title: Komisijos pranešimas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms (98/C 384/03)tekstas svarbus EEE.

eurovoc_concepts:
State aid
code of conduct
control of State aid
corporation tax
fiscal policy
tax system

text: 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 277 31998Y1210(01) L 384/3 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 12 10 Komisijos pranešimas dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms (98/C 384/03) (tekstas svarbus EEE) Įvadas 1. 1997 m. gruodžio 1 d. po išsamios diskusijos dėl suderintų veiksmų Bendrijoje būtinumo, siekiant užkirsti kelią žalingai mokesčių konkurencijai, Taryba (Ecofin) priėmė keletą spren- dimų ir sutarė dėl rezoliucijos dėl elgesio kodekso verslo apmokestinimo klausimais (toliau – elgesio kodeksas) (1). Komisija įsipareigojo parengti gaires dėl Sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo su tiesioginiu verslo apmokestinimu susijusioms priemonėms ir „griežtai taikyti nurodytas pagal- bos taisykles“. Elgesio kodekso tikslas – siekti, kad mokesčių sritis taptų skaidresnė, sukuriant informacijos keitimosi tarp valstybių narių ir visų jos apimamų mokesčių priemonių ver- tinimo sistemą. Prie to prisidės ir Sutarties nuostatos dėl valstybės pagalbos, taikant jomis numatytą atskirą mecha- nizmą, skirtą išvengti žalingos mokesčių konkurencijos. 2. Komisijos įsipareigojimas dėl mokesčių priemonėmis suteikia- mos valstybės pagalbos yra didesnio uždavinio dalis – išaiš- kinti ir sustiprinti taisyklių dėl valstybės pagalbos taikymą, sie- kiant sumažinti konkurencijos iškraipymus vienoje bendroje rinkoje. Nesuderinamumo su viena bendra rinka principas ir nukrypimai nuo šio principo taikomi „visais pavidalais“ teikia- mai pagalbai, įskaitant tam tikras mokesčių priemones. Klau- simas, ar mokesčių priemonė gali būti laikoma pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 92 straipsnio 1 dalyje, reikalauja išaiškini- mo, kurį šiame pranešime ir siekiama pateikti. Toks išaiškini- mas yra labai svarbus, atsižvelgiant į procedūrinius reikalavi- mus, kurie yra taikomi priemones įvardijus pagalba, ir pasekmes šių reikalavimų nesilaikančioms valstybėms narėms. 3. Be to, sukūrus vieną bendrą rinką ir liberalizavus kapitalo judėjimą, paaiškėjo, kad atsirado poreikis išnagrinėti konkretų mokesčių priemonių teikiamos pagalbos poveikį ir aiškiai išdėstyti su pagalbos ir bendrosios rinkos (2) suderinamumo įvertinimu susijusias pasekmes. Griežtos bet kokio pavidalo valstybės pagalbos kontrolės užtikrinimas taps dar svarbesnis, kai bus sukurta ekonominė ir monetarinė sąjunga ir konsoli- duoti nacionaliniai biudžetai. Lygiai taip pat ir rūpinantis bendraisiais interesais derėtų atsižvelgti į esminį poveikį, kurį kai kuri per mokesčių sistemas suteikta pagalba gali padaryti kitų valstybių narių pajamoms. 4. Kitas šio pranešimo, siekiančio užtikrinti, kad Komisijos spren- dimai būtų skaidrūs ir numanomi, tikslas yra garantuoti, kad valstybėms narėms būtų taikomos nuoseklios ir vienodos sąly- gos. Remdamasi šiuo pranešimu, Komisija siekia, kaip nuro- dyta elgesio kodekse, išnagrinėti arba iš naujo po vieną išnagrinėti visus valstybėse narėse galiojančius mokesčius. A. Bendrijos įgaliojimai imtis veiksmų 5. Sutartis įgalioja Bendriją imtis priemonių, siekiant panaikinti iškraipymus, trukdančius bendrajai rinkai tinkamai veikti. Todėl yra labai svarbu atpažinti įvairius iškraipymų tipus. 6. Kai kurios bendrosios mokesčių priemonės gali trukdyti vidaus rinkai tinkamai veikti. Vadovaujantis 100 straipsniu (Tarybos direktyvos priimamos vienbalsiai), Sutartis numato galimybę suderinti valstybių narių mokesčių nuostatas. Kita vertus, kai kurie skirtumai tarp valstybėse narėse planuojamų ar galiojan- čių bendrųjų nuostatų gali iškraipyti konkurenciją ir sukurti iškraipymus, kuriuos reiktų panaikinti, remiantis 101 ir 102 straipsniais (Komisija konsultuojasi su atitinkamomis valstybėmis narėmis; prireikus, Tarybos direktyvos priimamos kvalifikuota balsų dauguma). (1) OL C 2, 1998 1 6, p. 1. (2) Žr. 1997 m. liepos 4 d. vienos bendros rinkos veiksmų planą, CSE- (97) 1, 2 strateginis tikslas 1 veiksmas. 278 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 7. Dėl valstybės pagalbos atsirandantys konkurencijos iškraipy- mai priklauso išankstinių Komisijos leidimų, kuriuos gali peržiūrėti Bendrijos teismo institucijos, sistemai. Remiantis 93 straipsnio 3 dalimi, Komisijai turi būti pranešama apie valstybės pagalbos priemones. Valstybės narės neturi teisės įgyvendinti jų siūlomų pagalbos priemonių, kol jų nepatvir- tinto Komisija. Komisija nagrinėja ne pagalbos formą, bet galimą jos poveikį. Ji gali nuspręsti, kad valstybė narė turi pakeisti ar atšaukti, Komisijos nuomone, su bendrąja rinka nesuderinamą pagalbą. Jei procedūrines taisykles pažeidžianti pagalba jau suteikta, valstybė narė turi ją susigrąžinti iš gavėjo (-ų). B. Sutarties 92 straipsnio 1 dalies taikymas mokesčių priemonėms 8. 92 straipsnio 1 dalyje sakoma: „valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamy- bą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesude- rinama su bendrąja rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai“. Valstybės pagalbai taikant Bendrijos taisykles, nesvarbu, ar taikoma priemonė yra mokesčių prie- monė, nes 92 straipsnis taikomas pagalbos priemonėms, suteiktoms „bet kokia forma“. Priemonę galima laikyti pagal- ba, kaip apibrėžta 92 straipsnyje, jei ji atitinka visus toliau aprašytus kriterijus. 9. Pirma, priemonė turi suteikti gavėjams lengvatų, kuriomis remiantis jiems nebereikia mokėti paprastai iš jų biudžetų mokamų mokesčių. Lengvata gali būti suteikta įvairiais būdais sumažinus bendrovės mokesčių naštą, įskaitant šiuos būdus: — sumažinus mokestinę bazę (pavyzdžiui, taikant ypatin- guosius greitesnio nusidėvėjimo taisykles arba balanse apskaitant rezervus), atskaitymus, ypatingojo ar — visiškai ar iš dalies sumažinus mokesčių dydį (pavyzdžiui, atleidimas nuo mokesčių ar mokesčių atidėjimas), — mokesčių skolos atidėjimas, atšaukimas ar netgi ypatin- gojo grafiko sudarymas. 10. Antra, lengvata turi būti suteikta valstybės arba iš valstybinių išteklių. Prarastos pajamos iš mokesčių reiškia sunaudotus valstybės išteklius fiskalinių išlaidų pavidalu. Šis kriterijus tai- komas ir valstybių narių regioninės ar vietos valdžios insti- tucijų suteiktai pagalbai (1). Be to, valstybės pagalba gali būti teikiama ne tik remiantis įstatymų ir kitų teisės aktų nuosta- tomis, bet ir per mokesčių inspekcijos veiklą. 11. Trečia, priemonė turi daryti poveikį konkurencijai ir valsty- bių narių tarpusavio prekybai. Šis kriterijus paremtas prielai- da, kad priemonės gavėjas užsiima ūkine veikla, nesvarbu, koks gavėjo teisinis statusas arba finansavimo priemonės. Taikant šią nuostatą, remiantis nusistovėjusia precedentų tei- se, priemonė laikoma atitinkančia prekybos poveikio krite- rijų, jei jos įmonė gavėja užsiima su valstybių narių tarpusa- vio prekyba susijusia ūkine veikla. Vien to, kad pagalba stiprina įmonės padėtį kitų įmonių, jos Bendrijos vidaus pre- kybos konkurenčių, atžvilgiu, pakanka prieiti prie išvados, kad ji daro poveikį Bendrijos vidaus prekybai. Šios išvados nekeičia nei tai, kad pagalbos vertė yra sąlyginai nedidelė (2), nei tai, kad gavėja yra ne labai didelė arba jos užimama Bend- rijos rinkos dalis yra labai maža (3), nei juo labiau tai, kad gavėja neužsiima eksportu (4) arba beveik visą savo produk- ciją eksportuoja iš Bendrijos (5). 12. Galiausiai priemonė turi būti konkreti arba pasirinktinai remti „tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą“. Tokia pasirinktinai taikoma lengvata gali atsirasti dėl mokes- čių teisės aktų nuostatų išimties arba dėl mokesčių inspekci- jos savo nuožiūra taikomų priemonių. Tačiau tai, kad prie- monė taikoma pasirinktinai, gali būti pateisinta „sistemos prigimtimi arba bendrąja schema“ (6). Tuomet priemonė nėra (1) Teisingumo Teismo sprendimas byloje 248/84 Vokietija prieš Komi- (2) siją [1987] ECR 4013. Išskyrus pagalbą, atitinkančią de minimis taisyklę. Žr. Komisijos pra- nešimą, paskelbtą OL C 68, 1996 3 6, p. 9. (3) Sujungtos bylos C-278/92, C-279/92 ir C-280/92 Ispanija prieš Komisiją [1994] ECR I-4103. (4) Byla 102/87 Prancūzija prieš Komisiją [1998] ECR 4067. (5) Byla C-142/87 Belgija prieš Komisiją [1990] ECR I-959. (6) Byla 173/73 Italija prieš Komisiją [1974] ECR 709. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 279 laikoma pagalba kaip apibrėžta Sutarties 92 straipsnio 1 daly- je. Visi šie aspektai bus aptarti toliau. Valstybės pagalbos ir bendrųjų priemonių skirtumas 15. 1974 metais priimtu sprendimu (1) Teisingumo Teismas nus- tatė, kad bet kokia priemonė, iš dalies arba visa skirta tam tikro sektoriaus įmonėms atleisti nuo mokesčių, atsirandan- čių įprastai taikant bendrąją sistemą, „kai tokio atleidimo nuo mokesčių negalima pateisinti šios sistemos prigimtimi arba bendrąja schema“, yra laikoma valstybės pagalba. Be to, sprendime sakoma, kad „92 straipsnyje valstybės intervenci- jos priemonės apibrėžiamos pagal jų poveikį, o ne skirsto- mos pagal jų priežastis arba tikslus“. Be to, sprendime nuro- doma, kad, net jei priemonė suderina tam tikro sektoriaus mokesčius su konkuruojančiais kitų valstybių narių sekto- riaus mokesčiais, ji vis tiek laikoma pagalba. Tokių mokesčių sistemų skirtumų, kaip minėta pirmiau, 100–102 straipsniuose, negalima panaikinti vienašalėmis įmonėms, kurias labiausiai veikia mokesčių sistemų skirtu- mai, skirtomis priemonėmis. apibrėžtų, 13. Visiems valstybėje narėje veikiantiems ūkio subjektams pri- einamos mokesčių priemonės yra iš esmės bendrosios priemonės. Jos turi būti lygiomis teisėmis prieinamos visoms įmonėms, o jų apimtis de facto negali būti sumažinta, pavyz- džiui, dėl to, kad valstybė gali jas suteikti savo nuožiūra, arba dėl kitų jų praktinį poveikį sumažinti galinčių veiksnių. Tačiau ši sąlyga nesumenkina valstybių narių galių vykdyti tokią ekonominę politiką, kurią jos laiko esant tinkamiausia, ypač paskirstyti mokesčių naštą skirtingiems pramonės sek- toriaus subjektams taip, kaip jos mano esant tinkama. Jei šios priemonės vienodai taikomos visoms įmonėms ir visų pre- kių gamybai, jos nėra laikomos valstybės pagalba: 16. Todėl, mokesčių priemonei norint taikyti 92 straipsnio 1 dalį, pagrindinis kriterijus yra tai, kad priemonė suteiktų išimtį iš mokesčių sistemos tam tikroms valstybės narės įmonėms. Todėl pirma reikėtų nustatyti, kokia bendroji sistema turėtų būti taikoma. Po to turi būti išnagrinėta, ar išimtį iš sistemos arba sistemos diferencijavimą galima pateisinti mokesčių sis- temos „prigimtimi arba bendrąja schema“, t. y. ar jie tiesio- giai pagrįsti esminiais arba pagrindiniais atitinkamos valstybės narės mokesčių sistemos principais. Jei ne, prie- monė laikoma valstybės pagalba. — išimtinai techninio pobūdžio mokesčių priemonės (pa- vyzdžiui, mokesčių normų, nusidėvėjimo taisyklių ir tai- syklių dėl nuostolių perkėlimo; nuostatos, skirtos užkirsti kelią dvigubam apmokestinimui arba mokesčių vengi- mui), Pasirinktinumo ir konkretumo kriterijus — bendrųjų ekonominės politikos tikslų siekiančios priemonės, mažinant mokesčių naštą, susijusią su tam tikromis gamybos sąnaudomis (tyrimų ir taikomosios veiklos, aplinkos, mokymo, įdarbinimo). 14. Tai, kad kai kurioms įmonėms arba kai kuriems sektoriams šios mokesčių priemonės yra naudingesnės, dar nereiškia, kad jiems būtinai bus pritaikytos valstybės pagalbą reglamen- tuojančios konkurencijos taisyklės. Pavyzdžiui, visų įmonių darbuotojų apmokestinimui sumažinti skirtos priemonės santykinai didesnį poveikį daro darbui imlioms pramonės šakoms negu kapitalui imlioms pramonės šakoms, bet nebū- tinai laikomos valstybės pagalba. Panašiai ir mokesčių leng- vatos investicijoms į aplinkosaugą, tyrimus ir taikomąją veiklą arba mokymą yra naudingos tik į šias sritis investuo- tačiau irgi nebūtinai yra laikomos jančioms įmonėms, valstybės pagalba. 17. Komisijos rodo, kad sprendimų priėmimų praktika 92 straipsnio 1 dalyje nustatytas konkretumo kriterijus netai- komas tik visą valstybės teritoriją apimančioms priemonėms. Remiantis 16 dalyje nubrėžtais principais, regioninės arba vietos priemonės gali išskirti tam tikras įmones. Net ir Sutar- tyje nustatoma, kad regiono ūkio plėtrai skatinti skirtos priemonės yra laikomos valstybės pagalba. 92 straipsnio 3 dalies a ir c punktai aiškiai numato šiai pagalbai leidžian- čias nukrypti nuostas nuo 92 straipsnio 1 dalyje nustatytų bendrųjų nesuderinamumo principų. 18. Sutartis aiškiai numato, kad konkrečiam sektoriui skirtai prie- monei taikoma 92 straipsnio 1 dalis. 92 straipsnio 1 dalis aiš- kiai įtraukia „tam tikrų prekių gamybą“ į kriterijus, taikomus siekiant nustatyti, ar pagalbą turėtų stebėti Komisija. (1) Žr. 8 išnašą. 280 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. Vadovaujantis tvirtai nusistovėjusia praktika ir precedentų teise, mokesčių priemonė, kurios pagrindinis tikslas yra ska- tinti vieną arba kelis veiklos sektorius, yra laikoma pagalba. Ta pati nuostata taikoma ir priemonei, suteikiančiai lengva- tines sąlygas tik nacionalinių prekių eksportui (1). Be to, Komisija yra tos nuomonės, kad visiems tarptautiniu lygiu konkuruojantiems sektoriams skirta priemonė turi būti lai- koma pagalba (2). Todėl visam ūkio sektoriui taikoma lei- džianti nukrypti nuostata iš įmonių mokesčio bazinės nor- mos yra laikoma, išskyrus tam tikrus atvejus (3), valstybės pagalba, kaip ir Komisijos priimtame sprendime dėl viso gamybos pramonės sektoriaus (4). 19. Keliose valstybėse narėse įmonėms, atsižvelgiant į jų statusą, taikomos skirtingos mokesčių taisyklės. Pavyzdžiui, kai kurios viešosios įmonės yra atleistos nuo vietos mokesčių arba nuo įmonės mokesčių. Tokios taisyklės, suteikiančios palankesnes sąlygas įmonėms, turinčioms viešųjų įmonių sta- tusą ir užsiimančioms ūkine veikla, gali būti laikomos valstybės pagalba kaip apibrėžta Sutarties 92 straipsnyje. 20. Kai kurios mokesčių lengvatos kartais taikomos tik tam tikro tipo įmonėms, kai kurioms jų funkcijoms (grupės vidaus paslaugos, tarpininkavimas arba koordinavimas) arba tam tikrų prekių gamybai. Jos gali būti laikomos valstybės pagal- ba, kaip nurodyta 92 straipsnio 1 dalyje, nes jos suteikia išskirtines sąlygas tam tikroms įmonėms arba tam tikrų pre- kių gamybai. ūkio subjektų atžvilgiu gali reikšti, jog individualiai taikoma bendroji priemonė įgyja pasirinktinumo požymių, ypač jei įgaliojimai, leidžiantys veikti savo nuožiūra, taikomi ne tik paprastam objektyviais kriterijais pagrįstam mokestinių pajamų valdymui (5). 22. Aiškinant mokesčių taisykles kasdieniniame darbe mokesčių inspekcijoms neturi būti palikta galimybių suteikti įmonėms tam tikrų sąlygų savo nuožiūra. Bet koks bendrųjų mokesčių taisyklių neatitinkantis ir atskiroms įmonėms naudingas administracijos sprendimas iš esmės verčia daryti prielaidą dėl valstybės pagalbos ir todėl turi būti smulkiai išnagrinėtas. Jei administraciniai sprendimai tik aiškina bendrąsias taisyk- les, prielaida, kad pagalba galėjo būti suteikta, nedaroma. Val- džios institucijų priimtų sprendimų neskaidrumas ir gali- mybė juos įvairiai aiškinti, kuria jos kartais pasinaudoja, leidžia daryti prielaidą, kad, kad ir kaip ten būtų, kartais jų poveikis gali būti toks. Tačiau dėl to valstybės narės yra nė kiek ne mažiau pajėgios užtikrinti savo mokesčių mokėtojams bendrųjų mokesčių taisyklių teisinį aiškumą ir nuspėjamumą. Leidžiančios nukrypti nuostatos dėl „sistemos prigimties arba bendrosios schemos“ pagrindimas 23. Nors kai kurios priemonės taikomos diferencijuotai, tai nebū- tinai reiškia, kad jos turi būti laikomos valstybės pagalba, savo ekonominio pavyzdžiui, priemonės, kurios dėl pagrindo yra būtinos mokesčių sistemos veikimui ir veiksmingumui (6). Tai pagrįsti turi valstybė narė. Mokesčių inspekcijos nuožiūra taikoma administracinė praktika 21. Kai kurių mokesčių inspekcijų savo nuožiūra įgyvendintoms priemonėms gali būti taikomas 92 straipsnis. Teisingumo Teismas pripažįsta, kad priemonių taikymas savo nuožiūra (1) Sujungtos bylos 6 ir 11/69 Komisija prieš Prancūziją [1969] ECR 561. (2) 1996 m. gruodžio 4 d. Komisijos sprendimas 97/239/EB dėl „Mari- bel bis/ter“ bylos (OL L 95, 1997 4 10, p. 25) (dabar sub judice, byla C-75/97). (3) Ypač žemės ūkį ir žuvininkystę, žr. 27 dalį. (4) 1998 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimas dėl bylos dėl Airijos įmo- nių mokesčio (SG(98) D/7209), dar neskelbtas. turtą. Skirtingose valstybėse narėse 24. Progresyvūs pajamų arba pelno mokesčiai grindžiami tikslu perskirstyti turto nusidėvėjimo skaičiavimas ir atsargų vertinimo metodai yra skirtingi, tačiau šie metodai gali būti neatskiriami nuo mokes- čių sistemų, kurioms jie priklauso. Taip pat gali skirtis ir skir- tingų valstybių narių fiskalinių skolų surinkimo būdai. Galiausiai kai kurias nuostatas gali pateisinti objektyvūs skir- tumai tarp mokesčių mokėtojų. Jei mokesčių inspekcija gali (5) Byla C-241/94 Prancūzija prieš Komisiją (Kimberly Clark Sopalin) [1996] ECR I-4551. (6) 1996 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas 96/369/EB dėl fiskalinės pagalbos, suteiktos Vokietijos oro linijoms nuvertėjimo skaičiavimo lengvatomis (OL L 146, 1996 6 20, p. 42). 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 281 savo nuožiūra skirtingoms įmonėms ir skirtingiems sekto- riams nustatyti skirtingus nusidėvėjimo laikotarpius arba skirtingus turto vertinimo būdus, galima daryti prielaidą, kad pagalba galėjo būti suteikta. Taip pat tokią prielaidą galima daryti, jei fiskalinė administracija skirtingoms fiskalinėms skoloms taiko skirtingas nuostatas, siekdama ne tinkamiau- siai išieškoti mokesčių skolas iš atitinkamos įmonės, o kitų tikslų. 25. Žinoma, įmonė negali būti apmokestinama pelno mokesčiu, jei pelno nėra. Todėl mokesčių sistemos prigimtimi galima pateisinti tai, kad nesiekiančios pelno įmonės, tokios kaip fondai arba asociacijos, yra atleidžiamos nuo pelno mokes- čių, jei jos to pelno negali uždirbti. Be to, mokesčių sistemos prigimtimi galima pateisinti ir tai, kad visą pelną savo nariams paskirstantys kooperatyvai nėra apmokestinami, jei apmo- kestinami jų nariai. 26. Nederėtų painioti išorinių tam tikrai mokesčių schemai pri- skirtų uždavinių (pavyzdžiui, socialinių arba regioninių užda- vinių) ir pačiai mokesčių sistemai būdingų uždavinių. Pagrin- dinė mokesčių sistemos užduotis yra surinkti pajamas valstybės išlaidoms finansuoti. Kiekviena įmonė mokesčius turi mokėti tik kartą. Todėl, vadovaujantis mokesčių sistemos logika, turėtų būti atsižvelgiama į valstybėje, kurioje įmonė yra įsikūrusi, sumokamus mokesčius. Ši mokesčių taisyklė turi tam tikrų išimčių, tačiau jas sunku pateisinti mokesčių sistemos logika. Tai atvejai, kai, pavyzdžiui, palankesnės sąly- gos taikomos už valstybės ribų įsikūrusioms bendrovėms, o ne įsikūrusioms joje, arba kai mokesčių lengvatos suteikia- mos įmonių pagrindinėms buveinėms arba įmonėms, tei- kiančioms tam tikras paslaugas (pavyzdžiui, finansų paslau- gas) grupės viduje. C. Valstybės pagalbos, teikiamos mokesčių priemonėmis suderinamumas su bendrąja rinka 28. Net jei mokesčių priemonė yra laikoma pagalba, kuriai tai- koma 92 straipsnio 1 dalis, jai, kaip ir kitaip suteikiamai pagalbai, gali būti taikoma viena iš 92 straipsnio 2 ir 3 dalyse numatytų leidžiančių nukrypti nuostatų nuo nesuderina- mumo su bendrąja rinka principo. Be to, jei valstybė įparei- gojo gavėją, nesvarbu, ar tai būtų privati ar viešoji įmonė, teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, pagalbai taip pat gali būti taikomos Sutarties 90 straipsnio nuostatos (2). 29. Komisija negali suteikti leidimo teikti pagalbą, pažeidžiančią ir Sutarties nustatytas taisykles, ypač susijusias su diskrimi- nacijos draudimu ir įsisteigimo teise, ir antrinės teisės dėl apmokestinimo nuostatas (3). Vadovaujantis 169 straipsniu, šie aspektai lygiai taip pat gali būti atskiros procedūros objek- tas. Remiantis precedentų teise, tie pagalbos aspektai, kurie yra neatskiriamai susiję su pagalbos objektu ir prieštarauja konkrečioms Sutarties nuostatoms, išskyrus 92 ir 93 straips- nius, turi būti nagrinėjami, taikant 93 straipsnio procedūrą, esančią bendro pagalbos suderinamumo arba nesuderina- mumo nagrinėjimo dalimi. 30. Tai, kad remiantis elgesio kodeksu mokesčių priemonė įver- tinta kaip žalinga, neturi įtakos galimam jos įvertinimui kaip valstybės pagalba. Tačiau vertinant fiskalinės pagalbos sude- rinamumą su bendrąja rinka turi būti atsižvelgta, inter alia, į remiantis elgesio kodeksu nustatomą pagalbos poveikį. jei 27. Specialiąsias nuostatas, nenumatančias jų taikymo savo nuo- žiūra, pavyzdžiui, leidžiančias nustatyti fiksuotus mokesčius (pavyzdžiui, žemės ūkio arba žuvininkystės sektoriams), galima pateisinti sistemos prigimtimi arba bendrąja schema, pavyzdžiui, jos atsižvelgia į tam tikriems sektoriams būdingus specialiuosius buhalterinės apskaitos reikalavimus arba turtą sudarančios žemės svarbą. Todėl tokios nuostatos nėra laikomos valstybės pagalba. Galiausiai logiką, kuria grin- džiamos tam tikros specialiosios nuostatos dėl mažųjų ir vidutinių įmonių apmokestinimo (įskaitant mažąsias žemės ūkio įmones (1) galima palyginti su logika, kuria grindžiami progresyvūs mokesčiai. (1) Žemės ūkio sektoriaus ūkio subjektai, turintys ne daugiau kaip 10 metinių darbo padalinių. 31. Jei fiskalinė pagalba suteikiama siekiant paskatinti įmones imtis tam tikrų projektų (pavyzdžiui, investicijų), ir tik pro- jektui įgyvendinti reikalingų sąnaudų dydžio, ji iš esmės yra subsidija, todėl jai turi būti taikomos tokios pat nuostatos. Vis dėlto tokioms priemonėms turi būti nustatytos pakanka- mai skaidrios taisyklės, įvertinti suteiktas lengvatas. leidžiančios kiekybiškai (2) Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-106/95 FFSA ir kiti prieš Komisiją [1997] ECR II-229. Teisingumo Teismo įsakymas byloje C-174/97 P [1998] I-1303. (3) Byla 74/76 Iannelli prieš Meroni [1977] ECR 557. Taip pat žr. bylas 73/79 Sovraprezzo [1980] ECR 1533, T-49/93 SIDE [1995] ECR II-2501 ir sujungtas bylas C 142 ir 143/80 Salengo [1981] ECR 1413. 282 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. kuriai papildomos sąnaudos nėra labai reikšmingos, pavyzdžiui, finansinės veiklos transporto sąnaudos, dėl kurių būtų galima nemokėti mokesčių, — būtų išnagrinėtos atsižvelgiant į Bendrijos kontekstą (4). Jas nagrinėdama Komisija turi atsižvelgti į visus neigia- mus padarinius, kurių valstybės narės dėl tokių priemo- nių gali patirti. ex ante 32. Nuostatos dėl mokesčių lengvatų dažniausiai yra bendro pobūdžio: jos nėra susietos su konkrečių projektų įgyvendi- nimu, taip jos mažina einamąsias įmonės išlaidas, kad vėliau, Komisijai atliekant tyrimą, neįmanoma tiksliai nustatyti, kiek jos buvo sumažintos. Tokios priemonės laiko- mos „pagalba veiklai“. Pagalba veiklai yra iš esmės drau- džiama. Šiuo metu Komisija duoda leidimą ją suteikti tik išimties tvarka ir tik esant tam tikroms sąlygoms, pavyzdžiui, laivų statyboje suteikiama tam tikro tipo pagalba aplinkos apsaugai (1), o regionams, įskaitant labai nutolusius regionus, kuriems taikomas 92 straipsnio 3 dalies a punktas, pritai- koma leidžianti nukrypti nuostata dėl pagalbos, jei pagalbos tikslingumas tinkamai pagrindžiamas ir jos dydis atitinka ja ištaisyti planuojamų trukdžių mastą (2). Ji iš esmės turi būti (išskyrus dvi toliau paminėtas pagalbos kategorijas) propor- cingai mažinama ir ribotos trukmės. Šiuo metu transporto pagalba veiklai gali būti leidžiama labai nutolusiems regio- nams ir tam tikriems Šiaurės šalių regionams, turintiems nedaug gyventojų ir kur labai blogos susisiekimo sąlygos. Neleidžiama suteikti pagalbos veiklai, jei ji skirta eksportui tarp valstybių narių remti. Lengvatines sąlygas jūrų trans- porto sektoriui suteikiančiai valstybės pagalbai taikomos spe- cialiosios šiam sektoriui skirtos taisyklės (3). D. Tvarka 33. Jei Komisija yra tos nuomonės, kad valstybės pagalba yra suderinama su bendrąja rinka, tam tikros teritorijos ūkio plėtrai skatinti skirta pagalba turi būti „proporcinga numaty- tiems tikslams ir nukreipta į juos“. Regioninei pagalbai tirti taikomi kriterijai leidžia atsižvelgti į galimą poveikį, ypač tam tikrą poveikį, nustatomą taikant elgesio kodeksą. Jei leidžianti nukrypti nuostata taikoma vadovaujantis regioniniais krite- rijais, Komisija privalo užtikrinti, kad atitinkamos priemonės: 34. 93 straipsnio 3 dalis nustato, kad valstybės narės privalo informuoti Komisiją apie visus savo „planus teikti arba tiks- linti pagalbą“, ir numato, kad jokia pasiūlyta priemonė negali įsigalioti be išankstinio Komisijos patvirtinimo. Ši tvarka tai- koma visai pagalbai, įskaitant mokesčių pagalbą. — skatintų regioninę plėtrą ir būtų susijusios su vietinio poveikio veikla. Ofšorinių įmonių steigimas paprastai pakankamai neremia vietos ūkio, nes jų poveikis yra nedidelis, — būtų susijusios su tikrais regioniniais trukdžiais. Turi būti išnagrinėta, ar regioniniai trukdžiai neapsunkina veiklos, 35. Jeigu Komisija nustato, kad valstybės pagalbai, įsigaliojusiai pažeidžiant šią taisyklę, negali būti taikoma jokia Sutarties išimtis dėl atleidimo nuo mokesčių, ji yra nesuderinama su bendrąja rinka ir todėl valstybė narė privalo ją susigrąžinti, nebent tai prieštarauja bendriesiems Bendrijos teisės princi- pams, ypač teisėtiems lūkesčiams, kurių gali sukelti Komisi- jos elgesys. Mokesčių priemonėmis suteikus valstybės pagal- bą, susigrąžintina suma apskaičiuojama palyginus iš tiesų sumokėtus mokesčius ir sumą, kuri turėjo būti sumokėta, jei būtų pritaikyta bendrai taikoma taisyklė. Prie šios bazinės sumos pridedamos palūkanos. Taikytina palūkanų norma yra lygi orientacinei normai, naudojamai regioninei pagalbai pri- lygintai negrąžintinai paskolai apskaičiuoti. 36. 93 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad Komisija „kartu su valstybėmis narėmis nuolat kontroliuoja visas tose valstybėse esamas pagalbos sistemas“. Ši kontrolė taikoma ir mokesčių priemonėmis suteiktai valstybės pagalbai. Siekdamos tokią kontrolę užtikrinti, valstybės narės kasmet turi pateikti Komi- sijai ataskaitas apie jose veikiančias valstybės pagalbos siste- mas. Ataskaitose dėl mokesčių nuolaidų arba atleidimo nuo mokesčių visai arba iš dalies turi būti pateiktas negautų (1) Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai (OL C 72, 1994 3 10, p. 3). (2) Nacionalinės regioninės pagalbos gairės (OL C 74, 1998 3 10, p. 9). (3) Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (OL C 205, 1997 7 5, p. 5). (4) Byla 730/79 Philip Morris prieš Komisiją [1980] ECR 2671. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 283 biudžeto pajamų įvertinimas. Jas išnagrinėjusi, Komisija gali pasiūlyti valstybei narei pakeisti arba panaikinti schemą, jei ji, jos nuomone, yra nesuderinama arba nebesuderinama su bendrąja rinka. suteiktą mokesčių pagalbą ir veikiančias sistemas. Šis prane- šimas skelbiamas siekiant nustatyti gaires, todėl jis nėra išsa- mus. Nagrinėdama konkrečius atskirus atvejus, Komisija atsižvelgs į konkrečias aplinkybes. E. Įgyvendinimas 37. Vadovaudamasi šiame pranešime nustatytomis gairėmis ir jas paskelbusi, Komisija nagrinės mokesčių pagalbos planus, apie kuriuos jai buvo pranešta, neteisėtai valstybėse narėse 38. Kaip šis pranešimas turi būti taikomas, Komisija nagrinės praėjus dvejiems metams nuo jo paskelbimo


title: Reglamento (CE) n° 2672/98 de la Comisión de 10 de diciembre de 1998 relativo a las ofertas comunicadas para la exportación de cebada en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 1078/98

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
cereals
export refund
third country

formats: pdf print

text: L 336/36 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 11. 12. 98 REGLAMENTO (CE) No 2672/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 10 de diciembre de 1998 relativo a las ofertas comunicadas para la exportaci(cid:155)n de cebada en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 1078/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), Visto el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen determi- nadas disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesi(cid:155)n de las restituciones a la exportaci(cid:155)n y las medidas que deben adoptarse en caso de perturbaci(cid:155)n en el sector de los cereales (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2513/98 (4), y, en particular, su ar- t(cid:146)culo 4, Considerando que el Reglamento (CE) no 1078/98 de la Comisi(cid:155)n (5) ha abierto una licitaci(cid:155)n para la restituci(cid:155)n y/o el gravamen a la exportaci(cid:155)n de cebada a todos los terceros pa(cid:146)ses; Considerando que, con arreglo al art(cid:146)culo 7 del Regla- mento (CE) no 1501/95, la Comisi(cid:155)n, bas(cid:145)ndose en las ofertas comunicadas puede decidir, con arreglo al procedi- miento previsto en el art(cid:146)culo 23 del Reglamento (CEE) no 1766/92, que no dar(cid:145) curso a la licitaci(cid:155)n; Considerando que, teniendo en cuenta, en particular, los criterios previstos en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95, no resulta oportuno proceder a la fijaci(cid:155)n de una restituci(cid:155)n m(cid:145)xima o un gravamen m(cid:146)nimo; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 No se dar(cid:145) curso a las ofertas comunicadas del 4 al 10 de diciembre de 1998 en el marco de la licitaci(cid:155)n para la restituci(cid:155)n o el gravamen a la exportaci(cid:155)n de cebada contemplada en el Reglamento (CE) no 1078/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 11 de diciembre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 10 de diciembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 313 de 21. 11. 1998, p. 16. (5) DO L 154 de 28. 5. 1998, p. 20


title: Komission asetus (EY) N:o 2671/98, annettu 10 päivänä joulukuuta 1998, asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitetun ohran vientiä koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta

text: 11. 12. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 336/35 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2671/98, annettu 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitetun ohran vienti(cid:132) koskevan tarjouskilpailun osana toimitettujen tarjousten osalta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyist(cid:132) yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)ist(cid:132) vientitukien my(cid:148)nt(cid:132)misen ja h(cid:132)iri(cid:148)tilanteessa toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2513/98 (4), sen 7 artiklan, ja erityisesti sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) Espanjasta kaikkiin kolmansiin maihin viet(cid:132)v(cid:132)n ohran vientitukea koskeva tarjouskilpailu on avattu komission asetuksella (EY) N:o 1564/98 (5), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2309/98 (6), asetuksen (EY) N:o 1501/95 7 artiklan mukaan komissio voi toimitettujen tarjousten perusteella asetuksen (ETY) N:o 1766/92 23 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) menettely(cid:132) noudat- taen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) tarjouskilpailun ratkaisematta j(cid:132)tt(cid:132)misest(cid:132), erityisesti asetuksen (EY) N:o 1501/95 1 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt perusteet huomioon ottaen ei ole aiheellista vahvistaa enimm(cid:132)istukea ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Tarjouskilpailu j(cid:132)tet(cid:132)(cid:132)n ratkaisematta niiden tarjousten osalta, jotka on toimitettu 4 ja 10 p(cid:132)iv(cid:132)n joulukuuta 1998 v(cid:132)lisen(cid:132) aikana osana asetuksessa (EY) N:o 1564/98 tarkoitettua ohran vientitukea koskevaa tarjouskilpailua. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7 (4) EYVL L 313, 21. 11. 1998, s. 16 (5) EYVL L 203, 21. 7. 1998, s. 6 (6) EYVL L 288, 27. 10. 1998, s. 11


title: Commission Regulation (EC) No 2661/98 of 10 December 1998 amending Regulation (EC) No 2578/98 on the supply of cereals as food aid

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
Peru
award of contract
cereal flour
common wheat
food aid

text: L 336/10 EN Official Journal of the European Communities 11. 12. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 2661/98 of 10 December 1998 amending Regulation (EC) No 2578/98 on the supply of cereals as food aid THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EC) No 1292/96 of 27 June 1996 on food-aid policy and food-aid manage- ment and special operations in support of food security (1), and in particular Article 24(1)(b) thereof, Whereas Commission Regulation (EC) No 2578/98 (2) issued an invitation to tender for the supply, as food aid, of cereals; whereas some of the conditions specified in the Annex to that Regulation should be altered; January 1999, all references to the ecu in legal instru- ments are to be replaced by references to the euro at the rate of EUR 1 to ECU 1, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The Annex to Regulation (EC) No 2578/98 is replaced by the Annex to this Regulation. Article 2 Whereas Article 2 of Council Regulation (EC) No 1103/ 97 of 17 June 1997 on certain provisions relating to the the euro (3) provides that, as from 1 introduction of This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 10 December 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 166, 5. 7. 1996, p. 1. (2) OJ L 322, 1. 12. 1998, p. 24. (3) OJ L 162, 19. 6. 1997, p. 1. 11. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities L 336/11 ANNEX ‘ANNEX LOT A 1. Action No: 1523/95 2. Beneficiary (2): Peru 3. Beneficiary’s representative: Programa Nacional de Asistencia Alimentaria (PRONAA), av. Argentina 3017, El Callao (fax (55 14) 426 54 10) 4. Country of destination: Peru 5. Product to be mobilised: common wheat flour 6. Total quantity (tonnes net): 2 340 7. Number of lots: one 8. Characteristics and quality of the product (3) (5) (9) (10): see OJ C 114, 29. 4. 1991, p. 1 (II. B(1)(a)) 9. Packaging (7): see OJ C 267, 13. 9. 1996, p. 1 (2. 2. A(1)(c), 2(c) and B(1)) 10. Labelling or marking (6): see OJ C 114, 29. 4. 1991, p. 1 (II. B(3)) — language to be used for the markings: Spanish ‘Distribuci(cid:155)n gratuita' — supplementary markings: 11. Method of mobilisation of the product: the Community market 12. Specified delivery stage: free at destination (8) (10) 13. Alternative delivery stage: free at port of shipment — fob stowed 14. (a) Port of shipment: — (b) Loading address: — 15. Port of landing: — 16. Place of destination: PRONAA warehouse (see point 3) — port or warehouse of transit: — — overland transport route: — 17. Period or deadline of supply at the specified stage: — first deadline: 14. 3. 1999 — second deadline: 28. 3. 1999 18. Period or deadline of supply at the alternative stage: — first deadline: — second deadline: 1 — 14. 2. 1999 15 — 28. 2. 1999 19. Deadline for the submission of tenders (12 noon, Brussels time): — first deadline: 5. 1. 1999 — second deadline: 19. 1. 1999 20. Amount of tendering guarantee: EUR 5 per tonne 21. Address for submission of tenders and tendering guarantees (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn Mr T. Vestergaard, B(cid:131)timent Loi 130, bureau 7/46, Rue de la Loi/ Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel telex 25670 AGREC B; fax (32 2) 296 70 03/296 70 04 (exclusively) 22. Export refund (4): refund applicable on 31. 12. 1998, fixed by Commission Regulation (EC) No 2561/98 (OJ L 320, 28. 11. 1998, p. 32) L 336/12 EN Official Journal of the European Communities 11. 12. 98 Notes: (1) Supplementary information: Andr(cid:130) Debongnie (tel. (32 2) 295 14 65). Torben Vestergaard (tel. (32 2) 299 30 50). (2) The supplier shall contact the beneficiary or its representative as soon as possible to establish which consignment documents are required. (3) The supplier shall deliver to the beneficiary a certificate from an official entity certifying that for the product to be delivered the standards applicable, relative to nuclear radiation, in the Member State concerned, have not been exceeded. The radioactivity certificate must indicate the caesium-134 and -137 and iodine-131 levels. (4) Commission Regulation (EC) No 259/98 (OJ L 25, 31. 1. 1998, p. 39), is applicable as regards the export refund. The date referred to in Article 2 of the said Regulation is that indicated in point 22 of this Annex. The supplier’s attention is drawn to the last subparagraph of Article 4(1) of the above Regulation. The photocopy of the export licence shall be sent as soon as the export declaration has been accepted (fax (32 2) 296 20 05). (5) The supplier shall supply to the beneficiary or its representative, on delivery, the following document: — phytosanitary certificate. (6) Notwithstanding OJ C 114, point II. B(3)(c) is replaced by the following: ‘the words “European Community”'. (7) Since the goods may be rebagged, the supplier must provide 2 % of empty bags of the same quality as those containing the goods, with the marking followed by a capital ‘R'. (8) In addition to the provisions of Article 14(3) of Regulation (EC) No 2519/97, vessels chartered shall not appear on any of the four most recent quarterly lists of detained vessels as published by the Paris Memorandum of Understanding on Port State Control (Council Directive 95/21/EC (OJ L 157, 7. 7. 1995, p. 1)). (9) The flour must be enriched by the addition of 30 mg iron per kilogram. (10) The supplier shall bear the ‘ENAPU' costs in the port of landing. '


eurovoc_concepts:
USSR
agricultural product
food aid
intervention stock
supply

formats: html pdf print

text: C 408/12 EN Official Journal of the European Communities 29. 12. 98 II (Preparatory Acts) COMMISSION Proposal for a Council Regulation (EC) on a programme to supply agricultural products to the Russian Federation (98/C 408/08) COM(1998) 725 final - 98/0343(CNS) (Submitted by the Commission on 10 December 1998) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 43 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having Parliament, regard to the opinion of the European Whereas the Commission has agricultural products in stock as a result of intervention measures; Whereas there are already considerable gaps in the supply of certain agricultural products to the Russian market, which are likely to become worse in the coming months; the Whereas already mobilised to deal with this situation and the Union must also assume its responsibilities; international community is Whereas requirements to ensure that the operation is properly carried out should be laid down and provision made for supply to be staggered; whereas particulars of the actual organisation of including product destination, must be set out in a memorandum to be concluded between the Community and Russia; whereas under the memorandum the Russian authorities must be responsible for selling the products on local markets at prices that do not disturb them and for using the net receipts for social measures; the operation, the Commission should be authorised Whereas to negotiate and conclude this agreement; whereas to help achieve the ends of the operation the Commission should be authorised to take all necessary action, including deferral or suspension of supply according to the diffi(cid:220) culties encountered, if the requirements set are no longer being met; for monitoring, Whereas the Commission is calling on outside technical and assistance evaluation of the proper conduct of the operation, including on the territory of the Russian Federation; whereas, for reasons of urgency, the Commission may in restricted procedures or private contracts, use particular for monitoring and control; auditing, control the diversity of taking account of Whereas agricultural products should therefore be made available to Russia in order to improve its food supply local position, situations and without compromising the trend to a free market in food; whereas moreover as an exceptional measure it is intervention products that should be sent in the first place to Russia either as they are, or after processing; whereas it should finally also be possible to mobilise agricultural products on the Community market where no intervention stocks are available; Whereas, despite all the precautions which have been involves and will be taken, the operation inherent risks; inevitably Whereas rules applying to the execution of the operation should be adopted by the Commission through the procedures in force for common agricultural policy purposes; this operation will help Whereas the precarious situation of the Russian population and at the same time help to regularise the agricultural markets; improve to Whereas imperative that products reach their destination as soon as possible; in view of the need is it 29. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities C 408/13 whereas supply should begin immediately and its cost be met by the Guarantee Section of the European Agri(cid:220) cultural Guidance and Guarantee Fund, priate processing in the Community, shall be determined by public tendering procedure or, for reasons of urgency or routing difficulty, by restricted tendering procedure. HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 1. (cid:218)(cid:217)Under the terms of this Regulation free supply shall be made to Russia of agricultural products as referred to in Article 3 that are either available following inter(cid:220) vention or if not so available will be mobilised on the Community market. 2. (cid:218)(cid:217)The products shall be supplied to the neediest regions as identified by joint agreement between the Community and Russia. 3. (cid:218)(cid:217)Supply shall be staggered as determined in consul(cid:220) tation with the Russian authorities. 4. (cid:218)(cid:217)The terms of the operation shall be the subject of a memorandum between the Community and Russia negotiated and concluded by the Commission. They shall include, on the responsibility of the Russian authorities, sale of the products supplied on local markets at prices whereby the regional market will not be disturbed and also the principle of exclusive allocation of the net receipts of sales to social measures. Exceptionally the products supplied may be distributed free to the neediest people of the regions concerned. The memorandum shall also cover assistance and coop(cid:220) eration by the Russian authorities in any monitoring, auditing, control and evaluation activities to be carried out within Russian territory, in particular by the Court of Auditors or by outside bodies delegated by the Commission for the purpose. Article 2 1. (cid:218)(cid:217)The products shall be supplied unprocessed or after processing in the Community. foodstuffs 2. (cid:218)(cid:217)The measures may also available or which may be obtained on the market by payment with products coming from intervention stocks and belonging to the same group of products. relate to 3. (cid:218)(cid:217)Supply costs, to ports or frontier points, unloading excluded, and where appro(cid:220) including transport 4. (cid:218)(cid:217)Export refunds on agricultural products shall not be granted on products supplied under this Regulation. Article 3 The maximum quantities for free supply shall be: -(cid:217)1(cid:216)000(cid:216)000 tonnes of common wheat of breadmaking quality, -(cid:217)500(cid:216)000 tonnes of rye of breadmaking quality, -(cid:217)50(cid:216)000 tonnes of milled rice, -(cid:217)100(cid:216)000 tonnes of pig carcases, -(cid:217)150(cid:216)000 tonnes of beef carcases, -(cid:217)50(cid:216)000 tonnes of skimmed milk powder. Article 4 1. (cid:218)(cid:217)The Commission shall be responsible for execution of the operation under the terms of this Regulation. The Commission shall defer execution of one or more instalments of the operation or suspend it if it is not ensured that the operation is being carried out satisfac(cid:220) torily, in particular if the provisions of the memorandum referred to in Article 1(4) are not being respected. It shall take all necessary action to ensure that supply is effected at the stage planned. The Commission shall, by means of open or restricted invitations to tender or private contracts, as provided for in the Financial Regulation, call on outside technical assistance and evaluation of the proper conduct of the operation, including on Russian territory. for monitoring, auditing, control 2. (cid:218)(cid:217)Detailed rules for the application of this Regulation shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92 or, as appropriate, the corresponding articles of the other regulations on the common organisation of markets. C 408/14 EN Official Journal of the European Communities 29. 12. 98 Article 5 The book value of agricultural products from inter(cid:220) vention shall be determined in accordance with the procedure laid down in Article 13 of Council Regulation (EEC) No 729/70(cid:216)(˛). Article 6 Action under this Regulation shall be covered by Article 3 of Regulation (EEC) No 729/70, including the costs (˛)(cid:217)OJ L 94, 28. 4. 1970, p. 13. Regulation as last amended by Regulation (EC) No 1287/95 (OJ L 125, 8. 6. 1995, p. 1). arising from the application of the last subparagraph of Article 4(1) of this Regulation. Article 7 This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding directly applicable in all Member States. in its entirety and Proposal for a Council Regulation (EC) regarding the implementation of measures to intensify the EC(cid:220)Turkey customs union (98/C 408/09) COM(1998) 600 final - 98/0299(CNS) (Submitted by the Commission on 22 October 1998) THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Whereas the Cardiff European Council pointed out that the European strategy would require financial support; Having regard to the Treaty establishing the European Community and in particular Article 235 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Having Parliament, regard to the Opinion of the European Whereas the Luxembourg European Council on 12 and 13 December 1997 confirmed that Turkey was eligible to accede to the European Union; Whereas on 4 March 1998 the Commission presented to the Council a communication entitled the European strategy for Turkey: the Commission’s initial operational proposals to prepare Turkey for accession; Whereas the Cardiff European Council on 15 and 16 June 1998 welcomed the Commission’s communication as a platform for developing relations between the European Union and Turkey on a sound and evo(cid:220) lutionary basis; Whereas the Commission was requested by the Cardiff European Council to table any proposals which would be required to implement the European strategy; Whereas, since the EC(cid:220)Turkey customs union came into force on 31 December 1995, Turkey has been pushing ahead with economic reform; Whereas the provisions of this Regulation are based on respect for democratic principles, the rule of law, human rights and fundamental freedoms and respect for inter(cid:220) national the European Community and its Member States; law, which underpin the policies of Whereas the Community attaches great importance to the process on which Turkey has embarked to improve its democratic practices, promote respect for funda(cid:220) mental human rights and more closely involve civil society in its development; financial reference amount within Whereas a the meaning of point 2 of the Declaration of the European Parliament, the Council and the Commission of 6 March 1995 has been included in this Regulation for the period 1999(cid:220)2001, although it does not affect the competence of the budgetary authority as defined by the Treaty;


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2665/98 af 10. december 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2782/76 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser for indførsel af præferencesukker

eurovoc_concepts:
import
import licence
quantitative restriction
sugar
tariff preference

text: L 336/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2665/98 af 10. december 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2782/76 om fastsættelse af gennemførelses- bestemmelser for indførsel af præferencesukker KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1148/ 98 (2), særlig artikel 13, og ud fra følgende betragtninger: Ved Kommissionen forordning (EF) nr. 1033/98 (3) blev artikel 45 i forordning (EØF) nr. 3719/88 (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/98 (5), ændret, hvorved de mængder, der p(cid:134) grund af tolerancen i artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88 overskrider den mængde, der er anført i importlicensen, udelukkes fra præferenceordningen; i artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2782/76 af 17. november 1976 om fastsættelse af gennemførelses- bestemmelser for indførsel af præferencesukker (6), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 1714/88 (7), er det fastsat, at Kommissionen henregner en mængde, der overstiger den gældende aftalte mængde, til den følgende leverings- periode; ved delleveringer af fastlægges den indførte mængde udtrykt som hvidt sukker først rent faktisk efter analyse eller raffinering af nævnte r(cid:134)sukker; anvendelsen af artikel 45 i forordning (EØF) nr. 3719/88 vil f(cid:134) for alvorlige konsekvenser for de erhvervsdrivende set ud fra et økonomisk synspunkt; det er derfor uberet- tiget lade præferenceordningen gælde de mængder, der indføres under tolerancen; artikel 45 i forordning (EØF) nr. 3719/88 bør derfor fraviges; r(cid:134)sukker ikke at for at sikre lige behandling bør indførsler i et og samme afsætnings(cid:134)r underkastes de samme regler; undtagelsen bør derfor anvendes med virkning fra ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1033/98; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Sukker — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 I artikel 8 i følgende ændringer: forordning (EØF) nr. 2782/76 foretages 1) den nuværende tekst bliver herefter til stk. 1 2) som stk. 2 indsættes: »2. Uanset artikel 45 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 (*) omfattes de mængder, der indføres under den positive tolerance i artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88, af præferenceord- ningen, hvis de er ledsaget af det i artikel 6 omhand- lede certifikat eller af den i artikel 7 omhandlede attest. (*) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. « Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes for licenser, der ansøges om fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1033/98. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 148 af 19. 5. 1998, s. 4. (4) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. (5) EFT L 149 af 20. 5. 1998, s. 11. (6) EFT L 318 af 18. 11. 1976, s. 13. (7) EFT L 152 af 18. 6. 1988, s. 23


title: Regulamento (CE) nº 2665/98 da Comissão de 10 de Dezembro de 1998 que altera o Regulamento (CE) nº 2782/76 que estabelece as modalidades de aplicação para a importação dos açúcares preferenciais

text: L 336/20 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 11. 12. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 2665/98 DA COMISS(cid:212)O de 10 de Dezembro de 1998 que altera o Regulamento (CE) nº 2782/76 que estabelece as modalidades de aplica(cid:135)(cid:209)o para a importa(cid:135)(cid:209)o dos a(cid:135)(cid:156)cares preferenciais A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector do a(cid:135)(cid:156)car (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1148/98 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o seu artigo 13º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 1033/98 da Comiss(cid:209)o (3) alterou o artigo 45º do Regulamento (CEE) nº 3719/88 (4), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1044/98 (5), tendo exclu(cid:146)do do benef(cid:146)cio do regime preferencial as quantidades que, em virtude da toler(cid:131)ncia prevista no nº 4 do artigo 8º do Regulamento (CEE) nº 3719/88, excedam a quantidade indicada no certificado de import(cid:131)ncia; Considerando que o Regulamento (CEE) nº 2782/76 da Comiss(cid:209)o, de 17 de Novembro de 1976 (6), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) nº 1714/88 (7), que estabelece as modalidades de apli- ca(cid:135)(cid:209)o para a importa(cid:135)(cid:209)o dos a(cid:135)(cid:156)cares preferenciais, prev(cid:136) no seu artigo 5º que uma quantidade que exceda a quanti- dade acordada aplic(cid:145)vel seja imputada pela Comiss(cid:209)o ao per(cid:146)odo de entrega seguinte; que, aquando das entregas parciais de a(cid:135)(cid:156)car em bruto, a quantidade importada expressa em a(cid:135)(cid:156)car branco s(cid:155) pode ser efectivamente determinada ap(cid:155)s an(cid:145)lise ou refina(cid:135)(cid:209)o daquele a(cid:135)(cid:156)car em bruto; que a aplica(cid:135)(cid:209)o do artigo 45º do Regulamento (CEE) nº 3719/88 teria consequ(cid:136)ncias excessivamente pesadas, de um ponto de vista econ(cid:155)mico, para os opera- dores; que n(cid:209)o se afigura, por justificado n(cid:209)o conceder o regime preferencial (cid:133)s quantidades importadas ao abrigo da toler(cid:131)ncia; que (cid:130), pois, conveniente derrogar ao artigo 45º do Regulamento (CEE) nº 3719/88; isso, Considerando que, por motivos de igualdade de trata- mento, (cid:130) conveniente submeter (cid:133)s mesmas regras as importa(cid:135)(cid:210)es efectuadas a t(cid:146)tulo de uma mesma campanha de comercializa(cid:135)(cid:209)o; que, em consequ(cid:136)ncia, h(cid:145) que aplicar a derroga(cid:135)(cid:209)o com efeitos desde a entrada em vigor do Regulamento (CE) nº 1033/98; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o do A(cid:135)(cid:156)car, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º O artigo 8º do Regulamento (CE) nº 2782/76 (cid:130) alterado do seguinte modo: 1. O seu texto actual passa a ser o nº 1; 2. (cid:144) aditado um novo n(cid:156)mero, com a seguinte redac(cid:135)(cid:209)o: «2. Em derroga(cid:135)(cid:209)o do artigo 45º do Regulamento (CEE) nº 3719/88 da Comiss(cid:209)o (*), e sob reserva de que estejam cobertas pelo certificado ou atestado referidos nos artigos 6º e 7º, as quantidades importadas ao abrigo da toler(cid:131)ncia positiva prevista no nº 4 do artigo 8º do Regulamento (CEE) nº 3719/88 s(cid:209)o admitidas ao benef(cid:146)cio do regime preferencial. (*) JO L 331 de 2. 12. 1998, p. 1. ». Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor no s(cid:130)timo dia seguinte ao da sua publica(cid:135)(cid:209)o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento (cid:130) aplic(cid:145)vel aos certificados pedidos a partir da entrada em vigor no Regulamento (CE) nº 1033/98 da Comiss(cid:209)o. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 10 de Dezembro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) JO L 148 de 19. 5. 1998, p. 4. (4) JO L 331 de 2. 12. 1988, p. 1. (5) JO L 149 de 20. 5. 1998, p. 11. (6) JO L 318 de 18. 11. 1976, p. 13. (7) JO L 152 de 18. 6. 1988, p. 23


title: Komisijas Paziņojums par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas saistīti ar tiešajiem nodokļiem uzņēmējdarbībaiDokuments attiecas uz EEZ. (98/C 384/03)

text: 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 277 31998Y1210(01) L 384/3 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 10. 12. 1998. KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PAR VALSTS ATBALSTA NOTEIKUMU PIEMĒROŠANU PASĀKUMIEM, KAS SAISTĪTI AR TIEŠAJIEM NODOKĻIEM UZŅĒMĒJDARBĪBAI (Dokuments attiecas uz EEZ) (98/C 384/03) Ievads 1. 1997. gada 1. decembrī pēc plašām apspriedēm par vajadzību koordinēt rīcību Kopienas līmenī, lai vērstos pret nelabvēlīgu nodokļu konkurenci, Padome (Ecofin) apstiprināja vairākus secinājumus un vienojās par rezolūciju attiecībā uz rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jomā (še turpmāk “rīcības kodekss”) (1). Šajā sakarā Komisija uzņēmās sagatavot pamat- nostādnes par Līguma 92. un 93. panta piemērošanu pasāku- miem, kas attiecas uz tiešajiem uzņēmējdarbības nodokļiem, un apņēmās “stingri piemērot attiecīgos atbalsta noteikumus”. Rīcības kodeksa mērķis ir nostiprināt atklātību nodokļu jomā, radot sistēmu informācijas apmaiņai dalībvalstu starpā un visu to nodokļu pasākumu novērtēšanai, uz kuriem šī sistēma varētu attiekties. Savukārt Līgumā minētās valsts atbalsta noteikumu mehānisms arī sekmēs nelabvēlīgas nodokļu kon- kurences novēršanu. 2. Komisijas apņemšanās attiecībā uz valsts atbalstu, kura izpau- žas kā nodokļu pasākumi, ir daļa no vērienīgāka mērķa – darīt skaidrāku un pastiprināt valsts atbalsta noteikumu piemēroša- nu, lai mazinātu konkurences traucējumus vienotajā tirgū. Princips, kas paredz ievērot saderību ar kopējo tirgu, un atkā- pes no šā principa attiecas uz “jebkuras formas” atbalstu, tostarp uz dažiem pasākumiem nodokļu jomā. Tomēr ir jāno- skaidro, kādus nodokļu pasākumus var kvalificēt kā atbalstu saskaņā ar Līguma 92. panta 1. punktu, un tas ir šā paziņo- juma mērķis. Šāds skaidrojums ir īpaši būtisks, ņemot vērā procedūras noteikumus, kuru ievērošanu prasa atbalsta sta- tuss, un sekas, kādas ir tad, ja dalībvalstis neievēro šos notei- kumus. 3. Pēc vienotā tirgus izveides un kapitāla aprites liberalizācijas ir arī kļuvis skaidrs, ka jānovērtē, kāda ir nodokļu pasākumu formā piešķirta atbalsta ietekme, un jāprognozē, kādas sekas ja tiktu novērtēta atbalsta atbilstība kopējam varētu būt, tirgum (2). Ekonomikas un monetārās savienības izveide un dalībvalstu budžetu konsolidēšana, kas ar to saistīta, vēl vai- rāk pastiprinās vajadzību stingri kontrolēt valsts atbalstu, lai kāda būtu tā forma. Tāpat kopējās interesēs ir arī jāņem vērā tas, ka dažu veidu atbalsts, ko piešķir, izmantojot nodokļu sis- tēmu, var būtiski iespaidot citu dalībvalstu ieņēmumus. 4. Turklāt šā paziņojuma mērķis ir ne tikai nodrošināt to, lai Komisijas lēmumi būtu atklāti un prognozējami, bet arī panākt konsekventu un vienlīdzīgu attieksmi pret dalībvalstīm. Komi- sija paredz, kā noteikts rīcības kodeksā, citu pēc cita pārbaudīt vai atkārtoti pārbaudīt dalībvalstīs spēkā esošos nodokļu režī- mus, pamatojoties uz šo paziņojumu. A. Kopienas rīcības pilnvaras 5. Līgums pilnvaro Kopienu veikt pasākumus, lai novērstu dažā- dus konkurences traucējumus, kas neļauj kopējam tirgum dar- boties pareizi. Tādēļ ir būtiski nošķirt dažāda tipa traucējumus. 6. Daži vispārēji nodokļu pasākumi var kavēt iekšējā tirgus pareizu darbību. Ja ir šādi pasākumi, Līgums paredz iespēju saskaņot dalībvalstu nodokļu noteikumus, pamatojoties uz 100. pantu (Padomes direktīvas, kas pieņemtas vienprātīgi). Savukārt dažas atšķirības plānotajos un esošajos vispārējos noteikumos dalībvalstīs var traucēt konkurenci un radīt trau- cējumus, kas jānovērš, pamatojoties uz 101. un 102. pantu (attiecīgo dalībvalstu apspriedes ar Komisiju; vajadzības gadī- jumā, Padomes direktīvas, ko pieņem ar kvalificētu balsu vai- rākumu). (1) OV C 2, 6. 1. 1998. , 1. lpp. (2) Skat. rīcības plānu vienotajam tirgum, CSE(97) 1, 1997. gada 4. jūnijs, 2. stratēģiskais mērķis, 1. darbība. 278 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 7. Uz konkurences traucējumiem, ko izraisa valsts atbalsts, attie- cas sistēma, kas paredz Komisijas iepriekšēju atļauju, ko savu- kārt var pārskatīt Kopienas tiesu iestādes. Saskaņā ar 93. panta 3. punktu valsts atbalsta pasākumi ir jāpaziņo Komisijai. Dalīb- valstis nedrīkst īstenot ierosinātos atbalsta pasākumus, kamēr Komisija tos nav apstiprinājusi. Komisija pārbauda atbalsta saderību ar kopējo tirgu nevis formas, bet iedarbības ziņā. Tā var pieņemt lēmumu, ka dalībvalstij jāatceļ atbalsts, kuru Komisija uzskata par nesaderīgu ar kopējo tir- gu. Ja atbalsts jau ir īstenots, pārkāpjot procedūras noteiku- mus, dalībvalstij tas parasti jāatgūst no saņēmēja(-iem). ir jāgroza vai 10. Otrkārt, priekšrocību piešķir valsts vai no valsts līdzekļiem. Nodokļu ieņēmumu zaudējums ir līdzvērtīgs valsts līdzekļu patēriņam fiskālo izdevumu formā. Šis kritērijs attiecas arī uz atbalstu, ko piešķir reģionālās vai vietējās iestādes dalībvalstīs (1). Turklāt valsts atbalstu var nodrošināt gan administratīvi vai normatīvi nodokļu noteikumi, gan nodokļu iestāžu prakse. 11. Treškārt, pasākumam ir jātraucē dalībvalstu savstarpējā kon- kurence un tirdzniecība. Šis kritērijs paredz, ka pasākuma adresāts veic saimniecisku darbību neatkarīgi no adresāta juridiskā statusa vai finansēšanas veida. Piemērojot šo notei- kumu, saskaņā ar tiesu praksi uzskata, ka pasākums atbilst tirdzniecības traucējumu kritērijam, ja saņēmējs uzņēmums veic saimniecisku darbību, kas ietver tirdzniecību starp dalīb- valstīm. Tikai tāpēc, ka atbalsts stiprina kāda uzņēmuma stā- vokli salīdzinājumā ar citu uzņēmumu stāvokli, kas ir kon- kurenti Kopienas iekšējā tirdzniecībā, var izdarīt secinājumu, ka Kopienas iekšējā tirdzniecība ir traucēta. Ne tas, ka atbal- sta daudzums ir relatīvi mazs (2), ne tas, ka saņēmējs ir vidējs uzņēmums vai tā daļa Kopienas tirgū ir ļoti maza (3), ne arī tas, ka saņēmējs neeksportē nemaz (4) vai eksportē faktiski visu produkciju ārpus Kopienas (5), nemaina šo secinājumu. 12. Visbeidzot, pasākumam ir jābūt īpašam vai selektīvam, dodot priekšroku “dažiem uzņēmumiem vai dažu preču ražošanai”. Tādas priekšrocības var radīt administratīvu vai normatīvu nodokļu noteikumu izņēmumi vai nodokļu iestāžu diskrecio- nāra prakse. Kāda pasākuma selektīvo iedabu tomēr var pamatot ar “sistēmas būtību vai vispārējiem saimnieciskiem principiem” (6). Tādā gadījumā pasākumu neuzskata par B. EK Līguma 92. panta 1. punkta piemērošana nodokļu pasākumiem 8. Līguma 92. panta 1. punktā ir teikts, ka “ar kopējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko dalībvalstis piešķir vai jebkā sniedz no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud izraisīt konkurences traucējumus, ciktāl tāds atbalsts ietekmē tirdz- niecību starp dalībvalstīm, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai”. Piemērojot Kopienas noteikumus par valsts atbalstu, nav svarīgi, vai pasākums ir nodokļu pasākums, jo 92. pants attiecas uz “jeb- kādiem” atbalsta pasākumiem. Lai pasākumu uzskatītu par atbalstu 92. panta nozīmē, tam jāatbilst turpmāk izklāstīta- jam kritēriju kopumam. 9. Pirmkārt, attiecīgajam pasākumam jārada atbalsta saņēmē- jiem kāda priekšrocība, kas viņus atbrīvo no maksājumiem, ko parasti iekasē no viņu budžeta. Priekšrocību var nodroši- nāt, dažādi samazinot uzņēmuma nodokļu nastu, tostarp: — nodokļu bāzes samazināšana (piemēram, īpaši atskaitīju- mi, īpašs vai paātrināts amortizācijas režīms vai rezervju iegrāmatojums bilancē), — pilnīga vai daļēja nodokļu summas samazināšana (piemē- ram, atbrīvojums no nodokļa vai nodokļu atlaide), — nodokļu parāda atlikšana, dzēšana vai pat īpaša atmaksas grafika pārskatīšana. (1) Tiesas nolēmums Lietā 248/84 Vācija pret Komisiju [1987] ECR 4013. (2) Tomēr, izņemot atbalstu, kas atbilst de minimis noteikumu pārbau- dei. Skat. Komisijas paziņojumu, kas publicēts OV C 68, 6. 3. 1996. , 9. lpp. (3) Apvienotās lietas C-278/92, C-279/92 un C-280/92 Spānija pret Komisiju [1994] ECR I-4103. (4) Lieta 102/87 Francija pret Komisiju [1998] ECR 4067. (5) Lieta C-142/87 Beļģija pret Komisiju [1990] ECR I-959. (6) Lieta 173/73 Itālija pret Komisiju [1974] ECR 709. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 279 atbalstu Līguma 92. panta 1. punkta nozīmē. Turpmāk ir aplūkoti šie dažādie aspekti. Valsts atbalsta un vispārēju pasākumu atšķirības 13. Nodokļu pasākumi, kas ir pieejami visiem uzņēmējiem, kuri darbojas kādā dalībvalstī, parasti ir vispārēji pasākumi. Tiem jābūt pilnīgi un vienlīdz pieejamiem visiem uzņēmumiem, un to piemērošanas jomu nedrīkst de facto samazināt, izmanto- jot, piemēram, valsts diskrecionāru varu attiecībā uz to pie- šķiršanu vai citus faktorus, kas ierobežo to faktisko iedarbī- bu. Šis nosacījums tomēr neierobežo dalībvalstu pilnvaras noteikt tādu ekonomikas politiku, kādu tās uzskata par pie- mērotu, un, cita starpā, pēc saviem ieskatiem uzlikt nodok- ļus dažādiem ražošanas faktoriem. Ja turpmāk uzskaitītos pasākumus piemēro bez izšķirības visiem uzņēmumiem un visu preču ražošanai, tad par valsts atbalstu neuzskata: — tikai tehniskus nodokļu pasākumus (piemēram, nosakot nodokļu likmi, amortizācijas noteikumus un noteikumus par zaudējumu pārnesumu; noteikumus, lai novērstu nodokļu divkāršu uzlikšanu vai nodokļu apiešanu), sājumiem, kuri izriet no vispārējās sistēmas piemērošanas, “ja šādam atbrīvojumam nav attaisnojuma, pamatojoties uz šīs sistēmas būtību vai vispārējiem saimnieciskiem principiem”, ir valsts atbalsts. Nolēmumā arī teikts, ka “92. pantā attiecī- gie valsts intervences pasākumi nav nošķirti pēc to cēloņiem vai mērķiem, bet pēc to sekām. ” tas tik un tā ir uzskatāms par atbalstu. Šādas nodokļu sistēmu atšķirības, uz kurām, kā iepriekš norādīts, attiecas 100. līdz 102. pants, nevar novērst ar vienpusējiem pasākumiem, kas paredzēti uzņēmumiem, kurus visvairāk ietekmē nodokļu sistēmu atšķirības. 16. Tāpēc galvenais kritērijs, pēc kura 92. panta 1. punktu pie- mēro kādam nodokļu pasākumam, ir tas, vai šis pasākums dažiem uzņēmumiem dalībvalstī nodrošina izņēmuma sta- tusu nodokļu sistēmas piemērošanā. Tādēļ vispirms ir jāno- saka kopējā sistēma, kas jāpiemēro. Pēc tam ir jāpārbauda, vai izņēmumi sistēmā vai sistēmas diferenciācija ir pamatota ar nodokļu sistēmas “būtību vai vispārējiem saimnieciskiem principiem”, tas ir, vai tie izriet tieši no attiecīgās dalībvalsts nodokļu sistēmas pamatprincipiem. Ja tā nav, tad tas ir valsts atbalsts. — pasākumus vispārējās ekonomikas politikas mērķu sasniegšanai, samazinot nodokļu nastu, kas saistīta ar dažām ražošanas izmaksām (pētniecība un attīstība), vides aizsardzība, mācības, nodarbinātība). Selektīvas vai īpašas attieksmes kritērijs 14. Tas, ka daži uzņēmumi vai dažas nozares no šiem nodokļu pasākumiem gūst lielāku labumu, nenozīmē, ka tās ir pārkā- pušas konkurences noteikumus attiecībā uz valsts atbalstu. Tādējādi pasākumi, kas paredzēti, lai mazinātu nodokļu uzlikšanu darbiniekiem, vairāk ietekmē nozares, kurās ir vaja- dzīgs liels darbinieku skaits, nevis kapitāla ietilpīgas nozares arī tad, ja šie pasākumi nav valsts atbalsts, un tas vienlīdz attiecas uz visiem uzņēmumiem. Tāpat nodokļu atvieglojumi ieguldījumiem vides aizsardzībā, pētniecībā un attīstībā vai mācībās dod labumu tikai tiem uzņēmumiem, kuri veic šādus ieguldījumus, bet arī tādā gadījumā tas ne vienmēr ir valsts atbalsts. 17. Līdzšinējā Komisijas lēmumu pieņemšanas pieredze liecina, ka tikai tie pasākumi, kurus piemēro visā valsts teritorijā, neatbilst 92. panta 1. punktā noteiktajam īpašas attieksmes kritērijam. Pasākumi, kurus piemēro reģionālā vai vietējā mērogā, var dot priekšroku dažiem uzņēmumiem saskaņā ar 16. punktā izklāstītajiem principiem. Pašā Līgumā par atbal- stu dēvē pasākumus, kas paredzēti, lai veicinātu kāda reģiona saimniecisku attīstību. 92. panta 3. punkta a) un c) apakš- punkts attiecībā uz šādu atbalstu skaidri nosaka iespējamās atkāpes no 92. panta 1. punktā noteiktā vispārējā nesaderī- bas principa. 15. Nolēmumā, ar ko Tiesa nāca klajā 1974. gadā (1), tā pauda uzskatu, ka visi pasākumi, kas paredzēti, lai daļēji vai pilnīgi atbrīvotu konkrētu nozaru uzņēmumus no parastajiem mak- (1) Sk. 8. zemsvītras piezīmi. 18. Līgumā ir skaidri noteikts, ka pasākums, kas attiecas tikai uz kādu atsevišķu nozari, pārkāpj 92. panta 1. punktu. 92. panta 1. punktā skaidri ir iekļauta frāze “dažu preču ražošana” kā viens no kritērijiem, kas nosaka, vai tas ir atbalsts uz ko 280 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. attiecas Komisijas pārraudzība. Saskaņā ar stabilu praksi un tiesu praksi, nodokļu pasākums, kura galvenais mērķis ir vei- cināt vienu vai vairākas darbības nozares, ir atbalsts. Tas pats attiecas uz pasākumu, kas dod priekšroku tikai tiem valsts ražojumiem, kurus eksportē (1). Turklāt Komisija uzskata, ka pasākums, kas paredzēts visām tām nozarēm, kurās valda starptautiska konkurence, ir atbalsts (2). Tāpēc atkāpe no uzņēmuma peļņas nodokļa pamatlikmes visai tautsaimniecī- bas nozarei, izņemot dažus gadījumus (3), ir valsts atbalsts, kā Komisija ir nolēmusi par pasākumiem attiecībā uz visu ražo- šanas nozari (4). 19. Dažādās dalībvalstīs piemēro atšķirīgus nodokļu noteikumus atkarībā no uzņēmumu statusa. Daži valsts uzņēmumi, pie- mēram, ir atbrīvoti no vietējiem nodokļiem vai uzņēmumu nodokļiem. Šādi noteikumi, kas paredz labvēlīgāku režīmu uzņēmumiem, kuriem ir valsts uzņēmuma juridiskais statuss un kuri veic saimnieciskas darbības, var būt valsts atbalsts Līguma 92. panta nozīmē. pasākumu piemēro selektīvi, jo īpaši, ja diskrecionāru varu izmanto ne tikai nodokļu ieņēmumu pārvaldē, atsaucoties uz objektīviem kritērijiem (5). 22. Ja ikdienas praksē nākas interpretēt nodokļu likumus, tad tas nedrīkst radīt diskrecionāru režīmu uzņēmumiem. Katrs administratīvs lēmums, kas atkāpjas no vispārējiem nodokļu noteikumiem par labu atsevišķiem uzņēmumiem, parasti izraisa pieņēmumu par valsts atbalstu, un tas ir sīki jāanalizē. Ja administratīvie lēmumi ir tikai vispārējo noteikumu inter- pretācija, tie neizraisa pieņēmumu par atbalstu. Tomēr iestāžu pieņemto lēmumu neskaidrība un rīcības brīvība, ko iestādes dažkārt izmanto, nostiprina pieņēmumu, ka dažos gadījumos to nolūks ir tieši tāds. Tas nemazina dalībvalsts iespējas nodrošināt nodokļu maksātājiem juridisku skaidrību un prognozējamību, piemērojot vispārējos nodokļu likumus. 20. Dažas nodokļu priekšrocības dažkārt piešķir tikai dažu tipu uzņēmumiem, dažām to darbībām (pakalpojumi grupas iek- šienē, starpniecība vai koordinācija) vai dažu preču ražoša- nai. Ja šīs priekšrocības rada labvēlīgākus apstākļus dažiem uzņēmumiem vai dažām precēm, tās var būt valsts atbalsts, kā noteikts 92. panta 1. punktā. Atkāpes pamatojums ar “sistēmas būtību vai vispārējiem saimnieciskiem principiem” 23. Dažu pasākumu atšķirīgā būtība ne vienmēr nozīmē to, ka tie ir jāuzskata par valsts atbalstu. Tas attiecas uz pasākumiem, kas saimnieciskā ziņā ir vajadzīgi nodokļu sistēmas darbībai un efektivitātei (6). Šāda pamatojuma sniegšana tomēr ir dalībvalsts pienākums. Diskrecionāra administratīvā prakse 21. Dažu nodokļu iestāžu diskrecionārā prakse var izraisīt pasā- kumus, kas pārkāpj 92. pantu. Tiesa atzīst, ka diskrecionāra režīma piemērošana uzņēmējiem nozīmē to, ka vispārēju 24. Ienākumu nodokļa likmju diapazons vai peļņas nodokļa likmju diapazona progresīvo būtību pamato nodokļa sadales mērķis. Aktīvu amortizācijas aprēķināšanas un vērtspapīru novērtēšanas metodes dalībvalstīs ir atšķirīgas, bet šādas metodes var būt saistītas ar attiecīgo nodokļu sistēmu. Tieši tāpat dalībvalstīs var būt atšķirīgi noteikumi par fiskālo parādu iekasēšanu. Visbeidzot, dažus nosacījumus var (1) Apvienotās lietas 6 un 11/69 Komisija pret Franciju [1969] ECR 561. (2) Komisijas 1996. gada 4. decembra Lēmums 97/239/EK “Maribel bis/ter” lietā (OV L 95, 10. 4. 1997. , 25. lpp. ) (pašlaik sub judice, Case C-75/97). (3) Jo īpaši, lauksaimniecībā un zivsaimniecībā, skat. 27. punktu. (4) Komisijas 1998. gada 22. jūlija lēmums “Irish corporation tax” lietā (SG(98) D/7209), kas vēl nav publicēts. (5) Lieta C-241/94 Francija pret Komisiju (Kimberly Clark Sopalin) [1996] ECR I-4551. (6) Komisijas 1996. gada 13. marta lēmums 96/396/EK par fiskālo atbal- stu Vācijas aviosabiedrībām, kas piešķirts kā amortizācijas refinansē- jums (OV L 146, 20. 6. 1996. , 42. lpp. ). 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 281 pamatot ar objektīvām nodokļu maksātāju atšķirībām. Ja nodokļu iestādei ir diskrecionāra brīvība noteikt dažādus amortizācijas termiņus vai dažādas vērtēšanas metodes atse- višķiem uzņēmumiem un nozarēm, rodas pieņēmums par atbalstu. Šāds pieņēmums rodas arī tad, ja nodokļu administrācija individuāli izskata fiskālos parādus nevis tāpēc, lai uzlabotu nodokļu parādu piedziņu no attie- cīgā uzņēmuma, bet citā nolūkā. tad tomēr C. Nodokļu pasākumu formā sniegta valsts atbalsta saderība ar kopējo tirgu 25. Ir skaidrs, ka peļņas nodokli nevar piedzīt, ja uzņēmumam nav peļņas. Tādējādi to var pamatot ar nodokļu sistēmas būtī- bu, ka bezpeļņas uzņēmumi, piemēram, fondi vai apvienības, tiek īpaši atbrīvoti no peļņas nodokļa, ja tie faktiski nevar gūt peļņu. Turklāt to var pamatot arī ar nodokļu sistēmas būtī- bu, ka kooperatīviem, kas sadala visu peļņu saviem biedriem, neuzliek nodokļus kooperatīva līmenī, ja nodokļus piedzen biedru līmenī. 26. Ir jānošķir ārējie mērķi, ko paredzēts panākt ar konkrēto nodokļu režīmu (jo īpaši sociālie vai reģionālie mērķi), un pašas nodokļu sistēmas mērķi. Nodokļu sistēmas mērķis ir iekasēt ieņēmumus, lai finansētu valsts izdevumus. Katram uzņēmumam nodoklis ir jāmaksā tikai vienreiz. Tātad nodokļu sistēmas pamatā ir apsvērums, ka būtu jāņem vērā nodokļi, kas ir samaksāti tajā valstī, kurā uzņēmums ir rezi- dents nodokļu saistību ziņā. Dažus nodokļu likumu izņēmu- mus tomēr ir grūti pamatot ar nodokļu sistēmas apsvēru- miem. Tā tas ir, piemēram, tad, ja sabiedrībām, kas nav rezidentes, piemēro labvēlīgāku režīmu nekā sabiedrībām rezidentēm vai tad, ja nodokļu priekšrocības piešķir galvena- jiem birojiem vai uzņēmumiem, kas sniedz dažus pakalpoju- mus (piemēram, finanšu pakalpojumus) grupas iekšienē. 28. Ja kāds nodokļu pasākums ir atbalsts, kas atbilst 92. panta 1. punktam, to tāpat kā citu formu atbalstu tomēr var kvali- ficēt kā izņēmumu saskaņā ar 92. panta 2. un 3. punktu, kas nepārkāpj principu par saderību ar kopējo tirgu. Turklāt, ja valsts ir uzticējusi saņēmējam, kas ir vai nu privāts, vai valsts uzņēmums, sniegt pakalpojumus ar vispārēju ekonomisku nozīmi, arī tādā gadījumā uz atbalstu var attiekties Līguma 90. panta noteikumi (2). 29. Komisija tomēr nevar atļaut atbalstu, ja ir pierādīts, ka tas pārkāpj gan Līgumā noteiktos noteikumus, cita starpā, attie- cībā uz diskriminācijas aizliegumu un tiesībām veikt uzņē- mējdarbību, gan sekundāro tiesību aktu noteikumus par nodokļu uzlikšanu (3). Šādi aspekti turklāt var būt atsevišķas procedūras mērķis, pamatojoties uz 169. pantu. Kā liecina tiesu prakse, tie atbalsta aspekti, kuri ir nesaraujami saistīti ar atbalsta mērķi un ir pretrunā Līguma īpašajiem noteikumiem, izņemot 92. un 93. pantu, tomēr ir jāpārbauda saskaņā ar 93. pantā noteikto procedūru, veicot vispārēju novērtējumu attiecībā uz to, vai atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu. 30. Ja kādu nodokļu pasākumu klasificē kā nelabvēlīgu saskaņā ar rīcības kodeksu, tas nenozīmē, ka to nevarētu klasificēt kā valsts atbalstu. Novērtējot, vai fiskālais atbalsts ir saderīgs ar kopējo tirgu, tomēr, inter alia, jāņem vērā atbalsta iedarbība, kas atklājas, piemērojot rīcības kodeksu. 27. Īpašus noteikumus bez diskrēcijas, kas, piemēram, ļauj noteikt nodokli ar fiksētu likmi (piemēram, lauksaimniecības vai zivsaimniecības nozarē), var pamatot ar sistēmas būtību vai vispārējiem saimnieciskiem principiem, ja, piemēram, tiek ņemts vērā īpašas grāmatvedības prasības vai zemes īpatsvars aktīvos, kas ir raksturīgi dažām nozarēm; šādi noteikumi tāpēc nav valsts atbalsts. Visbeidzot, apsvērumi, kuru dēļ pie- ņemti daži īpaši noteikumi par nodokļu uzlikšanu maziem un vidējiem uzņēmumiem (ieskaitot mazos lauksaimniecības uzņēmumus (1) ir līdzīgi apsvērumiem, kas pamato nodokļu likmju diapazona progresīvo būtību. (1) Lauksaimniecības nozares uzņēmumi ar mazāk kā 10 gada darba vie- nībām. 31. Ja fiskālo atbalstu piešķir, lai rosinātu uzņēmumus sākt dažus konkrētus projektus (jo īpaši saistībā ar ieguldījumiem), un ja tās intensitāti ierobežo projekta īstenošanas izmaksas, tā neatšķiras no subsīdijām, un tai var piemērot tādu pašu režīmu. Tomēr šādā režīmā ir jānosaka pietiekami atklāti noteikumi, lai varētu noteikt piešķirtā pabalsta lielumu. (2) Pirmās Instances tiesas nolēmums Lietā T-106/95 FFSA un citi pret Komisiju [1997] ECR II-229. Tiesas pavēle Lietā C-174/97 P [1998] I-1303. (3) Lieta 74/76 Iannelli v. Meroni [1977] ECR 557. Skat. arī Lietu 73/79 “Sovraprezzo” [1980] ECR 1533, T-49/93 “SIDE” [1995] ECR II-2501 un Apvienotās lietas C 142 un 143/80 “Salengo” [1981] ECR 1413. 282 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 08/1. sēj. 32. Lielākoties nodokļu atvieglojumu noteikumi tomēr ir vispā- rīgi: tie nav saistīti ar konkrētu projektu īstenošanu un sama- zina uzņēmuma kārtējos izdevumus, neļaujot precīzi novēr- tēt to apjomu, ja Komisija veic iepriekšēju pārbaudi. Šādi pasākumi ir “darbības atbalsts”. Darbības atbalsts parasti ir aizliegts. Pašlaik Komisija to atļauj tikai izņēmuma kārtā un saskaņā ar dažiem nosacījumiem, piemēram, kuģubūvē, dažu tipu vides aizsardzības atbalstam (1) un reģioniem, ieskaitot īpaši nomaļus reģionus, uz kuriem attiecas 92. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpes attiecībā uz atbalstu, ar nosacījumu, ka šie gadījumi ir pienācīgi pamatoti un atbalsts ir proporcionāls traucējumiem, kurus paredzēts novērst (2). Tam parasti (izņemot divu turpmāk minēto kategoriju atbal- stu) ir pakāpeniski jāsamazinās un jābūt piešķirtam tikai uz laiku. Pašlaik darbības atbalstu var atļaut arī kā transporta atbalstu īpaši nomaļos reģionos un dažos Skandināvijas reģionos, kuri ir mazapdzīvoti un kuros ir grūti nokļūt. Dar- bības atbalstu nevar atļaut, ja tas ir atbalsts dalībvalstu sav- starpējam eksportam. Valsts atbalstam jūras satiksmes nozarē piemēro īpašus attiecīgās nozares noteikums. (3) 33. Lai Komisija varētu atzīt atbalstu par saderīgu ar kopējo tir- gu, valsts atbalstam, kas paredzēts konkrētu apgabalu ekono- mikas attīstībai, ir jābūt “samērīgam ar sasniedzamajiem mēr- ķiem un vērstam uz to sasniegšanu”. Veicot reģionālā atbalsta novērtēšanu, kritēriji ļauj ņemt vērā citu iespējamo iedarbī- bu, cita starpā iedarbību, kas atklājas, ņemot vērā rīcības kodeksu. Ja atkāpi piešķir, pamatojoties uz reģionāliem kri- tērijiem, Komisijai cita starpā jānodrošina tas, ka attiecīgie pasākumi: — palīdz reģionam attīstīties un attiecas uz vietējas ietekmes darbībām. Ārzonas darbības, ciktāl to ārējā ietekme uz vietējo ekonomiku ir maza, parasti nesniedz pietiekamu atbalstu vietējai ekonomikai, — attiecas uz īstiem reģionālajiem traucējumiem. Ir apšau- bāms, vai patiešām ir īsti reģionāli traucējumi darbībām, (1) Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu vides aizsardzī- bai (OV C 72, 10. 3. 1994. , 3. lpp. ). (2) Pamatnostādnes attiecībā uz valsts reģionālo atbalstu (OV C 74, 10. 3. 1998. , 9. lpp. ). (3) Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu jūras satiksmei kuru papildu izmaksu apjoms ir mazs, piemēram, finanšu darbību transporta izmaksas, kas veicina nodokļu apieša- nu, — tiek novērtēti Kopienas kontekstā (4). Komisijai šajā sakarā ir jāņem vērā visa negatīvā iedarbība, kas šādiem pasākumiem var būt citās dalībvalstīs. D. Procedūras 34. 93. panta 3. punkts prasa dalībvalstīm ziņot Komisijai par visiem “plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu” un nosaka, ka nevienu ierosināto pasākumu nevar īstenot bez Komisijas iepriekšēja apstiprinājuma. Šī procedūra attiecas uz visu atbalstu, tostarp uz atbalstu nodokļu jomā. 35. Ja Komisija atklāj, ka valsts atbalstu, kas sniegts, pārkāpjot šo noteikumu, nevar uzskatīt par atbilstošu nevienai Līgumā paredzētai atkāpei, un tāpēc tā nav saderīga ar kopējo tirgu, Komisija pieprasa dalībvalstij to atlīdzināt, ja vien tas nav pretrunā Kopienas tiesību aktu vispārējiem principiem, jo īpaši, pamatotām prognozēm, ko varētu izraisīt Komisijas rīcība. Ja valsts atbalstu piešķir nodokļu pasākumu formā, piešķiramo daudzumu aprēķina, salīdzinot faktiski samak- sāto nodokli un summas, ko būtu jāmaksā, ja piemērotu vis- pārējus noteikumus. Procentus pievieno šai pamatsummai. Piemērojamā procentu likme ir vienāda ar standartlikmi, ko izmanto, lai aprēķinātu reģionālā atbalsta dotācijas ekviva- lentu. 36. 93. panta 1. punktā ir noteikts, ka Komisija “sadarbojoties ar dalībvalstīm, pastāvīgi pārskata visas atbalsta sistēmas, kas pastāv šajās valstīs”. Šāds pārskats attiecas arī uz valsts atbal- stu, ko sniedz nodokļu pasākumu formā. Tāpēc, lai varētu šādu pārskatu veikt, dalībvalstīm ik gadu ir jāiesniedz Komi- sijai ziņojumi par spēkā esošajām valsts atbalsta sistēmām. Ja ir nodokļu atvieglojumi vai pilnīgs vai daļējs atbrīvojums no nodokļiem, ziņojumos jāsniedz zaudēto budžeta ieņēmumu (OV C 205, 5. 7. 1997. , 5. lpp. ). (4) Lieta 730/79 Philip Morris pret Komisiju [1980] ECR 2671. 08/1. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 283 tāme. Ja pēc pārskata veikšanas Komisija uzskata, ka sistēma vispār nav saderīga vai vairs nav saderīga ar kopējo tirgu, tā var ierosināt, lai dalībvalsts šo sistēmu groza vai likvidē. dalībvalstīs īsteno nelikumīgi, kā arī pārskata spēkā esošās sistēmas. Šo paziņojumu publicē kā ieteikumu, un tas nav pilnīgs. Komisija katrā atsevišķā gadījumā ņems vērā visus īpašos apstākļus. E. Izpilde 37. Pamatojoties uz šajā paziņojumā izklāstītām pamatnostād- nēm, Komisija pēc paziņojuma publicēšanas, vērtē nodokļu atbalsta plānus, kas tai darīti zināmi, un nodokļu atbalstu, ko 38. Komisija pārskatīs šā paziņojuma piemērošanu divus gadus pēc tā publicēšanas


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2673/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 10ης Δεκεμβρίου 1998 για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή μαλακού σίτου στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2004/98

eurovoc_concepts:
award of contract
cereals
common wheat
export refund
third country

text: 11. 12. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 336/37 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2673/98 TGS EPITQOPGS tgr 10gr Dejelbq(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1992, peq(cid:148) dgliouqc(cid:148)ar joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 923/96 (2), tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1501/95 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Ioum(cid:148)ou 1995, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr oqisl(cid:146)mym keptoleq(cid:150)m jam(cid:149)mym evaqloc(cid:147)r tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, (cid:149)som avoq(cid:145) tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), jah(cid:150)r jai ta l(cid:146)tqa ta opo(cid:148)a pq(cid:146)pei ma kalb(cid:145)momtai se peq(cid:148)ptysg diataqaw(cid:147)r tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym sitgq(cid:150)m (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2513/98 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 7, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98 tgr Epitqop(cid:147)r (5), pqojgq(cid:151)whgje diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r (cid:147)/jai tou v(cid:149)qou jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou pqor oqisl(cid:146)mer w(cid:150)qer AJE· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 7 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95, pqobk(cid:146)- pei (cid:149)ti, le b(cid:145)sg tir amajoimyhe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r, g Epitqop(cid:147) d(cid:151)matai, s(cid:151)lvyma le tg diadijas(cid:148)a pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 23 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1766/92, ma apova- s(cid:148)sei ma jahoq(cid:148)sei lia l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg ta jqit(cid:147)qia pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1501/95· (cid:149)ti stgm peq(cid:148)ptysg aut(cid:147), o diacymisl(cid:149)r jatajuq(cid:150)metai s’ eje(cid:148)mom (cid:147) s’ eje(cid:148)mour ej tym pqosveq(cid:149)mtym tym opo(cid:148)ym g pqosvoq(cid:145) e(cid:148)mai lijq(cid:149)teqg (cid:147) (cid:148)sg ap(cid:149) tg l(cid:146)cistg epistqov(cid:147) jah(cid:150)r jai s’ eje(cid:148)mom (cid:147) s’ eje(cid:148)mour tym upobakk(cid:149)mtym tym opo(cid:148)ym g pqosvoq(cid:145) avoq(cid:145) v(cid:149)qo jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147)· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym amyt(cid:146)qy jqitgq(cid:148)ym stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r tou em k(cid:149)cy sitgqo(cid:151) odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr l(cid:146)cistgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) sto pos(cid:149) pou amav(cid:146)qetai sto (cid:145)qhqo 1· (cid:149)ti g epitqop(cid:147) diawe(cid:148)qisgr sitgq(cid:150)m dem diat(cid:151)pyse cm(cid:150)lg stgm pqohesl(cid:148)a pou (cid:149)qise o pq(cid:149)edq(cid:149)r tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia tir pqosvoq(cid:146)r pou amajoim(cid:150)momtai ap(cid:149) tir 4 (cid:146)yr tir 10 Dejelbq(cid:148)ou 1998 sto pka(cid:148)sio tou diacymislo(cid:151) pou pqobk(cid:146)- petai stom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2004/98, g l(cid:146)cistg epi- stqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) lakajo(cid:151) s(cid:148)tou jahoq(cid:148)fetai se 37,87 Ecu am(cid:145) t(cid:149)mo. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 11 Dejelbq(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 10 Dejelbq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 7. (4) EE L 313 tgr 21. 11. 1998, s. 16. (5) EE L 258 tgr 22. 9. 1998, s. 4


title: Guides to good practice in employment counselling and guidance : Supporting employability.

eurovoc_concepts:
continuing education
research programme
user guide
vocational guidance


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2672/98 av den 10 december 1998 om de anbud som meddelats för export av korn inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1078/98

text: L 336/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 11. 12. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2672/98 av den 10 december 1998 om de anbud som meddelats f(cid:148)r export av korn inom ramen f(cid:148)r den anbuds- infordran som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 1078/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92, besluta att inte fullf(cid:148)lja anbudsinfordran. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom spannm(cid:134)l (1), marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), senast med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de (cid:134)tg(cid:132)rder som skall vidtas vid st(cid:148)rningar inom spannm(cid:134)lssektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2513/98 (4), s(cid:132)rskilt artikel 4 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: En anbudsinfordran f(cid:148)r bidrag och/eller avgift f(cid:148)r export av korn till alla tredje l(cid:132)nder har inletts genom kommis- sionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1078/98 (5). I enlighet med artikel 7 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 kan kommissionen p(cid:134) grundval av meddelade anbud och i enlighet med det f(cid:148)rfarande som f(cid:148)reskrivs i artikel 23 i S(cid:132)rskilt med h(cid:132)nsyn till de kriterier som avses i artikel 1 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 (cid:132)r det inte uppenbart att ett h(cid:148)gsta exportbidrag eller en l(cid:132)gsta exportavgift skall fast- st(cid:132)llas. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De anbud som meddelats fr(cid:134)n och med den 4 till och med den 10 december 1998 inom ramen f(cid:148)r den anbuds- infordran f(cid:148)r exportbidrag eller exportavgift f(cid:148)r korn som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 1078/98 skall inte fullf(cid:148)ljas. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 11 december 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 10 december 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EGT L 313, 21. 11. 1998, s. 16. (5) EGT L 154, 28. 5. 1998, s. 20


title: Komission asetus (EY) N:o 2669/98, annettu 10 päivänä joulukuuta 1998, viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export licence
export refund
import licence
international market

text: L 336/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 11. 12. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2669/98, annettu 10 päivänä joulukuuta 1998, viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka tuen määrässä on lisäksi otettava huomioon kyseisten tuotteiden myyntimahdollisuudet ja -edellytykset maail- manmarkkinoilla, tarve välttää häiriöitä yhteisön markki- noilla ja viennin taloudelliset seikat, ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 30 päivänä kesäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, sekä katsoo, että asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan mukaan kyseisen asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten ja yhteisön hintojen välinen erotus voidaan korvata vientituella, asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten ruokintaan käytettä- viin viljapohjaisiin rehuseoksiin sovellettavan tuonti- ja vient¶ärjestelmän osalta sekä vilja- ja riisialan tuonti- ja vientitodistusjärjestelmän soveltamista koskevista erityi- sistä yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 1162/95 muuttamisesta 29 päivänä kesäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1517/95 (3) 2 artik- lassa määritellään näiden tuotteiden tuen laskemisessa huomioon otettavat erityisperusteet, laskemisessa on otettava huomioon myös viljatuotepitoi- suus; yksinkertaisuuden vuoksi tukea olisi maksettava kahdelle ”viljatuotteiden” luokalle, eli maissille, jota käyte- tään yleisimmin vientiin tarkoitettujen rehuseosten valmistuksessa, ja maissipohjaisille tuotteille, sekä ”muille viljoille”, jotka muodostuvat tukeen oikeutetuista viljatuot- teista, lukuun ottamatta maissia ja maissipohjaisia tuot- teita; tukea on myönnettävä rehuseosten sisältämän vilja- tuotteiden määrän mukaan, tuen laskemisen perusteena olisi tällä hetkellä kuitenkin suotavaa käyttää rehuseoksissa yleisesti käytettyjen raaka- aineiden hinnoissa yhteisön markkinoilla ja maailman- markkinoilla todettua eroa, mikä mahdollistaa mainittujen tuotteiden edellytysten selkeämmän huomioon ottamisen, taloudellisten viennin tuki on vahvistettava kerran kuukaudessa; sitä voidaan muuttaa muuna aikana, tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä sännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (4) 2 artiklassa säädetään, että 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvät viittaukset ecuun korvataan viittauksella euroon siten, että 1 ECU = 1 EUR, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Asetusten (ETY) N:o 1766/92 ja (EY) N:o 1517/95 sovelta- misalaan kuuluvien rehuseosten vientituet vahvistetaan tämän asetuksen liitteen mukaisesti. 2 artikla (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 51 Tämä asetus tulee voimaan 11 päivänä joulukuuta 1998. (4) EYVL L 162, 19. 6. 1997, s. 1 11. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 336/33 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä 10 päivänä joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen LIITE viljapohjaisten rehuseosten vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 10 päivänä joulukuuta 1998 annettuun komission asetukseen Vientitukea saavan tuotteen koodi (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Viljatuotteet (2) Tuen määrä (2) (ecua/tonni) Maissi ja maissipohjaiset tuotteet CN-koodit 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1103 29 40, 1104 19 50, 1104 23, 1904 10 10 Viljatuotteet (2), lukuun ottamatta maissia ja maissi- pohjaisia tuotteita 53,89 39,61 (1) Tuotekoodit määritellään komission asetuksen (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24. 12. 1987, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna, 5 jaksossa. (2) Tukea varten otetaan huomioon ainoastaan viljatuotteista lähtöisin oleva tärkkelys. Viljatuotteina pidetään yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeiden 0709 90 60 ja 0712 90 19, 10 ryhmän, nimikkeiden 1101, 1102, 1103 ja 1104 tuotteita, (sellaisenaan ja ilman ennalleen saattamista) lukuun ottamatta alanimikkeen 1104 30 tuotteita ja alanimikkeisiin 1904 10 10 ja 1904 10 90 kuuluvien viljatuotteiden sisältöä. Yhdistetyn nimikkeistön alanimikkeiden 1904 10 10 ja 1904 10 90 viljatuotesisältöä pidetään yhtä suurena kuin valmiiden tuotteiden painoa. Tukea ei myönnetä viljoille, joiden tärkkelyksen alkuperää ei voida selvästi määrittää analyyseissä