title: Förklarande rapport konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i (Text godkänd av rådet den 3 december 1998)

text: 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/1 (Rättsakter som antagits med tillämpning av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen) FÖRKLARANDE RAPPORT konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i (Text godkänd av rådet den 3 december 1998) (98/C 391/01) I. INLEDNING Straffrätten i Europeiska unionens medlemsstater, liksom praktiskt taget överallt i världen, innehåller bestämmelser om kamp mot bestickning och mutbrott som nationella tjänstemän är delaktiga i. Definitionerna av mutbrott och bestickning kan variera mellan medlemsstaterna, men de har gemensamma beståndsdelar som gör det möjligt att komma fram till en gemensam definition. I internationellt snarare än nationellt perspektiv har det länge insetts att den huvudsakliga svagheten i kampen mot gränsöverskridande korruption är det faktum att straffrätten i medlemsstaterna ofta inte behandlar frågor om korruption som utländska tjänstemän och tjänstemän anställda av internationella organisationer är delaktiga i. När det gäller tillämp- ningen av den internationella straffrätten omfattar definitionen av ämbetsman eller tjänsteman i många medlemsstater endast nationella tjänstemän; även om termen inte är så snävt definierad tolkas den ofta restriktivt. Straffrätten i de flesta medlemsstaterna straffbelägger således inte handlingar som syftar till att muta tjänstemän från andra medlemsstater, ens om detta sker på statens eget territorium eller på anstiftan av en medborgare i den egna staten (1). Även om lagföring för en brottslig handling under vissa omständigheter kan ske därigenom att åtal väcks för annat än korruption, till exempel bedrägeri eller trolöshet mot huvudman, är det fullt möjligt att själva korruptionsbrot- tet förblir ostraffat. Denna situation, som länge har uppmärksammats i internationella forum (särskilt OECD (2) och Europarådet) och som blivit föremål för åtskilliga rekommendationer och resolutioner, har blivit alltmer oacceptabel i Europeiska unionen på grund av de starkare banden mellan medlemssta- terna och deras gemensamma medlemskap i Europeiska gemenskapen, som är en överstatlig organisation som bygger på rättsstatsprincipen och har egna institutioner och ett stort antal tjänstemän. Bortsett från principfrågan verkar detta förhållande ofta hämmande på det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna i fall då kravet på dubbel straffbarhet inte är uppfyllt. En första reaktion på detta förhållande var rådets utarbetande den 27 september 1996 av protokollet (3) till konventionen av den 26 juli 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (4); detta protokoll var också en reaktion på punkt 7h i rådets resolution av (1) Se kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om en unionspolitik mot korruption (Kom(97) 192 slutlig), s. 3. (2) En OECD-konvention om kamp mot bestickning av utländska offentliga tjänstemän i samband med internationella affärstransaktioner ingicks och öppnader för undertecknade den 17 december 1997, efter det att denna konvention hade ingåtts. (3) EGT C 313, 23. 10. 1996, s. 1. (4) EGT C 316, 27. 11. 1995, s. 49. C 391/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 den 6 december 1994 om rättsligt skydd av gemenskapernas finansiella intressen (1) enligt vilken ”medlemsstaterna bör vidta effektiva åtgärder för att bestraffa mutbrott som har samband med gemenskapernas finansiella intressen och som Europeiska gemenskapernas tjänstemän är delak- tiga i”. På grund av innehållet i moderkonventionen kunde protokollet endast kräva att medlemssta- terna bestraffar handlingar som har samband med bedrägeri mot Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dvs. , enligt definitionen i artiklarna 2 och 3 i protokollet, en handling eller en underlåtenhet ”. som skadar eller kan skada Europeiska gemenskapernas finansiella intressen”. Den italienska regeringen lade 1996 fram ett utkast till konvention för att säkertälla kriminali- sering av alla korrupta handlingar som gemenskapstjänstemän eller medlemsstaternas tjänste- män är delaktiga i, och inte endast sådana som är förknippade med bedrägeri mot gemenska- pernas finansiella intressen. Även om utkastet i huvudsak byggde på de bestämmelser och definitioner som delegationerna hade enats om under de tidigare diskussionerna om protokollet var det icke desto mindre fråga om ett förslag till en generellt tillämplig, fristående rättsakt som innehöll nödvändiga kompletterande bestämmelser om rättsligt samarbete och EG-domstolens behörighet. Till följd av detta initiativ antog rådet den 26 maj 1997 akten om utarbetande av konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska Unionens medlemsstater är delaktiga i (2). Tillämpningen av den konventionen kommer också att bidra till en väl fungerande inre marknad och till genomförande av den politiska riktlinjen nr 13 i handlingsplanen av den 28 april 1997 för bekämpande av den organiserade brottsligheten (3) som godkändes av Europeiska rådet i Amsterdam 1997. Det bör noteras att denna förklarande rapport delvis har utarbetats på grundval av kommenta- rerna i de förklarande rapporterna om 1995 års konvention om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (4) och 1996 års protokoll till denna (5). II. KOMMENTAR TILL ARTIKLARNA Artikel 1 Definitioner Dessa kategorier definieras i förhållande till sin respektive ställning. I denna inledande bestämmelse definieras vad som avses med uttrycken tjänsteman, gemenskapstjänsteman och nationell tjänsteman närhelst de används i konventio- nen. 1. 2 1. 1 Den allmänna definitionen av tjänsteman i punkt a omfattar olika kategorier av personer — gemen- skapstjänstemän och nationella tjänstemän, inbe- gripet nationella tjänstemän från en annan med- lemsstat — för att säkerställa en så bred och enhetlig tillämpning som möjligt av protokollets materiella bestämmelser i kampen mot korrup- tion. Punkt b gäller gemenskapstjänstemän, vilket inte bara betyder de fast anställda tjänstemän i egentlig mening som omfattas av tjänsteföreskrifterna för Europeiska gemenskapernas tjänstemän utan också de olika kategorierna kontraktsanställd personal enligt anställningsvillkoren för övriga anställda. Den omfattar nationella experter som ställs till Europeiska gemenskapernas förfogande för att utföra uppgifter som motsvarar dem som Europe- iska gemenskapernas tjänstemän eller övriga anställda utför. (1) EGT C 355, 14. 12. 1997, s. 2. (2) EGT C 195, 25. 6. 1997, s. 1. (3) EGT C 251, 15. 8. 1997, s. 1. (4) EGT C 191, 23. 6. 1997, s. 1. (5) EGT C 11, 15. 1. 1998, s. 5. Ledamöter i gemenskapsinstitutionerna — kom- missionen, Europaparlamentet, Europeiska gemen- 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/3 skapernas domstol och Europeiska gemenskaper- nas revisionsrätt — omfattas inte av denna defini- tion utan behandlas i artikel 4 i konventionen. 1. 3 Genom den sista meningen i punkt b kommer personal vid organ som inrättats enligt gemen- skapsrätten att omfattas av definitionen på gemen- skapstjänsteman. För närvarande rör detta följande organ: — Europeiska arbetsmiljöbyrån (11). — Byrån för harmonisering inom den inre mark- (varumärken, mönster och model- naden ler) (12). — Europeiska centralbanken (13). — Gemenskapens växtsortsmyndighet (14). — Europeiska byrån för samarbete (1). — Översättningscentrumet för Europeiska unio- nens organ (15). — Europeiska investeringsbanken (2). — Europeiska centrumet för utveckling av yrkes- utbildning (3). — Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor (4). — Europeiska universitetsinstitutet i Florens (5). — Europeiska investeringsfonden (6). — Europeiska miljöbyrån (7). 1. 4 — Europeiska utbildningsfonden (8). — Europeiska centrumet för övervaking av narko- tika och narkotikamissbruk (9). — Europeiska läkemedelsmyndigheten (10). (1) Rådets förordning (EEG) nr 3245/81 (EGT L 328, 16. 11. 1981, s. 1). (2) Artiklarna 198d och 198e i EG-fördraget. (3) Rådets förordning (EEG) nr 337/75 (EGT L 39, 13. 2. 1975, s. 1). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 354/95 (EGT L 41, 23. 2. 1995, s. 1). — Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet (16). Denna bestämmelse avser personal vid befintliga och framtida organ som i mycket vid mening är ansvariga för att tillämpa gemenskapslagstiftning som redan är antagen eller som kommer att antas i enlighet med gemenskapsfördragen. I punkt c definieras begreppet nationell tjänsteman som en tjänsteman eller ämbetsman enligt defini- tionen i den nationella lagstiftningen i varje med- lemsstat för tillämpning av den statens egen straff- rätt. Definitionen i straffrätten i tjänstemannens hemstat ges sålunda företräde. Om en nationell tjänsteman i den medlemsstat där åtal väcks är delaktig, är det uppenbart att den statens natio- nella definition är tillämplig. Om en tjänsteman från en annan medlemsstat är delaktig innebär detta att definitionen i den medlemsstatens lagstift- ning normalt skall tillämpas av den stat där åtal väcks. Om den berörda personen inte skulle ha haft ställning som tjänsteman enligt lagen i den staten behöver den definitionen inte vara avgö- rande. Detta framgår klart av punkt c andra stycket, enligt vilket en medlemsstat inte är skyldig att tillämpa en annan medlemsstats definition på (4) Rådets förordning (EGT L 139, 30. 5. 1975, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EEG) nr 1947/93 (EGT L 181, 23. 7. 1993, s. 13). (EEG) nr 1365/75 (5) Konventionen om grundandet av ett europeiskt universitets- institut (EGT C 29, 9. 2. 1976, s. 1). (6) Stadgar för Europeiska investeringsfonden (EGT L 173, 7. 7. 1994, s. 1). Se även artikel 30 i protokollet om stadgarna för Europeiska investeringsbanken och artikel 239 i EG- fördraget. (7) Rådets förordning (EEG) nr 1210/90 (EGT L 120, 11. 5. 1990, s. 1). (8) Rådets förordning (EGT L 131, 23. 5. 1990, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2063/94 (EGT L 216, 20. 8. 1994, s. 9). (EEG) nr 1360/90 (9) Rådets förordning (EEG) nr 302/93 (EGT L 36, 12. 2. 1993, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 3294/ 94 (EGT L 341, 30. 12. 1994, s. 7). (10) Rådets förordning (EGT L 214, 24. 8. 1993, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 649/98 (EGT L 88, 24. 3. 1998, s. 7). (EEG) nr 2309/93 (11) Rådets förordning (EGT L 216, 20. 8. 1994, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1643/95 (EGT L 156, 7. 7. 1995, s. 1). (EEG) nr 2062/94 (12) Rådets förordning (EG) nr 40/94 (EGT L 11, 14. 1. 1994, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2868/95 (EGT L 303, 15. 12. 1995, s. 1). (13) Artikel 4a i EG-fördraget; Protokoll om stadgan för Europe- iska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen. (14) Rådets förordning (EG) nr 2100/94 (EGT L 227, 1. 9. 1994, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2506/ 95 (EGT L 258, 28. 10. 1995, s. 3). (15) Rådets förordning (EG) nr 2965/94 (EGT L 314, 7. 12. 1994, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2610/ 95 (EGT L 268, 10. 11. 1995, s. 1). (16) Rådets förordning (EG) nr 1035/97 (EGT L 151, 10. 6. 1997, s. 1). C 391/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 nationell tjänsteman annat än om den definitionen är förenlig med dess nationella lagstiftning, och därför kan välja att betämma att korruptionsbrott som nationella tjänstemän från en annan medlems- stat är delaktiga i endast rör sådana tjänstemän vilkas ställning är förenlig med dess egen definition av nationella tjänstemän. Även om det inte finns någon specifik skyldighet att göra detta kan en medlemsstat avge en förklaring innebärande att den har beslutat om generell användning av denna valmöjlighet. Det bör noteras att hänvisningen till lagstiftningen i tjänstemannens medlemsstat i allmänhet innebär att vederbörlig hänsyn kan tas till särskilda natio- nella situationer när det gäller den ställning som personer som utövar offentlig tjänst har. Artikel 4. 2 och 4. 3 visar dock att begreppet natio- nell tjänsteman inte automatiskt omfattar parla- mentsledamöter, ministrar, ledamöter av de högsta domstolarna eller van en revisionsdomstol i med- lemsstaterna. Detta hindrar emellertid inte en med- lemsstat från att utvidga sin egen definition av begreppet nationell tjänsteman till att omfatta en eller flera av dessa personkategorier. Artikel 2 Mutbrott I artikel 2 anges mutbrottets beståndsdelar. I likhet med många andra bestämmelser i konventionen har den, med nödvändiga ändringar, i huvudsak utformats efter före- bild av motsvarande artiklar i protokollet till konventio- nen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (nedan kallat första protokollet). 2. 1 I punkt 1 uppräknas ett antal element som utgör mutbrott av en tjänsteman och för vilket uppsåt utgör en nödvändig beståndsdel. 2. 2 De objektiva rekvisiten när det gäller mutbrott är att begära, acceptera och ta emot vissa saker, ”direkt eller genom tredje man”. Detta innefattar — en ensidig handling av en tjänsteman som begär en förmån för sig själv genom att låta det bli känt för någon annan person, uttryckligen eller underförstått, att denne måste ”betala” för att en officiell handling skall utföras eller underlå- tas; det är utan betydelse om denna begäran villfars; det är själva begäran som utgör brot- tets kärna, — lagöverträdarens accepterande eller mottagande av vissa saker enligt en tyst överenskommelse mellan honom själv och givaren; brottet är fullbordat när parterna har samtyckt även om tjänstemannen senare avstår från att verkställa överenskommelsen eller återlämnar den mot- tagna saken. I konventionen görs det inte någon åtskillnad mel- lan direkta och indirekta former av korruption. Det faktum att en tredje man kan vara delaktig, vilket skulle utvidga tillämpningsområdet för mut- brott till att omfatta en indirekt handling från tjänstemannens sida, innebär med nödvändighet att den brottsliga arten av tjänstemannens handling definieras utan hänsyn till om den delaktige tredje mannen varit i god eller ond tro. 2. 3 Brottet omfattar även fall då en tjänsteman till exempel begär en gåva eller annan förmån, inte för egen del, utan för tredje man, såsom make eller partner, en god vän, ett politiskt parti eller någon annan organisation. 2. 4 De element som utgör korruptionsbrottets objek- tiva sida inbegriper erbjudanden, löften eller för- måner, oavsett art, till förmån för tjänstemannen eller någon annan person. ”Förmåner oavsett art” är ett avsiktligt vitt begrepp som inte bara omfattar materiella föremål (pengar, värdeföremål, varor av alla slag, utförda tjänster) utan också allt som kan vara av indirekt intresse såsom betalning av den mutade personens skulder eller arbete på egendom som tillhör denne. Denna uppräkning är inte uttömmande. Begreppet förmån som begärs, mottas eller utlovas täcker alla slag av materiell eller immateriella förmåner. För denna konvention är det oväsentligt vid vilken tidpunkt de saker som utgör mutbrottets substans överlämnas eller tillhandahålls. Genom att punkt 1 uttryckligen omfattar accepterande av löften inbe- griper de uppskjutna betalningar under förutsätt- ning att de har sitt ursprung i en brottslig överen- skommelse mellan den mutade och den som besticker. 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/5 2. 5 Bestämmelsen är formulerad så att begäran eller accepterandet måste föregå tjänstemannens hand- ling eller underlåtenhet, eftersom texten innehåller följande tydliga formulering: ”handling som utförs av en tjänsteman för att. begära eller ta emot förmåner. eller att acceptera löften härom för att. utföra eller underlåta att utföra en handling. ” Artikel 3 Bestickning I denna artikel beskrivs de beståndsdelar som utgör bestickning av en tjänsteman. Enligt denna bestämmelse finns det därför ingen skyldighet för medlemsstaterna att införa straff- rättsligt ansvar för en förmån som tas emot sedan handlingen har utförts, men utan att en begäran eller ett accepterande har föregått den. Artikeln är inte heller tillämplig på gåvor som inte har sam- band med en efterföljande handling som tjänste- mannen utför i tjänsten. Bestämmelsen är en konsekvens av det brott som definie- ras i artikel 2, sett från den mutande personens sida; den är särskilt avsedd att säkerställa att den offentliga förvalt- ningen fungerar väl och att skydda tjänstemän från eventuella manipulationer som riktas mot dem, med utgångspunkt i det faktum att bestickning och mutbrott i de flesta medlemsstater utgör separata, självständiga brott för vilka separata, självständiga åtal kan väckas. Enligt artikel 11 i konventionen finns det givetvis ingenting som hindrar de medlemsstater som så önskar att också kriminalisera korruption som innebär mottagande av en förmån som begärs eller accepteras efter det att tjänstemannen har utfört den handling som strider mot hans tjänsteplikt. 2. 6 Konventionen är tillämplig på handlande som har samband med en tjänstemans åligganden i tjänsten. Konventionen gäller utförande av eller underlåten- het att utföra handlingar inom ramen för de befo- genheter som tjänstemannen eller ämbetsmannen har i kraft av lag eller förordning (tjänsteplikt) i den mån handlingarna utförs i strid med tjänste- mannens åligganden. Lagstiftningen i vissa medlemsstater omfattar också fall där en tjänsteman, i strid med sin tjänsteplikt att handla opartiskt, tar emot en förmån som ersättning för att handla i enlighet med sina tjän- steåligganden till exempel för att ge förmånlig behandling genom att påskynda eller avbryta hand- läggningen av ett ärende). Dessa fall omfattas av denna artikel. 2. 7 I punkt 2 krävs att medlemsstaterna vidtar de straffrättsliga åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att sådant handlande som beskrivs i punkt 1 straffbeläggs. De åligger därför medlemsstaterna att kontrollera om deras nuvarande strafflagstiftning verkligen täcker alla relevanta kategorier av personer och slag av handlande och att, om så inte skulle vara fallet, vidta åtgärder som innebär att en eller flera gärningar som motsvarar dessa straffbeläggs. De kan göra detta antingen genom att straffbelägga en enda gärning av allmän art eller genom att straff- belägga ett flertal specifika gärningar. I punkt 1 anges olika slag av straffbara handlingar som utförs av den person som mutar och som utgör bestick- ning av tjänsteman. 3. 1 Varje ”avsiktlig handling som utförs av en person för att. utlova eller bevilja en förmån. ” syftar på den person som mutar, oavsett i vilken egenskap (näringsliv, offentlig tjänst osv. ) han handlar; den person som mutar kan vara en privat- person som handlar i egenskap av sådan eller för ett företags räkning, eller en person som utövar offentlig tjänst. Den handling som utgör bestickningen måste utfö- ras uppsåtligen, det vill säga utifrån en uttrycklig önskan att få tjänstemannen att utföra handlingar som strider mot de förpliktelser som följer av offentlig tjänst. Huruvida det är fråga om ett brott eller ej i sådana fall då den person som mutar handlar med uppsåt, men misstar sig i fråga om de befogenheter som han eller hon tror att tjänstemannen har, skall avgöras i enlighet med medlemsstaternas nationella lag. 3. 2 Den handling som utförs av den person som mutar kan bestå i att, direkt eller genom tredje man, utlova eller bevilja en materiell eller immateriell förmån av ilket slag det vara må oberoende av om tjänstemannen handlar till följd av erbjudanet och oberoende av om förmånen faktiskt utges. Bestickningen kan vara ensidig eller dubbelsidig; den kan avse något materiellt eller immateriellt: begreppet förmån måste tolkas så vitt som möjligt med beaktande av punkterna 2. 4 och 2. 5 ovan. C 391/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 I artikeln görs ingen skillnad mellan de medel — direkta eller indirekta — med vilka bestickningen genomförs. Den omfatar alla slag av bestickning som riktas mot tjänstemannen, direkt eller genom tredje man. 3. 3 Bestickning riktas mot en person som definitions- mässigt måste vara tjänsteman, oavsett om förmå- nen gagnar tjänstemannen själv eller någon annan person. 3. 4 Det eftersträvade målet för bestickning är det- samma som för mutbrott; se punkt 2. 6. 3. 5 Artikel 3. 2 har formulerats med hjälp av samma begrepp som artikel 2. 2; se punkt 2. 7. av Europeiska gemenskapernas domstol att erhålla likadan behandling som ledamöter av de högsta nationella domstolarna och ledamöter av Europe- iska gemenskapernas revisionsrätt att erhålla lika- dan behandling som sina nationella motsvarigheter. Genom denna likabehandling måste nationella bestämmelser, i den mån de omfattar brott som begås av ledamöter av nationella parlament, mini- strar osv. utvidgas till att omfatta de ovannämnda ledamöterna av Europeiska gemenskapernas insti- tutioner. Det framgår klar att det inte nödvändigtvis krävs särskilda bestämmelser för dessa enskilda personer i en medlemsstat. Om en medlemsstat redan tilläm- par samma bestämmelser om mutbrott och bestick- ning på ministrar, parlamentsledamöter och dom- stolsledamöter som på tjänstemän krävs det endast att dessa allmänna bestämmelser utvidgas till att också omfatta mutbrott och bestickning av leda- möter i gemenskapsinstitutionerna. Artikel 4 Likabehandling Syftet med denna artikel är att vidga och förstärka räckvidden för de åtgärder mot korruption som införs genom konventionen genom att det krävs att medlemssta- ternas straffrättsliga lagstiftning anpassas så att den omfattar vissa gärningar som begås av enskilda personer som innehar vissa tjänster i gemenskapsinstitutionerna. Liksom i fråga om det första protokollet införs en princip om likabehandling enigt vilken medlemsstaterna är skyl- diga att tillämpa samma beskrivningar av korruptions- brott på ledamöter i gemenskapsinstitutionerna som på personer som innehar liknande tjänster i deras egna instituioner. 4. 2 Eftersom vissa medlemsstater inte har någon egent- lig revisonsdomstol skall motsvarande organ vara följande: — National Audit Office i Förenade kungariket. — Office of the Comptroller and Auditor-General i Irland. — Rigsrevisionen in Danmark. — Riksrevisionsverket i Sverige. — Valtiontalouden tarkastusvirasto/Statens revi- sionsverk i Finland. 4. 1 I punkt 1 uttalas principen att de beskrivningar av korruptionsbrott som är tillämpliga på ministrar, parlamentsledamöter, ledamöter av de högsta domstolarna och ledamöter av revisionsdomstolen skall utvidgas så att de också omfattar deras mot- inom svarigheter som utövar sina åligganden gemenskapsinstituionerna (ledamöter av kommis- sionen, ledamöter av Europaparlamentet, ledamö- ter av Europeiska gemenskapernas domstol och ledamöter av Europeiska gemenskapernas revi- sionsrätt). 4. 3 I punkt 2 möjliggörs undantag från principen om likabehandling enligt punkt 1 i de medlemsstater där straffansvaret för ministrar regleras av särskild lagstiftning som är tillämplig i särskilda nationella situationer. Tillämpningen av möjligheten att göra undantag utesluter dock inte att det behöver infö- ras en form av straffrättsligt ansvar för brott som begås mot eller av ledamöter av kommissionen enligt de vanliga reglerna i den nationella straffrät- ten. Härav följer att när det gäller sådana straffbara handlingar som utgör mutbrott och bestickning kommer ledamöter av kommissionen att erhålla likadan behandling som ministrar, ledamöter av Europaparlamentet att erhålla likadan behandling som ledamöter av nationella parlament, ledamöter Denna möjlighet till undantag kan visa sig vara användbar i medlemsstater som Danmark, där de straffrättsliga bestämmelserna om ministrars ansvar är tillämpliga i särskilda situationer (till exempel situationer då ministern kan göras straffrättsligt ansvarig för sina underordnades handlingar) då 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/7 andra personer i ledande ställning inte normalt skulle vara straffrättsligt ansvariga. larna 2 och 3 alltid kan föranleda straffrättsliga påföljder, dvs. att de kan prövas av domstolar. 4. 4 Enligt punkt 3 skall de föregående punkterna om likabehandling fråga om straffbarhet ”inte påverka tillämpningen av de bestämmelser om straffprocessrätt och om fastställande av laga domstol som är tillämpliga i varje medlemsstat”. i Detta gäller likaså medverkan till eller anstiftan av dessa brott, vilket skall tolkas i enlighet med de definitioner som ges i varje medlemsstats straff- rätt. När det gäller de olika punkterna i artikel 4 sammantagna kan konventionen inte påverka eller äventyra de nationella straffprocessuella bestäm- melserna eller bestämmelserna om vilken domstol som skall ha behörighet att avgöra mål som har samband med de relevanta brotten. Men detta hindrar inte artikeln från att ha full effekt inom de nationella rättssystemen. innebär I fråga om personer som omfattas av punkt 1, för vilka principen om likabehandling generellt och lika behandling enligt utan undantag straffrätten, bör följande särskilt noteras: I sådana fall då en särskild lag i en medlemsstat ger en särskild domstol (eller en vanlig domstol i särskild sammansättning) behörighet till ministrar, parlamentsledamöter och ledamöter av de högsta domstolarna eller av revisionsdomstolen som anklagas för brott kan den domstolen även vara behörig i liknande mål avseende ledamöter av kommissionen, ledamöter av Europaparlamentet, ledamöter av Europeiska gemenskapernas domstol och ledamöter av Europeiska gemenskapernas revi- sionsrätt; detta skall dock inte påverka de natio- nella bestämmelserna om domstolars behörighet. förhållande i 4. 5 I punkt 4 föreskrivs att konventionen inte skall påverka tillämpningen av bestämmelser om upphä- vande av immunitet för personal vid gemenskaps- institutionerna. Upphävande av immunitet är således fortfarande en första förutsättning för utövande av behörighet. I detta sammanhang erkänner konventionen att var och en av de berörda institutionerna är skyldig att tillämpa bestämmelserna om privilegier och immu- nitet under beaktande av befintliga förfaranden och sedvanliga rättsmedel enligt gemenskapslag- stiftningen (1). Artikel 5 Påföljder Eftersom mutbrott och bestickning innefattar handlingar som består i att ge löften, oberoende av om dessa löften verkligen hålls eller infrias, ansågs det inte nödvändigt att ålägga en skyldighet att kriminalisera försök till bestickning eller mutbrott. Det är dock uppenbart att medlemsstater som önskar det också kan straffbelägga försök att begå de berörda brotten. Påföljderna måste vara effektiva, proportionella och avskräckande i enlighet med den välkända domen från Europeiska gemenskapernas domstol, som i mål 68/88 (2) förklarade följande: ”[Med- lemsstaterna] måste särskilt säkerställa att överträ- delser av gemenskapslagstiftningen straffas enligt villkor, processrättsliga såväl som materiella, som är analoga med dem som är tillämpliga på överträ- delser av nationell lagstiftning av liknande art och betydelse och som, i alla händelser, gör påföljden effektiv, proportionerlig och avskräckande. ” När medlemsstarerna följer denna dom har de en viss frihet att bestämma arten av och strängheten hos de påföljder som kan komma att föreskrivas. Dessa behöver inte alltid nödvändigtvis innefatta frihetsberövande; det skall också vara möjligt att ålägga böter som komplement eller alternativ till fängelse. 5. 2 I allvarliga fall krävs det emellertid enligt konven- tionen att medlemsstaterna meddelar föreskrifter om frihetsberövande påföljder, vilka kan leda till utlämning. Under alla omständigheter skall med- lemsstaterna själva bestämma vilka kriterier eller faktiska omständigheter som mot bakgrund av deras respektive rättsliga traditioner skall vara avgörande för hur allvarlig en överträdelse anses vara. 5. 1 Enligt artikel 5. 1 krävs att medlemsstaterna säker- ställer att mutbrott och bestickning enligt artik- 5. 3 I punkt 2 behandlas sambandet mellan straffrätt och disciplinära regler för fall då förhållandena är sådana att en och samma korruptiva handling kan bli föremål för båda; företräde ges åt principen om (1) Se särskilt artikel 18 i protokollet om Europeiska gemenska- pernas privilegier och immunitet. (2) Dom av den 21 september 1989, Rec. , s. 2965. C 391/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 nationella och europeiska diciplinära systems obe- roende därigenom att genomförandet av en brott- målsprocess ”inte skall påverka behöriga myndig- heters utövande av sina disciplinära befogenheter i förhållande till nationella tjänstemän eller gemen- skapstjänstemän. ” För att beakta vissa nationella traditioner tillåter denna punkt vidare nationella myndigheter att ge effekt åt principerna i sin egen lagstiftning, och härigenom kan vid bestämmande av vilken straff- rättslig påföljd, som skall åläggas, hänsyn tas till disciplinåtgärder som redan ålagts en person för samma brott. Detta är en särskild bestämmelse som inte kommer att vara tvingande i medlemssta- ter som inte erkänner eller ger effekt åt disciplinpå- följder. åsidosättande av en skyldighet enligt nationell lag- stiftning att utöva tillsyn eller kontroll. Straffrättsligt ansvar för företagsledare och besluts- fattare kan också vara förknippat med vårdslöshet eller inkompetens. Slutligen finns det ingenting i artikel 6 som hindrar medlemsstarna från att meddela föreskrifter om objektivt straffrättsligt ansvar för företagsledare och beslutsfattare på grund av andra personers handlande, utan att det är nödvändigt att bevisa att de har gjort sig skyldiga till fel, vårdslöshet eller bristande tillsyn. Artikel 6 Straffrättsligt ansvar för företagsledare 6. 1 Denna artikel är nästan helt och hållet utformad i enlighet med artikel 3 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. I likhet med den bestämmelsen är artikelns syfte att säkerställa att företagsledare eller andra personer som har juridiska eller faktiska befogenheter i ett företag inte automatiskt är undantagna från allt straffrättsligt ansvar i fall då bestickning har begåtts för företagets räkning av en person som är underställd dem. Konventionen ger medlemsstaterna avsevärd frihet när det gäller at bestämma grunden för det straff- rättsliga ansvaret för företagsledare och beslutsfat- tare. 7. 1 Artikel 6 omfattar straffrättsligt ansvar för före- tagsledare och beslutsfattare till följd av deras eget handlande (som gärningsmän, medhjälpare, anstif- tare eller deltagare) samt ger medlemsstaterna möj- lighet att införa straffrättsligt ansvar för företagsle- dare och beslutsfattare på andra grunder. En medlemsstat kan enligt artikel 6 införa straff- rättsligt ansvar för företagsledare och beslutsfattare om dessa har åsidosatt sin tillsyns- eller kontroll- skylidghet (culpa in vigilando). I detta samman- hang kan företagsledarnas straffrättsliga ansvar grundas på ett annat brott än korruption, nämligen juridiska personer, Konventionen behandlar emellertid inte juridiska personers ansvar direkt. Det bör dock erinras om att det enligt artikel 3 i andra protokollet till konventionen omskydd av Europeiska gemenska- pernas finansiella intressen krävs att medlemssta- terna inför bestämmelser om olika slag av ansvar för för bestickning som berör gemenskapens finansiella intressen. Den relativt nya OECD-konventionen innehåller en liknande bestämmelse. Det kan där- för med säkerhet sägas att medlemsstaterna under alla omständigheter kommer att bli tvungna att överväga frågan mot bakgrund av skyldigheterna enligt dessa rättsliga instrument. inbegripet ansvar Artikel 7 Behörighet I denna aritkel uppställs ett antal kriterier som ger nationella brottsbekämpande och rättsliga myndig- heter behörighet att väcka åtal för och avgöra mål om brott som omfattas av konventionen, dvs. bestickning och mutbrott samt alla sådana brott som införs enligt den i artikel 4 angivna principen om likabehandling. I analogi med den lösning som valts redan i samband med de instrument som rör skydd av gemenskapens finansiella intressen före- slås fyra behörighetskriterier, varav emellertid endast ett (territorialitetsprincipen) är obligatoriskt för samtliga medlemsstater eftersom undantag från vart och ett av de övriga tre kriterierna är möjligt genom avgivande av den förklaring enligt punkt 2. 7. 2 I enlighet med punkt 1 skall varje medlemsstat i princip etablera sin behörighet åtminstone i föl- jande fyra fall: 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/9 a) Om gärningen helt eller delvis har begåtts på dess territorium, dvs. att den korruptiva hand- lingen begås där, förmånen ges där eller den lagstridiga överenskommelsen ingås där, obero- ende av ställning eller nationalitet hos den som mutar eller hos den delaktiga tjänstemannen (territorialitetsprincipen). b) Om gärningsmannen är medborgare eller tjän- steman i den staten (principen om aktiv per- son): kriteriet avseende gärningsmannens ställ- ning innebär att jurisdiktion kan etableras obe- roende av lex loci delicti (lagen på den plats där gärningen begåtts). Det är då medlemssta- ternas skyldighet att väcka åtal för brott som begåtts utomlands, även i icke-medlemsstater. Detta är särskilt viktigt i fråga om medlemssta- ter som inte utlämnar sina egna medborgare. c) Om gärningen begås mot en medborgare i medlemsstaten som är tjänsteman vid eller leda- mot av en gemenskapsinstitution (principen om passiv person). Denna princip är av särskilt intresse vid fall av bestickning som begås utom- lands av personer som inte är medborgare i den berörda medlemsstaten. d) Om gärningsmannen är gemenskapstjänsteman och tjänstgör vid en gemenskapsinstitution som har sitt säte i den berörda medlemsstaten. Kri- teriet avseende säte kan visa sig vara använd- bart för undantagsfall som inte omfattas av andra behörighetsregler, till exempel när ett brott begås utanför gemenskapen av en gemen- skapstjänstemen som inte är medborgare i en medlemsstat (1). peiska gemenskapernas finansiella intressen, särskilt arti- kel 5 i denna, med endast nödvändiga ändringar; båda bestämmelserna är faktiskt också uttryckligen tillämpliga på det första protokollet i enlighet med hänvisningen i artikel 7 i det sistnämnda instrumentet. Liksom i artikel 5 i ovan angivna konvention syftar bestämmelserna i denna artikel till att, i fråga om korruptionsbrott som gemen- skapstjänstemän och tjänstemän från medlemsstaterna är delaktiga i, komplettera de bestämmelser om utlämning av egna medborgare som redan gäller mellan medlemssta- terna enligt bilaterala eller multilaterala överenskommel- ser om utläming. Det bör först särskilt nämnas att en rad medlemsstater inte utlämnar sina egna medborgare. I artikel 8 meddelas bestämmelser som syftar till att personer som antas ha begått korruptiva handlingar inte helt skall kunna undgå straff på grund av denna principiella vägran att utlämna dem. Begreppet medborgare skall såvitt avser artikel 8 tolkas mot bakgrund av de förklaringar som enligt artikel 6. 1 b i Europeiska utlämningskonventionen av den 13 decem- ber 1957 har avgivits av parterna i den konventionen. I artikel 8 krävs för det första att de medlemsstater som inte utlämnar sina medborgare vidtar nödvändiga åtgär- der för att etablera sin behörighet vad gäller de gärningar som definieras och bestraffas enligt artiklarna 2, 3 och 4 i konventionen och som har begåtts av deras egna medbor- gare i en annan medlemsstat. 7. 3 Som redan nämnts, tillåts enligt punkt 2 varje medlemsstat som önskar det att inte godta eller endast på vissa villkor godta reglerna i punkterna b, c och d genom att avge en förklaring om detta samtidigt som anmälan görs enligt artikel 13. 2 i konventionen. Det bör erinras om att i enlighet med artikel 15 i konventionen får reservationer inges endast mot två bestämmelser, varav denna är den ena. Om en medborgare i en medlemsstat har begått en korruptiv handling på en annan medlemsstats territorium och denne inte kan utlämnas enbart av det skälet att den medlemsstaten inte utlämnar sina egna medborgare, är den anmodade medlemsstaten vidare enligt artikel 8 skyl- dig att överlämna ärendet till sina rättsliga myndigheter för åtal. I artikel 8. 2 uttalas principen aut dedere aut judicare således på ett klart sätt. Det är dock inte meningen att denna bestämmelse skall påverka nationella straffprocessuella bestämmelser. Artikel 8 Utlämning och åtal För att denna princip skall kunna tillämpas åtar sig den ansökande medlemstaten att överlämna akter, upplys- ningar och föremål, som rör gärningen, till den medlems- stat som skall lagföra sin medborgare. Den ansökande medlemsstaten skall hållas underrättad om lagföringen och om resultatet av detta. Artikel 8, liksom för övrigt även artiklarna 9, 10 och 11, grundas i huvudsak på konventionen om skydd av Euro- (1) I detta sammanhang bör det noteras att trots att gemen- skapstjänstemän vanligtvis är medborgare i en medlemsstat är undantag från denna princip möjliga. I artikel 8 ställs inga villkor i förväg för hur den anmodade medlemsstaten skall hantera ärendet. Den ansökande staten behöver inte göra någon framställan för att den anmodade staten skall kunna inleda rättsliga åtgärder. C 391/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 Det bör också understrykas att det när det första proto- kollet antogs inte ansågs nödvändigt att i detta fall ta med bestämmelsen i artikel 5. 3 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, enligt vilken utlämning inte får vägras enbart på den grunden att det rör sig om skattebrott. Till skillnad från brott som skadar gemenskapens finansiella intressen är ett sådant undantag inte relevant i fråga om korruptionsbrott. Artikel 9 Samarbete Som redan har angivits, är avsikten att konventionen skall tillhandahålla bestämmelser både ifråga om fall av inhemsk korruption och fall av korruption som gemen- skapstjänstemän eller tjänstemän från andra medlemssta- ter är delaktiga i. Den senare kategorin är emellertid den ojämförligt mest innovativa delen av konventionen och har med nödvändighet gränsöverskridande inslag. Gräns- överskridande förundersökningar i dessa frågor är särskilt komplicerade, och samarbete är därför av grundläggande betydelse. De olika formerna av samarbete som nämns i punkt 1 är att anse som exempel. Uttrycket ”till exempel” infördes i denna bestämmelse för att beakta situationen för de medlemsstater som inte redan är parter i alla relevanta europeiska konventioner inom området för straffrättsligt samarbete. De former av samarbete som anges som exempel är inbördes rättshjälp på straffrättens område, utlämning, överförande av lagföring och verkställighet av domar som har meddelats i en annan medlemsstat, vilket ger möjlighet att i varje enskilt fall välja de lämpligaste metoderna för samarbete. De relevanta konventioner som f. n. gäller mellan medlemsstaterna påverkas inte av den här konventionen. I punkt 2 regleras fall där fler än en medlemsstat har jurisdiktion och möjlighet att väcka åtal för samma gärning. Medlemsstaterna skall i sådana fall enligt denna punkt samarbeta för att avgöra vem av dem som skall ha behörighet att lagföra. Denna bestämmelse bör förbättra effektiviteten genom att möjliggöra att lagföring i största möjliga utsträckning endast sker i en stat. För att kunna lösa sådana behörighetskonflikter kan medlemsstaterna beakta exempelvis följande omständig- heter: korruptionenes omfattning inom respektive stats territorium, var förmånerna tillhandahölls, var de miss- tänkta personerna greps, deras medborgarskap, tidigare lagöringar osv. Artikel 10 Ne bis in idem I punkt 1 fastställs principen ne bis in idem. Denna princip får särskild betydelse i mål om internatio- nell korruption i fråga om vilka lagföring kan ske vid domstolarna i fler än en medlemsstat och i fråga om vilka det inte har varit möjligt att i enlighet med principen i artikel 9. 2 låta lagföringen ske i en enda medlemsstat. Denna artikel bygger i huvudsak på konventionen om tillämpning av principen ne bis in idem, vilken underteck- nades i Bryssel den 25 maj 1987 inom ramen för det europeiska politiska samarbetet. Liknande bestämmelser finns i artikel 54 och följande i 1990 års konvention om tillämpningen av Schengenavtalet. I punkt 2 begränsas medelmsstaternas möjlighet att utar- beta en förklaring till några få särskilda fall. Dessa fall överensstämmer med de tre förutsättningar som anges i artikel 2 i 1987 års konvention om tillämpning av principen ne bis in idem. Enligt punkt 4 skall dock de undantag som är föremål för sådana förklaringar inte vara tillämpliga om den medlemsstat som har avgivit dem trots detta har vidtagit åtgärder mot den ifrågavarande personen genom att begära att den andra medlemsstaten skall väcka åtal eller genom att bevilja utlämning av denna person. Särskild uppmärksamhet skall ägnas möjligheten till undantag enligt punkt 2 c, som avser gärningar som blivit föremål för en dom som har meddelats utomlands och som har begåtts av en tjänsteman i strid med dennes tjänsteåligganden. Även om bestämmelsen är hämtad från 1987 års konvention om tillämpning av principen ne bis in idem förefaller den i realiteten vara särkskilt relevant i samband med den här konventionen, som avser uteslu- tande korruptionsbrott, eftersom det i samtliga fall där mutbrott har legat till grund för en dom som har meddelats utomlands säkert kan sägas att dessa gärningar har begåtts av tjänstemannen i strid med dennes tjänste- åligganden. Punkt 2 c kan därför visa sig vara särskilt viktig i samband med denna konvention beroende på de förklaringar som staterna kan avge samtidigt med ratifi- ceringen. I punkt 3 anges att den stat som inleder ytterligare lagföring i samtliga fall skall ta hänsyn till perioder av frihetsberövande som avtjänat i en annan medlemsstat. I punkt 5 uttalas det slutligen att de principer som gäller mellan medlemsstaterna och de förklaringar som avges i samband med bilaterala eller multilaterala överenskom- melser inte skall påverkas av denna artikel. 15. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 391/11 Artikel 11 Nationella bestämmelser Enligt artikel 11 tillåts medlemsstaterna att anta natio- nella bestämmelser som går utöver bestämmelserna i konventionen. I likhet med de konventioner som har antagits om skydd av finansiella intressen utgör även denna konvention en uppsättning minimiregler. Artikel 12 Domstolen I denna artikel fastställs Europeiska gemenskapernas domstols behörighet att avgöra tvister mellan medlems- staterna samt i vissa fall mellan medlemsstaterna och kommissionen rörande tolkningen eller tillämpningen av konventionen; det föreskrivs också att domstolen skall ha behörighet att tolka en del av artiklarna i konventionen genom att meddela förhandsavgörande på begäran av nationella domstolar. I artikeln hänvisas på en del ställen till liknande bestämmelser i andra rättsakter som hittills har antagits enligt avdelning VI i Fördraget om Europe- iska unionen; det skall dock understrykas att detta är första gången som frågan om domstolens behörighet att meddela förhandsavgörande har behandlats och lösts direkt i en konvention i stället för i ett separat protokoll, som när det gäller konventionen om upprättandet av en (Europol) (1), konventionen om europeisk polisbyrå skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och konventionen om användning av informationstekno- logi för tulländamål (2). I punk 1 anges under vilka förutsättningar domstolen har behörighet att avgöra tvister mellan medlemsstaterna om tolkningen eller tillämpningen av konventionen. I den punkten anges att alla tvister först skall behandlas inom rådet enligt det förfarande som föreskrivs i avdel- ning VI i Fördraget om Europeiska unionen, i avsikt att uppnå en lösning. Om ingen lösning uppnås inom sex månader kan en eller flera av de medlemsstater som är parter i tvisten hänskjuta denna till domstolen för avgö- rande. Liksom i konventionen om skydd av Europeiska gemen- skapernas finansiella intressen begränsas bestämmelsen om tvister mellan en eller flera medlemsstater och kom- missionen till att avse de bestämmelser i konventionen som eventuellt kan ge upphov till en sådan tvist. Dessa bestämmelser är artikel 1, ”Definitioner”, med uttryckligt undantag av punkt c i vilken ”nationell tjänsteman” definieras uteslutande med hänvisning till den enskilda medlemsstatens lagstiftning, samt artiklarna om mutbrott och bestickning och om likabehandling av korruption som ledamöter av gemenskapsinstitutionerna är delaktiga i, i den utsträckning som de avser gemenskapsrättsliga frågor eller frågor om gemenskapernas finansiella intres- sen eller rör ledmöter eller tjänstemän vid gemenska- perna. Såvitt avser förfarandet föreskrivs i punkt 2 att det i fall av tvist mellan medlemsstater och kommissionen i första hand skall göras ett försök att genom förhandlingar lösa tvisten. Om förhandlingarna inte leder till något resultat kan tvisten hänskjutas till domstolen. Domstolens behörighet enligt punkt 3 att meddela för- handsavgörande i frågor om tolkningen av konventionen gäller inte samtliga bestämmelser i konventionen utan endast de artiklar som rör frågor som är relevanta för gemenskapsrätten, vilket innebär att artiklarna om påfölj- der, straffrättsligt ansvar för företagsledare, behörighet, rättsligt samarbete och tillämpningen av principen ne bis in idem inte omfattas av denna. Denna metod kan också betraktas som en nyhet jämfört med den lösning som tidigare valts i de ovannämnda protokollen till konventio- nerna, där möjligheten till tolkning gäller samtliga bestämmelser, utan undantag, i dessa konventioner och protokoll. förhandsavgörande Punkterna 4, 5 och 6 bygger på betämmelserna om förhandsavgörande i protokollet av den 29 november 1996 om förhandsavgörande av Europeiska gemenska- pernas domstol angående tolkningen av konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intres- sen (3). I punkt 4 föreskrivs det att domstolens behörighet att meddela förutsätter att den berörda medlemsstaten godkänner denna behörighet genom en förklaring. Enligt punkt 5 får det anges i förklaringen att möjligheten att begära ett förhandsavgö- rande begränsas till att avse de domstolar vilkas beslut inte kan överklagas enligt statens egen lagstiftning. I punkt 6 föreskrivs det att domstolens stadga och dess rättegångsregler skall gälla för förfaranden enligt artikel 12. Artikel 13 Ikraftträdande 13. 1 Denna artikel gäller konventionens ikraftträdande i överensstämmelse med de relevanta bestämmelser (1) EGT C 316, 27. 11. 1995, s. 2. (2) EGT C 316, 27. 11. 1995, s. 34. (3) EGT C 151, 20. 5. 1997, s. 2. C 391/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 12. 98 som rådet har fastställt. Konventionen träder i kraft 90 dagar efter det att den sista medlemsstaten har gjort en sådan anmälan som avses i punkt 2. 13. 2 Liksom när det gäller ingåendet av en del andra konventioner mellan medlemsstaterna skall det också här påpekas att punkt 4 innehåller en före- skrift om tillämpning före dennas ikraftträdande av bestämmelserna i konventionen på ömsesidiga för- bindelser mellan de medlemsstater som har avgivit en förklaring om detta. En sådan bestämmelse, som inte finns i konventionen om skydd av gemen- skapernas finansiella intressen, synes berättigad i konventionen. För den konventionen är det av avgörande betydelse att alla medlemsstater är lika engagerade i att skydda ett gemensamt intresse. Enligt den här konventionen, som inte bara syftar till att skydda ett intresse som är gemensamt för alla medlemsstater utan även till att skydda enskilda medlemsstaters intressen, finns det ingen- ting som hindrar att två eller flera medlemsstater tillåts stödja sig på konventionen i avvaktan på att den antas av alla medlemsstater. grundval av bilaterala överenskommelser. Bestäm- melsen förefaller att först och främst ge en mel- demsstat möjlighet att tillämpa konventionen på bilateral grundval tillsammans med en annan med- lemsstat, utan att den därför nödvändigtvis är tvungen att låta den gälla sina egna förbindelser med andra medlemsstater eller i förhållande till gemenskapstjänstemän. Bestämmelserna i artikel 12 om domstolen skall under alla omständigheter tillämpas först när kon- ventionen har trätt i kraft efter att ha ratificerats av samtliga medlemsstater. Artikel 14 Anslutning av nya medlemsstater Denna artikel gäller anslutningen av framtida medlems- stater i unionen till konventionen i enlighet med de bestämmelser som redan fastställs i andra av unionens rättsakter. Den enda särskilda bestämmelse som bör noteras finns in punkt 5, som gör det möjligt också för stater som ansluter sig att åberopa bestämmelsen om tidigare tillämpning om konventionen ännu inte skulle ha trätt i kraft vid deras anslutning. Det bör erinras om, att om konventionen enligt punkt 4 tillämpas vid en tidigare tidpunkt, kom- mer de medlemsstater som har avgivit en sådan förklaring också att vara tvungna att tillämpa konventionen på mutbrott och bestickning som gemenskapstjänstemän är delaktiga i. Artikel 15 Reservationer Denna analys förefaller bekräftas av punkt 5, i vilken det anges att även om ingen förklaring har avgivits om att tillämpa konventionen tidigare kan bestämmelserna i konventionen tillämpas i förbin- delserna mellan två medlemsstater, uteslutande på I denna artikel anges att inga andra reservationer är tillåtna än de som uttryckligen anges i konventionen, nämligen i fråga om andra behörighetsregler än territoria- litetsprincipen (artikel 7) samt tillämpningen av principen om ne bis in idem (artikel 10). En reservation får dras tillbaka när som helst genom en anmälan till rådets generalsekreterare


title: Komission asetus (EY) N:o 2626/98, annettu 3 päivänä joulukuuta 1998, Tanskan lipun alla purjehtivien alusten makrillin kalastuksen lopettamisesta

eurovoc_concepts:
Denmark
Faroe Islands
authorised catch
catch quota
sea fish
ship's flag

formats: html pdf print

text: L 329/22 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 5. 12. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2626/98, annettu 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, Tanskan lipun alla purjehtivien alusten makrillin kalastuksen lopettamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovelletta- vasta valvontaj(cid:132)rjestelm(cid:132)st(cid:132) 12 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2847/93 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2635/97 (2), ja erityisesti sen 21 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) tiettyjen pyyntikiinti(cid:148)iden jakamisesta F(cid:132)rsaarten vesill(cid:132) kalastaville j(cid:132)senvaltioiden aluksille vuodeksi 1998 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 49/98 (3) s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n makrillikiinti(cid:148)ist(cid:132) vuodeksi 1998, kiinti(cid:148)iden alaisten kalakantojen saaliiden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)llisist(cid:132) rajoituksista annettujen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten noudattamisen turvaa- miseksi komission on tarpeen vahvistaa p(cid:132)iv(cid:132)m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), johon menness(cid:132) j(cid:132)senvaltion lipun alla purjehtivien alusten katsotaan t(cid:132)ytt(cid:132)neen kiinti(cid:148)ns(cid:132), ja komissiolle toimitettujen tietojen mukaan Tanskan lipun alla purjehtivien tai Tanskassa rekister(cid:148)ityjen alusten makrillisaaliit F(cid:132)rsaarten vesill(cid:132) ovat t(cid:132)ytt(cid:132)neet vuodeksi 1998 my(cid:148)nnetyn kiinti(cid:148)n; Tanska on kielt(cid:132)nyt t(cid:132)m(cid:132)n kannan kalastuksen 18 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) marraskuuta 1998; t(cid:132)m(cid:132)n vuoksi on tarpeen noudattaa t(cid:132)t(cid:132) p(cid:132)iv(cid:132)m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132), ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Tanskan lipun alla purjehtivien tai Tanskassa rekister(cid:148)i- tyjen alusten makrillisaaliit F(cid:132)rsaarten vesill(cid:132) ovat t(cid:132)ytt(cid:132)- neet Tanskalle vuodeksi 1998 my(cid:148)nnetyn kiinti(cid:148)n. Kiellet(cid:132)(cid:132)n Tanskan lipun alla purjehtivilta tai Tanskassa rekister(cid:148)idyilt(cid:132) aluksilta makrillin kalastus F(cid:132)rsaarten vesill(cid:132) sek(cid:132) n(cid:132)iden alusten t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen ensimm(cid:132)isen soveltamisp(cid:132)iv(cid:132)n j(cid:132)lkeen pyyt(cid:132)m(cid:132)n kyseisen kannan hallussa pit(cid:132)minen aluksessa sek(cid:132) sen uudelleenlastaus ja purku. 2 artikla tulee voimaan seuraavana p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen T(cid:132)m(cid:132) asetus j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132). Sit(cid:132) sovelletaan 18 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) marraskuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Emma BONINO Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 261, 20. 10. 1993, s. 1 (2) EYVL L 356, 31. 12. 1997, s. 14 (3) EYVL L 12, 19. 1. 1998, s. 70


title: WRITTEN QUESTION No. 3633/98 by Anita POLLACK to the Commission. Indonesia and the environment

eurovoc_concepts:
EU aid
Indonesia
International Monetary Fund
World Bank
economic recession
environmental protection
silviculture
social security
terms for aid

text: C 182/112 Official Journal of the European Communities EN 28. 6. 1999 (1999/C 182/151) WRITTEN QUESTION E-3630/98 by Anna Karamanou (PSE) to the Commission (3 December 1998) Subject: Respect for human rights and democratic freedoms in Turkey The Turkish Human Rights Association claims that the Turkish authorities have banned its chairman, Akin Birdal, from travelling abroad because he has been sentenced to a one-year term of imprisonment. Akin Birdal was to have travelled to Norway to receive treatment for wounds he suffered during the attempt on his life a few months ago and to take part in an event organised by the Nobel Institute in his honour. Furthermore, eight Turkish students were recently sentenced to prison terms of between 5 and 8 years by the Turkish security court after being found guilty of belonging to an illegal leftwing organization. How will the Commission intervene to safeguard human rights and democratic freedoms in Turkey, bearing in mind the crucial discussions concerning the report on progress achieved in relations between the EU and Turkey? Answer given by Mr van den Broek on behalf of the Commission (21 December 1998) The Commission shares the concern expressed by the Honourable Member regarding Mr Akin Birdal. The Commission closely follows all aspects of the human rights situation in Turkey. In its first regular report on progress made by Turkey towards accession, adopted on 4 November 1998, the Commission underlined the problematic aspects presented by Turkey in this regard and the necessity to improve the current situation. The report also made a specific reference to the problems faced by non-governmental organisations (NGOs) working in the field of human rights in Turkey and to the case of Mr Birdal. In this context, the Commission would recall the conclusions of the European Council held in Luxembourg in December 1997 which recalled that ‘strengthening Turkey’s links with the European Union also depends on that country’s pursuit of the political and economic reforms on which it has embarked, including the alignment of human rights and practices on those in force in the European Union. ’ In all its contacts with the Turkish authorities, and despite the decision taken by Ankara to suspend the political dialogue with the Community, the Commission is determined to continue to express its concerns on these matters. (1999/C 182/152) WRITTEN QUESTION E-3633/98 by Anita Pollack (PSE) to the Commission (3 December 1998) Subject: Indonesia and the environment Is the Commission liaising with the World Bank and the International Monetary Fund to ensure that all funds allocated to Indonesia are accompanied by strict environmental and social conditions? Answer given by Mr Marín on behalf of the Commission (11 January 1999) The Commission, through its representation, liaises closely and actively with both the World Bank and the International monetary fund (IMF) on all aspects of donor policy and on the conditionalities attached to new donor funds made available in response to the present economic and financial crisis in Indonesia. The Bank


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3642/98 del Paul LANNOYE Lentoliikenteen aiheuttama melusaaste

eurovoc_concepts:
European standard
air traffic
aircraft
aviation fuel
competition law
noise
noise level
noise pollution
standard

formats: html print


title: 98/716/EG: Kommissionens beslut av den 3 december 1998 om ändring av beslut 97/432/EG om finansiellt bidrag från gemenskapen för ett övervakningsprogram avseende utrotning av mul- och klövsjuka i Albanien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien [delgivet med nr K(1998) 3747] (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
Albania
EU aid
North Macedonia
Yugoslavia
foot-and-mouth disease
health control

text: L 340/50 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 KOMMISSIONENS BESLUT av den 3 december 1998 om (cid:132)ndring av beslut 97/432/EG om finansiellt bidrag fr(cid:134)n gemenskapen f(cid:148)r ett (cid:148)vervakningsprogram avseende utrotning av mul- och kl(cid:148)vsjuka i Albanien, F(cid:148)rbundsrepubliken Jugoslavien och f(cid:148)re detta jugoslaviska republiken Makedo- nien [delgivet med nr K(1998) 3747] (Text av betydelse f(cid:148)r EES) (98/716/EG) anm(cid:132)lts till kommissionen f(cid:148)r laboratorieunders(cid:148)kning- arnas b(cid:148)rjan. Av tekniska sk(cid:132)l f(cid:148)rsenades emellertid den ekonomiska rapporten fr(cid:134)n ett av medlemsstaternas natio- nella laboratorier f(cid:148)r mul- och kl(cid:148)vsjuka. Tidsfristen f(cid:148)r att l(cid:132)mna in den ekonomiska rapporten b(cid:148)r utstr(cid:132)ckas f(cid:148)r att g(cid:148)ra det m(cid:148)jligt att ers(cid:132)tta de kost- nader som laboratoriet i Pirbright haft f(cid:148)r den serologiska (cid:148)vervakningen i F(cid:148)rbundsrepubliken Jugoslavien inom ramen f(cid:148)r ovan n(cid:132)mnda beslut. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i detta beslut (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n St(cid:132)ndiga veterin(cid:132)rkommitt(cid:130)n. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 I artikel 2 andra strecksatsen i beslut 97/432/EG skall ”sex” ers(cid:132)ttas med ”tolv”. Artikel 2 Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna. Utf(cid:132)rdat i Bryssel den 3 december 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets beslut 90/424/EEG av den inom veterin(cid:132)rsomr(cid:134)det (1), 26 juni 1990 om utgifter senast (cid:132)ndrat genom beslut 94/370/EG (2), s(cid:132)rskilt artik- larna 12 och 13 i detta, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: Fall av mul- och kl(cid:148)vsjuka rapporterades under sen v(cid:134)r och/eller sommar 1996 fr(cid:134)n Albanien, f(cid:148)re detta jugosla- viska republiken Makedonien och F(cid:148)rbundsrepubliken Jugoslavien. F(cid:148)rekomsten av mul- och kl(cid:148)vsjuka i l(cid:132)nder i (cid:148)stra Europa utg(cid:148)r en allvarlig risk f(cid:148)r gemenskapens djurbe- s(cid:132)ttningar. f(cid:148)re detta Ett sero(cid:148)vervakningsprogram avsett att sp(cid:134)ra antikroppar mot mul- och kl(cid:148)vsjukevirus har uppr(cid:132)ttats f(cid:148)r vissa omr(cid:134)den i Albanien, F(cid:148)rbundsrepubliken Jugoslavien och republiken Makedonien. i Programmet som genomf(cid:148)rdes i enlighet med en (cid:148)ver- vakningsplan som fastst(cid:132)llts av kommissionen och medlemsstaterna bidrog med v(cid:132)rdefull information om sjukdomssituationen i de omr(cid:134)den som varit f(cid:148)rem(cid:134)l f(cid:148)r (cid:148)vervakningen. jugoslaviska I enlighet med kommissionens beslut 97/432/EG (3) m(cid:134)ste de utsedda laboratorierna l(cid:132)mna in den ekono- miska rapporten senast sex m(cid:134)nader efter det datum som (1) EGT L 224, 18. 8. 1990, s. 19. (2) EGT L 168, 2. 7. 1994, s. 31. (3) EGT L 185, 15. 7. 1997, s. 15


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3587/98 do Deputado Alexandros ALAVANOS à Comissão. Greklands undantag från tillämpning av direktiv 98/18/EG

eurovoc_concepts:
Greece
carriage of passengers
derogation from EU law
inland transport
island
maritime safety
maritime transport
national law
safety standard
transport safety


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3650/98 do Deputado Amedeo AMADEO à Comissão. Instrumentos de apoio aos investimentos nos países terceiros (parecer de iniciativa)

eurovoc_concepts:
EU financial instrument
European undertaking
employment policy
environmental policy
investment abroad
investment aid
social policy
third country

text: 21. 7. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 207/99 (1999/C 207/133) PERGUNTA ESCRITA E-3645/98 apresentada por Amedeo Amadeo (NI) à Comissão (3 de Dezembro de 1998) Objecto: Regime fiscal comum (cid:23) pagamento de juros e de royalties No contexto da «Proposta de Directiva do Conselho relativa a um regime fiscal comum aplicável aos pagamentos de juros e de royalties efectuados entre sociedades associadas de Estados-membros diferentes» (COM(98) 0067 final (cid:23) 98/0087(CNS)) (1), a Comissão reserva-se o direito de propor, subsequentemente, no quadro do aperfeiçoamento do mercado interno, a extensão da medida de isenção aos direitos cobrados sobre as royalties e os juros entre sociedades não associadas. Esta formulação responde à preocupação de atenuar o impacto financeiro da proposta no que se refere aos Estados-membros importadores líquidos de capitais e de tecnologia, quando, de resto, se solicita para os Estados-membros em causa (a Grécia e Portugal) a instituição de um período de transição de cinco anos no decurso dos quais a taxa do imposto será progressivamente reduzida: com efeito, a norma de princípio é que os pagamentos de juros e de royalties susceptíveis de beneficiar da isenção de retenção na fonte são pagamentos ao preço de plena concorrência (arm’s length) efectuados entre empresas independentes; quando os mesmos são efectuados entre empresas associadas, a aplicação deste princípio implica o tratamento da parte excedente destes pagamentos como lucros distribuídos que se inscrevem no campo de aplicação da Directiva 90/435/CEE (2). Poderia a Comissão indicar qual é a lógica de tal formulação? (1) (2) JO C 123 de 22. 4. 1998, p. 9. JO L 225 de 20. 8. 1990, p. 6. Resposta dada pelo Comissário Monti em nome da Comissão (8 de Fevereiro de 1999) A proposta de directiva tem por objectivo eliminar um dos obstáculos fiscais à cooperação transfronteiras entre sociedades de Estados-membros diferentes. Trata-se de uma medida necessária para a realização do mercado único. Contudo, no intuito de reduzir o impacto financeiro para os Estados-membros que são importadores líquidos de capital e de tecnologia, a proposta prevê uma eliminação progressiva da retenção na fonte. Numa primeira etapa, o seu âmbito de aplicação limitar-se-á aos pagamentos efectuados entre sociedades associadas. Para além disso, a proposta prevê um período transitório de 5 anos para a Grécia e para Portugal. Dado que a maioria dos pagamentos de juros e de royalties se verifica entre sociedades associadas, esta derrogação parece justificada. É um facto que os juros e as royalties se devem em princípio fixar como se não houvesse qualquer dependência entre o devedor e o beneficiário. Esta norma, que é completamente independente das medidas transitórias previstas a favor da Grécia e de Portugal, tem por objectivo evitar a inclusão no âmbito de aplicação da presente proposta os pagamentos que constituem uma distribuição de benefícios. O montante de juros ou de royalties que não exceda aquele que teria sido acordado na ausência de uma relação especial continuará a ser tratado como consistindo em juros ou royalties, inclusivamente nos casos de pagamentos entre empresas associadas, devendo, consequentemente, entrar no âmbito de aplicação da directiva. A parte excedente, a qualificar como repartição de benefícios, poderá beneficiar das disposições da Directiva 90/435/CEE no caso de cumprir as condições nela previstas. (1999/C 207/134) PERGUNTA ESCRITA E-3650/98 apresentada por Amedeo Amadeo (NI) à Comissão (3 de Dezembro de 1998) Objecto: Instrumentos de apoio aos investimentos nos países terceiros (parecer de iniciativa) Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social sobre os instrumentos comunitários de apoio aos investimentos nos países terceiros, poderia a Comissão indicar se tenciona incluir os instrumentos de apoio aos investimentos nos países terceiros no quadro de uma estratégia global que integre simultaneamente os grandes princípios da cooperação, as normas sociais e ambientais e os seus interesses legítimos em termos de reciprocidade, emprego e competitividade?


title: Verordening (EG) nr. 2615/98 van de Commissie van 3 december 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer voor granen en meel, gries en griesmeel van tarwe of van rogge

eurovoc_concepts:
cereal flour
export refund
groat
meal

formats: pdf print

text: L 328/26 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 4. 12. 98 VERORDENING (EG) Nr. 2615/98 VAN DE COMMISSIE van 3 december 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer voor granen en meel, gries en gries- meel van tarwe of van rogge DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector granen (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), en met name op artikel 13, lid 2, Overwegende dat volgens artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 het verschil tussen de noteringen of de pr¶zen op de wereldmarkt van de in artikel 1 van die verordening bedoelde producten en de pr¶zen van deze producten in de Gemeenschap kan worden overbrugd door een restitutie b¶ uitvoer; Overwegende dat de restituties moeten worden vastgesteld met inachtneming van de elementen als bedoeld in artikel 1 van Verordening (EG) nr. 1501/95 van de Commissie van 29 juni 1995 tot vaststelling van toepas- singsbepalingen van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad voor de toekenning, in de graansector, van uitvoerrestituties en van b¶ verstoring van de graanmarkt te treffen maatregelen (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 2513/98 (4); Overwegende dat voor meel, gries en griesmeel van tarwe of van rogge de restitutie moet worden berekend met inachtneming van de hoeveelheid granen benodigd voor de vervaardiging van de betreffende producten; dat deze hoeveelheden z¶n vastgesteld in Verordening (EG) nr. 1501/95; Overwegende dat de situatie op de wereldmarkt of de specifieke eisen van bepaalde markten voor sommige producten een differentiatie van de restitutie naar bestem- ming nodig kunnen maken; Overwegende dat de restitutie eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat de restitutie tussent¶ds kan worden gew¶zigd; Overwegende dat de toepassing van deze regelen op de huidige situatie in de sector granen en met name op de noteringen of pr¶zen van deze producten in de Gemeen- schap en op de wereldmarkt voert tot het vaststellen van de bedragen van de restitutie zoals vermeld in de b¶lage; Overwegende dat op grond van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 1103/97 van de Raad van 17 juni 1997 over enkele bepalingen betreffende de invoering van de euro (5) verw¶zingen naar de ECU in rechtsinstrumenten vanaf 1 januari 1999 worden vervangen door verw¶zingen naar de euro, tegen een koers van 1 EUR voor 1 ECU; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ uitvoer in ongew¶zigde staat van de in artikel 1, onder a), b) en c), van Verordening (EEG) nr. 1766/92 bedoelde producten, met uitzondering van mout, worden op de in de b¶lage aangegeven bedragen vastge- steld. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 4 december 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 3 december 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 7. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 16. (5) PB L 162 van 19. 6. 1997, blz. 1. 4. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 328/27 B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 3 december 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer voor granen en meel, gries en griesmeel van tarwe of van rogge Productcode Bestemming (1) (in ecu / ton) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (1) (in ecu / ton) Bedrag van de restitutie 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — (1) De bestemmingen z¶n de volgende: 01 alle derde landen, 02 overige derde landen, 03 Zwitserland en Liechtenstein. — 0 — 20,00 0 50,00 0 — 48,00 0 — — — 39,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 — — 01 — — 41,00 38,25 35,50 32,75 30,50 — — 82,00 — — 20,00 (2) — (2) — 20,00 (2) — (2) Als dit product geagglomereerd griesmeel bevat, wordt geen restitutie verleend. NB: De zones z¶n die welke worden omschreven door de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 2145/92 van de Commissie (PB L 214 van 30. 7. 1992, blz. 20)


title: WRITTEN QUESTION No. 3629/98 by Hartmut NASSAUER to the Commission. Repercussions of the legislation in force in the Czech Republic on the assessment of its application for accession

eurovoc_concepts:
Czechoslovakia
Germany
accession to the European Union
expropriation
fundamental rights
human rights

text: 21. 7. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 207/95 Has the Commission already taken formal note of the above-mentioned legislation in its preparations for the forthcoming accession negotiations with the Czech Republic, or will it do so in the future? What specific steps does the Commission intend to take regarding the accession negotiations with the Czech Republic to prompt the Czech Government to bring its legislation and legal provisions into line with the Declaration of Fundamental Rights and Freedoms? Does the Commission believe it to be appropriate, in view of the accession negotiations, to persuade the Czech Government that it is essential for it to distance itself from the ‘Beneš Decrees’ expropriating property and depriving people of their rights, in order to guarantee that the principles of the rule of law and human rights apply unrestrictedly in the enlarged European Union? (1999/C 207/128) WRITTEN QUESTION E-3629/98 by Hartmut Nassauer (PPE) to the Commission (3 December 1998) Subject: Repercussions of the legislation in force in the Czech Republic on the assessment of its application for accession To date, the infringements of human rights committed by expelling citizens of various nationalities from Czechoslovakia after the end of the Second World War have not been remedied. Many of those people are still alive. Pursuant to decrees issued by the President of the Republic and other legislation, in 1945 and 1946 all the property owned by certain people, mostly Germans and Hungarians, was expropriated. Although the adverse effects of this situation continue to be felt, the provisions ordaining this expropriation are still enshrined in the legal order of the Czech Republic. The Czech Republic persists in the view that the Law of 8 May 1946, which confers immunity from criminal proceedings with regard to the excesses committed in connection with that expulsion, is still in force. Does the Commission believe that the fact that basic human and civil rights are or are not infringed must affect the way in which the European Union views the application of the Czech Republic for accession to the European Union? Joint answer to Written Questions E-3626/98, E-3628/98 and E-3629/98 given by Mr van den Broek on behalf of the Commission (3 February 1999) The accession negotiations concern the future membership of the Czech Republic in the Union and its acceptance of Community rules (‘the acquis’). Property ownership is not as such part of the acquis. Article 222 of the EC Treaty stipulates that the Treaty in no way prejudices Member States’ rules governing the system of property ownership. The Commission, therefore, considers the questions raised by the Honourable Member a bilateral issue between Germany and the Czech Republic. At the same time, the acquis contains a number of basic freedoms > such as the free movement of people and the freedom movement of establishment > that will apply in the future equally to citizens of new and old Member States. The application of these rights by the Czech Republic should ease the solution of the issue mentioned by the Honourable Member. (1999/C 207/129) WRITTEN QUESTION E-3627/98 by Hartmut Nassauer (PPE) to the Commission (3 December 1998) Subject: Reservation by the Czech Republic with regard to the right of individual recourse The Czech Republic has signed the European Convention on the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and the protocols thereto


title: Komission asetus (EY) N:o 2609/98, annettu 3 päivänä joulukuuta 1998, tavallisen vehnän enimmäisvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1079/98 tarkoitetun tarjouskilpailun osana

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: 4. 12. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 328/19 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2609/98, annettu 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, tavallisen vehn(cid:132)n enimm(cid:132)isvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1079/ 98 tarkoitetun tarjouskilpailun osana EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyist(cid:132) yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- vientitukien my(cid:148)nt(cid:132)misen ja h(cid:132)iri(cid:148)tilanteessa n(cid:148)ist(cid:132) toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2513/98 (4), sen 4 artiklan, ja erityisesti sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) kaikkiin kolmansiin maihin, lukuun ottamata tiettyj(cid:132) AKT-maita, viet(cid:132)v(cid:132)n tavallisen vehn(cid:132)n vientitukea ja/tai vientimaksua koskeva tarjouskilpailu on avattu komission asetuksella (EY) N:o 1079/98 (5), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2005/98 (6), asetuksen (EY) N:o 1501/95 7 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) ja komissio asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) enimm(cid:132)isvientituen menettely(cid:132) toimitettujen tietojen perusteella noudattaen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) voi vahvistamisesta ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 1501/95 1 artiklassa tarkoitetut perusteet; t(cid:132)ss(cid:132) tapauk- sessa tarjouskilpailun voittaa se tarjouksen tekij(cid:132) tai ne tarjousten tekij(cid:132)t, joiden tarjous on enimm(cid:132)isvientituen suuruinen tai sit(cid:132) alhaisempi, sek(cid:132) se tarjouksen tekij(cid:132) tai joiden tarjous koskee vientiveroa, ne tarjousten tekij(cid:132)t, edell(cid:132) tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta kyseisen viljan t(cid:132)m(cid:132)nhetkisiin markkinoihin seuraa, ett(cid:132) enim- m(cid:132)isvientitueksi olisi vahvistettava 1 artiklassa mainittu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 1079/98 tarkoittaman tarjouskilpailun puitteissa 27. marraskuuta –3. joulukuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana toimitettujen tarjousten osalta tavallisen vehn(cid:132)n enimm(cid:132)isvientitueksi vahvistetaan 29,97 ecua tonnia kohti. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 4 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 3 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7 (4) EYVL L 313, 21. 11. 1998, s. 16 (5) EYVL L 154, 28. 5. 1998, s. 24 (6) EYVL L 258, 22. 9. 1998, s. 8


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3629/98 af Hartmut NASSAUER til Kommissionen. Virkningen af de i Den Tjekkiske Republik gældende love på bedømmelsen af dens ansøgning om tiltrædelse

text: 21. 7. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 207/95 Har Kommissionen taget de nævnte love til efterretning under sit hidtidige forberedende arbejde af de forestående tiltrædelsesforhandlinger med Den Tjekkiske Republik, eller agter den at gøre dette fremover? Hvilke konkrete skridt agter Kommissionen at iværksætte i betragtning af tiltrædelsesforhandlingerne med Den Tjekkiske Republik for at foranledige den tjekkiske regering til at bringe sine love og retsnormer i overensstemmelse i erklæringen af grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder? Mener Kommissionen, det er hensigtsmæssigt i betragtning af tiltrædelsesforhandlingerne at overbevise den tjekkiske regering om, at det er nødvendigt, at den distancerer sig fra de såkaldte Benesch-dekreter med deres ekspropriationsforanstaltninger og foranstaltninger om fratagelse af rettigheder for at sikre, at principperne om retsstatslige menneskerettigheder i den udvidede europæiske union gælder uindskrænket? (1999/C 207/128) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3629/98 af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen (3. december 1998) Om: Virkningen af de i Den Tjekkiske Republik gældende love på bedømmelsen af dens ansøgning om tiltrædelse Indtil i dag er menneskerettighedsovertrædelser mod borgere af forskellig nationalitet på grund af forvisning fra Tjekkoslovakiet i tiden efter af 2. Verdenskrig ikke blevet afskaffet. Mange af de pågældende lever endnu. Gennem dekreter udstedt af republikkens præsident og andre love fik navnlig tyske og ungarske ejere frataget hele deres formue i 1945 og 1946, som endnu i dag belaster mennesker, og som Den Tjekkiske Republiks retsorden holder fast ved. Den Tjekkiske Republik er også fortsat af den opfattelse, at loven af 8. maj 1946, som giver straffrihed til gerningsmænd i forbindelse med forvisningsovertrædelser fortsat gælder. Deler Kommissionen den opfattelse, at overholdelse eller manglende overholdelse af grundlæggende menneskerettigheder og borgerlige rettigheder ikke kan forblive uden virkning på, hvordan Den Europæiske Union bedømmer Den Tjekkiske Republiks ansøgning om tiltrædelse af Den Europæiske Union? Samlet svar afgivet på Kommissionens vegne af Hans van den Broek på skriftlige forespørgsler E-3626/98, E-3628/98 og E-3629/98 (3. februar 1999) Tiltrædelsesforhandlingerne vedrører Den Tjekkiske Republiks kommende medlemskab af Den Europæiske Union og dens accept af Fællesskabets regler (»regelværket«). Formuespørgsmålet hører ikke som sådan under regelværket. Ifølge EF-traktatens artikel 222 berøres de ejendomsretlige ordninger i medlemsstaterne ikke af traktaten. Kommissionen mener derfor, at de spørgsmål, der rejses af det ærede medlem, er et bilateralt anliggende mellem Tyskland og Den Tjekkiske Republik. Men samtidig indeholder regelværket en række grundlæggende friheder, som f. eks. fri bevægelighed for personer og fri etableringsret. Og disse rettigheder vil gælde i lige høj grad for borgere fra nye såvel som fra gamle medlemsstater. Når disse rettigheder bliver gældende I Den Tjekkiske Republik, skulle det blive lettere at finde en løsning på de af det ærede medlem omtalte spørgsmål. (1999/C 207/129) SKRIFTLIG FORESPØRGSEL E-3627/98 af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen (3. december 1998) Om: Den Tjekkiske Republiks forbehold over for enkeltpersoners ret til at indgive klage Den Tjekkiske Republik har undertegnet den europæiske konvention om beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt de tilhørende tillægsprotokoller


title: WRITTEN QUESTION No. 3638/98 by John McCARTIN to the Commission. Fisheries inspectors

eurovoc_concepts:
Ireland
Spain
United Kingdom
fishing controls

text: C 182/114 Official Journal of the European Communities EN 28. 6. 1999 (1999/C 182/154) WRITTEN QUESTION E-3638/98 by John McCartin (PPE) to the Commission (3 December 1998) Subject: Fisheries inspectors Can the Commission state how many inspectors are employed to monitor fish catches landed at ports in each of the following three countries: Spain, the UK and Ireland? Answer given by Mrs Bonino on behalf of the Commission (21 December 1998) The figures on employment of fishery inspectors which the three Member States in question provided for 1997 are as follows: , Spain: 42 national fishery inspectors (of whom 32 are based in the main fishing ports) and 238 regional fishery inspectors , United Kingdom: 155 fishery inspectors (of whom 12 are assigned to the headquarters) , Ireland: 24 fishery inspectors (of whom 20 are based in the main fishing ports). It will be a duty of these inspectors to monitor fish landings. (1999/C 182/155) WRITTEN QUESTION E-3643/98 by Ernesto Caccavale (UPE) to the Council (4 December 1998) Subject: Electromagnetic pollution and limits to be adopted Italy has recently adopted legislation placing limits on electromagnetic emissions which allows a specific absorption rate (SAR) for radio frequencies of 0,04 W/kg, corresponding to a value of 20V/m as regards thermal effects. Environmental and consumer associations believe that the Italian delegation to the next meeting of the Council on 12 November 1998 will supply the other members of the Council with data that far exceed these limits. At the same time, there have been a large number of complaints from Italian citizens about the constant growth in the number of radio transmitters, particularly since the two existing mobile phone operators have recently been joined by a third operator which does not have access to the existing relay systems and transmission signals. This effectively encourages the installation of new transmitters in the immediate vicinity of urban areas, schools, markets (as is the case in Pianura, a working-class district of Naples), without any kind of precaution being taken to avoid the lethal public health consequences, such as an increase in cases of childhood leukemia and many types of tumour. Can the Council say: 1. whether the Italian delegation has submitted studies whose conclusions differ from those that form the basis of the European legislation, from the recommendations of the European Parliament, or which have not been properly thought through; 2. whether the uncontrolled installation of GSM and other radio-frequency transmitters constitutes a threat to the health of the local populations; 3. what the Council intends to do to prevent electromagnetic pollution in the European Union becoming even worse?