)resl(cid:229)r ett pris som alla f(cid:246)retagen skall till(cid:228)mpa och beg(cid:228)r godk(cid:228)nnande ”f(cid:246)r att svara f(cid:246)retaget Calberson som, som ni k(cid:228)nner till, har varit i kontakt med alla f(cid:246)retagen”. Strintzis gick med p(cid:229) att h(cid:229)lla sig till en gemen- sam politik och f(cid:246)reslog ett gemensamt pris f(cid:246)r alla bilar utan medf(cid:246)ljande f(cid:246)rare. Anek inst(cid:228)mde med Strintzis. fortsatte att g(cid:228)lla under 1992. I detta dokument underr(cid:228)ttar European Trust Agencies (ETA) Minoans huvudkontor om ”den senaste utveck- lingen i fr(cid:229)ga om linjerna till Italien”. Sedan man n(cid:228)mnt att nya fartyg tas i bruk och de pro- blem som detta extra tonnage sannolikt kommer att medf(cid:246)ra, skriver man f(cid:246)ljande: ”Vi koncen- trerar v(cid:229)ra anstr(cid:228)ngningar p(cid:229) den tariffpolitik som skall till(cid:228)mpas av f(cid:246)retaget Ventouris p(cid:229) Otranto-linjen. Vi har redan b(cid:246)rjat diskutera fr(cid:229)gan. F(cid:246)r att g(cid:246)ra saker och ting tydligare ger vi er de g(cid:228)llande priserna p(cid:229) Bari, Otranto och Ancona och v(cid:229)ra egna f(cid:246)rslag till priser p(cid:229) Otranto”. D(cid:228)refter f(cid:246)ljer en tabell (cid:246)ver biljett- priser f(cid:246)r transportfordon av olika storlekar. (29) I ett telex av den 7 januari 1993 fr(cid:229)n Minoan till Strintzis, Anek och Karageorgis f(cid:246)resl(cid:229)s dess- utom en justering av biljettpriserna f(cid:246)r fordon p(cid:229) Grekland-Italien-Grekland-linjerna. I telexet s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi p(cid:229)pekar att tv(cid:229) (cid:229)r har g(cid:229)tt sedan fordonstariffen senast justerades”. Bevis f(cid:246)r 1993 (30) Under 1992 h(cid:246)lls ocks(cid:229) (cid:246)verl(cid:228)ggningar om de nya tarifferna f(cid:246)r 1993. Den 21 maj 1992 under- r(cid:228)ttade ETA Minoan om att ett ”m(cid:246)te med f(cid:246)re- rederier p(cid:229) Patras-Ancona-linjen tr(cid:228)dare f(cid:246)r f(cid:246)r att diskutera sammankallas kommer att utkastet till den nya tariffen f(cid:246)r 1993”. Detta dokument inneh(cid:246)ll ocks(cid:229) m(cid:246)tets dagordning. I ett telex av den 27 maj 1992 fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor S(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi under- r(cid:228)ttar er om de f(cid:246)rslag som vi lade fram p(cid:229) m(cid:246)tet mellan de fyra rederierna och som, med mindre avvikelser f(cid:246)r f(cid:246)retagen Karageorgis och Strintzis, godk(cid:228)ndes. Anek reserverade sig och kommer att svara inom tio dagar”. D(cid:228)refter f(cid:246)l- jer en serie av tydligt angivna prish(cid:246)jningar f(cid:246)r olika typer av trafik. (28) Ett dokument av den 25 februari 1992, funnet i Minoans lokaler, tyder p(cid:229) att (cid:246)verenskommelsen om att beh(cid:229)lla skillnaderna mellan tarifferna p(cid:229) de olika linjerna mellan Grekland och Italien (31) Diskussionerna fortsatte senare. I ett brev av den 30 juli 1992 fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor uppgavs att ett m(cid:246)te skulle h(cid:229)llas den 4 augusti 1992 mellan f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r de fyra ”samarbe- tande f(cid:246)retagen p(cid:229) Grekland-Italien-linjen” och att ”alla relevanta fr(cid:229)gor kommer att diskute- ras” p(cid:229) detta m(cid:246)te. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/29 (32) Den 6 augusti 1992 skickade Strintzis ett telefax till Anek, Karageorgis och Minoan d(cid:228)r man meddelade att ett utkast till priser i olika euro- peiska valutor skulle utarbetas p(cid:229) grundval av tariffen i drakmer och preciserade den g(cid:228)llande kursen i tyska mark. Strintzis f(cid:246)reslog ocks(cid:229) att tariffen i drakmer inte skulle avsl(cid:246)jas f(cid:246)re den 30 september 1992. Anek gick med p(cid:229) detta i ett telex av den 7 augusti 1992. Detta svar skickades ocks(cid:229) till Strintzis, Karageorgis och Minoan. tyska mark, (33) Minoan skickade den 29 september 1992 ett brev till Anek, Karageorgis och Strintzis, d(cid:228)r man uttryckte sin oro (cid:246)ver f(cid:246)r(cid:228)ndringarna i kur- sen f(cid:246)r utl(cid:228)ndska valutor i f(cid:246)rh(cid:229)llande till drak- man och bad de andra f(cid:246)retagen att svara p(cid:229) om huruvida de skulle anpassa priserna, efter- som det annars skulle finnas stora skillnader i italienska lire och listpriserna i drakmer. Den 12 oktober 1992 skickade Minoan flera f(cid:246)rslag som redan hade diskuterats munt- ligt eller via telex till Anek, Karageorgis och Strintzis. I ett telex av den 15 oktober 1992 fr(cid:229)n Minoan till Anek, Strintzis och Karageorgis s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Med h(cid:228)nvisning till v(cid:229)rt samtal om de slutliga tarifferna i tyska mark, italienska lire och drakmer bifogar vi v(cid:229)ra beslut:”. En h(cid:246)jning med 5 % av tariffen i italienska lire f(cid:246)reslogs. Anek svarade i ett telex den 16 oktober 1992 att man godk(cid:228)nde tarifferna i tyska mark och itali- enska lire. (cid:190)ven Strintzis godk(cid:228)nde priserna den 16 oktober 1992. Karageorgis svarade genom ett telex den 26 oktober 1992, d(cid:228)r man gav sitt godk(cid:228)nnande och tillade att ”vi insisterar dess- utom p(cid:229) en h(cid:246)jning av fordonspriserna och avvaktar ert beslut”. Anek godk(cid:228)nde detta genom ett telex den 6 november 1992. (35) I ett telex av den 9 december 1992 fr(cid:229)n Strintzis till Anek, Minoan och Karageorgis s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Betr(cid:228)ffande 1993 (cid:229)rs priser p(cid:229)minner vi er om att vi kom (cid:246)verens om att de skulle g(cid:228)lla fr(cid:229)n och med den 11 januari 1993”. (36) I ett telex av den 7 januari 1993 (n(cid:228)mnt i sk(cid:228)l 29) fr(cid:229)n Minoan till Strintzis, Anek och Karage- orgis f(cid:246)reslogs en justering av fordonstarifferna p(cid:229) Grekland-Italien-linjerna. Minoan skriver: ”V(cid:229)rt beslut att g(cid:229) vidare till en (cid:246)verenskom- melse med er om justeringen utan att f(cid:246)rst (cid:246)ver- l(cid:228)gga med f(cid:246)retagen p(cid:229) de andra linjerna till Ita- lien bygger p(cid:229) en (cid:246)nskan att undvika de (cid:228)ndl(cid:246)sa diskussioner som skulle bli f(cid:246)ljden om vi gav oss in p(cid:229) s(cid:229)dana (cid:246)verl(cid:228)ggningar. Vi tror att de andra f(cid:246)retagen kommer att se positivt p(cid:229) denna gemensamma (cid:246)verenskommelse. Vi avvaktar ert godk(cid:228)nnande”. En tabell (cid:246)ver f(cid:246)reslagna tariffer bifogades. Karageorgis svarade via telex den 8 januari 1993 och skrev att ”vi inst(cid:228)mmer helt och h(cid:229)llet”. Minoan skickade ett annat telex till Anek, Karageorgis och Strintzis den 14 januari 1993 och f(cid:246)reslog att Anek skulle h(cid:246)ja priserna f(cid:246)r transportfordon p(cid:229) Trieste-linjen med 15 %. Den 15 januari 1993 meddelade Strintzis att man var (cid:246)verens med Minoan i b(cid:229)da fr(cid:229)gorna. Anek svarade den 15 januari 1993 och gick med p(cid:229) f(cid:246)rslagen om Patras-An- cona-linjen, men uppgav att man redan annonse- rat en h(cid:246)jning med 8 % p(cid:229) Trieste-linjen fr(cid:229)n och med den 1 februari 1993 och skulle finna det sv(cid:229)rt att dra tillbaka detta. (34) I november 1992, sedan f(cid:246)retagen mottagit kommissionens beg(cid:228)ran om upplysningar om priserna p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien, skickade Minoan ett telex till Anek, Karageorgis och Strintzis med f(cid:246)ljande inneh(cid:229)ll: ”P(cid:229) grund av den k(cid:228)nsliga situation som uppst(cid:229)tt genom kommissionens fr(cid:229)ga om v(cid:229)ra prislistor p(cid:229) linjen mellan Grekland och Italien och efter det munt- liga (cid:229)siktsutbytet, f(cid:246)resl(cid:229)r vi f(cid:246)ljande: Av de 17 kategorierna i v(cid:229)r lista, b(cid:246)r ’d(cid:228)ck’ l(cid:228)mnas ur r(cid:228)kningen, eftersom detta (cid:228)r den kategori d(cid:228)r ingen av oss vill att n(cid:229)gon annan skall vara billi- gare; n(cid:228)r det g(cid:228)ller de (cid:229)terst(cid:229)ende 16 kategori- erna b(cid:246)r varje f(cid:246)retag ta 4 kategorier var (som skall v(cid:228)ljas av herr Sakellis) [Strintzis] och s(cid:228)nka priserna p(cid:229) sin lista med 1 %”. Minoan skick- ade ocks(cid:229) en kopia av sitt svar p(cid:229) kommissio- nens beg(cid:228)ran om upplysningar till Anek. (37) Den 24 november 1993 h(cid:246)lls ett m(cid:246)te d(cid:228)r 14 f(cid:246)retag deltog. Syftet med detta m(cid:246)te var att justera priserna f(cid:246)r 1994 p(cid:229) linjerna fr(cid:229)n Patras till Ancona, Brindisi och Bari. I ett telex fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor av den 24 november 1993 s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi har n(cid:246)jet att meddela er att vi p(cid:229) dagens m(cid:246)te n(cid:229)dde fram till en (cid:246)verenskommelse om en justering av fordons- tariffen med omkring 15 %. som skall tr(cid:228)da i kraft med omedelbar verkan den 16 december 1993. Vi (cid:228)r mycket n(cid:246)jda eftersom vi b(cid:246)rjade med problemet med kollapsen f(cid:246)r den tidigare (cid:246)verenskommelsen”. Den sista meningen anty- der att det tidigare under (cid:229)ret fanns en (cid:246)verens- kommelse om prisskillnaderna mellan Ancona, Bari och Brindisi. L 109/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 Bevis f(cid:246)r 1994 samma (cid:228)rende, d(cid:228)r Minoan ber om en (cid:246)verens- kommelse. (38) Den 24 november 1993 h(cid:246)lls ett m(cid:246)te d(cid:228)r 14 f(cid:246)retag deltog. Syftet med detta m(cid:246)te var att n(cid:229) en (cid:246)verenskommelse om priserna fr(cid:229)n Patras till Ancona, Brindisi och Bari. I ett telex fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor av den 24 november 1993 s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi har n(cid:246)jet att meddela er att vi p(cid:229) dagens m(cid:246)te n(cid:229)dde en (cid:246)verenskom- melse om en justering av fordonstariffen med omkring 15 %. som skall tr(cid:228)da i kraft med omedelbar verkan den 16 december 1993. Vi (cid:228)r mycket n(cid:246)jda eftersom vi b(cid:246)rjade med proble- met med kollapsen f(cid:246)r den f(cid:246)rra (cid:246)verenskom- melsen p(cid:229) grund av motst(cid:229)ndet fr(cid:229)n Kosma-Gi- annatou och Ventouris A. , vi f(cid:246)rb(cid:228)ttrade situa- tionen bit f(cid:246)r bit och (cid:246)vervann 5 till 10 % (Strintzis, Ventouris G. och Adriatica) och kom till sist fram till ovann(cid:228)mnda procentsats. Dess- utom bilade vi de olika konflikter som, som du vet, finns om skillnaderna mellan de olika ham- narna. Vi (cid:228)r verkligen mycket n(cid:246)jda med tanke p(cid:229) att detta i 1993 (cid:229)rs produktionssiffror kom- mer att ge v(cid:229)rt f(cid:246)retag en omedelbar avkastning fr(cid:229)n nya nettoint(cid:228)kter p(cid:229) omkring 600 000 000 [drakmer] (cid:229)rligen”. L(cid:228)ngre fram i meddelandet n(cid:228)mns att 14 f(cid:246)retag deltog i m(cid:246)tet. (39) Kommissionen tolkar det som att ”Kosma-Gian- natou” som n(cid:228)mns i sk(cid:228)l 38 syftar p(cid:229) f(cid:246)retaget Med Lines eftersom b(cid:229)de herr Kosmas och herr Giannatos var medlemmar av dess styrelse. Ven- touris G. antas syfta p(cid:229) Ventouris Ferries, medan Ventouris A. antas syfta p(cid:229) ett annat f(cid:246)retag, n(cid:228)mligen AK Ventouris. Kommissionen har inte tagit med AK Ventouris i detta beslut, eftersom den inte har n(cid:229)gra andra bevis (cid:228)n ovanst(cid:229)ende meddelande f(cid:246)r att detta f(cid:246)retag faktiskt br(cid:246)t mot konkurrensreglerna. Kommissionen har inte heller kunnat identifiera andra sm(cid:229) f(cid:246)retag som deltog i detta m(cid:246)te. (40) I ett telex av den 13 maj 1994 fr(cid:229)n Minoan till Anek och Strintzis n(cid:228)mns att en ny typ av sl(cid:228)p- vagn h(cid:246)ll p(cid:229) att bli vanlig p(cid:229) Ancona-linjen och en ny priskategori och ett gemensamt datum f(cid:246)r genomf(cid:246)rande f(cid:246)resl(cid:229)s. Detta f(cid:246)ljs av ytterligare telex av den 25 maj 1994 och den 3 juni 1994 i (41) I ett telex av den 26 maj 1994 fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor s(cid:228)gs f(cid:246)ljande: ”Vi har engagerat oss f(cid:246)r att f(cid:229) en ny tariff till(cid:228)mpad p(cid:229) Italien-linjerna med olika priser f(cid:246)r kontantbe- talning och tv(cid:229)m(cid:229)naderschecker. Problemet (cid:228)r att vi m(cid:229)ste f(cid:229) godk(cid:228)nnande fr(cid:229)n 16 f(cid:246)retag. Trots detta (cid:228)r vi optimistiska”. (42) Kommissionen unders(cid:246)kning genomf(cid:246)rdes i juli 1994. Det finns inga bevis f(cid:246)r att f(cid:246)retagens samverkan fortsatte efter detta. E. Parternas synpunkter Parternas allm(cid:228)nna synpunkter Strintzis (43) Enligt Strintzis genomf(cid:246)rdes pris(cid:246)verenskommel- serna under inflytande av Greklands r(cid:228)ttsliga ram och regelverk f(cid:246)r kustsj(cid:246)farten, framf(cid:246)r allt lag 4195 av den 11/13 juli 1929. Strintzis h(cid:228)n- visar till — det grekiska regelverket, — den praxis och de skyldigheter som (cid:229)lagts av ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart, — behovet av regulj(cid:228)rtrafik, — os(cid:228)kerheten om turists(cid:228)songens l(cid:228)ngd, — risken f(cid:246)r drastiskt f(cid:246)r(cid:228)ndrade kostnader till f(cid:246)ljd av of(cid:246)rutsedda (cid:229)rliga devalveringar av drakman, — det oundvikliga avsl(cid:246)jandet av Strintzis verk- samhetsplan genom de obligatoriska m(cid:246)tena om den inhemska delen av linjen mellan Grekland och Italien, — behovet att f(cid:246)lja direktiven fr(cid:229)n ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart om att h(cid:246)jningarna av fraktsatserna f(cid:246)r den internationella delen av Grekland-Italien-marknaden inte f(cid:229)r vara h(cid:246)gre (cid:228)n inflationen. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/31 Strintzis var d(cid:228)rf(cid:246)r tvunget att skydda sig mot obegr(cid:228)nsad konkurrens, vilket inte skulle ha kunnat g(cid:246)ra genom att tillf(cid:228)lligt st(cid:228)lla in eller dra ned p(cid:229) sin verksamhet. f(cid:246)retaget (44) (45) Ialla h(cid:228)ndelser begr(cid:228)nsade ovann(cid:228)mnda faktorer parternas m(cid:246)jligheter att sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt fastst(cid:228)lla prispolitiken. Enligt Strintzis b(cid:246)r ministeriets riktlinjer om f(cid:246)retagens prispolitik betraktas som restriktiva (cid:229)tg(cid:228)rder i den bem(cid:228)rkelse som avses i den grekiska lagen 4195/29. F(cid:246)retaget var dessutom omedvetet om att dess verksamhet utgjorde en (cid:246)vertr(cid:228)delse av EG:s konkurrens- lagstiftning. Strintzis h(cid:228)vdar att (cid:246)verenskommelserna inte medf(cid:246)rde n(cid:229)gra skyldigheter och inte inneh(cid:246)ll n(cid:229)gra negativa klausuler, att f(cid:246)retaget konkurre- rade effektivt med de andra f(cid:246)retagen genom att erbjuda rabatter och att en stor del av dess net- tovinst h(cid:228)rr(cid:246)rde fr(cid:229)n de tj(cid:228)nster som tillhanda- h(cid:246)lls ombord och inte omfattades av (cid:246)verens- kommelserna. (46) Enligt Strintzis uppfattning satte ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart genom sina (cid:229)tg(cid:228)rder gr(cid:228)nserna f(cid:246)r alla konkurrensfaktorer utom priserna p(cid:229) den internationella delen av linjerna mellan Grek- land och Italien. F(cid:246)ljaktligen var den (cid:229)terst(cid:229)ende konkurrensen mycket liten, om det alls fanns n(cid:229)gon. Egentligen var pris(cid:246)verenskommelserna en kartell som framkallades och kontrollerades av regeringen och inte en kartell best(cid:229)ende av enskilda f(cid:246)retag som agerade i avsikt att max- imera deltagarnas vinst. Tv(cid:228)rtom var priserna p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien l(cid:228)gre (cid:228)n p(cid:229) andra internationella linjer p(cid:229) den gemen- samma marknaden. N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:246)vertr(cid:228)del- sens allvar menar Strintzis att de grekiska myn- f(cid:246)rvirring inblandning orsakade digheternas bland parterna i fr(cid:229)ga om den till(cid:228)mpliga r(cid:228)tts- liga ramen och att prisniv(cid:229)erna skulle ha varit desamma (cid:228)ven utan de p(cid:229)st(cid:229)dda pris(cid:246)verens- kommelserna. Ventouris Ferries (47) Ventouris h(cid:228)vdar att f(cid:246)retaget sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt beslutade om sin aff(cid:228)rspolicy och prispolitik inflationen med h(cid:228)nsyn till marknadsvillkoren, och driftskostnaderna samt ministeriets f(cid:246)r han- delssj(cid:246)fart politik, som innebar att de f(cid:246)retag som var verksamma i Grekland (cid:229)lades bety- dande skyldigheter vad g(cid:228)ller tillhandah(cid:229)llandet av allm(cid:228)nnyttiga tj(cid:228)nster. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar i sj(cid:228)lva verket att det best(cid:228)mde sitt afff(cid:228)rsbete- ende och sin aff(cid:228)rspraxis i enlighet med den nationella lagstiftningen och gemenskapslagstift- ningen och med tillb(cid:246)rlig respekt f(cid:246)r konkur- rensreglerna och Greklands r(cid:228)ttsliga ramar f(cid:246)r sj(cid:246)farten. Ventouris p(cid:229)st(cid:229)r ocks(cid:229) att det endast trafikerade Patras-Igoumenitsa-Korfu-Bari-linjen, d(cid:228)r det inte var utsatt f(cid:246)r n(cid:229)gon v(cid:228)sentlig kon- kurrens, och att det d(cid:228)rf(cid:246)r inte hade n(cid:229)got sk(cid:228)l att ing(cid:229) ett avtal med f(cid:246)retag som trafikerade andra linjer med andra f(cid:246)ruts(cid:228)ttningar och andra kunder. Ventouris h(cid:228)vdar att allt eventu- ellt samarbete mellan f(cid:246)retagen var begr(cid:228)nsat till de rederier som trafikerade Patras-Ancona-lin- jen. (48) Ventouris riktar uppm(cid:228)rksamheten mot minis- teriets f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart politik och Greklands r(cid:228)ttsliga ramar och regelverk samt mot den s(cid:228)r- skilda situationen p(cid:229) denna marknad (insyn, konkurrens genom rabatter osv. ), som inneb(cid:228)r att situationen p(cid:229) marknaden med avseende p(cid:229) priskonkurrens skulle ha varit densamma oavsett om det funnit en (cid:246)verenskommelse. Anek (49) Anek erk(cid:228)nner att man fr(cid:229)n 1990 deltog i en (cid:246)verenskommelse om att fastst(cid:228)lla priser p(cid:229) vissa linjer, (cid:228)ven om man vid den tidpunkt d(cid:229) (cid:246)verenskommelsen ingicks inte var medveten om att den stred mot n(cid:229)gra till(cid:228)mpliga lagar. Anek anser att kommissionen betr(cid:228)ffande alla rederi- erna b(cid:246)r beakta de inhemska r(cid:228)ttsliga ramar inom vilka rederierna var verksamma, de natio- nella myndigheternas agerande som f(cid:246)rberedde marken f(cid:246)r (cid:246)verenskommelserna samt den begr(cid:228)nsade effekten p(cid:229) konkurrensen. Anek anser ocks(cid:229) att kommissionen b(cid:246)r beakta att Anek endast motvilligt ansl(cid:246)t sig till (cid:246)verens- kommelsen och hade en passiv roll, att Aneks deltagande var av begr(cid:228)nsad varaktighet, Aneks begr(cid:228)nsade n(cid:228)rvaro p(cid:229) den relevanta marknaden och Aneks best(cid:228)mda (cid:229)tagande att i framtiden f(cid:246)lja lagen. (50) F(cid:246)r alla f(cid:228)rjelinjer d(cid:228)r cabotage till(cid:228)mpas har enligt Anek (cid:246)verl(cid:228)ggningar mellan rederierna om priser och andra fr(cid:229)gor varit obligatoriska betr(cid:228)ffande den inhemska delen av de internatio- nella linjerna. (cid:190)ven om ministeriet f(cid:246)r handels- sj(cid:246)fart f(cid:228)rjerederierna skulle komma (cid:246)verens om priserna p(cid:229) den internatio- Italien, h(cid:228)vdar nella delen av f(cid:228)rjelinjen till inte kr(cid:228)vde att L 109/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 Anek att f(cid:228)rjerederierna uppfattade det som att ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart uppmuntrade dem att diskutera denna fr(cid:229)ga. Anek betonar dess- utom att dess deltagande var begr(cid:228)nsat till perio- den 1990-1994. av f(cid:246)retagens aff(cid:228)rsverksamhet, t. ex. handels- n(cid:228)tets organisation, rabatt- och reklampolicyn, priserna f(cid:246)r mat och tj(cid:228)nster ombord eller kva- litetspolicyn. Minoan ber kommissionen att ta h(cid:228)nsyn till den kumulativa effekten av alla dessa faktorer i den ekonomiska och r(cid:228)ttsliga bak- grunden till detta (cid:228)rende. (51) Anek h(cid:228)vdar att man inte fungerade som upp- hovsman och inte heller spelade n(cid:229)gon ledande roll n(cid:228)r priserna fastst(cid:228)lldes och att man ibland motsatte sig vissa handlingar som f(cid:246)reslogs av andra, framf(cid:246)r allt n(cid:228)r man ans(cid:229)g att de f(cid:246)re- slagna tarifferna var illojala eller orimliga. I slu- tet av 1991 motsatte sig Anek t. ex. de andra f(cid:228)r- jerederiernas f(cid:246)rs(cid:246)k att komma (cid:246)verens om att h(cid:246)ja priserna p(cid:229) Patras-Trieste-linjen med 20 % j(cid:228)mf(cid:246)rt med Patras-Ancona-linjen. (52) Vad g(cid:228)ller priser h(cid:228)vdar Anek att priserna per mil mellan Grekland och Italien fortfarande var l(cid:228)gre (cid:228)n p(cid:229) andra j(cid:228)mf(cid:246)rbara internationella lin- jer i Europa och avsev(cid:228)rt l(cid:228)gre (cid:228)n de inhemska priserna. Anek h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att pris(cid:246)verens- kommelsen endast g(cid:228)llde biljettpriserna och inte andra omr(cid:229)den, tj(cid:228)nster som till ombord, priser ombord, reklam och agentpro- vision. Anek h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att man inte hade n(cid:229)gon stor marknadsandel p(cid:229) marknaden mellan Patras och Brindisi och Patras och Bari och att dess samarbete p(cid:229) dessa linjer d(cid:228)rmed inte kan anses ha p(cid:229)verkat konkurrensen i n(cid:229)gon bety- dande omfattning. exempel (54) Minoan h(cid:228)vdar att de ber(cid:246)rda (cid:246)verenskommel- serna aldrig till(cid:228)mpades i praktiken. Minoan h(cid:228)vdar dessutom att ETA var ett frist(cid:229)ende f(cid:246)re- f(cid:246)r Minoan. tag som fungerade som agent Minoan ifr(cid:229)gas(cid:228)tter d(cid:228)rmed om unders(cid:246)kningen i ETA:s lokaler och granskningen av de doku- ment som samlades in av kommissionen var lag- lig. F(cid:246)retaget riktar uppm(cid:228)rksamheten mot det brev av den 14 september 1993 som uppt(cid:228)cktes vid unders(cid:246)kningarna den 5 och 6 juli. Enligt Minoan bevisar detta brev att m(cid:229)nga av de handlingar som tillskrevs Minoan, framf(cid:246)r allt i fr(cid:229)ga om prispolitiken, var initiativ fr(cid:229)n ETA:s sida och genomf(cid:246)rdes utan Minoans godk(cid:228)n- nande. (55) N(cid:228)r det g(cid:228)ller allvaret i den p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)del- sen h(cid:228)vdar Minoan att eftersom marknaden var (cid:246)ppen f(cid:246)r insyn, skulle det i verkligheten inte ha spelat n(cid:229)gon st(cid:246)rre roll om det hade f(cid:246)rekommit pris(cid:246)verenskommelser. N(cid:228)r det g(cid:228)ller varaktig- heten h(cid:228)vdar Minoan att de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)verens- kommelserna inte till(cid:228)mpades. Minoan Adriatica (53) Minoan h(cid:228)vdar att de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)verenskommel- serna inte var bindande utan endast bekr(cid:228)ftade att det fanns en generell aff(cid:228)rspraxis, som i alla h(cid:228)ndelser var f(cid:246)rutbest(cid:228)md av g(cid:228)llande r(cid:228)ttsliga ramar och regelverk f(cid:246)r sj(cid:246)farten och av minis- teriets f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart politik. Av ministeriets skriftv(cid:228)xling med kommissionen drar Minoan slutsatsen att priserna p(cid:229) den internationella delen av linjerna mellan Grekland och Italien p(cid:229)verkades av ministeriets beslut om priserna p(cid:229) den inhemska delen liksom ministeriets rekom- mendationer i fr(cid:229)ga om internationella priser. Framf(cid:246)r allt h(cid:228)nvisar Minoan till ministeriets politik som f(cid:246)rebyggande (cid:229)tg(cid:228)rder i den bem(cid:228)r- kelse som avses i den grekiska lagen 4195/29. Enligt Minoan omfattade de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)verens- kommelserna endast de offentliggjorda priserna p(cid:229) de internationella linjerna, inte andra delar (56) Adriatica erk(cid:228)nner att dess f(cid:246)retr(cid:228)dare deltog i diskussioner med de f(cid:246)retag som trafikerade lin- jerna mellan Grekland och Italien. Adriatica h(cid:228)vdar dock att man sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt best(cid:228)mde sin aff(cid:228)rspolicy och prispolitik med h(cid:228)nsyn till marknadsvillkoren. Det fanns i sj(cid:228)lva verket till- r(cid:228)ckligt med konkurrens p(cid:229) marknaden, efter- som rederierna konkurrerade med rabatter, pro- visioner, extra avgifter f(cid:246)r farligt gods osv. , och det f(cid:246)rekom aldrig n(cid:229)gra f(cid:246)rhandlingar om marknadsandelar. D(cid:228)rf(cid:246)r minskade Adriaticas marknadsandel fr(cid:229)n och med 1990. (57) Adiratica h(cid:228)vdar att man inte deltog i fastst(cid:228)l- landet av priser och att man aldrig till(cid:228)mpade n(cid:229)gra pris(cid:246)verenskommelser. Enligt Adriatica var det de grekiska rederierna som f(cid:246)rhandlade 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/33 fram dessa (cid:246)verenskommelser. Om kommissio- nen skulle konstatera att Adriatica deltog i s(cid:229)dana (cid:246)verenskommelser, b(cid:246)r deltagandet anses begr(cid:228)nsat till 1991. (62) Minoan h(cid:228)vdar att de andra f(cid:246)retagens beteende mot Anek b(cid:246)r bed(cid:246)mas mot bakgrund av Grek- lands r(cid:228)ttsliga ramar och regelverk och minis- teriets f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart politik. F(cid:246)retaget fram- h(cid:229)ller ocks(cid:229) att eventuella justeringar av pri- serna inte f(cid:246)ranleddes av n(cid:229)gon (cid:246)nskan om (cid:246)kade vinster utan av andra faktorer, t. ex. infla- tion, h(cid:246)jda br(cid:228)nslepriser och f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan drakman och andra valutor. Marlines (58) Marlines uppger att f(cid:246)retaget inte (cid:228)r n(cid:229)got rederi, utan ett agentf(cid:246)retag med s(cid:228)te i Liberia och enligt den grekiska lagen 89/67 klassificerat som ett utlandsbaserat f(cid:246)retag. Marlines h(cid:228)vdar att man i enlighet med instruktionerna fr(cid:229)n sina huvudm(cid:228)n alltid erbj(cid:246)d l(cid:228)gre priser (cid:228)n konkur- renterna, vilket framg(cid:229)r av f(cid:246)retagets broschyrer fr(cid:229)n 1987, 1988 och 1989. Parternas synpunkter p(cid:229) specifika p(cid:229)st(cid:229)enden 1987, 1988, 1989 (59) Strintzis medger att man under (cid:229)ren 1987, 1988 och 1989 deltog i (cid:246)verl(cid:228)ggningar om priser. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar dock att m(cid:246)tena mellan f(cid:246)reta- gen under 1987 endast g(cid:228)llde priserna f(cid:246)r 1988. N(cid:228)r det g(cid:228)ller 1989 (cid:229)rs priser f(cid:246)r transportfor- don medger Strintzis att man f(cid:246)ljde Aneks priser, eftersom de f(cid:246)retag som trafikerade linjen mel- lan Grekland och Italien emellan(cid:229)t f(cid:246)ljde de pri- ser som konkurrenterna offentliggjort. (60) N(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rs(cid:246)ken att (cid:246)vertala Anek att ansluta sig till den p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)verenskommelsen, uppger Strintzis att Anek enligt det grekiska regelverket inte kunde till(cid:228)mpa priser som var betydligt l(cid:228)gre (cid:228)n priserna i hamnen i Patras. D(cid:228)rf(cid:246)r f(cid:246)reslog f(cid:246)retagen Anek att man skulle ha en gemensam prispolitik s(cid:229) att man skulle kunna undvika stora prisskillnader och ingri- pande fr(cid:229)n de grekiska myndigheterna. 1990 (63) Strintzis medger att man kom (cid:246)verens med Minoan, Anek, Karageorgis och Marlines om gemensamma priser f(cid:246)r passagerare och trans- portfordon under 1990. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar dock att de ber(cid:246)rda (cid:246)verenskommelserna aldrig f(cid:246)lj- des, eftersom Strintzis sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt till(cid:228)mpade sin egen prispolitik. (64) N(cid:228)r det g(cid:228)ller telexet av den 6 juli 1989 riktar Strintzis uppm(cid:228)rksamheten mot Aneks f(cid:246)rkla- ring att varje f(cid:246)retag fritt kunde till(cid:228)mpa sin egen policy betr(cid:228)ffande grupper. Anek betrak- tade varje grupp om minst 24 personer som reste p(cid:229) samma biljett som en grupp. Strintzis hade d(cid:228)remot inte n(cid:229)gon s(cid:229)dan begr(cid:228)nsning, utan erbj(cid:246)d fritt grupprabatter till sina kunder, obero- ende av antalet personer. Strintzis h(cid:228)vdar att dess rabattpolitik och trohetsrabatter aldrig avsl(cid:246)jades f(cid:246)r konkurrenterna och att f(cid:246)retaget d(cid:228)rmed inte genomf(cid:246)rde pris(cid:246)verenskommelsen f(cid:246)r 1990. (65) N(cid:228)r det g(cid:228)ller faxet av den 12 juni 1989 h(cid:228)vdar Strintzis att informationsutbytet var n(cid:246)dv(cid:228)ndigt, eftersom ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart r(cid:229)dde de fem f(cid:246)retagen att inte h(cid:246)ja priserna (cid:246)ver inflatio- nen f(cid:246)r varje valuta i vilken biljetter utf(cid:228)rdades. F(cid:246)retaget uppger ocks(cid:229) att det ansvarade f(cid:246)r att priserna justerades inom gr(cid:228)nserna f(cid:246)r inflatio- nen f(cid:246)r varje valuta, eftersom det hade en b(cid:228)ttre infrastruktur och b(cid:228)ttre logistiska metoder. (61) Strintzis h(cid:228)vdar att m(cid:246)tena om priserna f(cid:246)r 1988 och 1989 inte ledde till n(cid:229)gon (cid:246)verens- kommelse om en gemensam passagerartariff, eftersom dess offentliggjorda priser skilde sig fr(cid:229)n dem som offentliggjordes av de andra f(cid:246)re- tagen. (66) Betr(cid:228)ffande faxet av den 8 december 1989 vid- h(cid:229)ller Strintzis att underskrifterna inte p(cid:229) n(cid:229)got s(cid:228)tt var bindande, utan endast innebar att under- tecknarna informerades om de f(cid:246)reslagna pri- serna. Enligt Minoan (cid:228)r underskrifterna p(cid:229) faxet av den 8 december 1989 inte n(cid:229)got tecken p(cid:229) att det fanns en s(cid:228)rskild skriftlig (cid:246)verenskom- melse. Underskriften f(cid:246)rklaras med att de L 109/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 ber(cid:246)rda dokumenten, d(cid:228)r de logiska skill- naderna mellan priserna fr(cid:229)n Ancona till Bari eller Brindisi angavs, ocks(cid:229) beaktades av Ven- touris som trafikerade de sydliga linjerna. Enligt Minoan utgjorde de f(cid:246)reslagna priserna f(cid:246)r de olika lastbilskategorierna en ”idealmodell” f(cid:246)r ber(cid:228)kningen av de prisskillnader som berodde p(cid:229) distansen i mil och avsikten var inte att fast- st(cid:228)lla ett best(cid:228)mt pris f(cid:246)r varje linje och varje lastbilskategori. Som st(cid:246)d f(cid:246)r detta p(cid:229)st(cid:229)ende h(cid:228)nvisar Minoan till att man inte strikt h(cid:246)ll sig till de ber(cid:246)rda priserna p(cid:229) linjen till Ancona, utan till(cid:228)mpade sin egen rabattpolitik. (71) Enligt Strintzis bekr(cid:228)ftade Minoan med faxet av den 13 september 1990 att prish(cid:246)jningen gjordes p(cid:229) grundval av en analys av de ekonomiska data som utg(cid:246)r fartygens driftskostnader. F(cid:246)retagen hade ing(cid:229)ende k(cid:228)nnedom om de ber(cid:246)rda ekono- miska faktorerna p(cid:229) grund av att deras driftstill- st(cid:229)nd offentliggjordes och p(cid:229) grund av de obli- gatoriska m(cid:246)tena om de inhemska linjerna i vilka f(cid:246)retagen deltog under beskydd av minis- teriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart. Strintzis h(cid:228)vdar att par- terna tvingades diskutera dessa ekonomiska fak- torer f(cid:246)r att kunna vara kvar p(cid:229) Grekland-Ita- lien-marknaden under vintern. (67) Ventouris h(cid:228)vdar betr(cid:228)ffande faxet av den 8 december 1989 att man redan hade fastst(cid:228)llt sin prispolitik f(cid:246)r 1990 och att underskrifterna under priserna inte innebar att det fanns en (cid:246)verenskommelse, eftersom prislistan inte var r(cid:228)ttsligt bindande. Listan inneh(cid:246)ll f(cid:246)rvisso Ven- touris f(cid:246)rslag till allm(cid:228)nna riktpriser. Likv(cid:228)l informerade f(cid:246)retaget redan den 4 december 1989 sina agenter om listan. (72) Vad g(cid:228)ller telexet av den 5 september 1990 och telexet av den 10 oktober 1990 h(cid:228)vdar Minoan att det h(cid:246)jda br(cid:228)nslepriset, problemen i Jugosla- vien och behovet att forts(cid:228)tta driva verksamhe- ten under vintern tvingade de fyra f(cid:246)retagen att (cid:246)verv(cid:228)ga en justering av transportkostnaderna. (68) N(cid:228)r det g(cid:228)ller telexet av den 11 april 1990 h(cid:228)v- dar Strintzis att detta (cid:229) ena sidan bevisar att det fanns en pris(cid:246)verenskommelse, men (cid:229) andra sidan att de deltagande parterna hade r(cid:228)tt att sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt besluta om sin rabattpolitik och sina agentkommissioner. (73) Betr(cid:228)ffande faxet av den 30 oktober 1990 med- ger Strintzis att man till(cid:228)mpade de (cid:246)verens- komna priserna f(cid:246)r lastbilar. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar dock att de ber(cid:246)rda priserna baserades p(cid:229) de faktiska utgifterna p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien, dvs. det h(cid:246)jda br(cid:228)nslepriset och behovet att avl(cid:228)gsna skillnaden mellan de inhemska och internationella priserna per mil och per meter f(cid:246)r transport av lastbilar. (69) Enligt Minoan h(cid:228)nvisas i telexet av den 11 april 1990 till en (cid:246)verenskommelse om vissa delar av prispolitiken som konkurrenterna (cid:228)nd(cid:229) l(cid:228)tt skulle ha f(cid:229)tt k(cid:228)nnedom om. (74) Ventouris Ferries h(cid:228)vdar att man aldrig mottog faxet av den 30 oktober 1990 och att dess last- bilspriser inf(cid:246)rdes p(cid:229) listan av de andra f(cid:246)reta- gen, som antagligen fick dem fr(cid:229)n en av Ventou- ris Ferries agenter. till icke p(cid:229)verkbara faktorer, (70) Betr(cid:228)ffande telexet av den 6 september 1990 uppger Strintzis att justeringen av priserna kan h(cid:228)nf(cid:246)ras t. ex. varierande br(cid:228)nslepriser, och till andra objektiva faktorer med anknytning till den grekiska rege- ringens politik, t. ex. (cid:246)kningen av lastbilstrans- porterna p(cid:229) grund av problemen i Jugoslavien, transportministeriets beslut om varuexport och behovet av att h(cid:246)ja priserna s(cid:229) att f(cid:246)retagen skulle kunna vara verksamma p(cid:229) Grekland-Ita- lien-marknaden under vintern. (75) Adriatica medger att f(cid:246)retaget den 25 oktober 1990 deltog i ett m(cid:246)te om lastbilspriser, men att man hade fastst(cid:228)llt sina priser f(cid:246)r 1991 redan f(cid:246)re detta m(cid:246)te. Adriaticas syfte var i sj(cid:228)lva ver- ket att (cid:246)vervaka konkurrenternas politik mot bakgrund av att de grekiska rederierna hade n(cid:229)tt en (cid:246)verenskommelse redan ett (cid:229)r tidigare, dvs. den 10 december 1989. Adriatica h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att man inte f(cid:246)ljde de priser som man kom (cid:246)ver- ens om p(cid:229) m(cid:246)tet, vilket framg(cid:229)r av de priser f(cid:246)retaget faktiskt till(cid:228)mpade i slutet av 1990. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/35 (76) (77) 1991 Strintzis h(cid:228)vdar att det ”samarbetsklimat” som man h(cid:228)nvisar till i telexet av den 18 november 1991 och den ”prisstabilitet” som n(cid:228)mns av Karageorgis, Minoan och Strintzis i telexet av den 22 oktober 1991 g(cid:228)ller den allm(cid:228)nna ramen med obligatoriska m(cid:246)ten mellan f(cid:246)retagen och utbytet av konfidentiell information f(cid:246)r att utar- beta en ”ram(cid:246)verenskommelse” om priserna f(cid:246)r n(cid:228)sta period. Strintzis h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att Aneks (cid:246)nskem(cid:229)l om att f(cid:246)r f(cid:246)rsta g(cid:229)ngen trafikera lin- jen Patras-Trieste och erbjuda exakt samma pri- ser som p(cid:229) linjen Patras-Ancona, (cid:228)ven om avst(cid:229)ndet fr(cid:229)n Trieste (cid:228)r ungef(cid:228)r 20 % l(cid:228)ngre, av Karageorgis, Minoan och Strintzis ans(cid:229)gs medf(cid:246)ra en risk f(cid:246)r ingripande fr(cid:229)n den grekiska regeringen. Strintzis riktar uppm(cid:228)rksamheten mot telexet av den 18 november 1991, som enligt dess uppfatt- ning visar att priserna f(cid:246)r varje resa m(cid:229)ste st(cid:229) i relation till distansen, en princip som i minis- teriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart till(cid:228)mpade vid ber(cid:228)k- ningen av de inhemska priserna. Enligt Strintzis syftar f(cid:246)rebyggandet av sm(cid:228)rtsam konkurrens ”med k(cid:228)nda f(cid:246)ljder” som man h(cid:228)nvisar till i slu- tet av det ber(cid:246)rda faxet p(cid:229) f(cid:246)rebyggandet av ett kommersiellt krig p(cid:229) Grekland-Italien-mark- naden med ett ingripande fr(cid:229)n den grekiska regeringen som f(cid:246)ljd. Strintzis p(cid:229)st(cid:229)r att Anek inte h(cid:246)jde sina priser med 20 % p(cid:229) Patras-Brin- disi-linjen. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar att enligt det gre- kiska regelverket lag 4195/29, kan en politik med extremt l(cid:229)ga priser som inte st(cid:229)r i proportion till de tj(cid:228)nster som tillhandah(cid:229)lls p(cid:229) en viss internationell linje leda till b(cid:246)ter f(cid:246)r de f(cid:246)retag som beg(cid:229)r (cid:246)vertr(cid:228)delsen. sj(cid:246)farten s(cid:228)rskilt f(cid:246)r (78) Strintzis p(cid:229)st(cid:229)r att ovann(cid:228)mnda ”ram(cid:246)verens- kommelse” om 1991 (cid:229)rs priser inte f(cid:246)ljdes i praktiken, eftersom Strintzis till(cid:228)mpade sin egen oberoende rabattpolitik. skulle vara i niv(cid:229) med priserna p(cid:229) Patras-An- cona-linjen och syftet med den var d(cid:228)rf(cid:246)r att garantera en l(cid:228)mplig prisskillnad och att hindra illojal konkurrens. (cid:190)ven Minoan h(cid:228)vdar att man till(cid:228)mpade sin egen rabattpolitik. (80) Adriatica uppger att man under 1991 inte hade kontakt med de andra f(cid:246)retagen och att man fortsatte att anpassa sina priser i enlighet med marknadsvillkoren. Adriatica medger dessutom att dess marknadsandel under 1991 minskade p(cid:229) grund av den h(cid:229)rda konkurrensen fr(cid:229)n de gre- kiska rederierna i form av rabatter osv. 1992 (81) N(cid:228)r det g(cid:228)ller faxet av den 22 juli 1991 och den skriftv(cid:228)xling som n(cid:228)mns i sk(cid:228)len 26—32 i med- delandet om inv(cid:228)ndningar h(cid:228)vdar Strintzis att det ber(cid:246)rda informationsutbytet skedde inom ramen f(cid:246)r de obligatoriska m(cid:246)tena om 1992 (cid:229)rs priser. (82) Betr(cid:228)ffande telexet av den 7 januari 1992 h(cid:228)v- dar Strintzis att denna (cid:246)verenskommelse inte f(cid:246)ljdes i praktiken, trots den inledande (cid:246)verens- kommelsen med Minoan om att inte ge f(cid:246)retaget Calberson den beg(cid:228)rda rabatten, eftersom Strint- zis slutligen erbj(cid:246)d en h(cid:246)gre rabatt. Strintzis framh(cid:229)ller att (cid:246)verenskommelsen i fr(cid:229)ga var muntlig och att st(cid:246)rre delen av de ber(cid:246)rda for- donen transporterades av Marlines. Enligt Strint- zis bevisar ovanst(cid:229)ende att det mellan de delta- gande f(cid:246)retagen fanns priskonkurrens i form av rabatter. Strintzis h(cid:228)vdar (cid:229)terigen att ovan- n(cid:228)mnda (cid:246)verenskommelse om 1992 (cid:229)rs priser inte f(cid:246)ljdes i praktiken, eftersom Strintzis till(cid:228)m- pade sin egen oberoende rabattpolitik. (79) Minoan p(cid:229)st(cid:229)r att h(cid:246)jningen med 10 % under den ber(cid:246)rda perioden f(cid:246)ranleddes av att inflatio- nen (cid:246)kade. F(cid:246)retaget h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att priserna p(cid:229) Trieste var 20 % h(cid:246)gre (cid:228)n priserna p(cid:229) Ancona p(cid:229) grund av det inflytande som minis- teriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart ut(cid:246)vade och p(cid:229) grund av distansskillnaden i mil. Enligt Minoan h(cid:228)ngde skriftv(cid:228)xlingen mellan parterna samman med Aneks beslut att priserna p(cid:229) Patras-Trieste-linjen (83) Minoan menar att likheten mellan priserna f(cid:246)r passagerare och passagerarfordon kan h(cid:228)nf(cid:246)ras till att de offentliggjordes i f(cid:246)retagens broschy- rer. Minoan h(cid:228)vdar ocks(cid:229) att marknadens karakt(cid:228)r av oligopol och ministeriets f(cid:246)r han- delssj(cid:246)fart politik ledde till homogena priser. Enligt Minoan konkurrerade man inte genom de offentliggjorda priserna, utan genom f(cid:246)retagets rabattpolitik erbjudanden och andra incitament. L 109/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 (84) Vad g(cid:228)ller Calberson h(cid:228)vdar Minoan att det var f(cid:246)ljdriktigt av f(cid:246)retagen att reagera och f(cid:246)rs(cid:246)ka fastst(cid:228)lla om deras konkurrenter hade erbjudit s(cid:229)dana orimliga rabatter. N(cid:228)r det g(cid:228)ller doku- mentet av den 25 februari 1992 p(cid:229)st(cid:229)r Minoan att det inte (cid:228)r n(cid:229)got bevis f(cid:246)r ett avtal och att de ber(cid:246)rda priserna inte till(cid:228)mpades i praktiken. Enligt Minoan var syftet med ETA:s f(cid:246)rslag till prislista p(cid:229) Ortona att f(cid:246)rs(cid:228)kra sig om Minoans godk(cid:228)nnande, om Minoan skulle besluta sig f(cid:246)r att s(cid:228)tta in ett trafik p(cid:229) linjen till Ancona. fartyg i (85) Minoan uppger att telexet av den 7 januari 1992 g(cid:228)llde ber(cid:228)kningen av priserna i drakmer och italienska lire och inte en prish(cid:246)jning i b(cid:229)da valutorna. (86) Minoan h(cid:228)vdar att det inte finns n(cid:229)gra bevis f(cid:246)r en (cid:246)verenskommelse f(cid:246)r 1992 mellan Minoan sj(cid:228)lvt och Ventouris Ferries, Hellenic Mediterra- nean Lines och Med Link. (87) Adriatica h(cid:228)vdar att man under 1992 inte hade n(cid:229)gra kontakter med de andra f(cid:246)retagen och fortsatte att anpassa sina priser i enlighet med marknadsvillkoren, vilket framg(cid:229)r av de priser f(cid:246)retaget till(cid:228)mpade. Enligt Adriatica visar ETA-dokumentet av den 25 februari 1992 att (cid:246)verl(cid:228)ggningar h(cid:246)lls mellan de grekiska rede- rierna, men inte med Adriatica. Adriatica uppger dessutom att dess marknadsandel minskade under 1992 p(cid:229) grund av de grekiska f(cid:246)retagens l(cid:228)gre priser. faktiskt (88) Ventouris h(cid:228)vdar att det inte finns n(cid:229)gra kon- kreta bevis f(cid:246)r dess deltagande i pris(cid:246)verens- kommelserna f(cid:246)r 1992. (90) Liksom i fr(cid:229)ga om telexet av den 6 november 1992 vidh(cid:229)ller Strintzis att Minoans f(cid:246)rslag inte f(cid:246)ljdes i praktiken, eftersom f(cid:246)retagens skilda priser inte byggde p(cid:229) Minoans f(cid:246)rslag utan p(cid:229) deras sj(cid:228)lvst(cid:228)ndiga rabattpolitik. (91) Minoan medger att det f(cid:246)rekom diskussioner mellan f(cid:246)retagen. Minoan h(cid:228)vdar att ETA skick- ade telexet av den 6 november 1992 utan att Minoan k(cid:228)nde till eller godk(cid:228)nde detta. Betr(cid:228)f- fande m(cid:246)tet den 24 november 1993 h(cid:228)vdar Minoan att den p(cid:229)st(cid:229)dda ”f(cid:246)rra (cid:246)verenskom- melsen” var ett icke bindande uttalande fr(cid:229)n olika f(cid:246)retag om att det skulle finns en koppling mellan distansen i mil och de priser som till(cid:228)m- pades och att uttalandet inte f(cid:246)ljdes i praktiken. (92) N(cid:228)r det g(cid:228)ller 1993 uppger Adriatica att man fortsatte sin sj(cid:228)lvst(cid:228)ndiga politik n(cid:228)r man p(cid:229) grund av valutakursf(cid:246)r(cid:228)ndringar h(cid:246)jde lastbils- priserna med 4,03 % j(cid:228)mf(cid:246)rt med 1992 (cid:229)rs pri- ser. Till skillnad fr(cid:229)n de grekiska rederierna m(cid:229)ste Adriatica ocks(cid:229) sedan den 1 januari 1993 l(cid:228)gga p(cid:229) merv(cid:228)rdesskatt enligt den ber(cid:246)rda EG- f(cid:246)rordningen. Adriatica medger trots detta att man deltog i m(cid:246)tet mellan f(cid:228)rjerederierna den 24 november 1993, men h(cid:228)vdar att man beslu- tade att inte ansluta sig till den f(cid:246)reslagna tariff- (cid:246)verenskommelsen med h(cid:228)nsyn till att detta kunde utg(cid:246)ra en (cid:246)vertr(cid:228)delse av EG:s konkur- rensregler. (93) Vad betr(cid:228)ffar 1992 h(cid:228)vdar Ventouris Ferries att det inte finns n(cid:229)gra konkreta bevis f(cid:246)r dess del- tagande i pris(cid:246)verenskommelser under 1993. Vad g(cid:228)ller faxet av den 24 november 1993 med- ger Ventouris trots allt att man deltog i det ber(cid:246)rda m(cid:246)tet, men h(cid:228)vdar att man redan hade fastst(cid:228)llt sin prispolitik f(cid:246)r det (cid:229)ret. 1993 (89) N(cid:228)r det g(cid:228)ller m(cid:246)tena med de f(cid:246)retag som trafi- kerade de andra linjerna mellan Grekland och Italien medger Strintzis att det gjordes ett f(cid:246)rs(cid:246)k att komma (cid:246)verens om priserna p(cid:229) grundval av de principer som anv(cid:228)ndes f(cid:246)r att fastst(cid:228)lla de inhemska priserna. Strintzis k(cid:228)nner dock inte till om f(cid:246)retagen p(cid:229) de andra linjerna till(cid:228)mpade s(cid:229)dana priser eller ej. 1994 (94) Strintzis k(cid:228)nner inte till huruvida f(cid:246)retagen till- l(cid:228)mpade de ber(cid:246)rda priserna. N(cid:228)r det g(cid:228)ller Pat- ras-Ancona-linjen medger Strintzis att ”ram(cid:246)ver- enskommelsen” om priser till(cid:228)mpades. F(cid:246)retaget 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/37 h(cid:228)vdar dock att den ber(cid:246)rda (cid:246)verenskommelsen inte f(cid:246)ljdes i praktiken, eftersom Strintzis till(cid:228)m- pade sin egen oberoende rabattpolitik. (95) Minoan f(cid:246)rnekar (cid:229)ter f(cid:246)rekomsten av en pris- (cid:246)verenskommelse. N(cid:228)r det g(cid:228)ller telexet av den 13 maj 1994, d(cid:228)r den nya kategorin f(cid:246)r sl(cid:228)pvag- nar p(cid:229) 12–14 meter n(cid:228)mns, h(cid:228)vdar Minoan att man hade (cid:228)ndrat den ber(cid:246)rda sl(cid:228)pvagnskatego- rin fr(cid:229)n 12–14 meter till 12,5–14 meter, vilket framg(cid:229)r av telexet av den 23 juni 1994. Minoan anser att detta visar att sl(cid:228)pvagnar p(cid:229) 12,5 meter h(cid:246)rde till en annan kategori med l(cid:228)gre pri- ser. Vad betr(cid:228)ffar telexet av den 26 maj 1994 h(cid:228)vdar Minoan att man inte godk(cid:228)nde ETA:s p(cid:229)st(cid:229)dda ”initiativ” och att man till(cid:228)mpade en annan politik, vilket framg(cid:229)r av andra dokument som kommissionen har tillg(cid:229)ng till. (96) Adriatica h(cid:228)vdar att man inte h(cid:246)jde sina priser under 1994, (cid:228)ven om man justerade kursen mel- lan US-dollar och italiensk lire med 1,22 %. inga bel(cid:228)gg f(cid:246)r exakt n(cid:228)r f(cid:246)rhandlingarna om pris(cid:246)verenskommelser inleddes. Kommissionen anser dessutom att vissa f(cid:228)rjerederier p(cid:229) linjerna mellan Bari eller Brindisi och Grekland deltog i kartellen (cid:229)tminstone fr(cid:229)n och med den 8 decem- ber 1989, (cid:229)tminstone n(cid:228)r det g(cid:228)ller biljettpri- serna f(cid:246)r lastbilar. Samverkan fortsatte (cid:229)tmins- tone till juli 1994. Kartellens verksamhet bestod av regelbundna m(cid:246)ten och skriftv(cid:228)xling f(cid:246)r att gemensamt justera priserna f(cid:246)r passagerare och fordon. Kommissionen har kunnat identifiera sju f(cid:246)retag som deltog i kartellen: Minoan, Karage- orgis, Marlines, Strintzis, Anek, Ventouris Fer- ries och Adriatica. I sk(cid:228)len 111–139 beskrivs vil- ken roll de enskilda f(cid:246)retagen hade i kartellen och hur l(cid:228)nge de deltog i den. Bed(cid:246)mning av parternas allm(cid:228)nna synpunkter F. Kommissionen bed(cid:246)mning av bevisen och parternas synpunkter De grekiska myndigheternas delaktighet Slutsats (97) Kommissionen konstaterar att f(cid:228)rjerederier med trafik p(cid:229) linjerna mellan Ancona, Bari, Brindisi och Grekland under flera (cid:229)r deltog i en priskar- tell. Detta var en fortl(cid:246)pande (cid:246)verenskommelse som ”normal som av f(cid:246)retagen definierades praxis” (telex fr(cid:229)n Minoan av den 15 mars 1989). Det finns starka bevis f(cid:246)r att det fanns en omfattande (cid:246)verenskommelse mellan ett stort antal f(cid:246)retag (t. ex. Minoans dokument av den 2 november 1990, d(cid:228)r det uppges att f(cid:246)retagen p(cid:229) alla Grekland-Italien-linjerna kom (cid:246)verens om priserna, telexet som skickades till Anek den 22 oktober 1991, d(cid:228)r ”(cid:246)verenskommelsen mellan de 11 f(cid:246)retagen och de 36 fartygen”, n(cid:228)mns, ETA:s telex av den 24 november 1993, d(cid:228)r 14 f(cid:246)retag n(cid:228)mns, ETA:s telex av den 26 maj 1994, d(cid:228)r man h(cid:228)nvisar till ”godk(cid:228)nnande fr(cid:229)n 16 f(cid:246)retag”). Kommissionen har kunnat fastsl(cid:229) att vissa f(cid:246)retag som trafikerade Ancona-Grekland- linjen deltog i en kartell som fastst(cid:228)llde biljett- priserna f(cid:246)r passagerare och fordon (cid:229)tminstone fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987. (cid:190)ven om (cid:246)ver- l(cid:228)ggningar h(cid:246)lls redan f(cid:246)re den dagen, finns det (98) I sina svar p(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran om upp- lysningar uppgav Minoan, Strintzis och Anek den 9 februari 1995 och den 10 februari 1995 bl. a. att tariff(cid:246)verenskommelsen i fr(cid:229)ga hade ing(cid:229)tts i enlighet med den till(cid:228)mpliga r(cid:228)ttsliga ramen under beskydd av ministeriet f(cid:246)r handels- sj(cid:246)fart. (99) Till st(cid:246)d f(cid:246)r detta p(cid:229)st(cid:229)ende (cid:246)verl(cid:228)mnade de tre f(cid:246)retagen en kopia av lag N 4195/29 om illojal konkurrens liksom en rad beslut och rekommen- dationer fr(cid:229)n ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart om f(cid:228)rjelinjerna mellan Grekland och Italien och de allm(cid:228)nnyttiga tj(cid:228)nsterna inom denna sektor, framf(cid:246)r allt om turt(cid:228)thet, den prioritet som beroende p(cid:229) s(cid:228)song skall ges (cid:229)t transport av f(cid:228)rska jordbruksprodukter, l(cid:228)gsta antal fartyg i trafik samt datum f(cid:246)r n(cid:228)r fartygstrafiken skall inledas. L 109/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 (100) I en skrivelse av den 28 oktober 1994 upp- manade kommissionen ministeriet f(cid:246)r handels- sj(cid:246)fart att tillhandah(cid:229)lla statistik om trafiken p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien samt att klarg(cid:246)ra om ministeriet n(cid:229)gonsin hade hotat att dra in driftstillst(cid:229)nd f(cid:246)r inhemska linjer om f(cid:246)re- tagen misslyckades med att komma (cid:246)verens om priserna p(cid:229) internationella linjer. till kommissionen att (101) Den 23 december 1994 svarade ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart farleden mellan Grekland och Italien skulle anses vara av yttersta vikt s(cid:229)v(cid:228)l f(cid:246)r Grekland som f(cid:246)r gemen- skapen och att tarifferna skulle vara konkurrens- kraftiga men samtidigt ligga p(cid:229) en s(cid:229)dan niv(cid:229) att transportkostnaderna kunde h(cid:229)llas nere. Lik- v(cid:228)l f(cid:246)rnekade ministeriet varje samband mellan (cid:229)terkallelse av driftstillst(cid:229)nd och f(cid:246)retagens pris- (cid:246)verenskommelser p(cid:229) internationella linjer. (102) Den 13 januari 1995 skickade kommissionen en kopia av de uppgifter som f(cid:246)retagen l(cid:228)mnat till kommissionen till Grekland St(cid:228)ndiga Represen- tation vid Europeiska Unionen och bad om den grekiska regeringens synpunkter p(cid:229) dess eventu- ella delaktighet i (cid:246)verenskommelser p(cid:229) f(cid:228)rjelin- jerna mellan Grekland och Italien och framf(cid:246)r allt i tariff(cid:246)verenskommelser p(cid:229) dessa linjer. (103) Den 17 mars 1995 svarade Greklands st(cid:228)ndiga Representation till kommissionen att den gre- kiska regeringen betraktade de tj(cid:228)nster som till- handah(cid:246)lls p(cid:229) linjen i fr(cid:229)ga som tj(cid:228)nster av all- m(cid:228)nt intresse och att regeringens fr(cid:228)msta m(cid:229)l d(cid:228)rf(cid:246)r var att linje skulle vara livskraftig och att hindra eventuella ”priskirg”, som skulle kunna hindra fr(cid:228)mjandet av exporten och importen lik- som transporten av fordon och passagerare. Ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart deltog dock endast i fastst(cid:228)llandet av tariffer p(cid:229) inhemska linjer (ca- botage). N(cid:228)r det g(cid:228)ller de f(cid:228)rjelinjer mellan Grekland och Italien som har en inhemsk del (t. ex. Patras-Korfu-Ancona) (cid:228)r det endast den nationella delen (Patras-Korfu) som omfattas av ministeriets tariffpolitik. Ministeriet ingriper inte p(cid:229) n(cid:229)got s(cid:228)tt i den internationella delen av f(cid:228)rje- linjerna och priserna fastst(cid:228)lls fritt av de ber(cid:246)rda f(cid:246)retagen, men med beaktande av att det pris som staten fastst(cid:228)llt f(cid:246)r den inhemska delen av linjen indirekt och delvis p(cid:229)verkar det samman- lagda priset till och fr(cid:229)n Italien. Greklands St(cid:228)n- diga Representation betonade dessutom att ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart p(cid:229) ett informellt s(cid:228)tt uppmuntrar f(cid:246)retagen att h(cid:229)lla tarifferna nere och begr(cid:228)nsa de (cid:229)rliga h(cid:246)jningarna s(cid:229) att de inte (cid:246)verstiger inflationen. F(cid:246)retagens r(cid:228)tt att fritt s(cid:228)tta sina priser begr(cid:228)nsas av lag 4195/29 om den leder till illojal konkurrens. Enligt arti- kel 2 i denna lag (cid:228)r det f(cid:246)rbjudet att med illojal konkurrens som m(cid:229)l s(cid:228)nka priserna f(cid:246)r passage- rare och varor p(cid:229) de externa (internationella) linjerna till orimligt l(cid:229)ga niv(cid:229)er som inte st(cid:229)r i proportion till niv(cid:229)n p(cid:229) den tillhandah(cid:229)llna tj(cid:228)nsten. Om r(cid:228)tten att fritt s(cid:228)tta priser p(cid:229) dessa linjer urartar till illojal konkurrens, kan minis- teriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart enligt artikel 4 (cid:229)l(cid:228)gga f(cid:246)retagen ett h(cid:246)gsta och l(cid:228)gsta pris. (104) F(cid:246)jaktligen tillbakavisar kommissionen vissa av de grekiska f(cid:246)retagens p(cid:229)st(cid:229)ende att de p(cid:229) grund av det till(cid:228)mpliga grekiska regelverket inte age- rade sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt i fr(cid:229)ga om tariffpolitiken. grekiska myndigheterna (105) Det st(cid:229)r klart att de grekiska f(cid:246)retag som trafi- kerar linjerna mellan Grekland och Italien omfattas av str(cid:228)nga r(cid:228)ttsliga ramar och ett str(cid:228)ngt regelverk p(cid:229) den inhemska delen av lin- jerna, framf(cid:246)r allt i samband med att ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart beviljar driftstillst(cid:229)nd och fast- st(cid:228)ller priser. Detta har emellertid inte n(cid:229)gon inverkan p(cid:229) f(cid:246)retagens tariffpolitik p(cid:229) direkt den internationella delen av linjerna, vilket ocks(cid:229) bekr(cid:228)ftades av de grekiska myndigheterna. De dessutom best(cid:228)mt f(cid:246)rnekat att de genom sin administra- tiva praxis vid till(cid:228)mpningen av dessa regler (cid:229)lade de grekiska f(cid:246)retagen att ing(cid:229) pris(cid:246)verens- kommelser om internationella priser. I sitt svar av den 23 december 1994 p(cid:229) en skrivelse fr(cid:229)n kommissionen uppgav direkt(cid:246)r Manos p(cid:229) minis- teriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart f(cid:246)ljande: ”. ministeriet (cid:228)r inte delaktigt i den prispolitik som f(cid:246)retagen till(cid:228)mpar p(cid:229) de internationella linjerna. V(cid:229)r del- aktighet (cid:228)r strikt begr(cid:228)nsad till fastst(cid:228)llandet av priser p(cid:229) de inhemska linjerna. Det (cid:228)r t(cid:228)nkbart och uteslutet att ministeriet skulle hota att dra in driftstillst(cid:229)nd f(cid:246)r inhemska linjer om f(cid:246)reta- gen inte lyckas komma (cid:246)verens om priser p(cid:229) internationella linjer”. har 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/39 (106) Det st(cid:229)r ocks(cid:229) klart att priskonkurrensen inte avskaffas genom lag 4195/29. Tv(cid:228)rtom f(cid:246)ruts(cid:228)t- ter lagen att det f(cid:246)rekommer priskonkurrens och att f(cid:246)retagen fritt kan s(cid:228)tta sina priser. Det (cid:228)r endast n(cid:228)r denna frihet anv(cid:228)nds med illojal kon- kurrens som m(cid:229)l som ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)- fart kan ingripa enligt artikel 4 i den lagen. Inte heller d(cid:229) kan ministeriet (cid:229)l(cid:228)gga f(cid:246)retagen n(cid:229)gra s(cid:228)rskilda prisniv(cid:229)er, utan endast fastst(cid:228)lla h(cid:246)gsta och l(cid:228)gsta pris. Det b(cid:246)r dessutom noteras att denna lag aldrig har till(cid:228)mpats. (107) Kommissionen anser det anm(cid:228)rkningsv(cid:228)rt att vare sig ministeriet f(cid:246)r handelssj(cid:246)fart eller lag 4195/29 n(cid:228)mns i ett enda av de samtida doku- ment som kommissionen anf(cid:246)r som bevis, trots att parterna h(cid:228)vdar att m(cid:229)nga av deras diskus- sioner motiverades av en (cid:246)nskan att tillfreds- st(cid:228)lla ministeriets krav och att hindra illojal kon- kurrens (t. ex. diskussionerna med Anek n(cid:228)r f(cid:246)retaget b(cid:246)rjade trafikera Trieste-linjen). D(cid:228)rf(cid:246)r tillbakavisas p(cid:229)st(cid:229)endet att de grekiska f(cid:246)retagen genom ministeriets f(cid:246)rebyggande (cid:229)tg(cid:228)rder var skyldiga att samverka p(cid:229) grund av r(cid:228)dslan att artikel 4 i lagen skulle till(cid:228)mpas. (108) Det (cid:228)r ocks(cid:229) sv(cid:229)rt att godta att ministeriets rekommendationer till f(cid:246)retagen att begr(cid:228)nsa prish(cid:246)jningarna s(cid:229) att de inte (cid:246)verstiger inflatio- nen hade n(cid:229)got som helst samband med ovan- n(cid:228)mnda lag. Av artikel 2 i den lagen framg(cid:229)r tydligt att den (cid:228)r till(cid:228)mplig endast om priserna (cid:228)r orimligt l(cid:229)ga och inte om de (cid:228)r f(cid:246)r h(cid:246)ga. Ministeriet f(cid:246)rklarade att rekommendationerna byggde p(cid:229) andra (cid:246)verv(cid:228)ganden i samband med m(cid:246)nstret f(cid:246)r Greklands internationella handel. D(cid:228)rf(cid:246)r m(cid:229)ste de grekiska f(cid:228)rjerederier som trafi- kerar Adriatiska havet anses ha agerat sj(cid:228)lvst(cid:228)n- digt i fr(cid:229)ga om tariffpolitiken. Bed(cid:246)mning av andra allm(cid:228)nna synpunkter fr(cid:229)n parterna (109) Det (cid:228)r ocks(cid:229) naivt av vissa av parterna att p(cid:229)st(cid:229) att f(cid:246)retagens prisinitiativ inte berodde p(cid:229) sam- verkan utan p(cid:229) naturliga marknadskrafter (t. ex. br(cid:228)nsleprisets effekter) eller andra enskilda h(cid:228)n- delser som kriget i f. d. Jugoslavien eller pl(cid:246)ts- liga kursf(cid:246)r(cid:228)ndringar f(cid:246)r utl(cid:228)ndska valutor. Detta p(cid:229)st(cid:229)ende st(cid:229)r helt i strid med de skriftliga bevisen f(cid:246)r att det f(cid:246)rekom samverkan i form av pris(cid:246)verenskommelser. Vissa parters p(cid:229)st(cid:229)ende att de endast f(cid:246)ljde efter prish(cid:246)jningar som de k(cid:228)nde till genom sina agenter kan tillbakavisas p(cid:229) samma s(cid:228)tt. Det (cid:228)r klarlagt att n(cid:228)stan all skriftv(cid:228)xling om prish(cid:246)jningar utv(cid:228)xlades direkt mellan konkurrenterna och inte via agenterna. Bed(cid:246)mning av synpunkter p(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsens var- aktighet (110) N(cid:228)r det g(cid:228)ller (cid:246)vertr(cid:228)delsens varaktighet h(cid:228)v- dade de flesta av f(cid:246)retagen p(cid:229) Patras-Ancona- linjen att (cid:228)ven om man uppn(cid:229)dde en pris(cid:246)ver- enskommelse under 1987, g(cid:228)llde denna endast 1988 (cid:229)rs priser. P(cid:229) samma s(cid:228)tt h(cid:228)vdar Anek att man ingick (cid:246)verenskommelserna 1989, men att de avs(cid:229)g 1990 (cid:229)rs priser. Kommissionen till- bakavisar detta p(cid:229)st(cid:229)ende, eftersom det (cid:228)r en (cid:246)vertr(cid:228)delse av artikel 85 i EG-f(cid:246)rdraget att (cid:246)verhuvudtaget ing(cid:229) pris(cid:246)verenskommelser Bed(cid:246)mning best(cid:228)mda anklagelser av parternas synpunkter p(cid:229) De enskilda f(cid:246)retagens delaktighet (111) Det (cid:228)r n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att f(cid:246)r vart och ett av de f(cid:246)re- tag som detta beslut riktar sig till sl(cid:229) fast att det deltog i (cid:246)vertr(cid:228)delsen. F(cid:246)r detta kr(cid:228)vs emellertid inte, som vissa f(cid:246)retag har h(cid:228)vdat, att det finns direkta bevis f(cid:246)r att varje p(cid:229)st(cid:229)dd deltagare uttryckligen gav sitt medgivande till eller (cid:246)ppet agerade till st(cid:246)d f(cid:246)r varje enskild aspekt av pris- (cid:246)verenskommelserna under den tid de var i kraft. Huvudpunkten i anklagelsen om (cid:246)vertr(cid:228)- delsen utg(cid:246)rs av att f(cid:246)retagen under flera (cid:229)r f(cid:246)r- enade sig i en olaglig verksamhet som utformats gemensamt. (112) Ett l(cid:228)mpligt tillv(cid:228)gag(cid:229)ngss(cid:228)tt i ett fall som detta (cid:228)r att visa att det f(cid:246)rekom samverkan, beskriva hur den gick till och dess mest i(cid:246)gonenfallande drag och att sedan fastst(cid:228)lla a) huruvida det finns trov(cid:228)rdiga och (cid:246)vertygande bevis som bin- L 109/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 der varje enskilt f(cid:246)retag till den gemensamma ordningen och b) under vilken period de enskilda f(cid:246)retagen deltog (1). (113) Det finns tillr(cid:228)ckligt med direkta bevis f(cid:246)r att binda varje enskilt f(cid:246)retag som detta beslut rik- tar sig till till (cid:246)vertr(cid:228)delsen. I de viktigaste doku- menten som bevisar att det fanns ett (cid:246)vergri- pande samarbete eller enskilda inslag i detta samarbete n(cid:228)mns deltagarna vanligen vid namn. (114) Varje enskilt f(cid:246)retags deltagande i (cid:246)vertr(cid:228)delsen bevisas genom a) uttryckliga h(cid:228)nvisningar till det f(cid:246)retaget i skriftv(cid:228)xlingen mellan parterna, b) dess deltagande i m(cid:246)ten och efterf(cid:246)ljande samordnade prisinitiativ, och c) det f(cid:246)retagets eller andra f(cid:246)retags interna dokument som bin- der det till samverkan. Dessa bevis motsades inte i n(cid:229)got anm(cid:228)rkningsv(cid:228)rt avseende under det administrativa f(cid:246)rfarandet och visade sig inte heller vara annat (cid:228)n tillf(cid:246)rlitliga. (115) Flera dokument (framf(cid:246)r allt Minoans fax av den 15 mars 1989, Strintzis fax av den 12 juli 1989, faxet till Anek den oktober 1991, Aneks svar av den 18 november 1991, Minoans brev till sina agenter av den 2 november 1990, Aneks brev till sina agenter av den 21 oktober 1991, Minoans telex av den 7 januari 1993, ETA:s telex av den 24 november 1993) visar att det under flera (cid:229)r regelbundet f(cid:246)rekom (cid:246)verl(cid:228)gg- ningar och (cid:246)verenskommelser om priser mellan alla de f(cid:246)retag som detta beslut riktar sig till. (116) Minoan, Strintzis och Anek medger att de deltog i samverkan, medan Karageorgis inte har inkom- mit med n(cid:229)gra synpunkter till sitt f(cid:246)rsvar. (117) Adriatica och Ventouris Ferries, som trafikerade Bari- och Brindisi-linjerna, medger att de deltog i m(cid:246)ten med konkurrerande f(cid:228)rjerederier, d(cid:228)r man diskuterade och kom (cid:246)verens om priserna. Dessutom tyder vissa dokument (Strintzis fax av den 8 december 1989, 5 september 1990 och 30 (1) Se f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens dom av den 24 oktober 1991 i m(cid:229)l T-1/89, Rh(cid:244)ne-Poulenc, Rec. 1991, s. II-867, punkt 126. faxet oktober 1990, Minoans brev av den 2 november 1990, till Anek den 22 oktober 1991, Minoans dokument av den 25 februari 1992, Minoans telex av den 7 januari 1993, ETA:s telex av den 24 november 1993) p(cid:229) fortl(cid:246)pande f(cid:246)rhandlingar och (cid:246)verenskommelser mellan rederierna p(cid:229) Ancona- respektive Bari- och Brin- disi-linjen. Endast i Minoans telex av den 7 januari 1993 finns en h(cid:228)nvisning till en (cid:246)verens- kommelse mellan rederierna p(cid:229) Ancona-linjen och det s(cid:228)gs uttryckligen att de andra f(cid:246)retagen vid denna tidpunkt inte k(cid:228)nde till (cid:246)verenskom- melsen. Emellertid h(cid:228)nvisas det (cid:228)ven i detta dokument till diskussioner med Bari- och Brin- disi-f(cid:246)retagen som enligt dokumentet senare skulle kontaktas av Ancona-rederierna. Kommis- sionen har inte kunnat identifiera andra f(cid:246)retag som trafikerade Bari- och Brindisi-linjerna och s(cid:229) sm(cid:229)ningom deltog i samverkan. Detta beslut riktar sig framf(cid:246)r allt inte till AK Ventouris och Hellenic Mediterranean Lines, eftersom det inte finns tillr(cid:228)ckliga bevis f(cid:246)r att de verkligen br(cid:246)t mot konkurrensreglerna (dessa f(cid:246)retag n(cid:228)mns endast en g(cid:229)ng i andra f(cid:246)retags dokument). Marlines (118) Marlines deltagande i samverkan fr(cid:229)n 1987 till 1989 bevisas av (cid:229)tta dokument (som n(cid:228)mns i avsnitten om (cid:246)verenskommelserna f(cid:246)r 1988 och 1989) som mottogs av Marlines eller d(cid:228)r Marli- nes anges som part i de ber(cid:246)rda (cid:246)verenskommel- serna. Kommissionen konstaterar p(cid:229) grundval av ovanst(cid:229)ende att Marlines varje (cid:229)r f(cid:246)rhandlade och kom (cid:246)verens med Strintzis, Minoan och Karageorgis om gemensamma priser f(cid:246)r passage- rare och transportfordon p(cid:229) linjen mellan Patras och Ancona redan fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 och f(cid:246)r 1988 och 1989. Marlines n(cid:228)mns i ett telex som Anek skickade till Marlines den september 1989 och detta (cid:228)r sista g(cid:229)ngen f(cid:246)reta- get n(cid:228)mns i de skriftliga bevisen. Det finns inga bevis f(cid:246)r att Marlines deltog i ytterligare (cid:246)ver- l(cid:228)ggningar med andra f(cid:246)retag och inte heller finns det avg(cid:246)rande bevis f(cid:246)r att Marlines senare deltog i kartellen. Kommissionen konstaterar att Marlines deltog i (cid:246)vertr(cid:228)delserna senast fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till och med den 8 decem- ber 1989 n(cid:228)r de andra f(cid:246)retagen kom (cid:246)verens om att justera sina priser. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/41 (119) Marlines p(cid:229)st(cid:229)ende att det enligt grekisk lag (cid:228)r ett utlandsbaserat f(cid:246)retag m(cid:229)ste tillbakavisas. Kommissionen har aldrig p(cid:229)st(cid:229)tt att det endast var grekiska f(cid:246)retag som deltog i (cid:246)vertr(cid:228)delsen. Strintzis fax. Adriatica uppger dessutom att dess priser var omkring 10 % l(cid:228)gre (cid:228)n de grekiska f(cid:246)retagens priser p(cid:229) samma linje. Med Link (120) Med Link h(cid:228)vdar att det inte hade n(cid:229)gra som helst relationer med de andra f(cid:246)retag som n(cid:228)mns i kommissionens meddelande om inv(cid:228)ndningar till Med Link, som Mediterranean Lines Inc. eller Med Line. Med Link h(cid:228)vdar dessutom att man inte deltog i n(cid:229)gon av de p(cid:229)st(cid:229)dda (cid:246)vertr(cid:228)- delserna. Framf(cid:246)r allt uppger Med Links f(cid:246)retr(cid:228)- dare herr Giannatos, vars namn n(cid:228)mns i telexet av den 24 november 1993 fr(cid:229)n ETA till Minoans huvudkontor, att han inte deltog i det m(cid:246)te som n(cid:228)mns i detta telex. Han uppger att Med Link bildades i Liberia den 15 juli 1993 och inr(cid:228)ttade sitt huvudkontor i Grekland efter den 31 decem- ber 1993. (121) Kommissionen medger att det inte finns n(cid:229)gra klara bevis f(cid:246)r ett n(cid:228)ra band mellan Med Link och Mediterranean Line. framf(cid:246)r allt kan Med Link inte betraktas som Mediterranean Lines eftertr(cid:228)dare i dess verksamhet p(cid:229) den relevanta marknaden. Detta beslut riktar sig d(cid:228)rf(cid:246)r inte till Med Link. Adriatica (124) P(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran (cid:246)verl(cid:228)mnade Adria- tica den 27 oktober 1992 tv(cid:229) listor (cid:246)ver dess lastbilspriser under 1991. P(cid:229) den f(cid:246)rsta listan skiljer sig verkligen fordonskategorierna fr(cid:229)n dem som anges i Strintzis fax. Den andra listan (cid:228)r dock identisk med den som ing(cid:229)r i det faxet. (cid:190)ven i faxet fr(cid:229)n Strintzis finns dessutom skill- nader i Adriaticas och de grekiska rederiernas priser p(cid:229) samma linje. D(cid:228)rf(cid:246)r tillbakavisar kom- missionen Adriaticas p(cid:229)st(cid:229)ende att endast gre- kiska rederier deltog i utarbetandet av lastbils- priser f(cid:246)r 1991 och att Adriatica inte till(cid:228)mpade de (cid:246)verenskomna priserna. (125) Adriatica erk(cid:228)nner att man deltog i m(cid:246)tet den 24 november 1993, men h(cid:228)vdar att dess f(cid:246)retr(cid:228)- dare d(cid:228)refter instruerades att undvika all sam- verkan, eftersom kommissionen skulle kunna betrakta s(cid:229)dan samverkan som en kartell. Ett internt meddelande (cid:228)r dock inte ett tillr(cid:228)ckligt bevis f(cid:246)r att Adriatica skall slippa ansvar f(cid:246)r (cid:229)terstoden av den tid d(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsen p(cid:229)gick (se f(cid:246)rstainstansr(cid:228)ttens dom av den 6 april 1995 i m(cid:229)l T-141/89, Trefil Europe (1). Likv(cid:228)l beaktar kommissionen Adriaticas bevis f(cid:246)r att f(cid:246)retaget inte till(cid:228)mpade den (cid:246)verenskomna h(cid:246)jningen p(cid:229) 15 % f(cid:246)r 1994 i praktiken. (122) Adriatica erk(cid:228)nner att man deltog i (cid:246)verl(cid:228)gg- ningar om pris(cid:246)verenskommelser med sina kon- kurrenter p(cid:229) Grekland-Italien-linjerna. Framf(cid:246)r allt medger Adriatica att man deltog i tv(cid:229) m(cid:246)ten, den 25 oktober 1990 och den 24 novem- ber 1993, d(cid:228)r f(cid:228)rjerederierna kom (cid:246)verens om priser. Adriatica f(cid:246)rnekar dock att man hade andra kontakter med sina konkurrenter p(cid:229) Ita- lien-Grekland-linjerna. (123) N(cid:228)r det g(cid:228)ller m(cid:246)tet av den 25 oktober 1990 och Strintzis fax av den 30 oktober 1990 h(cid:228)vdar Adriatica att man inte till(cid:228)mpade de priser som diskuterades p(cid:229) m(cid:246)tet och som r(cid:228)knas upp i Strintzis fax, trots att Adriaticas lastbilspriser f(cid:246)r linjen mellan Brindisi och Grekland anges i (126) Kommissionen anser att det finns starka bevis f(cid:246)r att det fanns en fortl(cid:246)pande (cid:246)verenskom- melse mellan Ancona- och Bari- respektive Brin- disi-rederierna. Det finns direkta bevis f(cid:246)r att Adriatica ansl(cid:246)t sig till kartellen senast fr(cid:229)n och med den 30 oktober 1990 genom att g(cid:229) med p(cid:229) att h(cid:246)ja sina lastbilspriser f(cid:246)r 1991. Det finns ocks(cid:229) tillr(cid:228)ckliga direkta bevis f(cid:246)r dess delta- gande under 1993. Den 24 november 1993 f(cid:246)r- handlade Adriatica och kom (cid:246)verens med kon- kurrenterna om att h(cid:246)ja lastbilspriserna fr(cid:229)n och med december 1993. N(cid:228)r det g(cid:228)ller perioden fr(cid:229)n den 30 oktober 1990 till den 24 november 1993 finns det bevis f(cid:246)r att Bari- och Brindisi-re- (1) REG 1995, s. II-791, punkt 85). L 109/42 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 derierna deltog i den fortl(cid:246)pande samverkan och det finns inte n(cid:229)gra bevis f(cid:246)r att Adriatica, sedan f(cid:246)retaget anslutit sig till kartellen, l(cid:228)mnade den under denna period. till Anek den I 22 oktober 1991 h(cid:228)nvisas till samverkan mellan ”de 11 f(cid:246)retagen och 36 fartygen p(cid:229) linjen mel- lan Grekland och Italien”. F(cid:246)ljaktligen konstate- rar kommissionen att Adriatica deltog i (cid:246)vertr(cid:228)- delsen till juli 1994. telexet Hellenic Mediterranean Lines (127) Hellenic Mediterranean Lines n(cid:228)mns en g(cid:229)ng i Strintzis telex av den 30 oktober 1990. Eftersom det inte finns n(cid:229)gra andra bevis f(cid:246)r att f(cid:246)rtaget deltog i samverkan, riktar sig detta beslut inte till Hellenic Mediterranean Lines. Ventouris Ferries (128) Det finns bevis f(cid:246)r att Ventouris Ferries deltog i samverkan fr(cid:229)n och med den 8 december 1989 till juli 1994. Kommissionen tillbakavisar Ven- touris Ferries p(cid:229)st(cid:229)ende att det inte erh(cid:246)ll de ber(cid:246)rda dokumenten eller att f(cid:246)retaget redan hade fastst(cid:228)llt sin prispolitik innan det deltog i (cid:246)verl(cid:228)ggningarna i fr(cid:229)ga (se sk(cid:228)len 47 och 48) (129) Betr(cid:228)ffande det andra p(cid:229)st(cid:229)endet (cid:246)verl(cid:228)mnade Ventouris Ferries ett telex som f(cid:246)retaget skick- ade till en av sina agenter den 4 december 1989, d(cid:228)r man angav de priser f(cid:246)r Bari-Grekland-lin- jen som Strintzis angav i sitt fax av den 8 december 1989. Ventouris Ferries h(cid:228)vdar att Strintzis i sitt fax endast (cid:229)tergav Ventouris Fer- ries priser som fastst(cid:228)llts f(cid:246)re den 8 december 1989. Det (cid:228)r emellertid inte n(cid:229)gon tvekan om att Strintzis fax g(cid:228)ller en (cid:246)verenskommelse mel- lan flera f(cid:246)retag, bl. a. Ventouris Ferries. Det st(cid:229)r d(cid:228)rmed klart att Ventouris Ferries deltog i pris(cid:246)verenskommelser. Det b(cid:246)r p(cid:229)pekas att de tv(cid:229) dokumenten inte bara inneh(cid:229)ller samma prislista, utan att det i b(cid:229)da dokumenten ocks(cid:229) uttryckligen anges att priserna g(cid:228)ller fr(cid:229)n och med den 10 december 1989. (130) Dessutom (cid:246)verl(cid:228)mnade Ventouris Ferries brev av den 8 oktober 1990 och den 11 oktober 1990, som angavs som skickats till dess kunder eller agenter och som inneh(cid:246)ll de lastbilspriser i Strintzis fax av den 30 oktober 1990. Dessa brev bekr(cid:228)ftar emellertid de bevis som finns i Strintzis fax. Strintzis h(cid:228)nvisar till ”en slutlig (cid:246)verenskommelse om lastbilspriserna” och f(cid:246)re- slog att ”priserna offentligg(cid:246)rs den 1 november och att de som (cid:246)verenskommet b(cid:246)rjar g(cid:228)lla den 5 november 1990”. I sina brev uppgav Ventouris Ferries att priserna var ”riktpriser” och att Ven- touris Ferries hade f(cid:246)r avsikt att b(cid:246)rja till(cid:228)mpa dem ”fr(cid:229)n slutet av oktober /b(cid:246)rjan av novem- ber 1990”. Dessa brev bekr(cid:228)ftar att det verkli- gen fanns en fortl(cid:246)pande (cid:246)verenskommelse och att Ventouris Ferries deltog i den. (131) det finns starka bevis f(cid:246)r att det fanns en fortl(cid:246)- pande (cid:246)verenskommelse mellan Ancona och Bari- respektive Brindisi-rederierna. (cid:190)ven i fr(cid:229)ga om (cid:229)r 1992, f(cid:246)r vilket det enligt Ventouris Fer- ries inte finns n(cid:229)gra bevis mot f(cid:246)retaget, framg(cid:229)r det av ETA:s dokument av den 25 februari 1992 att Ventouris Ferries deltog i samverkan och (cid:228)ven diskuterade priser p(cid:229) Otrando-linjen. N(cid:228)r det g(cid:228)ller 1991 h(cid:228)nvisas i telexet till Anek den 22 oktober 1991 till samverkan mellan de ”11 f(cid:246)retagen och 36 fartygen p(cid:229) (cid:246)verfarten mellan Grekland och Italien”. Kommissionen konstate- rar att Ventouris Ferries fortsatte att delta i sam- verkan under 1991, eftersom det finns tillr(cid:228)ck- liga direkta bevis f(cid:246)r att Ventouris Ferries deltog under de (cid:229)terst(cid:229)ende (cid:229)r d(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsen p(cid:229)gick, dvs. Strintzis telex av den 8 december 1989, Strintzis fax av den 30 oktober 1990, ETA:s dokument av den 25 februari 1992, ETA:s telex av den 24 november 1993 till Minoans huvud- kontor, och det inte finns n(cid:229)gra bevis f(cid:246)r att Ventouris Ferries drog sig ur (cid:246)verenskommelsen under 1991. Strintzis (132) Strintzis bestred inte sitt deltagande i den p(cid:229)st(cid:229)dda samverkan. Dess synpunkter ber(cid:246)r de grekiska myndigheternas delaktighet och det faktum att (cid:246)verenskommelserna inte var bin- dande. Kommissionen konstaterar att Strintzis deltog i den p(cid:229)st(cid:229)dda samverkan i form av pris- (cid:246)verenskommelser senast fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till juli 1994. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/43 Anek (133) Anek bestred inte sitt deltagande i den p(cid:229)st(cid:229)dda samverkan. Dess synpunkter ber(cid:246)r de grekiska myndigheternas delaktighet och det faktum att (cid:246)verenskommelserna inte var bindande. Kom- missionen konstaterar att Anek deltog i den p(cid:229)st(cid:229)dda samverkan i form av pris(cid:246)verenskom- melser fr(cid:229)n och med den 6 juli 1989 till juli 1994. Karageorgis (134) Karageorgis inkom inte med n(cid:229)gra synpunkter till sitt f(cid:246)rsvar. Kommissionen konstaterar att Karageorgis deltog i samverkan i form av pris- (cid:246)verenskommelser senast fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till och med den 27 december 1992, n(cid:228)r Karageorgis slutgiltig tog sina fartyg ur tra- fik p(cid:229) Grekland-Italien-linjerna. Minoan (135) Minoan bestred inte sitt deltagande i den p(cid:229)st(cid:229)dda samverkan. Dess synpunkter ber(cid:246)r de grekiska myndigheternas delaktighet, marknads- villkoren och det faktum att (cid:246)verenskommel- serna inte var bindande. Kommissionen konsta- terar att Minoan deltog i den p(cid:229)st(cid:229)dda samver- kan i form av pris(cid:246)verenskommelser fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till juli 1994. (136) Minoan h(cid:228)nvisar till sitt avtalsf(cid:246)rh(cid:229)llande med ETA, som (cid:228)r ensam verkst(cid:228)llande agent f(cid:246)r alla Minoans fartyg p(cid:229) internationella linjer. Minoan h(cid:228)vdar att flera av de handlingar som beskrivs i detta beslut var ETA:s egna initiativ, som inte godk(cid:228)nts av Minoan och ibland l(cid:229)g utanf(cid:246)r r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r avtalen mellan ETA och Minoan, och Minoan b(cid:246)r d(cid:228)rf(cid:246)r inte anses ha n(cid:229)got ansvar f(cid:246)r dem. Kommissionen godtar inte detta p(cid:229)st(cid:229)ende. N(cid:228)r det g(cid:228)ller f(cid:246)rh(cid:229)llandet mellan ETA och Minoan, st(cid:229)r det klart fr(cid:229)n alla de avtal mellan de b(cid:229)da parterna som kommissio- nen har tillg(cid:229)ng till att ETA (cid:228)r ensam, central verkst(cid:228)llande agent f(cid:246)r Minoan och agerar enligt instruktioner fr(cid:229)n under Minoan. Enligt alla dessa avtal f(cid:246)retr(cid:228)der ETA Minoan inf(cid:246)r alla nationella och internationella myndigheter och organiserar Minoans n(cid:228)tverk (cid:246)vervakning och s(cid:228)kerst(cid:228)lla Minoans av lokala agenter och hamnagenter. Om Minoan beg(cid:228)r det, m(cid:229)ste ETA anstr(cid:228)nga sig p(cid:229) alla s(cid:228)tt f(cid:246)r att samarbete med andra f(cid:246)retag. De kommissioner som Minoan betalar ETA och som ETA betalar till Minoans andra agenter eller resebyr(cid:229)er fastst(cid:228)lls (i pro- cent eller fasta belopp) genom flera best(cid:228)mmel- ser. (137) F(cid:246)ljaktligen b(cid:246)r ETA anses vara Minoans ”f(cid:246)r- l(cid:228)ngda arm”, som fungerar som f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r Minoan och som en mellanhand som agerar endast p(cid:229) Minoans v(cid:228)gnar och inte har n(cid:229)gon egen aff(cid:228)rsverksamhet. I alla de skriftliga bevis som anv(cid:228)nds i detta beslut f(cid:246)retr(cid:228)ddes Minoan (Aten) av herr Sfinias, ETA:s r(cid:228)ttsliga ombud och direkt(cid:246)r, som undertecknade alla de ber(cid:246)rda dokumenten, (cid:228)ven ett svar av den 20 oktober 1992 p(cid:229) en beg(cid:228)ran om upplysningar som kom- missionen skickat till Minoan. Herr Sfinias fun- gerade f(cid:246)rvisso som f(cid:246)retr(cid:228)dare f(cid:246)r en operativ enhet inom f(cid:246)retaget Minoan. Alla andra f(cid:246)retag som svarade p(cid:229) fax eller telex som underteck- nats av herr Sfinias adresserade sina svar till ”Minoan” eller ”Minoan Aten” och aldrig till ETA. Inte i n(cid:229)got av dessa dokument h(cid:228)nvisade herr Sfinias till ETA annat (cid:228)n n(cid:228)r han riktade sig till Minoans huvudkontor i Heraklion p(cid:229) Kreta. Trots detta h(cid:228)nvisar Minoan till de skrift- liga bevis som anv(cid:228)nds i detta beslut och h(cid:228)vdar att endast 6 av 17 Minoan-dokument ber(cid:246)r information fr(cid:229)n ETA till Minoan om (cid:246)verens- kommelserna i fr(cid:229)ga och att ETA i endast tv(cid:229) av dokumenten beg(cid:228)r att Minoan skall godk(cid:228)nna ETA:s f(cid:246)rslag. Kommissionen tillbakavisar emel- lertid p(cid:229)st(cid:229)endet att dessa dokument inte med- ger att ETA:s konkurrensbegr(cid:228)nsande handlingar tillskrivs Minoan. Det st(cid:229)r klart fr(cid:229)n s(cid:229)v(cid:228)l de Minoan-dokument som h(cid:228)rr(cid:246)r fr(cid:229)n huvudkon- toret i Heraklion som herr Sfinias meddelanden till Minoan Heraklion att Minoan k(cid:228)nde till samverkan och deltog i den (t. ex. ETA:s doku- ment av den 25 februari 1992, 21 maj 1992 och 30 juli 1992, d(cid:228)r ETA agerar som Minoans f(cid:246)re- tr(cid:228)dare gentemot de andra f(cid:246)retagen). (138) Kommissionen anser inte att herr Sfinias brev till Minoan Heraklion om deras avtalsf(cid:246)rh(cid:229)l- lande bevisar att ETA agerade sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt i sitt eget intresse, utanf(cid:246)r r(cid:228)ckvidden f(cid:246)r avtalen mellan ETA och Minoan, vilket Minoan h(cid:228)vdar. L 109/44 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 naden och f(cid:246)rbjudet: alla avtal mellan f(cid:246)retag och samordnade f(cid:246)rfaranden som kan p(cid:229)verka handeln mellan medlemsstater och som har till syfte eller resultat att hindra, begr(cid:228)nsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden, s(cid:228)rskilt s(cid:229)dana som inneb(cid:228)r att in k(cid:246)ps- eller f(cid:246)rs(cid:228)ljningspriser eller andra aff(cid:228)rs- villkor direkt eller indirekt fastst(cid:228)lls. (141) Ett avtal m(cid:229)ste inte vara avsett att vara r(cid:228)ttsligt bindande f(cid:246)r parterna f(cid:246)r att en begr(cid:228)nsning skall vara ett avtal i den bem(cid:228)rkelse som avses i artikel 85. 1. Ett avtal f(cid:246)religger om parterna enas om en plan som begr(cid:228)nsar deras kommersi- ella frihet genom att den fastst(cid:228)ller riktlinjerna f(cid:246)r deras gemensamma agerande p(cid:229) marknaden. Det beh(cid:246)vs inte n(cid:229)gra avtalsenliga sanktioner eller verkst(cid:228)llighets(cid:229)tg(cid:228)rder. Avtalet beh(cid:246)ver inte heller vara skriftligt. Av bevisen i detta (cid:228)rende framg(cid:229)r att parterna deltog i regelbundna, direkta (cid:246)verl(cid:228)ggningar f(cid:246)r att fastst(cid:228)lla passage- rarpriser och fraktavgifter mellan Grekland och Italien. Varje (cid:229)r f(cid:246)rdes regelbundna och ing(cid:229)- ende diskussioner f(cid:246)r att besluta tariffniv(cid:229)erna f(cid:246)r n(cid:228)sta (cid:229)r och s(cid:228)rskilda (cid:246)verl(cid:228)ggningar h(cid:246)lls f(cid:246)r att besluta hur parterna skulle reagera p(cid:229) fr(cid:229)gor som uppkom under (cid:229)ret, t. ex. devalve- ring eller nya fordonskategorier. Det st(cid:229)r ocks(cid:229) klart att diskussionerna h(cid:246)lls mellan chefer p(cid:229) h(cid:246)g niv(cid:229) inom f(cid:246)retagen. Det r(cid:229)der inget tvivel om att detta arrangemang utgjorde ett avtal, som hade till syfte att fastst(cid:228)lla parternas f(cid:246)rs(cid:228)lj- ningspriser och andra handelsvillkor. Tv(cid:228)rtom visar s(cid:229)v(cid:228)l denna skriftv(cid:228)xling som herr Sfinias beg(cid:228)ran om Minoans godk(cid:228)nnande att Minoan alltid h(cid:246)lls informerat om samver- kan och att f(cid:246)retaget i alla h(cid:228)ndelser kunde p(cid:229)verka sin verkst(cid:228)llande agents beteende p(cid:229) ett avg(cid:246)rande s(cid:228)tt. Kommissionen tillbakavisar d(cid:228)r- med p(cid:229)st(cid:229)endet att ETA, som kallas Minoan Aten eller endast Minoan i alla de ber(cid:246)rda skriftliga bevisen, hade en s(cid:229)dan grad av kom- mersiell sj(cid:228)lvst(cid:228)ndighet att dess agerande inte kan tillskrivas dess huvudman (1). I detta beslut betraktas ETA och Minoan som en enda juridisk och ekonomisk enhet. (139) Vad g(cid:228)ller sj(cid:228)lva f(cid:246)rfarandet h(cid:228)vdar Minoan att ETA (cid:228)r ett frist(cid:229)ende f(cid:246)retag som agerade som dess agent. D(cid:228)rf(cid:246)r ifr(cid:229)gas(cid:228)tter Minoan lagenlig- heten i unders(cid:246)kningen av ETA:s lokaler och i de dokument som kommissionen samlade in. Detta p(cid:229)st(cid:229)ende kan inte godtas. Kommissionen anser att det finns tillr(cid:228)ckliga skriftliga bevis f(cid:246)r att ETA, n(cid:228)r det f(cid:246)retr(cid:228)dde Minoan, kallade sig Minoan Aten eller bara Minoan. Det (cid:228)r anm(cid:228)rk- ningsv(cid:228)rt att ETA i sina lokaler i Aten anv(cid:228)nde Minoans logotyp och varum(cid:228)rken. Mer betydel- sefullt (cid:228)r att herr Sfinias f(cid:246)re unders(cid:246)kningen i fr(cid:229)ga svarade p(cid:229) kommissionens beg(cid:228)ran om upplysningar genom att underteckna ett doku- ment i Minoans namn. L(cid:228)ngst upp p(cid:229) dokumen- tet st(cid:229)r adressen till ETA:s lokaler under Mino- ans logotyp och varum(cid:228)rke utan att ETA n(cid:228)mns (cid:246)verhuvudtaget. Kommissionen konstaterar att (cid:228)ven om ETA var inhyst i och anv(cid:228)nde lokalerna i fr(cid:229)ga, till(cid:228)t Minoan att ETA anv(cid:228)nde lokalerna (cid:228)ven som Minoan Atens lokaler. DEL II R(cid:190)TTSLIG BED(cid:214)MNING Artikel 85 (140) I artikel 85. 1 i EG-f(cid:246)rdraget fastst(cid:228)lls att f(cid:246)l- jande (cid:228)r of(cid:246)renligt med den gemensamma mark- (1) Se EG-domstolens dom av den 25 oktober 1983 i m(cid:229)l 107/82, AEG mot kommissionen, Rec. 1983, s. 3151, punkt 49 och (cid:228)ven domen av den 14 juli 1972 i m(cid:229)l 48/69, ICI mot kommissionen, Rec. 1972, s. 619, punk- terna 132 och 133, om hur dotterbolagens agerande kan tillskrivas moderbolagen. (142) F(cid:246)r att artikel 85 skall vara till(cid:228)mplig, m(cid:229)ste avtalet eller det samordnade f(cid:246)rfarandet mellan parterna ha till syfte eller resultat att begr(cid:228)nsa konkurrensen. Det tydliga m(cid:229)let f(cid:246)r avtalet mel- lan parterna i detta (cid:228)rende var att inf(cid:246)ra gemen- samma priser, vilket begr(cid:228)nsade deras m(cid:246)jlighe- ter att agera sj(cid:228)lvst(cid:228)ndigt p(cid:229) marknaden. Enligt EG-domstolens r(cid:228)ttspraxis (cid:228)r det inte n(cid:246)dv(cid:228)n- digt att beakta de faktiska effekterna av ett avtal om det (cid:228)r uppenbart att avtalet har till syfte att hindra, begr(cid:228)nsa eller snedvrida konkurrensen 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/45 (se t. ex. domen av den 11 januari 1990 i m(cid:229)l C-277/87, Sandoz mot kommissionen (1). Dess- utom omfattas avtalet i detta fall inte av n(cid:229)got till(cid:228)mpligt gruppundantag och uppfyller inte hel- ler villkoren f(cid:246)r individuellt undantag. b(cid:246)r d(cid:228)rf(cid:246)r inte betraktas som separata (cid:246)vertr(cid:228)- delser utan som inslag i en enda fortl(cid:246)pande (cid:246)vertr(cid:228)delse. P(cid:229)verkan p(cid:229) handeln mellan medlemsstaterna 1 316 003 passagerare (143) De samordnade f(cid:246)rfaranden som omfattas av detta beslut ber(cid:246)r f(cid:228)rjetrafiken med rorofartyg mellan Grekland och Italien. F(cid:228)rjelinjerna mel- lan Grekland och Italien fick (cid:228)nnu st(cid:246)rre bety- delse (cid:229)r 1992, d(cid:229) kriget i f. d. Jugoslavien br(cid:246)t ut och st(cid:228)ngde av alla transportv(cid:228)gar till lands f(cid:246)r import och export mellan Grekland och (cid:246)vriga delar av europeiska unionen. (cid:138)r 1993 transporterades och 213 839 transportfordon p(cid:229) linjerna mellan Grekland och Italien. Av dem transporterades 49 % respektive 38 % p(cid:229) linjen Patras-Ancona, 35 % respektive 38 % p(cid:229) linjen Patras-Brindisi och 10 % respektive 19 % p(cid:229) linjen Patras-Bari. Fem av de f(cid:246)retag som omfattas av detta f(cid:246)r- farande stod fr(cid:229)n tid till annan f(cid:246)r n(cid:228)stan 100 % av trafiken p(cid:229) linjen Patras-Ancona. Alla avtal som p(cid:229)verkar efterfr(cid:229)gan p(cid:229) tj(cid:228)nster mel- lan tv(cid:229) medlemsstater (t. ex. en pris(cid:246)verenskom- melse mellan de st(cid:246)rsta f(cid:246)retagen som tillhanda- h(cid:229)ller tj(cid:228)nsten) kommer sannolikt att p(cid:229)verka efterfr(cid:229)gan b(cid:229)de vad g(cid:228)ller den grupp av f(cid:246)retag som anslutit sig till avtalet och vad g(cid:228)ller f(cid:246)reta- gen utanf(cid:246)r denna grupp och d(cid:228)rmed (cid:228)ndra han- delsm(cid:246)nstret mellan medlemsstaterna i fr(cid:229)ga om denna tj(cid:228)nst. Slutsats (144) P(cid:229) grundval av ovanst(cid:229)ende konstaterar kom- missionen att Minoan Lines, Anek Lines, Kara- georgis Lines, Marlines och Strintzis Lines deltog i ett avtal i strid med artikel 85 i EG-f(cid:246)rdraget genom att komma (cid:246)verens om priser som skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) f(cid:228)rjetrafiken med rorofartyg mellan Patras och Ancona. Kommissionen konstaterar ocks(cid:229) att Minoan Lines, Anek Lines, Karageor- gis Lines, Strintzis Lins, Ventouris Ferries och Adriatica Navigazione kom (cid:246)verens om de bil- jettpriser f(cid:246)r lastbilar som skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) linjerna fr(cid:229)n Patras till Bari respektive Brindisi. Dessa avtal utgjorde en del av en mer omfat- tande samverkan vid fastst(cid:228)llandet av priser f(cid:246)r f(cid:228)rjetrafiken mellan Italien och Grekland. De (1) Rec. 1990, s. I-45, punkt 39. B(cid:214)TER Artikel 19. 2 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86 (145) Enligt artikel 19. 2 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86 kan kommissionen (cid:229)l(cid:228)gga f(cid:246)retag b(cid:246)ter om l(cid:228)gst ettusen och h(cid:246)gst en miljon ecu, eller ett h(cid:246)gre belopp som dock inte f(cid:229)r (cid:246)verstiga tio procent av f(cid:246)reg(cid:229)ende r(cid:228)kenskaps(cid:229)rs oms(cid:228)ttning f(cid:246)r varje f(cid:246)retag som har deltagit i (cid:246)vertr(cid:228)del- sen, om de upps(cid:229)tligen eller av oaktsamhet bry- ter mot artikel 85. 1 i f(cid:246)rdraget. N(cid:228)r b(cid:246)tesbelop- pets storlek fastst(cid:228)lls skall h(cid:228)nsyn tas b(cid:229)de till hur allvarlig (cid:246)vertr(cid:228)delsen (cid:228)r och hur l(cid:228)nge den p(cid:229)g(cid:229)tt. I detta (cid:228)rende (cid:228)r det fr(cid:229)ga om en upps(cid:229)t- lig (cid:246)vertr(cid:228)delse som hade till syfte att begr(cid:228)nsa priskonkurrensen. Av de direkta skriftliga bevi- sen framg(cid:229)r att parterna var medvetna om att samverkan syftade till eller (cid:229)tminstone kunde leda till att priskonkurrensen sattes ur spel (t. ex. Minoans telex av den 15 mars 1989, Strintzis fax av den 12 juni 1989, Minoans telex av den 7 januari 1992, Minoans telex av den 7 januari 1993). Att parterna agerade upps(cid:229)tligen framg(cid:229)r (cid:228)ven av de (cid:229)tg(cid:228)rder som vidtogs f(cid:246)r att (cid:246)ver- vaka anpassningen av tarifferna (t. ex. Minoans telex av den 22 juni 1989, Karageorgis telex av den 10 oktober 1990, ett telex som skickades till Anek den oktober 1991, Minoans telex fr(cid:229)n 22 november 1992). Allvar (146) Vid bed(cid:246)mningen av (cid:246)vertr(cid:228)delsens allvar skall man beakta (cid:246)vertr(cid:228)delsens art, dess konkreta p(cid:229)verkan p(cid:229) marknaden, om den (cid:228)r m(cid:228)tbar, och omfattningen av den relevanta geografiska marknaden. (147) Ett avtal genom vilket vissa av de st(cid:246)rsta f(cid:228)rjere- derierna p(cid:229) den relevanta marknaden kom (cid:246)ver- ens om priserna f(cid:246)r att transportera passagerare och gods p(cid:229) rorofartyg (cid:228)r p(cid:229) grund av sin art en mycket allvarlig (cid:246)vertr(cid:228)delse av gemenskapslag- stiftningen. L 109/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 (148) (cid:214)vertr(cid:228)delsens faktiska p(cid:229)verkan p(cid:229) marknaden var emellertid begr(cid:228)nsad. Kommissionen godtar att parterna inte till(cid:228)mpade alla de s(cid:228)rskilda pris(cid:246)verenskommelserna fullt ut och att de, under den period d(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsen p(cid:229)gick, (cid:228)gnade sig (cid:229)t priskonkurrens genom att l(cid:228)mna rabatter. Under den period (cid:246)vertr(cid:228)delsen p(cid:229)gick uppmuntrade dessutom den grekiska regeringen f(cid:246)retagen att h(cid:229)lla prish(cid:246)jningarna inom ramen f(cid:246)r inflationen. Priserna var bland de l(cid:228)gsta p(cid:229) den gemensamma marknaden f(cid:246)r sj(cid:246)transporter fr(cid:229)n en medlemsstat till en annan. (149) Dessutom p(cid:229)verkades endast en begr(cid:228)nsad del av den gemensamma marknaden av (cid:246)vertr(cid:228)del- tre av f(cid:228)rjelinjerna (cid:246)ver Adriatiska sen, dvs. havet. (cid:190)ven om alla linjer mellan Grekland och Italien beaktas, (cid:228)r marknaden fortfarande liten j(cid:228)mf(cid:246)rt med andra marknader inom EU. Av f(cid:246)l- jande lista framg(cid:229)r antalet passagerare, bilar och sl(cid:228)pvagnar som under 1996 transporterades p(cid:229) denna marknad samt p(cid:229) andra f(cid:228)rjelinjer inom EU (1). 1996 Passagerare Bilar Sl(cid:228)pvagnar Italien-Grekland 1 258 000 245 983 229 000 tagen h(cid:246)gre b(cid:246)ter (cid:228)n de mindre, eftersom det (cid:228)r stor skillnad i storleken p(cid:229) f(cid:246)retagen (2). Av tabell 1 framg(cid:229)r de ber(cid:246)rda f(cid:246)retagens relativa storlek j(cid:228)mf(cid:246)rt med Minoan, som (cid:228)r det st(cid:246)rsta rederiet p(cid:229) marknaden. Siffrorna g(cid:228)ller (cid:229)r 1993, som var det sista (cid:229)r d(cid:229) alla f(cid:246)retagen (utom Marlines och Karageorgis (3) deltog i (cid:246)vertr(cid:228)del- sen hela (cid:229)ret. J(cid:228)mf(cid:246)relsen grundas p(cid:229) oms(cid:228)tt- ningen f(cid:246)r rorotj(cid:228)nster p(cid:229) linjerna i Adriatiska havet under 1993. Detta (cid:228)r en l(cid:228)mplig grund f(cid:246)r j(cid:228)mf(cid:246)relsen av f(cid:246)retagens relativa storlek, efter- som den g(cid:246)r det m(cid:246)jligt f(cid:246)r kommissionen att bed(cid:246)ma f(cid:246)retagens betydelse och storlek p(cid:229) den relevanta marknaden och d(cid:228)rmed uppskatta hur de enskilda f(cid:246)retagens brottsliga beteende fak- tiskt har p(cid:229)verkat konkurrensen. Tabell 1 Stora bortfraktare Minoan Medelstora bortfraktare Anek Strintzis Adriatica Ventouris 1,00 0,76 0,45 0,40 0,30 Frankrike/ Belgien- F(cid:246)renade kungariket Danmark- Tyskland Danmark- Sverige 28 352 635 4 944 644 1 944 028 Karageorgis 0,26 9 698 357 1 363 940 279 274 Sm(cid:229) bortfraktare Marlines 0,12 23 132 174 2 628 311 498 916 Eurotunnel 8 399 463 2 076 954 519 003 (150) F(cid:246)ljaktligen anser kommissionen att det (cid:228)r fr(cid:229)ga om en allvarlig (cid:246)vertr(cid:228)delse av EG:s konkurrens- regler. (151) Vid fastst(cid:228)llandet av b(cid:246)tesbelopp kan kommis- sionen beakta de (cid:246)vertr(cid:228)dande f(cid:246)retagens kapa- citet att v(cid:229)lla betydande skada och fastst(cid:228)lla b(cid:246)tesbeloppet till en niv(cid:229) som s(cid:228)kerst(cid:228)ller att b(cid:246)terna (cid:228)r tillr(cid:228)ckligt avskr(cid:228)ckande. Kommissio- nen anser det l(cid:228)mpligt att (cid:229)l(cid:228)gga de st(cid:246)rre f(cid:246)re- (1) K(cid:228)lla: Cruise & Ferry Info. (2) Det b(cid:246)r noteras att Marlines och sannolikt (cid:228)ven Ventouris kan betraktas som sm(cid:229) och medelstora f(cid:246)retag enligt kommissionens rekommendation 96/280/EG. Enligt kom- missionens meddelande om avtal av mindre betydelse (EGT C 372, 9. 12. 1997, s. 13) omfattas avtal mellan sm(cid:229) och medelstora f(cid:246)retag i allm(cid:228)nhet inte av f(cid:246)rbudet i arti- kel 85. 1. I detta (cid:228)rende kan emellertid endast tv(cid:229) av f(cid:246)re- tagen, dvs. Marlines och Ventouris, betraktas som sm(cid:229) och medelstora f(cid:246)retag. Det st(cid:229)r dessutom klart att avtalet avsev(cid:228)rt hindrar konkurrensen inom en v(cid:228)sentlig andel av den relevanta marknaden (se avsnitt III i kommissionens meddelande om avtal av mindre betydelse). (3) Karageorgis storlek har ber(cid:228)knats p(cid:229) grundval av Karage- orgis uppgifter om antalet passagerare och fordon som transporterades p(cid:229) dess fartyg under 1992, vilket enligt Karageorgis var det sista (cid:229)r d(cid:229) f(cid:246)retaget var verksamt i Grekland hela (cid:229)ret. F(cid:246)r Marlines baseras ber(cid:228)kningen p(cid:229) den sammanlagda oms(cid:228)ttningen (cid:229)r 1989. F(cid:246)r denna j(cid:228)m- f(cid:246)relse har det inte n(cid:229)gon betydelse om det (cid:228)r Marlines oms(cid:228)ttning (cid:229)r 1989 eller 1993 som beaktas. 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/47 (152) P(cid:229) grundval av denna indelning kommer de b(cid:246)ter som med h(cid:228)nsyn till (cid:246)vertr(cid:228)delsens allvar (cid:229)l(cid:228)ggs de medelstora bortfraktarna att uppg(cid:229) till 65 % av de stora bortfraktarnas b(cid:246)ter. F(cid:246)r Mar- lines del kommer motsvarande siffra att vara 20 %. Tabell 2 Stora bortfraktare Minoan + 70 % Medelstora bortfraktare Anek + 45 % Strintzis + 70 % Adriatica + 35 % Ventouris + 40 % Karageorgis + 55 % Varaktighet Sm(cid:229) bortfraktare Marlines + 20 % (153) Kommissionen anser att avtalet varade (cid:229)tmins- tone fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till juli 1994 (d(cid:229) kommissionen inledde sin unders(cid:246)kning) i fr(cid:229)ga om Strintzis och Minoan Lines och fr(cid:229)n och med den 6 juli 1989 till juli 1994 i fr(cid:229)ga om Anek. Marlines anses ha deltagit i (cid:246)vertr(cid:228)delsen (cid:229)tminstone fr(cid:229)n och med en 18 juli 1987 till och med den 8 december 1989. Karageorgis f(cid:246)refal- ler ha l(cid:228)mnat marknaden under 1993. D(cid:228)rf(cid:246)r anses Karageorgis ha deltagit i (cid:246)vertr(cid:228)delsen (cid:229)tminstone fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till och med den 27 december 1992. (154) Kommissionen anser att Ventouris Ferries ansl(cid:246)t sig till priskartellen den 8 december 1989 genom att komma (cid:246)verens kom priserna f(cid:246)r lastbilar p(cid:229) linjerna fr(cid:229)n Patras till Bari och Brindisi med fyra av de f(cid:246)retag som var verksamma p(cid:229) Pat- ras-Ancona-linjen. Ventouris deltog i (cid:246)vertr(cid:228)del- sen till juli 1994. Kommissionen anser dessutom att Adriatica deltog i kartellen (cid:229)tminstone fr(cid:229)n och med den 30 oktober 1990 till juli 1994. (155) Kommissionen finner att det f(cid:246)r Minoans, Strintzis och Karageorgis del var fr(cid:229)ga om en (cid:246)vertr(cid:228)delse med l(cid:229)ng varaktighet och att det f(cid:246)r de (cid:246)vriga f(cid:246)retagens del var fr(cid:229)ga om en (cid:246)vertr(cid:228)delse med medell(cid:229)ng varaktighet. (156) Dessa omst(cid:228)ndigheter motiverar en (cid:246)kning av b(cid:246)terna med 10 % f(cid:246)r Minoan och Strintzis, med 20 % f(cid:246)r Marlines, och med 35–55 % f(cid:246)r de (cid:246)vriga f(cid:246)retagen f(cid:246)r varje (cid:229)r d(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)delsen p(cid:229)gick. I tabell 2 anges de relevanta justering- arna f(cid:246)r varje f(cid:246)retag. Slutsats om grundbeloppet f(cid:246)r b(cid:246)terna (157) Kommissionen finner att parterna gjorde sig skyldiga till en allvarlig (cid:246)vertr(cid:228)delse av artikel 85. f(cid:246)ljaktligen m(cid:229)ste kommissionen (cid:229)l(cid:228)gga b(cid:246)ter som utg(cid:246)r ett l(cid:228)mpligt straff f(cid:246)r detta all- varliga brott och som (cid:228)r tillr(cid:228)ckligt avskr(cid:228)ck- ande f(cid:246)r att utesluta all upprepning. (158) Av tabell 3 framg(cid:229)r hur b(cid:246)terna ber(cid:228)knats med h(cid:228)nsyn till de faktorer sk(cid:228)len 146–56. I kolumn 1 anges grundbeloppet ber(cid:228)k- nat p(cid:229) grundval av (cid:246)vertr(cid:228)delsens allvar. I kolumn 2 anges grundbeloppet f(cid:246)r varje enskilt f(cid:246)retag med h(cid:228)nsyn till (cid:246)vertr(cid:228)delsens varaktig- het. som anges i Tabell 3 Allvar (miljoner ecu) Varaktighet (miljoner ecu) Minoan Anek Strintzis Adriatica Ventouris Karageorgis Marlines 2 2 1,3 1,3 1,3 1,3 0,4 3,4 2,9 2,21 1,75 1,82 2,01 0,48 L 109/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 F(cid:246)rsv(cid:229)rande omst(cid:228)ndigheter (159) Av den skriftliga bevisningen framg(cid:229)r att Minoan var anstiftare till kartellen. Minoan f(cid:246)r- s(cid:246)kte (cid:246)vertala Anek att ansluta sig till kartellen (Minoans telex av den 15 mars 1989), diskute- rade med Ventouris om dess tariffpolitik p(cid:229) Otrantolinjen (ETA:s dokument av den 25 februari 1992) och organiserade och ledde m(cid:246)ten med de f(cid:246)retag som deltog i (cid:246)vertr(cid:228)delsen (ETA:s telex av den 21 maj 1992, ETA:s telex av den 24 november 1993). Minoan (cid:246)vervakade inte bara kartellens verksamhet, utan f(cid:246)rs(cid:246)kte ocks(cid:229) utvidga f(cid:246)retagens samarbete (telex av den 15 mars 1989, 7 januari 1992, 25 februari 1992, 7 januari 1993, 24 september 1993, 26 maj 1994). Dessa omst(cid:228)ndigheter g(cid:246)r en (cid:246)kning av Minoans b(cid:246)ter med 25 % motiverad. (160) I november 1992, efter det att parterna mottagit kommissionens beg(cid:228)ran om upplysningar, f(cid:246)re- slog Minoan att varje f(cid:246)retag skulle s(cid:228)nka pri- serna f(cid:246)r fyra olika hyttkategorier med 1 %. Varje f(cid:246)retag skulle skilja mellan fyra olika pris- kategorier. (161) Dessa fakta visar inte bara att Minoan fun- gerade som anstiftare till kartellen, utan ocks(cid:229) att f(cid:246)retaget f(cid:246)rs(cid:246)kte hindra kommissionen fr(cid:229)n att genomf(cid:246)ra sin unders(cid:246)kning. Dessa omst(cid:228)n- digheter g(cid:246)r en (cid:246)kning av Minoans b(cid:246)ter med 10 % motiverad. linjer os(cid:228)kra p(cid:229) om det verkligen var en (cid:246)vertr(cid:228)- delse att fastst(cid:228)lla priserna p(cid:229) de internationella linjerna genom samr(cid:229)d. Dessa omst(cid:228)ndigheter g(cid:246)r en neds(cid:228)ttning av b(cid:246)terna med 15 % f(cid:246)r alla f(cid:246)retagen motiverad. (164) Marlines, Adriatica, Anek och Ventouris Ferries hade endast en efterf(cid:246)ljande roll i (cid:246)vertr(cid:228)delsen. Denna omst(cid:228)ndighet g(cid:246)r en neds(cid:228)ttning av b(cid:246)terna med 15 % f(cid:246)r de f(cid:246)retagen motiverad. (165) I tabell 4 nedan anges b(cid:246)tesbeloppen efter ovan- n(cid:228)mnda reglering. Tabell 4 Reglering (%) B(cid:246)ter efter reglering (miljoner ecu) Minoan Anek Strintzis Adriatica Ventouris Karageorgis Marlines + 20 (cid:159) 30 (cid:159) 15 (cid:159) 30 (cid:159) 30 (cid:159) 15 (cid:159) 30 4,08 2,03 1,87 1,22 1,27 1,08 0,33 F(cid:246)rmildrande omst(cid:228)ndigheter (162) Kommissionen godtar att parterna inte till(cid:228)m- pade alla de s(cid:228)rskilda pris(cid:246)verenskommelserna fullt ut och att de, under den period d(cid:229) (cid:246)vertr(cid:228)- delsen p(cid:229)gick, (cid:228)gnande sig (cid:229)t priskonkurrens genom att l(cid:228)mna rabatter. Dessa omst(cid:228)ndigheter har emellertid redan beaktats vid bed(cid:246)mningen av (cid:246)vertr(cid:228)delsens allvar. (166) Enligt artikel 19. 2 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/85 f(cid:229)r kommissionen inte (cid:229)l(cid:228)gga b(cid:246)ter (cid:246)ver en miljon ecu eller tio procent av f(cid:246)reg(cid:229)- ende r(cid:228)kenskaps(cid:229)rs oms(cid:228)ttning f(cid:246)r varje f(cid:246)retag som har deltagit i (cid:246)vertr(cid:228)delsen. B(cid:246)terna i kolumnen ”B(cid:246)ter efter reglering” (cid:246)verstiger, med undantag f(cid:246)r Karageorgis, inte i n(cid:229)got fall tio procent av oms(cid:228)ttningen f(cid:246)r de f(cid:246)retag som del- tog i den aktuella (cid:246)vertr(cid:228)delsen. (163) Enigt grekisk praxis, som inte f(cid:246)reskrivs direkt i regelverket eller den r(cid:228)ttsliga ramen, fastst(cid:228)lls de inhemska biljettpriserna av ministeriet f(cid:246)r han- delssj(cid:246)fart efter samr(cid:229)d med alla de inhemska rederierna (vilka f(cid:246)rv(cid:228)ntades l(cid:228)mna ett gemen- samt f(cid:246)rslag), vilket kan ha gjort de grekiska f(cid:246)retag som (cid:228)ven var verksamma p(cid:229) inhemska (167) Karageorgis upph(cid:246)rde med sin verksamhet i januari 1993 och st(cid:228)ngde d(cid:228)refter alla sina kon- tor i Grekland. Kommissionen har inga uppgifter om Karageorgis oms(cid:228)ttning under 1997. Enligt artikel 19. 2 i f(cid:246)rordning (EEG) nr 4056/86 f(cid:229)r kommissionen (cid:229)l(cid:228)gga f(cid:246)retag b(cid:246)ter om l(cid:228)gst ettusen och h(cid:246)gst en miljon ecu (eller ett h(cid:246)gre belopp som dock inte f(cid:229)r (cid:246)verstiga tio procent 27. 4. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 109/49 av f(cid:246)reg(cid:229)ende r(cid:228)kenskaps(cid:229)rs oms(cid:228)ttning). F(cid:246)lj- aktligen (cid:229)l(cid:228)ggs Karageorgis b(cid:246)ter om 1 miljon ecu. H(cid:190)RIGENOM F(cid:214)RESKRIVS F(cid:214)LJANDE. (168) Enligt kommissionens meddelande om befrielse fr(cid:229)n eller neds(cid:228)ttning av b(cid:246)ter i kartell(cid:228)ren- den (1) kan b(cid:246)ter i s(cid:229)dana (cid:228)renden i flera fall neds(cid:228)ttas v(cid:228)sentligt. Detta kan ske till exempel i f(cid:246)jande fall: a) Ett f(cid:246)retag f(cid:246)rser kommissionen med upplysningar, dokument eller annat bevis- material som bidrar till att fastst(cid:228)lla att (cid:246)vertr(cid:228)- delsen har beg(cid:229)tts, innan ett meddelande om inv(cid:228)ndningar s(cid:228)nds ut, och b) ett f(cid:246)retag infor- merar kommissionen om att det inte bestrider de faktiska omst(cid:228)ndigheter som kommissionen grundar sina anklagelser p(cid:229), efter det att det har tagit emot ett meddelande om inv(cid:228)ndningar. (169) I detta (cid:228)rende har de dokument som Anek (cid:246)ver- l(cid:228)mnade innan kommissionen s(cid:228)nde ut medde- landet om inv(cid:228)ndningar i v(cid:228)sentlig utstr(cid:228)ckning bekr(cid:228)ftat att det faktiskt f(cid:246)rel(cid:229)g en (cid:246)vertr(cid:228)delse. Dessutom bestred inget av f(cid:246)retagen de faktiska omst(cid:228)ndigheter som kommissionen grundade sitt meddelande om inv(cid:228)ndningar p(cid:229). Dessa omst(cid:228)n- digheter g(cid:246)r en neds(cid:228)ttning av Aneks b(cid:246)ter med 45 % och av de (cid:246)vriga f(cid:246)retagens b(cid:246)ter med 20 % motiverad. Sammanfattning av de slutliga b(cid:246)tesbeloppen Artikel 1 1. Minonan Lines , Anek Lines, Karageorgis Lines, Marlines och Strintzis Lines har (cid:246)vertr(cid:228)tt artikel 85. 1 i EG-f(cid:246)rdraget genom att komma (cid:246)verens om priser som skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) f(cid:228)rjetrafiken med rorofartyg mellan Patras och Ancona. (cid:214)vertr(cid:228)delsen har haft f(cid:246)ljande varaktighet: a) Vad betr(cid:228)ffar Minoan Lines och Strintzis Lines fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till juli 1994. b) Vad betr(cid:228)ffar Karageorgis Lines fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till och med den 27 december 1992. c) Vad betr(cid:228)ffar Marlines fr(cid:229)n och med den 18 juli 1987 till och med den 8 december 1989. d) Vad betr(cid:228)ffar Anek Lines fr(cid:229)n och med den 6 juli 1989 till juli 1994. 2. Minoan Lines, Anek Lines, Karageorgis Lines, Adriatica Navigazione, Ventouris Grop och Strintzis Lines har (cid:246)vertr(cid:228)tt artikel 85. 1 i EG-f(cid:246)rdraget genom att komma (cid:246)verens om de biljettpriser f(cid:246)r lastbilar som skulle till(cid:228)mpas p(cid:229) linjerna fr(cid:229)n Patras till Bari respektive Brindisi. (170) I tabell 5 anges de slutliga b(cid:246)tesbeloppen med h(cid:228)nsyn tagen till de omst(cid:228)ndigheter som anges i sk(cid:228)len 146–169. (cid:214)vertr(cid:228)delsen har haft f(cid:246)ljande varaktighet: Tabell 5 Slutligt b(cid:246)tesbelopp (miljoner ecu) 3,26 1,11 1,5 0,98 1,01 1,00 0,26 Minoan Anek Strintzis Adriatica Ventouris Karageorgis Marlines a) Vad betr(cid:228)ffar Minoan Lines, Ventouris Group och Strintzis Lines fr(cid:229)n och med den 8 december 1989 till juli 1994. b) Vad betr(cid:228)ffar Karageorgis Lines fr(cid:229)n och med den 8 december 1989 till och med den 27 december 1992. c) Vad betr(cid:228)ffar Anek Lines fr(cid:229)n och med den 8 december 1989 till juli 1994. d) Vad betr(cid:228)ffar Adriatica Navigazione SpA fr(cid:229)n och med den 30 oktober 1990 till juli 1994. Artikel 2 (1) EGT C 207, 18. 7. 1996, s. 4. De nedan angivna f(cid:246)retagen (cid:229)l(cid:228)ggs h(cid:228)rmed f(cid:246)ljande b(cid:246)ter f(cid:246)r den (cid:246)vertr(cid:228)delse som konstateras i artikel 1: L 109/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 1999 — Minoan Lines, b(cid:246)ter om 3,26 miljoner ecu. — Minoan Lines — Strintzis Lines, b(cid:246)ter om 1,5 miljoner ecu. — Anek Lines, b(cid:246)ter om 1,11 miljoner ecu. — Marlines S. A. , b(cid:246)ter om 0,26 miljoner ecu. — Karageorgis Lines, b(cid:246)ter om 1 miljon ecu. — Ventouris Group Enterprises S. A. , b(cid:246)ter om 1,01 miljoner ecu. — Adricata SpA, b(cid:246)ter om 0,98 miljoner ecu. Artikel 3 B(cid:246)terna skall erl(cid:228)ggas inom tre m(cid:229)nader fr(cid:229)n dagen f(cid:246)r delgivningen av detta beslut till f(cid:246)ljande konto: Konto nr 310–0933000–43, Europeiska kommissionen Banque Bruxelles-Lambert, Agence Europe´enne, Rond-Point Schuman/Schumanplein 5 B-1040 Bryssel. 25th August, 17 GR-71202 Herakleon, Kreta — Strintzis Lines 26 Akti Possidonos GR-18531 Piraeus — Anek Lines Nikolaou Plastira & Apokoronou GR-Hania, Kreta — Marlines S. A. 38 Akti Possidonos GR-18531 Piraeus, — Karageorgis Lines Karageorgis Buildings Akti Kondyli 26–28 GR 18053 Piraeus — Ventouris Group Enterprises S. A. 91 Leoforos Pireos & Kithiron 2 GR-18541 Piraeus — Adriatica di Navigazione SpA Zattere 1411 I-30123 Venedig. Efter tre m(cid:229)nader b(cid:246)rjar r(cid:228)nta automatiskt att l(cid:246)pa enligt den r(cid:228)ntesats som Europeiska centralbanken till- l(cid:228)mpade p(cid:229) sina ecu-transaktioner den f(cid:246)rsta arbets- dagen i den m(cid:229)nad d(cid:229) detta beslut antogs med till(cid:228)gg av 3,5 procentenheter, n(cid:228)mligen 7,5 %. Detta beslut (cid:228)r verkst(cid:228)llbart enligt artikel 192 i EG- f(cid:246)rdraget. Utf(cid:228)rdad i Bryssel den 9 december 1998. Artikel 4 Detta beslut riktar sig till P(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar Karel VAN MIERT Ledamot av kommissionen