title: Proposal for a Council Regulation (EC) laying down for 1999 certain conservation and management measures for fishery resources in the Convention Area as defined in the Convention on future multilateral co-operation in the North-East Atlantic

eurovoc_concepts: North-West Atlantic Fisheries Organisation

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES •*"% Brussels, 16. 12,1998 COM(1998)773 final Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC). laying down for 1999certain conservation and management measures for fishery resources in the Convention Area as defined in the Convention on Future Multilateral Co-operation in the North-East Atlantic (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM Aï its Ar. iu?' V t o mg from 1 7 to 20 November Î998, the North-East Atlantic Fisheries Commission (NE AcO hes iûcpn:d f. rsccrrmendation of conservation and management measures for cceanic-type redfish for 1999. That recommendation was adopted by a qualified majority of the Contracting Parties of NEAFC, including the Community. The recommended measures consist of a total allowable catch (TAC) of 153,000 tonnes which covers oceanic-type redfish in its entire area of distribution and which is allocated among the Contracting Parties concerned. Within this TAC, a share of 23,000 tonnes has become available to the Community. Furthermore, Denmark (on behalf of the Faroe Islands and Greenland) committed itself to transfer to the Community a further 4,000 tonnes. This results in a total-27,000 tonnes of oceanic-type redfish available to the Community in 1999. Furthermore, NEAFC continued a recommendation introducing provisional minimum notification and reporting requirements for both oceanic-type redfish and Norwegian spring-spawning herring (Atlanto-Scandian herring) for 1999. As these recommendations have been adopted with the full support of the Community, they have to be implemented by the Community. Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) No /99 of December 1998 laying down for 1999certain conservation and management measures for fishery resources in the Convention Area as defined in the Convention on Future Multilateral Co-operation in the North-East Atlantic THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No. 3760/92 of 20 December 1992 estbalishing a Community system for fisheries and aquaculture1, and in particular Article 8 (4) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas the Community has approved2 the United Nations Convention on the Law of the Sea, which contains principles and rules relating to the conservation and management of the living resources within the exclusive economic zones of the coastal States and on the high seas; Whereas the Convention on Future Multilateral Co-operation in the North-East Atlantic Fisheries, hereinafter referred to as the "NEAFC Convention", was approved by the Council in Decision 81/608/EEC of 13 July 19813 and entered into force on 17 March 1982; Whereas the NEAFC Convention establishes a suitable framework for multilateral co-operation in the rational conservation and the optimum utilization of the fishery resources of the Convention Area as defined therein; the North-East Atlantic Fisheries Commission adopted on 20 November 1998 Whereas recommendations limiting the catches of redfish in the Convention Area and introducing minimum notification and reporting requirements for catches of redfish and Norwegian spring-spawning (Atlanto-Scandian herring) for 1999; whereas it is appropriate that these recommendations be implemented by the Community; Whereas, in accordance with Article 8 of Regulation (EEC) No. 3760/92, it falls to the Council to establish for each fishery or group of fisheries the total allowable catch (TAC) and the share available to the Community and to allocate the share available to the Community among the Member States; Whereas in order to ensure full compliance with applicable conservation and management measures while supplementing the control measures provided for in Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the Common Fisheries Policy4, certain specific control measures are to be defined concerning the authorisation of fishing vessels, their notification and the declaration of catches; O. J. No. L 389, 31. 12. 1992, p. 1. Regulation as last amended by Regulation (EC) No. 1181/98 (O. J. No. L 164, 9. 6. 1998, p. l). O. J. No. L 179, 23. 6. 1998, p. 1. O. J. No. L227, 12. 8. 1981, p. 21. OJ No L 261, 20. 10. 1993, p. 1. Regulation as last amended by Regulation (EC) 2205/97 (O. J. No. L 304, 7. 11. 1997, p. l). 3 Whereas the relevant TAC and quotas have been established on an annual basis and may not be exceeded and, therefore, they may not be subject to the provisions of Council Régulation (EC) No 847/96 of 6 May 1996 introducing additional conditions for year-to-year management of TACs and quotas5, Whereas, for imperative reasons of common interest, this Regulation will apply from 1 January 1999. HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article I Catches in 1999 of redfish by Community fishing vessels shall be limited to the quotas set out in the Annex. Article 2 1. 2. Member States shall notify to the Commission a list of the vessels flying their flag and registered within the Community which are granted the right to fish oceanic-type redfish no later than 20 January 1999 and thereafter any modification, including additions to the list at least 30 days in advance of the commencement of the vessel's activity. Only the vessels named in this list shall be deemed to be authorized to fish oceanic-type redfish. Member States shall report to the Commission every Wednesday before 12 noon for the week ending at 12 midnight on the previous Sunday both the quantities of oceanic-type redfish caught by their vessels as well as the number of their vessels engaged in this fishery. The provisions of Article 2 shall apply mutatis mutandis to herring (Clupea harengus) which is caught in ICES zones I and II (Norwegian spring-spawning herring - Atlanto-Scandian herring). Article 3 Fishing quotas set out in the Annex shall not be subject to the conditions laid down in Articles 2, 3 and 5 (2) of Council Regulation (EC) No 847/96. Article 4 Article 5 This regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 January 1999. This Regulation shall be binding in its entirely and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, December 1998 For the Council The President 5 OJ NoL 115, 9. 5. 1996, p. 3. ANNEX Stock Member State " i -' ' t, '»'* ,, J *' i1 1999 quota (tonnes) Species Geographical area Redfish (Sekastes mentclla, oceanic-type)0) ICES XIV/XII/V(2) Austria Belgium Denmark Finland Germany Greece France Ireland Italy Luxembourg the Netherlands Portugal Spain Sweden the United Kingdom EC total 18,220 1,700 4 8 3,824 3,200 44 27,000(3) (2) (3) Fished with pelagic trawls, excluding discards but including the fish above as well as below the acoustic layer Community fishing waters and areas beyond fisheries jurisdiction of the other coastal States Includes a transfer of 4,000 tonnes from Denmark (on behalf of the Faroe Islands and Greenland) vT ISSN 0254-1475 COM(98) 773 final DOCUMENTS EN 03 11 07 02 Catalogue number : CB-CO-98-772-EN-C Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg (o


title: Förslag till rådets beslut om en gemensam åtgärd antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen med åtgärder för att praktiskt stödja mottagande och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande

eurovoc_concepts:
aid to refugees
integration of migrants
joint action
return migration
right of asylum

formats: html pdf print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 16. 12. 1998 KOM(1998) 733 slutlig 98/0357 (CNS) Förslag till RÅDETS BESLUT om en gemensam åtgärd antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen med åtgärder för att praktiskt stödja mottagande och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande (Framlagt av kommissionen) SAMMANFATTNING Europeiska unionens allmänna budget för 1998 innehåller tre inbördes förbundna budgetposter som rör flyktingar, fördrivna personer och asylsökande. De infördes för första gången av Europaparlamentet 1997 och har följande syften: • Att förbättra mottagningsförhållandena för asylsökande och fördrivna personer och göra det lättare att ansöka om asyl i Europeiska unionens medlemsstater1. • Att göra det lättare för flyktingar, fördrivna personer och asylsökande att frivilligt återvända från Europeiska unionen till hemlandet och där bygga upp ett nytt liv2. • Att stödja flyktingars integrering i medlemsstaterna3. De båda budgetposterna för mottagande och frivilligt återvändande tillhör asylpolitiken och omfattas av bestämmelserna om rättsliga och inrikes frågor i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen. Budgetposten för integrering tillhör socialpolitiken och behandlas i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Såväl 1997 som 1998 har kommissionen genomfört framgångsrika pilotprojekt inom alla tre budgetposterna. Man har tagit stor hänsyn till vikten av att de olika åtgärderna inom de tre budgetposterna samordnades med varandra och med andra åtgärder som kommissionen vidtog i fråga om flyktingar och fördrivna personer, för att den politik som fördes skulle bli sammanhängande och konsekvent. Kommissionen har inom alla tre budgetposterna gjort erfarenheten att önskan om åtgärder på EU-nivå är mycket stor på dessa områden. När Europaparlamentet fastställde 1997 års budget gav den en klar anvisning om att kommissionen bör lägga fram förslag till fullständig rättslig grund för dessa budgetposter som rör flyktingfrågor före utgången av 1998, och kommissionen åtog sig därefter att göra det. Under arbetet för att fastställa 1999 års budget har Europaparlamentet uppmanat kommissionen att lägga fram ett meddelande som innehåller ett samlat grepp på politiken i förhållande till flyktingar, fördrivna personer och asylsökande utifrån de åtgärder som pågår. I 1999 års budget har posten för integrering behållits i nuvarande form, men de båda poster som gäller mottagande och frivilligt återvändande har slagits ihop till en enda. Kommissionen lägger alltså fram ett paket med två förslag som kompletterar varandra och som speglar syftena med de föreslagna åtgärderna, det nuvarande fördragsmässiga läget och uppbyggnaden av 1999 års budget. • Det första gäller ett handlingsprogram för främjande av flyktingars integrering i i Fördraget om Europeiska unionen4. Programmet grundar sig på artikel 235 upprättandet av Europeiska gemenskapen. B5-803. B7-6008. 3 B3-4113. 4 K0M(1998)73I. • Det andra gäller en gemensam åtgärd på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen med åtgärder för att praktiskt stödja mottagande och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande5. att för och personer Åtgärderna asylsökande. Tillsammans utgör de båda förslagen ett samlat sätt att behandla frågan om flyktingar, fördrivna förbättra mottagningsförhållandena i Europeiska unionen riktar sig främst till asylsökande och fördrivna personer, det vill säga dem som ännu inte har tillerkänts skydd eller som har fått en form av tillfälligt skydd. Integreringsåtgärderna inriktar sig på personer som har erkänts som flyktingar eller enligt medlemsstatens egna bestämmelser fått någon annan form av skydd som gör att de kan stanna i landet, alltså personer som har goda förutsättningar att helt assimileras socialt i medlemsstaten. Åtgärderna för att främja frivilligt återvändande riktar sig till såväl flyktingar som fördrivna personer och asylsökande, vilket speglar det faktum att alla personer som söker eller har fått skydd i Europeiska unionen ändå kan Önska återvända till sitt hemland när förhållandena där har förbättrats så att de kan göra det utan risk. KOM(1998)733. INLEDNING Kommissionen välkomnar att invandrings- och asylfrågor, när Amsterdamfördraget träder i kraft, inte längre kommer att omfattas av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, utan kommer att falla inom gemenskapens kompetensområde genom den nya avdelning IV i det ändrade Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Detta förslag stöder sig på den rättsliga grund som anges i avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen och är utformat med tanke på den övergångsperiod inom vilken det kan förväntas att Amsterdamfördraget kommer att ratificeras av alla medlemsstater, varefter fördraget träder i kraft. Det vore inte lämpligt att vänta med att lägga fram detta förslag tills Amsterdamfördraget har trätt i kraft. Kommissionen har förbundit sig att före slutet av 1998 lägga fram ett förslag till en heltäckande rättslig grund för utgifter i samband med mottagande och frivilligt återvändande av asylsökande, fördrivna personer och flyktingar. Åtagandet har gjorts på uttryckligt önskemål från parlamentet och rådet. Dessutom skulle en snabb överenskommelse om detta förslag vara till stor hjälp för att genomföra 1999 års budget. Kommissionen föreslår därför en akt, vars rättsliga grund är artikel K i Fördraget om Europeiska unionen. I förslaget beaktas dock de institutionella förändringar som Amsterdamfördraget medför för hanteringen av invandrings- och asylfrågor. Det sägs därför i förslaget att de administrativa bestämmelser som tillämpades under 1997 och 1998 skall behållas för 1999, men att förvaltningsförfarandena för budgetåret 2000 skall likna dem som tillämpas på åtgärder som helt faller inom gemenskapens kompetensområde. Kommissionen agerar förutseende i detta avseende i syfte att ge rådet möjlighet att snabbt anta en akt som ger en lämplig rättslig grund under en övergångsperiod. Kommissionen avser sedan att lägga fram ett förslag till rådets beslut grundat på Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen för att inrätta en rättslig grund för budgetåret 2001 och framåt. Det beslutet är tänkt att innehålla en samlad strategi i fråga om åtgärder som rör asylsökande, fördrivna personer och flyktingar med full hänsyn till utvecklingen till följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande. Om föreliggande förslag emellertid inte antas innan Amsterdamfördraget träder i kraft kommer kommissionen att lägga fram ett ändrat förslag grundat på Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen kort efter det att Amsterdamfördraget har trätt i kraft. MOTIVERING A. BAKGRUND Europeiska unionens allmänna budget för 1997 innehöll två nya budgetposter avseende asylsökande, fördrivna personer och flyktingar. Budgetpost B5-803 var avsedd att täcka genomförandet av åtgärder inom mottagningspolitiken för asylsökande och fördrivna personer med hänsyn idén med delat ansvar mellan medlemsstaterna. Budgetpost B7-6008 utformades för att stödja åtgärder för att underlätta frivilligt återvändande och återanpassning i hemländerna för asylsökande och fördrivna personer som erhållit tillfälligt skydd i en av Europeiska unionens medlemsstater. till Den 22 juli 1997 antog rådet två gemensamma åtgärder som skapade ettåriga rättsliga grunder för dessa budgetposter: den gemensamma åtgärden för att finansiera särskilda projekt för fördrivna personer som har fått tillfälligt skydd i medlemsstaterna och för asylsökande6 (B7-6008) och den gemensamma åtgärden för att finansiera särskilda projekt för asylsökande och flyktingar7 (B5-803). Kommissionen följde upp åtgärderna genom att inleda sammanlagt 50 pilotprojekt under dessa budgetposter under 1997. Projekten beskrivs närmare till Europaparlamentet om genomförandet under 1997 budgetposterna B7-6008 och B5-803 om asylsökande, fördrivna personer och flyktingar8. från Europeiska kommissionen i en rapport I Europeiska unionens allmänna budget för 1998 avsattes återigen medel för mottagande och frivilligt återvändande av asylsökande, fördrivna personer och flyktingar. Den 27 april 1998 beslutade rådet att förlänga de två gemensamma åtgärder som antagits 1997 med ytterligare ett år9. Kommissionen har därefter inlett ytterligare en rad projekt under båda budgetposterna. Europaparlamentet uppmanade kommissionen att inrätta en heltäckande rättslig grund för de två budgetposterna före 1998 års utgång. Kommissionen gjorde samma åtagande gentemot rådet när de två gemensamma åtgärderna antogs 1997, ett åtagande som förnyades när de gemensamma åtgärderna förlängdes 1998. B. FÖRSLAGETS SYFTE I förslaget samlas i en enda rättsakt bestämmelser om förbättring av mottagande och om tillträde till asylprövning å ena sidan och åtgärder för att underlätta frivillig repatriering till och återanpassning i hemlandet å andra sidan. Avsikten är att skapa ett instrument 97/477/RIF, EGT L 205, 31. 7. 1997, s. 3. 97/478/R1F, EGT L 205, 31. 7. 1997, s. 5. 6 7 8 Kommissionens arbetsdokument SEK( 1998) 1263, 16. 7. 1998. 9 Gemensam åtgärd av den 27 april 1998 antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om finansiering av särskilda projekt till förmån för fördrivna personer som har fatt tillfälligt skydd i medlemsstaterna och för asylsökande, 98/304/RIF. EGT 1, 138, 9. 5. 1998, s. 6; gemensam åtgärd av den 27 april 1998 antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om finansiering av särskilda projekt för asylsökande och flyktingar, 98/305/RIF, EGT L 138, 9. 5. 1998, s. 8. 5 som gör det möjligt för unionen att på ett flexibelt sätt möta växlande behov och migrationstryck, samtidigt som hänsyn tas till principen om delat ansvar mellan medlemsstaterna. (i) Mottagande och stöd till förfaranden För att principen om medlemsstaternas delade ansvar på längre sikt skall kunna upprätthållas anser kommissionen att det är nödvändigt att säkerställa att alla medlemsstater har mottagningssystem för flyktingar och fördrivna personer som uppfyller gemensamma miniminormer. Det kommer visserligen att dröja ganska lång tid innan man inom Europeiska unionen kommer att kunna skönja verkliga resultat av dessa insatser, men en sådan strategi kommer i långa loppet att visa sig ha fördelar både för personer i behov av internationellt skydd och för medlemsstaterna själva. Det säger sig självt att personer som söker internationellt skydd gynnas av miniminormer för tillräckliga utkomstmöjligheter och handläggning av asylärenden. Både Fördraget om Europeiska unionen och Amsterdamfördraget innehåller bestämmelser som i praktiken garanterar att åtgärder inom asylpolitiken är förenliga med 1951 års konvention om flyktingars rättsliga ställning och 1950 års Europarådskonvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna10. Konventionerna ger vissa rättigheter till personer som söker internationellt skydd. Om rättigheterna skall kunna utövas i praktiken, måste personerna ha tillgång till rättvisa förfaranden för att söka skydd samt tillräckliga utkomstmöjligheter under prövningen. En av de grundläggande principerna i Dublinkonventionen är att den medlemsstat som är ansvarig för en asylsökande medan denne befinner sig inom Europeiska unionen också år skyldig att pröva asylansökan. Detta är i allmänhet den medlemsstat asylsökanden först anlände till. Om principen skall kunna omsättas i praktiken är det viktigt att personer som söker internationellt skydd har praktisk möjlighet att ansöka om asyl i den Ittrsta medlemsstat de anländer tillräckliga utkomstmöjligheter under asylprövningsförfarandet. Åtgärder som syftar till detta kan bidra till att minska den interna migrationen inom Europeiska unionen. till, oavsett vilken, och att de ges De ovan beskrivna åtgärderna är helt i linje med Amsterdamfördragets syfte. I det ändrade Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen sägs uttryckligen att rådet inom fem år efter Amsterdamfördragets ikraftträdande skall anta miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (artikel 63. 1 b) och för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus (artikel 63. 1 d). Vidare innehåller fördraget bestämmelser om åtgärder för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer (artikel 63. 2 a) och för att skapa balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot flyktingar och fördrivna personer och bära följderna av detta (artikel 63. 2 b). Kommissionens förslag inom de två sistnämnda områdena11, som grundas på Fördraget 10 För gällande fördragsbestämmelser, se artiklarna F. 2 och K 2. 1 i Fördraget om Europeiska unionen. För motsvarande fördragsbestämmelser när Amsterdnmfördraget trätt i kraft, se artikel 6 i det ändrade Fördraget om Europeiska unionen respektive artikel 63. 1 i det ändrade Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. 1 ' Ändrat förslag om en gemensam åtgärd angående tillfillligt skydd för fördrivna personer, EGT C 268, 27. 8. 1998, s. 13; förslag om en gemensam åtgärd om solidaritet vad avser mottagandet av fördrivna personer som omfattas av tillfälligt skydd och dessas uppehälle, EGT C 268,27. 8. 1998, s. 22. 6 om Europeiska unionen, behandlar uttryckligen frågan om sociala rättigheter för personer med tillfälligt skydd och där sägs att unionen - med avseende på sådana sociala rättigheter - kan ge praktisk verkan åt principen om delat ansvar genom ekonomiska åtgärder, inbegripet mottagningsprojekt under budgetpost B5-803. (ii) Frivillig repatriering och återanpassning Väl utformade åtgärder för att underlätta frivillig repatriering och återanpassning innebär verkliga fördelar för medlemsstaterna, för ursprungsländerna och för dem som återvänder. De som återvänder kan börja bygga upp sitt liv på nytt i ursprungslandet. Medlemsstater som tagit emot flyktingar, fördrivna personer och asylsökande, med allt vad detta innebär för ekonomin, kommer att kunna konstatera att kostnaderna minskar. Gemenskapens ekonomiska stöd till frivilligt återvändande är avsett att öka samarbetet mellan medlemsstaterna. Man kan därvid pröva innovativa metoder och nä fram till goda rutiner. På så sätt kan alla medlemsstater dra nytta av erfarenheterna och använda sig av dem om de så önskar. Den målgrupp som kan dra fördel av åtgärder för frivilligt återvändande är stor och omfattar fördrivna personer, asylsökande och personer med erkänd flyktingstatus. En metod som praktiskt taget alla medlemsstater använde sig av för att hjälpa flyktingarna från det f. d. Jugoslavien var att skapa speciella möjligheter till tillfälligt skydd. Detta gjorde det möjligt att fatta snabba beslut om uppehållstillstånd utan att hela förfarandet för asylansökan behövde inledas direkt. Kommissionens förslag som har till syfte att främja ett gemensamt förhållningssätt på inom hela EU till upprättande och avveckling av ordningar för tillfälligt skydd har redan nämnts ovan12. En ordning för tillfälligt skydd är per definition begränsad till den tid under vilken förhållandena i ursprungslandet inte gör det möjligt för de berörda personer att återvända på ett säkert sätt och under värdiga former. En grundtanke bakom ordningen med tillfälligt skydd är att när situationen i områdena i fråga förbättras, kan resurserna flyttas över till andra behövande. Tillfälligt skydd innebär att personer som inte längre är i behov ax- internationellt skydd skall återvända till sitt ursprungsland, under förutsättning att förhållandena där förbättras tillräckligt inom rimlig tid13. I kommissionens ändrade förslag om en gemensam åtgärd angående tillfälligt skydd för fördrivna personer sägs att frivillig repatriering skall prioriteras när en ordning för tillfälligt skydd avvecklas14. Frivillig repatriering har redan varit av stor betydelse i samband med att fördrivna personer återvänt till f. d. Jugoslavien. I detta förslag till gemensam åtgärd föreskrivs att åtgärder för frivilligt återvändande som finansieras genom den gemensamma åtgärden också skall vara öppna för personer med erkänd flyktingstatus. Under utarbetandet av förslaget enades rådet och kommissionen om att åtgärder för att underlätta frivilligt återvändande också borde vara öppna för 12 Se fotnot 6. 13 l artikel 13 i det ändrade förslaget om en gemensam åtgärd angående tillfälligt skydd för fördrivna personer (se fotnot 6) sägs att medlemsstaterna skall undersöka om mer långfristiga åtgärder bör vidtas om rådet efter fem år inte har fattat ett beslut om att avveckla ordningen för tillfälligt skydd. 14 Artikel 4. 3 i den gemensamma åtgärden (se fotnot 6). 7 personer som har erhållit permanent uppehållstillstånd i en medlemsstat15. Skälet till detta var att man inte ansåg att program för repatriering skulle begränsas till enbart personer för vilka ingen långsiktig lösning har kunnat nås. Under konflikten i f. d. Jugoslavien valde vissa medlemsstater att ge flyktingstatus i stället för tillfälligt skydd till lejonparten av de personer i behov av internationellt skydd som anlände till deras territorium. Flyktingstatus leder i allmänhet med tiden till beviljande av permanent uppehållstillstånd, men detta innebär inte att flyktingar som vill återvända till ursprungslandet skall nekas möjligheten att göra så och att i så fall erhålla hjälp och stöd. Åtgärder för frivilligt återvändande kan också inriktas på asylsökande. Detta gäller asylsökande som ännu inte har fått slutligt besked om sin asylansökan. Särskilt kan det gälla personer som förts till en av medlemsstaterna av människosmugglare och av dem fått råd att ansöka om asyl för att få stanna kvar i landet, trots att de inte riskerar förföljelse i hemlandet och alltså inte har någon realistisk möjlighet att erkännas som flyktingar. Dessa skulle kunna iå möjlighet att delta i projekt som kunde få dem att frivilligt dra tillbaka sin asylansökan och återvända till hemlandet för gott. Det skulle i många fall vara den bästa lösningen för dem och skulle också minska belastningen på asylmyndigheterna i medlemsstaterna. Detta gäller också asylsökande vars ansökningar har slutligt avslagits men som ännu inte lämnat medlemsstaternas territorium. Sökande som fått avslag kan få tillstånd att stanna kvar i landet med hänvisning till andra internationella åtaganden eller av humanitära skäl. De kan också uppfylla kraven för inresa och vistelse eller ha fått tillstånd med hänvisning till andra skäl. Om så inte är fallet blir deras vistelse emellertid normalt sett olovlig, och de har inte längre rätt att uppehålla sig på medlemsstatens territorium. Kommissionen tog upp frågan i sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet om invandrings- och asylpolitiken 199416 och hävdade då att för personer som olovligt vistas i unionen är frivilligt återvändande den bästa formen av repatriering. Åtgärder för frivilligt återvändande kan visa sig mer kostnadseffektiva än ofrivillig repatriering och kan därför vara fördelaktiga för myndigheterna. Möjligheten att återvända frivilligt efter ordentliga förberedelser i stället för att bli utvisad med tvång kan också vara lockande för de personer som berörs. Utvisning må vara en nödvändig del av invandringslagstiftningen, men det bör ses som en sista utväg i förhållande till personer som olovligt vistas i unionen och inte har för avsikt att lämna den frivilligt. Kommissionen konstaterade i sitt meddelande 1994 att medlemsstaterna hade mött svårigheter vid genomförandet av åtgärder för ofrivillig repatriering17 och senare erfarenheter visar att denna situation inte har ändrats. Den gemensamma åtgärden skulle därför innebära ett stöd till medlemsstaterna för att pröva system för frivilligt återvändande som ett alternativ till kostsamma och svårgenomförbara tvångsåtgärder. (iii) Genomförande av åtgärderna Det är inte nödvändigt att den rättsliga grunden innehåller bestämmelser som täcker alla upptänkliga situationer som kan uppstå vid genomförande av åtgärder för mottagande och frivillig repatriering. I den gemensamma åtgärden anges att kommissionen är ansvarig för '•s Protokollsanteckning nr 3, antagen 1997 och upprepad 1998 i samband med antagandet av de gemensamma åtgärder som nämnts i fotnoterna 1,2 och 4. 16 KOM(94) 23 slutlig, 23. 2. 1994, ss. punkt 1 1 I I 1 2. 17 Se ovan fotnot 11. 8 att förvalta åtgärderna och där hänvisas uttryckligen till kommissionens förpliktelser enligt bestämmelserna i budgetförordningen. Vid genomförandet av den gemensamma åtgärden kommer kommissionen att utfärda riktlinjer för att hjälpa sökande och informera dem om hur det administrativa förfarandet går till. Kommissionen kommer i riktlinjerna att ange att ansökningar både från nationella, regionala och lokala myndigheter och från icke-statliga organisationer, internationella icke-statliga organisationer och internationella organisationer kan godkännas för stöd. Huvudkriteriet kommer att vara att sökandena arbetar utan vinstintresse. Kommissionen anser att det är viktigt att nå en lämplig jämvikt mellan myndigheter och icke-statliga organisationer. Myndigheter har en nyckelroll, t. ex. när det gäller att bygga upp en till en jämn fungerande flyktingmottagning, om åtgärderna skall kunna bidra ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. Likaså kan det faktum att de icke-statliga organisationerna är fristående betyda att de är bättre lämpade att erbjuda fördrivna personer tjänster såsom rådgivning om frivilligt återvändande. Kommissionen kommer också att understryka att det stöd som erbjuds genom den gemensamma åtgärden är av praktisk art. C. KOMMENTARER TILL ARTIKLARNA Artikel 1 1 artikeln fastställs de allmänna villkoren för åtgärder som vidtas inom ramen för den gemensamma åtgärden och möjligheten till gemenskapsfinansiering fastslås. Avgörande vikt läggs vid den praktiska karaktären hos de åtgärder som kan erhålla stöd. Avsikten är att ge praktiskt, konkret stöd till mottagande och frivilligt återvändande. Genom den gemensamma åtgärden skall ett heltäckande integrerat förhållningssätt främjas inom båda områdena. När det gäller inresa och mottagande omfattas både själva mottagningsförhållandena som sådana och åtgärder för att se till att asylprövningen är rättvis och tillgänglig för personer som söker internationellt skydd. Åtgärdernas syfte är begränsat till att förbättra i Europeiska unionens medlemsstater. mottagningsförhållanden och -förfaranden Åtgärder med anknytning till mottagande i länder utanför unionen kan inte finansieras inom ramen för den gemensamma åtgärden (noteras bör dock att vad kandidatländenia beträffar finns medel anslagna inom ramen för Phareprogrammet för uppbyggnad av- institutioner inom rättsliga och inrikes frågor). I artikeln nämns mottagande av asylsökande och fördrivna personer, men inte flyktingar. I de relativt sällsynta fall där personer redan erhållit flyktingstatus innan de anländer till medlemsstaternas territorium kommer de ändå direkt att omfattas av anpassningsåtgärder som finansieras via gemenskapens budget. När det gäller frivilligt återvändande kan åtgärderna omfatta förberedelse för och underlättande av återvändande samt återanpassning i ursprungslandet. Detta innebär helt klart att gemenskapsstöd inom ramen för den gemensamma åtgärden kan ges för kostnader i samband med återvändande oavsett om kostnaderna uppstått i Europeiska unionens medlemsstater eller i ursprungsländerna. Projekt för återvändande är öppna för såväl flyktingar som asylsökande och fördrivna personer. Det återspeglar det faktum att många personer som erhållit permanent uppehållstillstånd i en av medlemsstaterna ändå förr eller senare kan vilja undersöka möjligheterna att återvända till sina ursprungsländer om förhållandena där har förbättrats i tillräckligt hög grad. Både 1997 och 1998 förklarade kommissionen och rådet gemensamt att aktuella medel kunde användas för att finansiera projekt för att bistå tredjelandsmedborgare med permanent uppehållstillstånd i en medlemsstat att återvända frivilligt. Artikel 2 I denna artikel anges den gemensamma åtgärdens målgrupp. Olika definitioner används för beteckningarna "asylsökande" och "fördrivna personer" beroende på om det rör sig om mottagande eller om frivilligt återvändande. I båda fallen är definitionen av "fördrivna personer" något vidare än vanligt och omfattar både tillfälligt skydd och skydd i undantagsfall. Vid mottagande innefattar "fördrivna personer" både dem som omfattas av en ordning för tillfälligt skydd eller någon form av särskilt skydd och dem som väntar pä ett beslut huruvida de kan komma att omfattas av sådant skydd. Detta söker sin förklaring i att det kan vara nödvändigt att vid mottagande bistå personer så fort de anländer till medlemsstaternas territorium, dvs. innan deras status har kunnat slutligt fastställas. Vid återvändande innefattar definitionen av "fördrivna personer" däremot bara personer som verkligen omfattas av en ordning för tillfälligt skydd eller någon form av särskilt skydd. Definitionen av "asylsökande" är vid mottagande den vanliga, dvs. den omfattar personer som har lagt fram en ansökan om asyl som inte har slutligt avgjorts. Definitionen är densamma som i Dublinkonventionen. Vid återvändande har emellertid definitionen vidgats till att omfatta asylsökande vilkas asylansökningar slutligt avslagits, men som fortfarande befinner sig inom unionens territorium. Denna breda definition gör det möjligt för medlemsstaterna att undersöka möjligheten till frivilligt återvändande som ett alternativ till utvisning för denna personkrets. Artikel 3 I denna och den följande artikeln ges en närmare beskrivning av det vida fält som den gemensamma huvudsakliga verksamhetsområdena vid mottagande. I artikeln anges de omfattar. åtgärden fem Punkt (a) gäller själva infrastrukturen för mottagande, dvs. inkvartering för asylsökande och fördrivna personer, bl. a. anläggningar för mottagande. Detta söker sin förklaring i det faktum att mottagningsmöjligheterna både till kvalitet och omfattning varierar betydligt mellan Europeiska unionens medlemsstater. Ytterligare satsningar måste göras för att bistå de medlemsstater som inom sitt territorium saknar infrastruktur för att inkvartera asylsökande och fördrivna personer under goda förhållanden. Punkt (b) gäller åtgärder för att se till att handläggningen av asylärenden är rättvis och effektiv och att de asylsökande ges tillträde till den. I rådets resolution av den 20 juni 1995 om minimigarantier vid handläggning av asylärenden18 anges ett antal väsentliga krav som räknas upp i den gemensamma åtgärden. Åtgärder för att enbart 18 EGTC274, 19. 9. 1996, s. 13. 10 förbättra mottagandet är otillräckliga och måste kombineras med insatser för att se till att personer som vill söka internationellt skydd har tillträde till rättvisa och effektiva asylprövningsförfaranden. Punkt (c) handlar om sociala rättigheter för asylsökande och fördrivna personer. Vid utformningen av punkten har beaktats bl. a. kommissionens förslag om en gemensam åtgärd om solidaritet vad avser mottagandet av fördrivna personer som omfattas av tillfälligt skydd och dessas uppehälle. Frågor av detta slag kommer att bli allt mer betydelsefulla i takt med att unionen utarbetar miniminormer för mottagande av asylsökande. Punkt (d) gäller bistånd till utsatta grupper. Vad beträffar underåriga utan medföljande vuxen fastställs i rådets resolution av den 26 juni 1997 om underåriga medborgare i tredje land utan medföljande vuxen19 vad som utgör god praxis vid mottagande av och handläggning av asylärenden för denna personkrets. I punkten nämns också uttryckligen tortyr- och våldtäktsoffer och personer med särskilda medicinska behov, eftersom det kan vara nödvändigt att anpassa mottagandet och/eller biståndet under asylprövningen till dessa personers särskilda behov. Punkt (e) gäller åtgärder för att öka allmänhetens kunskaper. Många medborgare i Europeiska unionen är inte alls informerade om internationella förpliktelser gentemot asylsökande och om Europeiska unionens asylpolitik. Missuppfattningar är också vanliga när det gäller dessa frågor, övergripande åtgärder för att öka allmänhetens kunskaper är helt i linje med målet att föra unionen närmare medborgarna. Information kan i synnerhet vara nödvändig för att inför lokalbefolkningen klargöra syftet med en åtgärd som finansieras en mottagningsanläggning. gemensamma byggande åtgärd, genom denna t. ex. av Artikel 4 I denna artikel anges de åtgärder för frivillig repatriering och återanpassning i ursprungslandet som i första hand kan erhålla stöd. I punkt 1 nämns de tre främsta typerna av åtgärder som kan stödjas ekonomiskt. Punkt 1 (a) gäller insamling och spridning av information om återvändande. Personer som Överväger eller planerar att återvända hem har en hel del praktiska problem att lösa och kan ha stor nytta av att exakt, tillförlitlig och mycket konkret information om situationen i ursprungsländerna finns tillgänglig. Det är också viktigt att projekt för att underlätta återvändande kan utformas på basis av korrekt information om de skall ha avsedd verkan. Punkt 1 (b) behandlar rådgivning till personer som överväger att återvända. Det är ofta ingen snabb eller lätt process att besluta sig för att återvända. Rådgivning kan spela en väsentlig roll när det gäller att hjälpa personer som överväger att återvända att undersöka möjligheterna och eventuella svårigheter och att till sist fatta ett välavvägt beslut. Även rådgivning till personer som redan beslutat sig för att återvända men som behöver bistånd och stöd under perioden fram till återresan omfattas av denna punkt. 19 EGT C 221, 19. 7. 1997, s. 23. 11 Punkt 1 (c) gäller utbildning. Det förekommer ofta att personer som återvänder till sitt ursprungsland har tillbringat ganska lång tid i det land dit de flytt och detta ger upphov till vissa problem. Kanske har de inte kunnat utöva sitt yrke i tillflyktslandet och måste därför fräscha upp sina yrkeskunskaper. Kanske visar det sig att situationen i ursprungslandet har förändrats och att de måste skola om sig för att kunna försörja sig. Utbildning som ger kunskaper av värde vid återkomsten kan därför spela en betydelsefull roll för att underlätta återvändande. I punkt 2 i artikeln räknas åtgärder upp vilka inte enskilt kan berättiga till stöd, men som kan erhålla stöd om de utgör en del av ett sammanhållet projekt för återvändande. Den första av dessa, i punkt 2 (a), är transportkostnader. Utöver resekostnader för den som återvänder kan dessa även omfatta tex. kostnader för att transportera bohag från medlemsstaterna för "rekognosceringsresor" skall kunna omfattas om sådana resor är tillåtna enligt nationell rätt. till ursprungslandet. Avsikten är också att kostnader I punkt 2 (b) klargörs att även åtgärder för att stödja återanpassning i ursprungslandet kan vara stödberättigande inom ramen för ett sammanhållet projekt för återvändande. Fortsatta åtgärder för bistånd och återanpassning kan bidra till att göra återvändandet permanent och minska risken för att den som återvänt ger upp och reser tillbaka till den medlemsstat dit han/hon tog sin tillflykt. Bistånd i ursprungslandet kan ske i många former, t. ex. fortgående uppföljning och rådgivning, gemensam verksamhet, bl. a. utbildning, både för personer som återvänt och för dem som stannat kvar i ursprungslandet, för att minska spänningar mellan de bägge grupperna, och - under vissa omständigheter - begränsat ekonomiskt bistånd för att stödja återetablering i ursprungslandet. Vid genomförandet av denna bestämmelse kommer kommissionen att sträva efter att se till att varje finansierad åtgärd i ursprungslandet kompletterar och är förenlig med åtgärder som finansieras genom andra gemenskapsprogram i det landet. Artikel 5 I artikeln anges kriterier som kommissionen skall beakta när man väljer ut projekt som skall genomföras inom ramen för den gemensamma åtgärden. Artikel 6 Detta är en sedvanlig bestämmelse om kommissionens och revisionsrättens befogenheter vad gäller revision. Syftet är att säkerställa ordentlig kontroll över kostnaderna förbundna med den gemensamma åtgärden. 12 Artikel 7 I artikeln anges de allmänna villkoren för ekonomiskt stöd från gemenskapens budget. I punkt 1 sätts en övre gräns som innebär att den andel av projektkostnaderna som finansieras via gemenskapens budget får vara större än den andel som kommer från medlemsstaterna eller andra källor. Gemenskapens andel har begränsats till 80 %, vilket är avsett att uppmuntra icke-statliga organisationers fulla deltagande; somliga av dem skulle kunna få svårt att säkra medfinansiering om en lägre gräns sattes för gemenskapens andel. I punkt 2 slås principen fast att gemenskapens stöd kan täcka alla slag av utgifter som är direkt förbundna med genomförandet av ett projekt, på vissa villkor som skall anges närmare i riktlinjer som utarbetas av kommissionen. Riktlinjerna avses sätta ett tak för bl. a. administrativa kostnader, och på så sätt understryka att den gemensamma åtgärden syftar till direkt stöd till verksamheten, inte till administrativa åtgärder. Artikel 8 Artikeln gemenskapsbudgeten i en akt av denna typ. innehåller vanliga förfaranderegler för åtgärder som finansieras via Artikel 9 I artikeln fastställs att det är kommissionen som är ansvarig för att förvalta genomförandet av åtgärderna. Kommissionen ges en möjlighet att anlita tekniskt bistånd för att säkerställa att åtgärderna genomförs effektivt. Tekniskt bistånd kan komma i fråga i följande fall: (a) I inledningsskedet, t. ex. upprättande av databaser och framställning och spridning av riktlinjer för sökande. (b) Vid registrering och bedömning av ansökningar och utarbetande av dokument som skall granskas av den kommitté som upprättats genom den gemensamma åtgärden. (c) Vid utarbetande av finansieringsöverenskommelser efter det att projekt valts ut. (d) Vid utbetalning och utarbetande av återkrav och andra skrivelser som har att göra med överenskommelsernas genomförande. De ovanstående uppgifterna skall emellertid utföras under kommissionens överinseende och skall inte ses som ett avhändande av myndighetsuppgifter från kommissionens sida. Alla avtal som ingås på grundval av denna artikel kommer att innehålla en klausul om stödmottagarens yrkesetik, t. ex. frågor om intressekonflikt eller annat som är oförenligt med avtals- eller sekretessbestämmelser. 13 Artikel 10 Artikeln reglerar kommissionens rätt att fastställa tidsfrister för föreläggande av projektförslag. Artikel 11 Artikeln innehåller administrativa bestämmelser som dels är praktiskt genomförbara och effektiva, och dels tar viss hänsyn till den överföring av invandrings- och asylpolitiken till gemenskapens kompetensområde som förväntas äga rum under den gemensamma åtgärdens giltighetstid. I artikeln fastställs därför ett tvåstegsförfarande när det gäller administrativa bestämmelser. De kommittébestämmelser som tillämpats med framgång under 1997 och 1998 skall behållas även för budgetåret 1999, men för budgetåret 2000 kommer ett kommittéförfarande av den typ som föreslagits av kommissionen för åtgärder som helt att användas. Det kommittéförfarande som valts är det rådgivningsförfarande som anges i artikel 3 i kommissionens förslag till rådets beslut om närmare villkor för utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter20. inom gemenskapens kompetensområde faller Vid antagandet av de gemensamma åtgärderna 1997 och 1998 gjorde kommissionen och rådet ett gemensamt uttalande, där det sades att institutionerna "är (. ) eniga om att eventuella rättsakter som syftar till vidareutveckling av åtgärder inom de områden som omfattas av posterna B 7-6008 och B 6-803 skall följa det beslutssystem som föreskrivs i den gemensamma åtgärden av den 28 oktober 1996, antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen, om ett stimulans- och utbytesprogram för rättstillämpare (Grotius), offentliggjord i EGT L 287, 8. 11. 1996, s. 3". Enligt kommissionens åsikt - grundad på erfarenheter av dessa bestämmelser i samband med de finansiella program inom tredje pelaren som upprättats under budgetpost B5-800 - kommer dessa kommittébestämmelser troligen att visa sig för tungrodda och osmidiga för att tillåta ett snabbt och effektivt genomförande av budgetposterna B7-6008 och B5-803, i synnerhet mot bakgrund av de betydligt större belopp som görs tillgängliga för mottagande och återvändande. Erfarenheterna visar också att även om de kommittébestämmelser som använts under 1997 och 1998 är mer otympliga än de som används för huvuddelen av gemenskapens utgiftsområden, möjliggör de ändå ett relativt effektivt genomförande, samtidigt som medlemsstaterna har tillfälle att uttrycka sin åsikt. Mot bakgrund av detta, och av de förändringar i institutionernas behandling av asyl- och invandringsfrågor som förväntas ske under den gemensamma åtgärdens giltighetstid, utgör denna artikel ett rimligt och balanserat förslag till lösning på problemet med administrativa bestämmelser. Artikel 12 Det är utomordentligt viktigt att de åtgärder som finansieras genom den gemensamma åtgärden följs upp och utvärderas. Artikeln öppnar möjligheter både för fortlöpande uppföljning av projekt från kommissionens sida, t. ex. genom besök på platsen, och för 20 EGT C 279, 8. 9. 1998, s. 5. 14 utvärdering från en oberoende parts sida. Syftet med fortlöpande uppföljning är att se till att de åtgärder som finansieras genom den gemensamma åtgärden sköts på ett ekonomiskt riktigt sätt. Utvärderingen kommer att omfatta både kort- och långsiktiga verkningar av åtgärderna så att goda rutiner och framgångsrika innovativa tillvägagångssätt kan identifieras och spridas och den kommer att ge värdefull information som kommissionen kan beakta när den genomför framtida åtgärder. I artikeln sägs att kommissionen skall utarbeta en sammanfattande rapport att förelägga Europaparlamentet och rådet, vilket beror på att dessa institutioner tillsammans utgör den budgetansvariga myndigheten som ställer medel för åtgärderna till förfogande. Artikel 13 och 14 Bestämmelserna om ikraftträdande och offentliggörande i officiella tidningen är de sedvanliga för en akt av denna typ. I artikeln sägs att den gemensamma åtgärden skall ha en giltighetstid på två år. Som förklaras i förslagets inledning kommer detta att ge en rättslig grund under en övergångsperiod när Amsterdamfördraget förväntas träda i kraft. Kommissionen avser sedan att lägga fram ett ytterligare förslag till rådsbeslut grundat på Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen för att inrätta en rättslig grund för åtgärder för flyktingar, fördrivna personer och asylsökande för budgetåret 2001 och framåt. 15 Förslag till RÅDETS BESLUT om en gemensam åtgärd antagen av rådet på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen med åtgärder för att praktiskt stödja mottagande och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna K 3. 2 b och K 8. 2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag21, med beaktande av Europaparlamentets yttrande av den22, och av följande skäl: 1. Enligt artikel K 1 i fördraget är asylpolitiken att betrakta som en fråga av gemensamt intresse. 2. Det är viktigt att medlemsstaterna, i överensstämmelse med sina gemensamma humanitära i enlighet med konventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967. traditioner, beviljar flyktingar lämpligt skydd 3. Medlemsstaternas den 4 november 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna bör uppmärksammas. enligt Europarådets konvention förpliktelser av 4. För att skydda flyktingars rättigheter är det nödvändigt att se till att asylsökande kan tas emot på godtagbara villkor och att underlätta tillträdet till rättvisa och effektiva asylprövningsförfaranden. 5. Det är nödvändigt att ge praktiskt stöd för att skapa förutsättningar för flyktingar, fördrivna personer och asylsökande som vill återvända från medlemsstaterna till sina ursprungsländer att göra detta. 6. Det är lämpligt att föreskriva att åtgärder som vidtas inom ramen för denna gemensamma åtgärd skall finansieras genom gemenskapernas budget. 7. Att vidta gemensamma åtgärder avseende mottagande av asylsökande och fördrivna personer och frivillig repatriering av asylsökande, fördrivna personer och flyktingar kommer att förbättra fördelningen av ansvaret mellan medlemsstaterna. 21 22 EGT. EGT. 16 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL 1 SYFTE OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDE Artikel 1 Principer för och syfte med åtgärderna 1. Unionen skall vidta åtgärder för att praktiskt stödja mottagande av asylsökande och fördrivna personer och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande; åtgärderna skall kunna erhålla ekonomiskt stöd från gemenskapen. 2. Åtgärdernas allmänna syfte skall vara (a) (b) att förbättra de förhållanden under vilka asylsökande och fördrivna personer mottas i medlemsstaterna och att stödja asylförfaranden som är rättvisa och effektiva och till vilka personer i behov av internationellt skydd har tillträde; att bistå frivillig repatriering av asylsökande, fördrivna personer och flyktingar från medlemsstaterna till deras respektive ursprungsländer och deras återanpassning där. Artikel 2 Definitioner 1. I artiklarna 1. 2 a och artikel 3 används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) b) fördrivna personer: personer som getts tillstånd att resa in och vistas i en medlemsstat för att där erhålla tillfälligt skydd eller någon form av särskilt skydd enligt medlemsstatens internationella åtaganden och nationella lagar, samt personer som ansökt om att få tillstånd att stanna i landet av sådana skäl och som väntar på ett beslut om sin status. asylsökande: personer som har ansökt om skydd från en medlemsstat genom att hävda att de har sådan flyktingstatus som avses i artikel l i konventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967 och vars ansökningar ännu inte har slutligt avgjorts. 2. I artiklarna 1. 2 b och artikel 4 används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) flyktingar: personer som har erhållit sådan flyktingstatus som avses i artikel 1 i konventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967. 17 b) c) fördrivna personer: personer som. getts tillstånd att resa in och vistas i en medlemsstat för att där erhålla tillfälligt skydd eller någon form av särskilt skydd enligt medlemsstatens internationella åtaganden och nationella lagar. asylsökande: personer som har ansökt om skydd från en medlemsstat genom att hävda att de har sådan flyktingstatus som avses i artikel 1 i konventionen av den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967, inbegripet personer vars ansökningar slutligt har avslagits, men som ännu lämnat medlemsstaternas territorium. inte har Artikel 3 Mottagande Åtgärder för att förbättra de förhållanden under vilka asylsökande och fördrivna personer mottas i medlemsstaterna och för att stödja en handläggning av asylärenden som är rättvis och effektiv och till vilken personer i behov av internationellt skydd har tillträde skall främst omfatta följande områden: a) b) c) d) e) Åtgärder för att förbättra medlemsstaternas infrastruktur för mottagande av asylsökande och fördrivna personer. Åtgärder för att öka rättvisan och effektiviteten vid handläggningen av asylärenden och underlätta tillträdet till asylprövning, däribland tillhandahållandet information om av rättsligt bistånd och annan rådgivning, handläggningen och den asylsökandes rättigheter och skyldigheter under handläggningen och tillgång till korrekt och aktuell information om olika länder. tolkning, Åtgärder för att säkerställa grundläggande livsuppehälle för asylsökande och fördrivna personer, däribland inkvartering, hälsovård och utbildning. Särskilt bistånd till utsatta grupper såsom underåriga utan medföljande vuxen, tortyr- och våldtäktsoffer och personer i behov av särskild medicinsk behandling. Åtgärder för att informera allmänheten om medlemsstaternas förpliktelser gentemot personer som söker internationellt skydd och om unionens asylpolitik, inbegripet åtgärder för att öka allmänhetens kunskaper, som komplement till andra åtgärder som finansieras genom denna gemensamma åtgärd. Artikel 4 Frivillig repatriering 1. Åtgärder för att bistå frivillig repatriering av asylsökande, fördrivna personer och flyktingar från medlemsstaterna till deras ursprungsländer, och deras återanpassning där, skall främst omfatta följande områden: a) Insamling och spridning av fakta om alla frågor som är av betydelse för återvändande, däribland ursprungslandets ekonomiska och administrativa 18 förhållanden, sysselsättningsmöjligheter, äganderätt och andra juridiska frågor. Rådgivning, både till personer som överväger att återvända frivilligt till sina ursprungsländer och personer som i princip har beslutat sig för att återvända. Utbildning avsedd att ge flyktingar, fördrivna personer och asylsökande färdigheter som är av värde när de återvänder till ursprungslandet. b) c) 2. Som inslag i ett sammanhållet projekt för att underlätta frivillig repatriering och i synnerhet ett som omfattar ett eller flera av de områden som nämns i punkt 1, kan följande också berättiga till ekonomiskt stöd: a) b) Transportkostnader i samband med repatriering. Åtgärder för att stödja återanpassning i ursprungslandet av personer som återvänt från medlemsstaterna, däribland fortsatt kontakt efter repatrieringen. Artikel 5 Finansieringskriterier De projekt som erhåller ekonomiskt stöd från gemenskapernas budget skall väljas ut genom ett förfarande där hänsyn tas i synnerhet till följande kriterier: (a) Målet att nå en jämn ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. (b) Projektens nyskapande karaktär och möjligheten att använda erfarenheterna för att förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna eller för andra medlemsstater att dra lärdom av erfarenheterna. (c) Erfarenhet, kunnande och pålitlighet hos ansökarorganisationen och eventuella samarbetsorganisationer. (d) Att projekten kompletterar andra åtgärder som finansieras genom gemenskapens budget eller nationella program. (e) Kostnadseffektivitet och ekonomiskt värde med hänsyn taget till det antal personer som projektet omfattar. KAPITEL 11 FINANSIELLA BESTÄMMELSER Artikel 6 Finanskontroll I finansieringsbesluten och de kontrakt som följer av dessa budgetförordningarna för Europeiska gemenskapernas budget i enlighet med föreskrivas skall 19 bestämmelser om uppföljning och finansiell kontroll från kommissionens sida och om revision från revisionsrättens sida. Artikel 7 Gemenskapsfinansieringens nivå 1. Det bidrag som beviljas från gemenskapsbudgeten skall inte överstiga 80 % av projektets totala kostnader. 2. Alla slag av utgifter som är direkt förbundna med genomförandet av ett projekt och som har uppkommit under en i avtal bestämd period kan komma i fråga för bidrag inom ramen för de anslag som beviljats genom det årliga budgetförfarandet, på vissa villkor som skall anges närmare i riktlinjer som utarbetas av kommissionen. Artikel 8 Ekonomisk förvaltning 1. De insatser som avses i denna gemensamma åtgärd och som finansieras genom Europeiska gemenskapernas budget skall förvaltas av kommissionen i enlighet med budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget23. 2. När finansieringsförslagen framläggs skall kommissionen beakta principen om sund och synnerhet när det i ekonomisk kostnadseffektivitet enligt artikel 2 i budgetförordningen. förvaltning, sparsamhet gäller KAPITEL III ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER Artikel 9 Allmänna administrativa bestämmelser Kommissionen är ansvarig för förvaltning och uppföljning av åtgärder inom ramen för denna gemensamma åtgärd och skall för detta ändamål vidta lämpliga åtgärder. För att säkerställa att denna gemensamma åtgärd genomförs effektivt, lär kommissionen bland annat använda sig av tekniskt bistånd, som tår finansieras från de tillgängliga medel som anslagits till insatser inom ramen för denna gemensamma åtgärd. 23 EGT L 356, 31. 12. 1977, s. 1. 20 Artikel 10 Föreläggande av projekt Projekt för vilka finansiering begärs skall föreläggas kommissionen för granskning inom en tidsfrist som kommissionen bestämmer. Artikelll Förfarande 1. Fram till och med den 31 december 1999 skall beslut om finansiering av projekt fattas i enlighet med punkterna 2, 3 och 4. Från och med den 1 januari 2000 skalls ådana beslut fattas i enlighet med förfarandet i punkt 5. 2. När det gäller finansiering som understiger 200 000 euro skall kommissionen underrätta rådet om hur många ansökningar den har tått om finansiering av särskilda projekt, vilka principer som har tillämpats för att bevilja stöd och projektens resultat. 3. När det gäller finansiering på 200 000 euro eller däröver men understigande 1 miljon euro, skall kommissionen biträdas av en kommitté bestående av en företrädare per medlemsstat med en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionen skall förelägga kommittén en förteckning över de projekt som har lagts fram för den. Den skall ange vilka projekt den väljer ut och ange skälen för sitt urval. Kommittén skall yttra sig över de olika projekten inom en tid av två veckor med den majoritet som anges i artikel K. 4. 3 andra stycket i fördraget. Ordföranden får inte rösta. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall i full omfattning beakta det yttrande som kommittén avger. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. 4. När det gäller finansiering på 1 miljon euro eller däröver, skall kommissionen förelägga den kommitté som avses i punkt 2 en förteckning över de projekt som lagts fram för den. Den skall ange vilka projekt den väljer ut och ange skälen för sitt urval. Kommittén skall yttra sig över de olika projekten inom en tid av två veckor med den majoritet som anges i artikel K 4. 3 andra stycket i fördraget. Ordföranden får inte rösta. Om ett tillstyrkande yttrande inte har avgetts inom tidsfristen, skall kommissionen antingen dra tillbaka förslaget (förslagen) i fråga eller, tillsammans med ett eventuellt yttrande från kommittén, lägga fram det (dem) för rådet, som skall besluta inom en månad med den majoritet som anges i artikel K 4. 3 andra stycket i fördraget. 5. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. 21 Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. AVSLUTANDE BESTÄMMELSER Artikel 12 Uppföljning och utvärdering 1. Kommissionen skall vara ansvarig för uppföljning av projekt och utvärdering av åtgärder som finansieras inom ramen för denna gemensamma åtgärd. Uppföljning och utvärdering får finansieras från de tillgängliga medel som anslagits till åtgärder inom ramen för denna gemensamma åtgärd. 2. Kommissionen skall avge en sammanfattande rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet och utvärderingen av åtgärderna. Artikel 13 Ikraftträdande Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas. Den skall tillämpas till och med den 31 december 2000. Artikel 14 Offentliggörande Denna gemensamma åtgärd skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 22 FINANSIERINGSÔVERSIKT 1. ÅTGÄRDENS BETECKNING Gemensam åtgärd med åtgärder för att praktiskt stödja mottagande och frivillig repatriering av flyktingar, fördrivna personer och asylsökande. 2. BERÖRDA BUDGETPOSTER (kontoplan enligt allmänna budgeten 1999) B 5-803 : Europeiska flyktingfonden 3. RÄTTSLIG GRUND Artikel K 3. 2 i Fördraget om Europeiska unionen. 4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN • Allmänt mål Syftet med denna gemensamma åtgärd är att förse unionen med ett instrument för att stödja dels åtgärder för att förbättra förhållandena vid flyktingmottagandet och underlätta tillträdet till asylprövning, dels åtgärder för att bistå frivillig repatriering och återanpassning. Principen om delat ansvar mellan medlemsstaterna beaktas också. De särskilda målen är följande : Att ge berörda personer och grupper linje med medlemsstaternas gemensamma traditioner och de förpliktelser som bland annat följer av Europarådets konvention av den 4 november 1950 om skydd för de mänskliga friheterna och Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 om llyktingars rättsliga ställning i dess lydelse enligt New York-protokollet av den 31 januari 1967. rättigheterna och grundläggande lämpligt skydd i Att garantera lämpliga förhållanden för de asylsökande och underlätta tillträdet till en rättvis och effektiv handläggning som säkrar flyktingarnas rättigheter. Att skapa förhållanden som gör det möjligt för de flyktingar, fördrivna personer och asylsökande att frivilligt återvända från medlemsstaterna till ursprungsländerna. 23 Att skapa balans mellan de olika medlemsstaternas insatser för att klara av mottagandet och flyktingarnas och de fördrivna personernas frivilliga repatriering. • Period som omfattas av åtgärden Två år räknat från det datum då den rättsliga grunden träder i kraft, dvs. perioden 1999-2000. När denna period löpt ut skall en utvärdering äga rum, och på grundval av den avgörs om åtgärden skall förlängas eller omorienteras. 5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER • Obligatoriska/Icke-obligatoriska utgifter Icke-obligatoriska utgifter • Differentierade/lcke-differentierade anslag Differentierade anslag • Typ av inkomster Inga 6. TYP AV UTGIFTER Bidrag med sikte på samfinansiering med andra källor. De bidrag som beviljas från gemenskapsbudgeten får inte överstiga 80 % av kostnaderna för projektet. Detta tak kommer bara att nås för projekt av särskilt intresse i förhållande till målen för den gemensamma åtgärden eller prioriteringarna i programmet (åtgärderna) som kommissionen lagt fram inför den kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna som bistår kommissionen. 7. BUDGETKONSEKVENSER • Metod för att beräkna åtgärdens kostnad (förhållandet mellan enskild och total kostnad) För att kunna uppskatta budgetkonsekvenserna av de planerade åtgärderna måste man utgå från utvärderingen av de åtgärder som genomfördes på försöksbasis mot 1997 och 1998 års anslag. För närvarande skulle en sådan utvärdering dock få en begränsad räckvidd. Det kan nämnas att för budgetåret 1997 antogs de båda gemensamma åtgärderna 97/477/RIF och 97/478/RIF först den 22 juli 1997, och kommittén med företrädare för medlemsstaterna fattade beslut om projekturvalel först vid sitt sammanträde i november samma är. 24 När det gäller mer aktuella initiativ har vissa förseningar uppstått, av vilka flertalet har haft godtagbara förklaringar. En utvärdering har dock kunnat färdigställas på grundval av de interimsrapporter som framlagts för kommissionen. En sammanfattning av denna utvärdering återfinns i den bifogade noten, vars innehåll också redovisades för medlemsstaternas företrädare vid förvaltningskommitténs möte den 28 september 1998. En slutrapport för utvärderingen kommer att färdigställas under första kvartalet 1999 på grundval av de uppgifter som kommer fram under perioden fram till dess. De uppnådda resultaten kan i vilket fall som helst sammanställas på följande sätt på grundval av den kontoplan som tillämpades 1997 och 1998: B5-803 BUDGET 1997 (3,75 milj. euro) %av budgeten Antal åtgärder FÖRDELNING Information Rådgivning Utbildning B7-6008 BUDGET 1997 (10 mill, euro) %av budgeten Antal atgflrder 25 6 69 9 3 20 TOTALT 100 32 7 1 4 4 5 21 TOTALT 100 B5-803 BUDGET 1998 (3,75 milj. euro) %av budgeten 47 20 23 Antal åtgärder 6 7 6 FÖRDELNING Information Rådgivning Utbildning B7-6008 BUDGI (13 mil ST 1998. euro) %av budgeten 15 50 35 Antal atgttrdcr 7 22 23 6 0 25 TOTALT 100 52 TOTALT 100 F6RDELNING Infrastruktur Asylfbrfaranden MiniminivS pa rSttigheter Stbd till sarskilt sarbara grupper Information till allmanheten FORDELNING Infrastruktur Asylfbrfaranden Miniminiva pa rattigheter St5d till sarskilt sarbara grupper Information till allmanheten 43 5 16 10 26 10 0 • Kostnadernas fördelning mellan åtgärdens olika delar Åtgärden kan delas upp på följande sätt: När det gäller mottagande och tillträde till asylprövning föreslås stöd till åtgärder som främjar en rättvis och effektiv handläggning av asylärenden (samt tillträde till denna prövning), som ger asylsökande och fördrivna personer sociala rättigheter som garanterar grundläggande levnadsstandard och som innebär särskild hjälp till de mest utsatta grupperna. Avsikten är också att finansiera projekt för att förbättra infrastrukturen för mottagandet så att man på medellång sikt kan erbjuda tillfredsställande inkvartering till 25 skydd på asylsökande och personer medlemsstaternas territorium. Åtgärder för att öka allmänhetens kunskaper om asylfrågor bör också kunna övervägas. internationellt söker som I fråga om frivillig repatriering och återanpassning till ursprungslandet planeras gemenskapsfinansiering av informationsåtgärder, rådgivning och utbildning. Bidrag till transportkostnader i samband med repatrieringen i skulle också kunna övervägas, ursprungslandet. Detta skulle vara det enda undantaget från principen om att denna gemensamma åtgärd endast skall få verkningar inom Europeiska unionen. till återanpassningen liksom stöd På grundval av de försöksåtgärder som genomförts under 1997 och 1998 planeras följande fördelning av utgifterna. Man bör dock beakta att det, som nämnts ovan, bara finns tillgång till preliminära utvärderingar av dessa projekt. Vidare bör hänsyn tas till de mycket stora variationerna när det gäller storleken på de projekt som får stöd. B5-803 FORDELNING I Infrastruktur Asylfbrfaranden Miniminiva pa rattigheter Stod till sarskilt sarbara grupper Information Ridgivning Utbildning TOTALT 1 PBF1999 (15 milj. euro)* % av budgeten (uppskattning) 25 10 10 5 10 20 20 100 I I 2000 (15 milj. euro) % av budgeten (uppskattning) 25 10 10 5 10 20 20 100 Den budgetansvariga myndigheten har godkänt att ett belopp på upp till 800000 euro under denna punkt i budgeten får användas för tekniskt och administrativt stöd till förmån för kommissionen och stödmottagarnas förvaltningar, under förutsättning att dessa belopp inte används för allmän offentlig förvaltning utan uteslutande för uppgifter som kan kopplas till förberedelse, förvaltning, uppföljning och revision av programmet eller projekten. Anslagen får dessutom endast användas så länge som programmet pågår. 8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERIBEKÄMPNING Formulären för ansökan om stöd skall innehålla uppgifter om de potentiella stödmottagarnas identitet och art så att deras tillförlitlighet kan bedömas på förhand. Bestämmelser om bedrägeribekämpning (kontroll på plats, del- och slutrapporter) ingår i avtalen eller kontrakten mellan kommissionen och stödmottagarna. 26 Kommissionen kommer att granska rapporterna och se till att arbetet utförts korrekt före del- och slutbetalningarna. 9. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET Målgrupp Flyktingar, fördrivna personer och asylsökande enligt definitionen i artikel 2 i förslaget. Allmänheten i medlemsstaterna. Medlemmar av offentliga organ (däribland decentraliserade myndigheter) samt privata organ med befogenhet inom de aktuella områdena. • Skäl för åtgärden Enligt artikel K 8. 2 första stycket i Fördraget om Europeiska unionen skall institutionernas förvaltningsutgifter till följd av bestämmelserna om de områden som anges i avdelning VI belasta Europeiska gemenskapernas budget. När det gäller driftsutgifterna för att genomföra dessa bestämmelser kan rådet antingen enhälligt besluta att de skall belasta gemenskapsbudgeten eller bestämma att de skall belasta medlemsstaterna. Enligt artikel K 3. 2 får rådet på initiativ av en medlemsstat eller kommissionen beroende på det område som avses besluta om gemensamma åtgärder i den mån unionens mål på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar bättre kan förverkligas genom ett gemensamt handlande än genom att medlemsstaterna handlar var för sig. Enligt artikel K 1. 3 i fördraget betraktas asylpolitiken som en fråga av gemensamt intresse för medlemsstaterna. Enligt Amsterdamfördraget skall rådet fastställa miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna (artikel 63. 1 b) och för medlemsstaternas förfarande för att bevilja eller återkalla flyktingstatus (artikel 63. 1 d). Rådet skall också besluta om åtgärder för flyktingar och fördrivna personer genom att fastställa miniminormer för att ge tillfälligt skydd åt fördrivna personer och genom bestämmelser för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser (artikel 63. 2 a och 63. 2 b). Den planerade åtgärden syftar dels till att stödja varje lands politik för personer som söker internationellt skydd, dels till att hjälpa de personer som haft ti 11 föl ligt uppehållstillstånd eller tillfälligt skydd i medlemsstaterna att frivilligt återvända till ursprungslandet. I bägge fallen bör man främja idén om delat ansvarsmellan medlemsstaterna när det gäller den samlade insatsen för målgruppen med tanke på att förhållandena ibland skiljer sig mycket åt. 27 • Kontroll och utvärdering av åtgärden Kommissionen kommer att regelbundet kontrollera och utvärdera de åtgärder som' finansieras inom ramen för detta instrument för att försäkra sig om att de överensstämmer med de uppställda målen och prioriteringarna och för att dra upp riktlinjer för hur urvalskriterierna för projekten kan förbättras. I slutet av varje budgetår kommer kommissionen att överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om de genomförda åtgärderna och utvärderingen av dem. En extern utvärdering av de projekt som fått stöd från gemenskapen kommer att genomföras under andra halvåret 1999. Ett förhandsmeddelande angående tilldelning av kontrakt planeras till den 17 december 1998. Det rör sig om en interimsutvärdering av de projekt som finansierats under 1997 och 1998, vilken kommer att tjäna som underlag för en övergripande utvärdering år 2001. Den externa utvärderingen kommer inte att inverka på kommissionens interna utvärderingar (vilka antingen genomförs av de enheter som förvaltar åtgärden i fråga eller av GD XX). Målet för utvärderingen, som framför allt inriktad på åtgärdens innehåll, är att bedöma i vilken grad målen med programmet uppfyllts, och att ta fram såväl kvalitativa som kvantitativa uppgifter som kan tjäna som underlag för en omorientering eller eventuell anpassning av åtgärden. I tillämpliga fall kan denna utvärdering även tjäna till att fastställa vilka metoder som är lämpliga för att mäta effekterna av programmet. 10. ADMINISTRATIVA UTGIFTER (avsnitt III i den allmänna budgeten) administrativa genom De nödvändiga kommissionens årliga beslut om fördelning av resurser, på grundval av bland annat de ytterligare personalresurser och finansiella medel som beviljats av den budgetansvariga myndigheten. resurserna kommer frigöras att 10. 1 Konsekvenser för antalet tjänster Typ av tjanster Personal som kravs ffcr att forvalta atgarden Fasta tiänster Tillfälliga tjänster Fast anstallda Eller tillfalligt Anstallda Annan personal Totalt A B C 1,5 1,5 4,5 - - - 28 varav period att Genom anvanda extrapersonal - 1 1 2 Genom att anvanda befintliga tjanster inom berort GD eller berorda enheter 1,5 0,5 0,5 2,5 10. 2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personal Belopp 486 000 Berakningsmetod (euro) 4,5x108 000 Fast anstallda Tillfalligt anstallda Annan personal (ange budgetpost) Totaltl 486 000 | 10. 3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden Budgetpost (nummer och titel) A-7030 (expertmflten) A-7031 (fbrvaltningskommitte) A-7010(tjansteresor) Totaltl Belopp 13 000 29 250 13 600 55 850 Berakningsmetod (euro) 2x 10 personer x 650 3x15 personer x 650 20 tjansteresor x 680 | 29 ISSN 1024-4506 KOM(98) 733 slutlig DOKUMENT SV 06 05 11 04 Katalognummer : CB-CO-98-798-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Komisjoni määrus (EÜ) nr 2717/98, 16. detsember 1998, taotluste kohta, mis käsitlevad puu- ja köögiviljasektori eeltunnustatud tootjaorganisatsioonide selliste kulutuste hüvitamist ühenduse poolt, mida maksavad liikmesriigid

eurovoc_concepts:
EAGGF Guidance Section
co-financing
producer organisation
production aid
redemption
regional aid

text: 194 ET Euroopa Liidu Teataja 03/24. kd 31998R2717 L 342/10 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 17. 12. 1998 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2717/98, 16. detsember 1998, taotluste kohta, mis käsitlevad puu- ja köögiviljasektori eeltunnustatud tootjaorganisatsioonide selliste kulutuste hüvitamist ühenduse poolt, mida maksavad liikmesriigid EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, käesolevas määruses sätestatud meetmed on põllumajandus- struktuuride ja maapiirkondade arengu korralduskomitee arva- musega kooskõlas, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 28. oktoobri 1996. aasta määrust (EÜ) ja köögiviljaturu ühiskorralduse kohta, (1) nr 2200/96 puu- viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2520/97, (2) eriti selle artikli 52 lõiget 3 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: ning arvestades, et: ja Tagatisfondi vastavalt kõnealuse määruse artikli 52 lõikele 2 moodustavad artikli 14 kohaselt liikmesriikide antavad toetused ühismeetme Euroopa Põllumajanduse Arendus- (EAGGF) arendusosakonna suhtes määruse (EMÜ) nr 2052/88 rakendus- sätete kehtestamist käsitleva nõukogu 19. detsembri 1988. aasta määruse (EMÜ) nr 4256/88 (3) (muudetud määrusega (EMÜ) nr 2085/93) (4) artikli 2 lõikes 1 määratletud tähen- duses; selliseid toetusi reguleeritakse põllumajandusstruktuuride tõhususe parandamist käsitleva nõukogu 20. mai 1997. aasta määruse (EÜ) nr 2331/98) (6) artikli 31 lõikes 1 nimetatud iga-aastaste kulu- prognooside ja artiklis 33 nimetatud maksekorra alusel; (muudetud määrusega (EÜ) nr 950/97 (5) eeltunnustusega tootjaorganisatsioonidele antava toetuse suhtes nõukogu määruse (EÜ) 2200/96 kohaldamiseeskirjade kehtesta- mist käsitleva komisjoni 7. jaanuari 1998. aasta määruse (EÜ) nr 20/98 (7) artiklis 5 sätestatud osalist rahastamist arendus- ja tagatisfondi arendusosakonnast käsitlevad taotlused peavad sisaldama teatavaid üksikasju ja andmeid, mida liikmesriigid peavad esitama ühes ja samas vormis; nende määrustele (EÜ) nr 2200/96 ja (EÜ) nr 20/98 vastavuse täielikku kontrollimist silmas pidades peab komisjonil olema võimalik nõuda juurde- pääsu asjakohastele tõendavatele dokumentidele; Artikkel 1 Osalise rahastamise taotlused, mille liikmesriigid on koostanud määruse (EÜ) nr 20/98 artikli 5 kohaselt, tuleb esitada koos- kõlas käesoleva määruse lisaga. Artikkel 2 Koos esimese osalise rahastamise taotlusega saadavad liik- 1. mesriigid komisjonile oma siseriiklikud rakendussätted ja haldusjuhendid ning meetme haldusliku rakendamisega seotud vormid ja kõik muud dokumendid. Kõik nendes tehtavad muudatused edastatakse komisjonile koos esimese osalise rahas- tamise taotlusega pärast selliseid muudatusi. käsitlevate hüvitamist 2. Määruse (EÜ) nr 2200/96 artikli 14 lõikes 2 sätestatud toetuste kontrollimiseks saadavad liikmesriigid komisjonile viimase nõudmisel ja sätes- tatud tähtajal kõik sellised tõendavad dokumendid või nende tõestatud koopiad, välja arvatud lõikes 1 nimetatud, mis võivad olla vajalikud kõnealuse toetuse arvutamiseks. taotluste (1) EÜT L 297, 21. 11. 1996, lk 1. (2) EÜT L 346, 17. 12. 1997, lk 41. (3) EÜT L 374, 31. 12. 1988, lk 25. (4) EÜT L 193, 31. 7. 1993, lk 44. (5) EÜT L 142, 2. 6. 1997, lk 1. (6) EÜT L 291, 30. 10. 1998, lk 10. (7) EÜT L 4, 8. 1. 1998, lk 40. Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avalda- mist Euroopa Ühenduste Teatajas. 03/24. kd ET Euroopa Liidu Teataja 195 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 16. detsember 1998 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz FISCHLER 196 ET Euroopa Liidu Teataja 03/24. kd LISA 03/24. kd ET Euroopa Liidu Teataja 197


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2717/98 af 16. december 1998 om ansøgninger om EF-refusion af medlemsstaternes udgifter til foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger inden for frugt og grøntsager

text: L 342/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2717/98 af 16. december 1998 om ansøgninger om EF-refusion af medlemsstaternes udgifter til foreløbigt anerkendte producentsammenslutninger inden for frugt og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) sionen kunne kræve adgang til relevante bevisdokumenter og dokumenter; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Komit(cid:130)en for Landbrugs- strukturerne og Udvikling af Landdistrikterne — under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2520/97 (2), særlig artikel 52, stk. 3, og UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: ud fra følgende betragtninger: Efter artikel 52, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 udgør støtte, som ydes af medlemsstaterne efter artikel 14, en fælles aktion, jf. artikel 2, stk. 1, i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbe- stemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r EUGFL, Udviklingssektionen (3), ændret ved forord- ningf (EØF) nr. 2085/93 (4); denne støtte dækkes af over- slagene over de (cid:134)rlige udgifter som omhandlet i artikel 31, stk. 1, og omfattes som omhandlet i artikel 33 i R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (5), ændret ved forordning (EF) nr. 2331/98 (6); af betalingsbetingelserne de ansøgninger om medfinansiering fra EUGFL, Udvik- lingssektionen, der er fastsat i artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 20/98 af 7. januar 1998 om gennemfø- relsesbestemmelser til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 2200/96 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r støtte til foreløbigt anerkendte produ- centsammenslutninger (7), indeholde visse oplys- skal ninger og data, som medlemsstaterne skal fremlægge p(cid:134) ensartet vis; for at muliggøre en dybtg(cid:134)ende kontrol af, om de er i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2200/96 og forordning (EF) nr. 20/98, skal Kommis- Artikel 1 De ansøgninger om medfinansiering, som medlemssta- terne udarbejder efter artikel 5 i forordning (EF) nr. 20/98, skal indgives i overensstemmelse med bilaget til nærvæ- rende forordning. Artikel 2 1. Medlemsstaterne sender Kommissionen sammen med den første ansøgning om medfinansiering teksterne til de nationale gennemførelsesbestemmelser og admini- strative instrukser samt blanketterne og alle andre doku- menter vedrørende den administrative iværksættelse af aktionen. Enhver eventuel ændring af de nationale bestemmelser og administrative instrukser meddeles Kommissionen ved den første støtteansøgning efter ændringen af dem. 2. For at foretage en kontrol af ansøgningen om refu- sion af den støtte, der er fastsat i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, forelægger medlemsstaten Kommissionen p(cid:134) dennes anmodning inden for den fast- satte frist alle bevisdokumenter eller attesterede kopier eller dokumenter undtagen de i stk. 1 fastsatte, som er relevante for beregningen af ovennævnte støtte. (1) EFT L 297 af 21. 11. 1996, s. 1. (2) EFT L 346 af 17. 12. 1997, s. 41. (3) EFT L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. (4) EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 44. (5) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 1. (6) EFT L 291 af 30. 10. 1998, s. 10. (7) EFT L 4 af 8. 1. 1998, s. 40. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. 17. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 342/11 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen L 342/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17. 12. 98 BILAG Ansøgning om refusion efter artikel 52, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 Medlemsstat. Støtte ydet i. (kalender(cid:134)r) Nedenst(cid:134)ende beløb udtrykkes i national valuta eller i ecu (1) Støtte ydet i m(cid:134)l 1- og 6-regioner Støtte ydet i andre regioner Støttebeløb Beløb for Udviklingssektionens medfinansiering, der blev ansøgt om Støttebeløb Beløb for Udviklingssektionens medfinansiering, der blev ansøgt om Støtte efter art. 14, stk. 2, i litra forordning (EF) nr. 2200/96 a), Støtte efter art. 14, i stk. 2, forordning (EF) nr. 2200/96 (2) litra b), Samlet beløb for Udviklingssektionens medfinansiering, der blev ansøgt om:. Det bekræftes, at: (cid:190) støtten kun blev ydet til sammenslutninger, der opfylder alle minimumsbetingelserne for foreløbig anerkendelse i artikel 3, artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 478/97 (3) (cid:190) de nationale myndigheder overholdt betingelserne i artikel 4, stk. 3 til 6, og artikel 5 og 7 i forordning (EF) nr. 478/97 (cid:190) den ydede støtte og den medfinansiering, som EUGFL, Udviklingssektionen, blev ansøgt om, er korrekt beregnet efter forordning (EF) nr. 20/98 (1) Omregning til ecu foretages efter budgetkursen efter artikel 5, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1866/90 (EFT L 170 af 3. 7. 1990, s. 36). »De medlemsstater, som indgiver deres udgiftsopgørelser i ecu, omregner de afholdte udgifter i national valuta til ecu under anvendelse af m(cid:134)nedskursen for den m(cid:134)ned, hvor udgifterne er bogført af de organer, som har ansvaret for programmernes finansielle forvaltning. « (2) Blev støtten ydet i form af l(cid:134)n til investering efter artikel 14, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 2200/96, skal metoden til beregning af værdien udtrykt som kapitaltilskud beskrives i bilaget til ansøgningen om refusion. (3) EFT L 75 af 15. 3. 1997, s. 4. 17. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 342/13 (cid:190) den p(cid:134)gældende offentlige støtte udgør en del af den programmering, der er fastsat i artikel 31 i forordning (EF) nr. 950/97 (cid:190) (cid:134)rsrapporten om fremskridtene efter artikel 25, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 4253/88 forelægges Kommissionen (cid:190) støttemodtagerne p(cid:134) passende vis blev underrettet om EF’s medfinansiering. Udfærdiget i. , den. (Myndighedernes underskrift og stempel)


title: Schengenregelverket - Verkställande kommitténs beslut av den 16 december 1998 om utarbetandet av en handbok om handlingar i vilka en visering kan införas (SCH/Com-ex (98) 56)

eurovoc_concepts:
EU visa policy
accession to an agreement
identity document

formats: html print


title: Verordnung (EG) Nr. 2713/98 der Kommission vom 16. Dezember 1998 zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Einfuhrzölle für Melasse im Zuckersektor

eurovoc_concepts:
customs regulations
import
import policy
molasses
representative price
sugar product

formats: pdf print

text: 17. 12. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 342/5 VERORDNUNG (EG) Nr. 2713/98 DER KOMMISSION vom 16. Dezember 1998 zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Einfuhrzölle für Melasse im Zuckersektor DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN — dieser Durchschnitt für die tatsächliche Markttendenz als repräsentativ gelten kann. gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 über die gemeinsame Marktorgani- sation für Zucker (1), zuletzt geändert durch die Verord- nung (EG) Nr. 1148/98 (2), gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1422/95 der Kommission vom 23. Juni 1995 mit Durchführungs- bestimmungen für die Einfuhr von Melasse im Zucker- sektor und zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 (3), insbesondere auf Artikel 1 Absatz 2 und Artikel 3 Absatz 1, in Erwägung nachstehender Gründe: Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 wird der cif- Preis bei der Einfuhr von Melasse, im folgenden „reprä- sentativer Preis“ genannt, nach Maßgabe der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 der Kommission (4) bestimmt. Dieser Preis gilt für die Standardqualität gemäß Artikel 1 der genannten Verordnung. in der Gemeinschaft, Der repräsentative Preis für Melasse wird für einen Grenz- übergangsort diesem Fall Amsterdam, festgesetzt. Der Preis muß auf der Grundlage der günstigsten Einkaufsmöglichkeiten auf dem Welt- markt unter Berücksichtigung der nach Maßgabe der etwaigen Qualitätsunterschiede gegenüber der Standard- qualität berichtigten Notierungen oder Preises dieses Marktes berechnet werden. Die Standardqualität für Melasse ist in der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 festge- legt. Zur Feststellung der günstigsten Einkaufsmöglichkeiten auf dem Weltmarkt müssen alle Informationen betreffend die Angebote auf dem Weltmarkt, die auf den wichtigen Märkten in Drittländern festgestellten Preise und die Verkaufsabschlüsse internationalen Handels berücksichtigt werden, die die Kommission von den Mitgliedstaaten erhält bzw. die ihr aus eigenen Quellen vorliegen. Bei dieser Feststellung gemäß Artikel 7 der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 ist es möglich, den Durchschnitt mehrerer Preise zugrunde zu legen, soweit im Rahmen des (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 159 vom 3. 6. 1998, S. 38. (3) ABl. L 141 vom 24. 6. 1995, S. 12. (4) ABl. L 145 vom 27. 6. 1968, S. 12. Nicht berücksichtigt werden die Informationen, wenn die Ware nicht gesund und von handelsüblicher Qualität ist oder wenn der Angebotspreis nur eine geringe, für den Markt nicht repräsentative Menge betrifft. Außerdem sind Angebotspreise auszuschließen, die als für die tatsächliche Markttendenz nicht repräsentativ gelten. Um vergleichbare Angaben für Melasse der Standardqua- lität zu erhalten, müssen die Preise je nach Qualität der angebotenen Melasse nach Maßgabe der in Anwendung von Artikel 6 der Verordnung (EWG) Nr. 785/68 erzielten Ergebnisse erhöht oder verringert werden. Ein repräsentativer Preis kann ausnahmsweise während eines begrenzten Zeitraums auf unveränderter Höhe beibehalten werden, wenn der Angebotspreis, der als Grundlage für die vorangegangene Festsetzung des reprä- sentativen Preises gedient hat, der Kommission nicht zur Kenntnis gelangt ist und die vorliegenden, offenbar für die effektive Markttendenz nicht repräsentativen Ange- botspreise zu plötzlichen und erheblichen Änderungen des repräsentativen Preises führen würden. Besteht zwischen dem Auslösungspreis für das fragliche Erzeugnis und dem repräsentativen Preis ein Unterschied, so sind nach Maßgabe von Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 zusätzliche Einfuhrzölle festzusetzen. Bei Aussetzung der Einfuhrzölle gemäß Artikel 5 der Verord- nung (EG) Nr. 1422/95 sind für diese Zölle besondere Beträge festzusetzen. Aus der Anwendung dieser Bestimmungen ergibt sich, daß die repräsentativen Preise und die zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr der betreffenden Erzeugnisse nach Maßgabe des Anhangs dieser Verordnung festzusetzen sind. Nach Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1103/97 des Rates vom 17. Juni 1997 über bestimmte Vorschriften im Zusammenhang mit der Einführung des Euro (5) wird ab 1. Januar 1999 in den Rechtsinstrumenten jede Bezug- nahme auf den Ecu durch die Bezugnahme auf den Euro zum Kurs von 1 EUR gleich 1 ECU ersetzt. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses für Zucker — (5) ABl. L 162 vom 19. 6. 1997, S. 1. L 342/6 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 17. 12. 98 HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die repräsentativen Preise und die zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr der Erzeugnisse des Artikels 1 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 werden entsprechend dem Anhang festge- setzt. Diese Verordnung tritt am 17. Dezember 1998 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Brüssel, den 16. Dezember 1998 Für die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission ANHANG zur Festsetzung der repräsentativen Preise und der zusätzlichen Zölle bei der Einfuhr von Melasse im Zuckersektor KN-Code Repräsentativer Preis je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses Zusätzlicher Zoll je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses Bei der Einfuhr je 100 kg Eigengewicht des Erzeugnisses wegen der Aussetzung gemäß Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 anzuwendender Betrag (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 6,17 7,02 0,28 0,11 — — (1) Festsetzung für die Standardqualität gemäß Artikel 1 der geänderten Verordnung (EWG) Nr. 785/68. (2) Dieser Betrag ersetzt gemäß Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1422/95 den für diese Erzeugnisse festgesetzten Zollsatz des Gemeinsamen Zolltarifs


title: Verordening (EG) nr. 2722/98 van de Commissie van 16 december 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van olijfolie

eurovoc_concepts:
euro
export refund
olive oil
representative rate

text: 17. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 342/21 VERORDENING (EG) Nr. 2722/98 VAN DE COMMISSIE van 16 december 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van ol¶folie DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector oliën en vetten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 1638/98 (2), en met name op artikel 3, lid 3, Overwegende dat overeenkomstig artikel 3 van Verorde- ning nr. 136/66/EEG, wanneer de pr¶s in de Gemeen- schap hoger is dan de pr¶snoteringen op de wereldmarkt, het verschil tussen deze pr¶zen kan worden overbrugd door een restitutie b¶ de uitvoer van ol¶folie naar derde landen; Overwegende dat de regelen betreffende de vaststelling en de toekenning van de restitutie b¶ uitvoer van ol¶folie z¶n vastgesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 616/72 van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EEG) nr. 2962/77 (4); Overwegende dat de restitutie overeenkomstig artikel 3, lid 3, van Verordening nr. 136/66/EEG voor de gehele Gemeenschap gel¶k moet z¶n; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 4, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie moet worden vastgesteld met inachtneming van de situ- atie en de verwachte ontwikkeling van de ol¶foliepr¶zen en de beschikbare hoeveelheden op de markt van de Gemeenschap en van de ol¶foliepr¶zen op de wereld- markt; dat, ingeval de situatie op de wereldmarkt het niet mogel¶k maakt de gunstigste noteringen voor ol¶folie te bepalen, evenwel rekening kan worden gehouden met de wereldmarktpr¶s concurrerende plantaardige oliën en met het gedurende een representa- tieve periode geconstateerde verschil tussen deze pr¶s en die van ol¶folie; dat het restitutiebedrag niet hoger mag z¶n dan het verschil tussen de pr¶s voor ol¶folie in de Gemeenschap en die op de wereldmarkt, in voorkomend geval aangepast teneinde rekening te houden met de kosten voor de uitvoer van de producten op de wereld- markt; voornaamste van de Overwegende dat, overeenkomstig artikel 3, lid 3, derde alinea, onder b), van Verordening nr. 136/66/EEG, kan worden beslist om de restitutie b¶ openbare inschr¶ving vast te stellen; dat de openbare inschr¶ving betrekking heeft op het bedrag van de restitutie en kan worden beperkt tot sommige landen van bestemming, bepaalde hoeveelheden, kwaliteiten en aanbiedingsvormen; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 3, tweede alinea, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie echter verschillend kan worden vastgesteld naar gelang van de bestemming, wanneer de situatie op de wereldmarkt of de b¶zondere eisen van bepaalde markten zulks noodzakel¶k maken; Overwegende dat de restitutie ten minste eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat z¶ indien nodig tussent¶ds kan worden gew¶zigd; Overwegende dat de toepassing van deze regelen op de huidige marktsituatie in de sector ol¶folie, en met name op de pr¶zen van dit product in de Gemeenschap, alsmede op de markten van derde landen met zich brengt dat de restitutie moet worden bepaald op de in de b¶lage genoemde bedragen; Overwegende dat de in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 3813/92 van de Raad (5), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Veror- dening (EG) nr. 150/95 (6), gedefinieerde representatieve marktkoersen worden gebruikt voor de omrekening van het in de valuta van derde landen aangegeven bedrag en dat deze koersen de grondslag z¶n voor de bepaling van de landbouwomrekeningskoersen van de valuta’s van de lidstaten; dat de nadere voorschriften voor de toepassing en de vaststelling van deze omrekeningskoersen z¶n vast- gesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 1068/93 van de Commissie (7), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 961/98 (8); Overwegende dat op grond van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 1103/97 van de Raad van 17 juni 1997 over enkele bepalingen betreffende de invoering van de euro (9) verw¶zingen naar de ECU in rechtsinstrumenten vanaf 1 januari 1999 worden vervangen door verw¶zingen naar de euro, tegen een koers van 1 EUR voor 1 ECU; Overwegende dat het Comité van beheer voor oliën en vetten geen advies heeft uitgebracht binnen de door zijn voorzitter bepaalde termijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ de uitvoer van de in artikel 1, lid 2, onder c), van Verordening nr. 136/66/EEG bedoelde producten, worden vastgesteld op de in de b¶lage aange- geven bedragen. Artikel 2 Deze verordening treedt 1998. in werking op 17 december (1) PB 172 van 30. 9. 1966, blz. 3025/66. (2) PB L 210 van 28. 7. 1998, blz. 32. (3) PB L 78 van 31. 3. 1972, blz. 1. (4) PB L 348 van 30. 12. 1977, blz. 53. (5) PB L 387 van 31. 12. 1992, blz. 1. (6) PB L 22 van 31. 1. 1995, blz. 1. (7) PB L 108 van 1. 5. 1993, blz. 106. (8) PB L 135 van 8. 5. 1998, blz. 5. (9) PB L 162 van 19. 6. 1997, blz. 1. L 342/22 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 12. 98 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 16 december 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 16 december 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van ol¶folie (in ecu/100 kg) Productcode Bedrag van de restitutie (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Voor de in artikel 34 van de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3665/87 van de Commissie (PB L 351 van 14. 12. 1987, blz. 1) bedoelde bestemmingen, alsmede voor de uitvoer naar derde landen. NB: Productcodes en voetnoten: zie de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie