eurovoc_concepts:
European Monetary Agreement
Holy See
monetary cooperation
monetary policy
monetary relations

text: A ir * I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION # ä* Bryssel den 18. 12. 1998 KOM(1998) 789 slutlig 98/0365 (CNB) 98/0366 (CNB) 98/0367 (CNB) Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen (Framlagda av kommissionen) Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras. I. Allmänna överväganden Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco. Dessa grundar sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco. Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas av behörig fransk myndighet. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. b I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Furstendömet Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Furstendömet Monaco förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco rekommenderar kommissionen att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco. 3 Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco. I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco får till några eller samtliga franska nationella betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB samtycker till det. tillgång Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. H Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Frankrike. b Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco 98/ 0365(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. 5. Euron kommer att ersätta den franska francen den 1 januari 1999. 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Furstendömet Monaco och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Frankrike bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller centralbanken inom sina 1- Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet Monaco om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. "B Artikel 4 Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikels 1. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco. 2. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Artikel 7 Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. B Artikel 8 Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Frankrike. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande /i°. •*•**«#*. , Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras. I. Allmänna överväganden Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en centralbanks uppgifter. Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4 marzo 1994. AA italienska RTGS-systemet. Det finns inget formellt förhållande mellan Banca d'Italia och Institute di Credito Sammarinese. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San Marino. I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Republiken San Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Republiken San Marino. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San Marino i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras AV eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Republiken San Marino. Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino. I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) /Ii tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. A Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino 98/ 0366(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 EGTL 139, 11. 5. 1998, s. l. 2 Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4 marzo 1994. AÎ 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Republiken San Marino och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina /ib 13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 2. Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. fr Artikel 4 Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikel 5. 1. Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino. Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen 2. när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Republiken San Marino på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. /fl Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande A3 Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje framtida behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framfbrhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras. I. Allmänna överväganden » Italien har särskilda monetära förbindelser med Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från de italienska tillsynsmyndigheterna. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen. 1 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. JtP I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Heliga Stolen. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning rekommenderar att Europeiska medverka vid centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. förhandlingarna. Kommissionen II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Heliga Stolen. U Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen. Artikel 4 I artikeM föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar; mynt eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. Artikel5 Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Heliga Stolen. I det andra stycket föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. • • Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 ' I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor System för bruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) it skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska i full omfattning vid centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. iti Rekommendation till rådets beslut [] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen 98/ 0367CCNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och ! av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. *IH 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell i euro som givits ut av Europeiska valuta och göra sedlar och mynt centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina ti 13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Heliga Stolen om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. île Artikel 4 Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. ArtikelS 1. Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen. Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det 2. gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS- systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Vt Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande ft> ISSN 1024-4506 KOM(98) 789 slutlig DOKUMENT SV 09 10 11 06 Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Decisione del Comitato misto SEE n. 120/98, del 18 dicembre 1998, che modifica l'allegato XI (Servizi di telecomunicazione) dell'accordo SEE

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
liberalisation of the market
systems interconnection
telecommunications
telephone charges

formats: html pdf print

text: 18. 11. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 297/49 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE N. 120/98 del 18 dicembre 1998 che modifica l'allegato XI (Servizi di telecomunicazione) dell'accordo SEE IL COMITATO MISTO SEE, visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, modificato dal protocollo di adattamento di detto accordo, in particolare l'articolo 98, in appresso denominato «l'accordo», considerando che l'allegato XI dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 111/98, del 27 novembre 1998 (1); considerando che occorre integrare nell'accordo la raccomandazione 98/511/CE della Commissione, del 29 luglio 1998, recante modifica della raccomandazione 98/195/CE sull'interconnessione in un mercato liberalizzato delle telecomunicazioni (parte 1 — fissazione dei prezzi d'interconnessione) (2), DECIDE: Articolo 1 Al punto 26g (raccomandazione 98/195/CE della Commissione) dell'allegato XI dell'accordo è inserito il testo seguente: «,modificato da: — 398 X 0511: Raccomandazione 98/511/CE della Commissione del 29 luglio 1998 (GU L 228 del 15. 8. 1998, pag. 30). » Articolo 2 I testi della raccomandazione 98/511/CE nelle lingue islandese e norvegese, allegati alle rispettive versioni linguistiche della presente decisione, fanno fede. La presente decisione entra in vigore il 19 dicembre 1998, a condizione che al Comitato misto SEE siano pervenute tutte le notifiche previste all'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo. Articolo 3 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Articolo 4 Fatto a Bruxelles, il 18 dicembre 1998. Per il Comitato misto SEE Il Presidente N. v. LIECHTENSTEIN (1) GU L 277 del 28. 10. 1999, pag. 48. (2) GU L 228 del 15. 8. 1998, pag. 30


title: A Bizottság 2760/98/EK rendelete (1998. december 18.) a Phare-program keretében megvalósuló, határokon átnyúló együttműködési program végrehajtásáról

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
EU aid
EU programme
accession to the European Union
cross-border cooperation
economic development

text: 134 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/30. kötet 31998R2760 1998. 12. 19. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 345/49 A BIZOTTSÁG 2760/98/EK RENDELETE (1998. december 18. ) a Phare-program keretében megvalósuló, határokon átnyúló együttműködési program végrehajtásáról AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre, tekintettel az egyes közép- és kelet-európai országoknak (1) nyúj- tandó gazdasági támogatásról szóló, legutóbb a 753/96/EK ren- delettel (2) módosított 1989. december 18-i 3906/89/EGK taná- csi rendeletre, és különösen annak 8. cikkére, mivel az Európai Tanács 1997. decemberi luxembourgi ülésén előterjesztette a továbbfejlesztett előcsatlakozási stratégiát, amely- nek célja azt lehetővé tenni, hogy valamennyi csatlakozni szán- dékozó közép- és kelet-európai ország ténylegesen az Európai Unió tagjává váljon, és hogy e célból a lehető legnagyobb mérték- ben igazodjanak az Unió vívmányaihoz, már a csatlakozást meg- előzően is; mivel Romániának, mint egyetlen olyan országnak, amelynek nincs az Európai Unióval közös határa, ugyancsak meg kell felel- nie a Phare határokon átlépő együttműködési programjában meghatározott kritériumoknak; mivel a Phare határokon átlépő együttműködési programja foko- zatosan egy szélesebb regionális fejlesztési politika részévé válik az előcsatlakozási stratégia keretében, amely kijavítja a határokon átlépő együttműködésre és más előcsatlakozási prioritásokra elő- irányzott költségvetési források közötti, valamint a csatlakozni szándékozó államok különböző régiói közötti jelenlegi arányta- lanságokat; mivel a Tanács ismételten hangsúlyozta az együttműködés erősí- tésének szükségességét és a közép- és kelet-európai országok és az Európai Közösség közötti integráció előmozdítását, valamint a térség stabilitása és biztonsága érdekében tett lépések szükséges- ségét; mivel a csatlakozási partnerségek – a továbbfejlesztett előcsatla- kozási stratégia fő elemeként – meghatározták a csatlakozásra irá- nyuló további munka prioritásait, és mivel e partnerségeket szá- mításba kell venni a határokon átlépő együttműködéssel összefüggésben is; mivel tekintettel a csatlakozó államok jövőbeni részvételére az Unió strukturális politikájában, a Phare határokon átlépő együtt- működési programjának az Interreggel való további összehango- lása szükséges, nevezetesen közös határokon átlépő programok és közös tervezési struktúrák kialakítása révén; a átlépő határokon Phare-programot létrehozó mivel 1628/94/EK (3) bizottsági rendelet végrehajtásának első évei – az Interreg-programmal együtt – már számos kedvező eredményt hoztak, nevezetesen az Európai Unió határmenti régiói és Közép- Kelet-Európa szomszédos régiói közötti párbeszéd és együttmű- ködés megalapozásával, hozzájárulva a gazdasági fejlődéshez ezen országok határmenti régióiban és az Európai Unió fejlettségi színvonalához történő felzárkózáshoz, lehetőséget nyújtva e régióknak, hogy megismerkedjenek az Interreg módszereivel és eljárásaival, beleértve a határmenti régiók területfejlesztési straté- giáinak megtervezését; mivel a további fejlődést különösen a valóban határokon átlépő jellegű projektek számának növelésével és a végrehajtás gyorsítá- sával kell elérni; (1) HL L 375. , 1989. 12. 23. , 11. o. (2) HL L 103. , 1996. 4. 26. , 5. o. (3) HL L 171. , 1994. 7. 6. , 14. o. mivel a közép- és kelet-európai csatlakozni szándékozó országok esetében a Phare határokon átlépő együttműködési programjának jelenlegi földrajzi meghatározását fokozatosan ki kell terjeszteni, hogy az magába foglalja – az Európai Unióval szomszédos régió- kon kívül – más Phare-kedvezményezett, csatlakozni szándékozó országok határmenti területeit is; mivel egy későbbi szakaszban azok a határmenti területek, amelyek a Phare-ból vagy más közös- ségi támogatási programból részesülő szomszédos országokkal határosak, szintén jogosultak lehetnek a támogatásra; mivel a megfelelő intézkedéseknek a csatlakozási partnerségek általános keretén belül az Interreghez hasonlónak kell lenniük; mivel a helyi és regionális szereplők részvételét a határokon átlépő együttműködésben fokozni kell az alulról szerveződés kiterjesz- tése érdekében, növelni tervezési, végrehajtási és megfigyelési kapacitásaikat és lehetővé tenni a határmenti területek helyi ható- ságai számára, hogy kisebb projektek esetében – amelyek valóban határokon átlépő jellegűek – döntéseket hozzanak, kisebb projek- talapok megteremtésével; 11/30. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 135 mivel szükséges az 1628/94/EK rendelet hatályon kívül helyezése; tartva és a környezetvédelem követelményeivel összhangban; mivel e rendelet összhangban van az egyes közép- és kelet-európai országok gazdasági szerkezetátalakítási bizottságának véleményé- vel, ELFOGADTA EZT A RENDELETET: 1. cikk A 3906/89/EGK rendelet által meghatározott Phare-program általános keretében a következő szabályok vonatkoznak a Phare és kelet-európai országok által kedvezményezett közép- határmenti jellegű cselekvések finanszírozására. régióiban megvalósítandó strukturális Ezeket e cselekvéseket a Közösség strukturális politikáinak – és különösen az Interreg – figyelembevételével hajtják végre. 2. cikk ii. elősegíteni együttműködési hálózatok kialakítását és kiakná- zását a határ mindkét oldalán, valamint a kapcsolatok megte- remtését e hálózatok és a Közösség nagyobb kiterjedésű háló- zatai között. 4. cikk (1) A 2. cikknek megfelelően kijelölt határmenti területeken a határokon átlépő együttműködés keretében megvalósítandó pro- jektek a következő formákat ölthetik: i. olyan intézkedésekkel összekapcsolódó projektek, amelyeket az Interreg vagy más közösségi külső segítségnyújtási progra- mok támogatnak; ii. az érintett országokkal egyetértésben létrejött projektek, ame- lyeknek határokon átlépő kihatásuk van, hozzájárulnak a határmenti régiók struktúráinak fejlesztéséhez és elősegítik az országok egészei közötti együttműködést. (2) Külön figyelmet fordítanak azokra a projektekre, amelyekhez társfinanszírozást biztosítanak közép- és kelet-európai országok- ban a helyi hatóságok vagy gazdasági szereplők részéről. (1) A rendelet azokra a határokra terjed ki, amelyek a közép- és kelet-európai országok és a Közösség között húzódnak, valamint a következő csatlakozni szándékozó országok közötti határokra: Bulgária, Cseh Köztársaság, Észtország, Magyarország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, Románia, Szlovákia és Szlovénia. (3) A finanszírozás magában foglalhatja az Európai Unió más tagállamaitól és a közép- és kelet-európai országoktól, valamint nemzetközi pénzügyi intézményektől származó és egyéb magán- és állami forrásokat is. (2) Az érintett határmenti régiókat a Bizottsággal egyetértésben az egyes országok határozzák meg, az Interreg esetében elfoga- dott módszertani szempontok figyelembevételével. (3) A kedvezményezett országok közötti forrásmegosztás a népesség, az egy főre eső bruttó hazai termék, valamint az érin- tett határmenti régiók felszínének kritériumai alapján történik. 3. cikk közép- Az e program szerinti közösségi támogatások elsősorban az érintett részvételét kelet-európai finanszírozzák a közös projektekben, amelyeket a 2. cikkben meghatározott közös határokkal rendelkező egyes államok együtt valósítanak meg. országok és E projektek célkitűzései: i. elősegíteni a közép- és kelet-európai országok határmenti régi- óinak együttműködését az 1. cikkben meghatározott szom- szédos országban lévő szomszédos régiókkal, és ilyen módon segíteni a közép- és kelet-európai országok határmenti régióit azoknak a sajátos fejlődési problémáknak a megoldásában, amelyek – többek között – a nemzetgazdaságon belül elfog- lalt helyükből adódhatnak, a helyi lakosság érdekeit szem előtt 5. cikk (1) Az e program alapján finanszírozható cselekvések az alábbi célokra irányulhatnak: a) a személyek, áruk és szolgáltatások szabad – a határokat átlépő – mozgásának útjában álló igazgatási és intézményi akadályok könnyítése, számolva ugyanakkor az ilyen mozgá- sok biztonsági vonatkozásaival; b) az infrastruktúra javítása, különösen a kommunikáció feltéte- leinek és a helyi víz-, gáz és áramellátás fejlesztése, amely egy- formán kedvező hatással van a határmenti területekre; c) környezetvédelem, például hulladékkezelés, környezetgazdál- kodás és szennyezés-megelőzés olyan problémákkal kapcso- latban, amelyeket a külső határok közelsége súlyosbít; d) mezőgazdasági és vidékfejlesztési intézkedések különös tekin- tettel a határokon átlépő együttműködési projektek támoga- tására; e) intézkedések az energetika és a közlekedés területén; ezek cél- jai: a transzeurópai hálózatok fejlesztéséhez való hozzájáru- lás, összhangban a Bizottság által elfogadott útmutatásokkal; 136 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/30. kötet f) a Közösség bel- és igazságügyi együttműködési politikájával kapcsolatos cselekvések; 6. cikk g) üzleti együttműködés elősegítése, vállalkozásfejlesztés, pénz- ügyi együttműködés és a vállalkozói szektort képviselő intéz- mények (pl. kereskedelmi kamarák) közötti együttműködés; h) beruházások támogatása és kiegészítő szolgáltatások és léte- sítmények biztosítása, különösen a technológia-átadás és a kis- és középvállalkozások marketingjének formájában; (1) A Közösség hozzájárulása alapvetően vissza nem térítendő támogatást jelent. Ugyanakkor, ha a közösségi támogatás bevé- telt eredményező tevékenységek finanszírozását szolgálja, a Bizottság – az érintett hatóságokkal egyeztetve – olyan finanszí- rozási szabályokat állapít meg, amelyek magukban foglalhatják a projekt bevételeiből történő társfinanszírozást is, vagy a kezdeti támogatások visszatérítését. i) képzési és foglalkoztatási intézkedések; (2) A támogatás fedezhet importköltségeket és a projektek és programok végrehajtásához szükséges helyi kiadásokat is. j) helyi gazdaságfejlesztés, beleértve a turizmust; k) az egészségügyi együttműködés elősegítését célzó intézkedé- sek, különösen a források és tárgyi feltételek határokon átlépő megosztása; l) tárgyi feltételek és források fejlesztése, illetve megteremtése a határmenti régiók közötti információáramlás és kommuniká- ció javítása érdekében, beleértve a határokon átlépő rádiózást és televíziós műsorszórást, az újságokat és más médiumokat; m) kulturális csere; n) helyi foglalkoztatási, képzési és oktatási kezdeményezések. A közösségi finanszírozás adók, illetékek és egyéb közterhek, valamint ingatlanvásárlás fedezésére nem vehető igénybe. (3) A fedezett költségek kiterjedhetnek a technikai segítségnyúj- tásra, tanulmányokra, képzésre és más intézményfejlesztési intéz- kedésekre; alapvető berendezések vagy anyagok beszerzési prog- ramjaira; a munkaprogramokat. műveletekre, beruházási beleértve (4) A közép- és kelet-európai országokban felmerülő fenntartási és üzemeltetési költségek a kezdeti szakaszban és fokozatosan csökkenő mértékben fedezhetők. Mindazonáltal a (j)–(n) pontokban említett cselekvéseket csak az alábbi 5. cikk (2) bekezdésében megjelölt feltételekkel lehet finan- szírozni. 7. cikk (2) A határmenti régiókból származó helyi szereplőket bevonó, közös, kisléptékű cselekvések ösztönzése és az ilyen cselekvések helyi meghatározási, kidolgozási és végrehajtási lehetőségeinek növelése céljából közös, kis projektek megvalósítását segítő ala- pot lehet létrehozni az egyes határmenti régiókban, amelyekre a határokon átlépő együttműködés megfelelő programjaiban és kezdeményezéseiben szereplő előirányzatok meghatározott szá- zalékát lehet felhasználni. (3) Különös figyelmet kapnak az erős határokon átlépő jelleggel rendelkező intézkedések, amelyeket a regionális és helyi hatósá- gokkal szoros együttműködésben terveznek meg, és amelyek kiterjednek az osztott gazdálkodási struktúrák megteremtésére és kifejlesztésére, tekintettel az állami és félállami intézmények, vala- mint a nonprofit szervezetek közötti határokon átlépő együttmű- ködés szélesítésének és mélyítésének szándékaira. (1) Valamennyi határmenti régióra egy közös együttműködési bizottságot hoznak létre, amely az érintett ország képviselőiből – a regionális vagy helyi képviselőkkel együtt –, valamint a Bizott- ság képviselőiből áll. (2) A közös együttműködési bizottság többéves távlatban a közös határokon átlépő programokra programozási dokumentumot készít; ez a dokumentum magában foglalja a közös fejlesztési elképzeléseket és prioritásokat a régióra nézve, amelyet egyetlen társadalmi-gazdasági és földrajzi egységként fognak fel, valamint a közös végrehajtással kapcsolatos rendelkezéseket. A dokumen- tum útmutatóul szolgál az Európai Közösségek által támogatott határokon átlépő együttműködés megfelelő programjai és kezde- ményezései keretében vállalt cselekvések tervezéséhez és kivitele- zéséhez. (4) A határmenti régiók fejlesztési terveinek elkészítése, a projek- tek meghatározása és programok megfogalmazása, megvalósítha- tósági tanulmányok, a programok végrehajtásához nyújtott támo- gatás és az ellenőrzési és/vagy értékelési célú tanulmányok szintén finanszírozhatók. (3) A közös együttműködési bizottság évente egyszer meghatá- rozza a közös projekteket, figyelembe véve a (2) bekezdés szerinti közös határokon átlépő programozási dokumentumot. A projek- tekre vonatkozó ajánlásokat az érintett közép- és kelet-európai ország kormánya a Bizottságnak továbbítja az illetékes hatóságok által benyújtott javaslatok alapján. 11/30. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 137 8. cikk (2) Ahol lehetséges, közös megfigyelő rendszert kell létrehozni a programok megvalósításának megkönnyítése érdekében. (1) A Bizottság programjavaslatot fogalmaz meg határonként, figyelembe véve a 7. cikk (1) bekezdésében említett közös hatá- rokon átlépő programozási dokumentumot és a közös együttmű- ködési bizottság további ajánlásait az e program alapján finanszí- rozandó projektekre vonatkozóan, ahogyan azokat az érintett közép- és kelet-európai ország kormánya továbbította. (2) A támogatást, amely a közép- és kelet-európai ország teljes vagy részleges hozzájárulását képezi a közös projekthez, a 3906/89/EGK rendelet 9. cikkében meghatározott eljárás szerint hagyják jóvá, és az érintett fogadó ország egyetértését egy finan- szírozási memorandum formájában fejezik ki. 10. cikk A 3. cikk szerint említett célkitűzések megvalósításában a Bizottság gondoskodik a Phare-tól, más külső segítségnyújtási programokból és a strukturális alapokból származó támogatások összehangolásáról és egységességéről. 9. cikk 11. cikk (1) A Bizottság ezt a segítségnyújtást a Közép- és Kelet-Európának nyújtandó támogatásokra alkalmazott, a 3906/89/EGK rendelet- ben meghatározott rendes eljárással összhangban ellenőrzi. Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba, egyidejűleg az 1628/94/EK rendelet hatályát veszti. Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 1998. december 18-án. a Bizottság részéről Hans VAN DEN BROEK a Bizottság tagja


title: Beslutning om "Resultattavle for det indre marked nr. 2" (SEK(98)0889 C4-0444/98)

eurovoc_concepts:
hiring
national implementing measure
single market

text: 9. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 98/509 Fredag, den 18. december 1998 Lovgivningsm(cid:230)ssig beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om forslag til R(cid:229)dets afgłrelse om F(cid:230)llesskabets holdning i associeringsr(cid:229)det vedrłrende Ungarns deltagelse i et f(cid:230)llesskabspro- gram inden for rammerne af F(cid:230)llesskabets audiovisuelle politik (KOM(97)0562 › C4-0637/97 › 97/0311(CNS)) (Høringsprocedure) Europa-Parlamentet, − der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (KOM(97)0562) − 97/0311(CNS) (1), − der henviser til EF-traktatens artikel 127, stk. 4, og artikel 130, stk. 3, − hørt af Rådet, jf. EF-traktatens artikel 228, stk. 3, afsnit 1 (C4-0637/97), − der henviser til forretningsordenens artikel 58, − der henviser til betænkning fra Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse og Medier og udtalelse fra Budgetudvalget (A4-0467/98), 1. godkender Kommissionens forslag med forbehold af sine ændringer; opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. EF-traktatens artikel 2. 189 A, stk. 2; opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den af Parlamentet 3. godkendte tekst; kræver, at der indledes samrådsprocedure, hvis Rådet ikke agter at følge den af Parlamentet 4. godkendte tekst; 5. 6. anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre Kommissionens forslag i væsentlig grad; pålægger sin formand at sende denne udtalelse til Rådet og Kommissionen. (1) EFT C 368 af 5. 12. 1997, s. 14. 6. Resultattavle for det indre marked A4-0402/98 Beslutning om »Resultattavle for det indre marked nr. 2« (SEK(98)0889 › C4-0444/98) Europa-Parlamentet, − der henviser til Kommissionens dokument (SEK(98)0889 − C4-0444/98), − der henviser til meddelelse fra Kommissionen − »Virkningen og effektiviteten af det indre marked« (KOM(96)0520 − C4-0655/96) (1), − der henviser til meddelelse fra Kommissionen Handlingsplan for det indre marked (CSE(97)0001, C4-0286/97) (2), − der henviser til sine beslutninger af 29. maj 1997 (3) og 20. november 1997 (4) om disse meddelelser, − der henviser til betænkning fra Udvalget om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industripolitik (A4-0402/98), (1) EFT C 20 af 20. 1. 1997, s. 364. (2) EFT C 222 af 21. 7. 1997, s. 2. (3) EFT C 182 af 16. 6. 1997, s. 62. (4) EFT C 371 af 8. 12. 1997, s. 216


title: EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 120/98 (1998. gada 18. decembris), ar ko groza EEZ līguma XI Pielikumu (Sakaru pakalpojumi)

text: 66 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/4. sēj. 21999D1118(09) 18. 11. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 297/49 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 120/98 (1998. gada 18. decembris), ar ko groza EEZ līguma XI Pielikumu (Sakaru pakalpojumi) EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas attiecīgi pielāgots ar protokolu, ar ko pielāgo Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk tekstā — “līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu, tā kā līguma XI pielikums grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1998. gada 27. novembra Lēmumu Nr. 111/98 (1); tā kā līgumā jāiekļauj Komisijas 1998. gada 29. jūlija Ieteikums 98/511/EK, ar ko groza Ieteikumu 98/195/EK par starpsavienojumiem liberalizētā telekomunikācijas tirgū (1. daļa — Starpsavienojumu cenu noteikšana) (2); IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Līguma XI pielikumā 26. g punktam (Komisijas Ieteikums 98/195/EK) pievieno šādu tekstu: “, kas grozīts ar — 398 X 0511: Komisijas 1998. gada 29. jūlija Ieteikumu 98/511/EK (OV L 228, 15. 8. 1998. , 30. lpp. ). ” Šā lēmuma attiecīgo valodu tekstiem pievienotie Komisijas Ieteikuma 98/511/EK teksti norvēģu valodā ir autentiski. islandiešu un 2. pants Šis lēmums stājas spēkā 1998. gada 19. decembrī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu. 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā. 4. pants Briselē, 1998. gada 18. decembrī EEZ Apvienotās komitejas vārdā — priekšsēdētājs N. v. LIECHTENSTEIN (1) OV L 277, 28. 10. 1999. , 48. lpp. (2) OV L 228, 15. 8. 1998. , 30. lpp


title: Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 122/98 av den 18 december 1998 om ändring av bilaga XIX (Konsumentskydd) till EES-avtalet

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
approximation of laws
consumer credit
interest
loan

text: L 297/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 11. 1999 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr 122/98 av den 18 december 1998 om ändring av bilaga XIX (Konsumentskydd) till EES-avtalet GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, justerat genom protokollet med justeringar av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98 i detta, och av följande skäl: Bilaga XIX till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 113/98 av den 27 november 1998 (1). Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/ 102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (2) bör införlivas med avtalet. EES-anpassningarna till direktiv 87/102/EEG bör utgå till följd av att artikel 1a. 3 och 1a. 5 i det direktivet har utgått. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Texten i punkt 4 (rådets direktiv 87/102/EEG) i bilaga XIX till avtalet skall ersättas med följande: ”387 L 0102: Rådets direktiv 87/102/EEG av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemssta- ternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (EGT L 42, 12. 2. 1987, s. 48), ändrat genom — 390 L 0088: Rådets direktiv 90/88/EEG av den 22 februari 1990 (EGT L 61, 10. 3. 1990, s. 14), — 398 L 0007: Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 (EGT L 101, 1. 4. 1998, s. 17). ” Artikel 2 Texterna till direktiv 98/7/EG på isländska och norska, som bifogas respektive språkversion av detta beslut, är giltiga. Detta beslut träder i kraft den 19 december 1998 under förutsättningen att alla anmälningar enligt artikel 103. 1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén. Artikel 3 Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 4 Utfärdat i Bryssel den 18 december 1998. På Gemensamma EES-kommitténs vägnar N. v. LIECHTENSTEIN Ordförande (1) EGT L 277, 28. 10. 1999, s. 50. (2) EGT L 101, 1. 4. 1998, s. 17


title: Verordening (EG) nr. 54/1999 van de Raad van 18 december 1998 houdende verdeling, voor 1999, van de vangstquota van de Gemeenschap in de wateren van Groenland

eurovoc_concepts:
Greenland
authorised catch
catch quota
common fisheries policy
fishing area
fishing regulations

text: 18. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 13/81 VERORDENING (EG) Nr. 54/1999 VAN DE RAAD van 18 december 1998 houdende verdeling, voor 1999, van de vangstquota van de Gemeenschap in de wateren van Groenland DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 3760/92 van de Raad van 20 december 1992 tot instelling van een communau- taire regeling voor de visserij en de aquacultuur (1), en met name op artikel 8, lid 4, Gezien het voorstel van de Commissie, Overwegende dat de Visserijovereenkomst tussen de Europese Gemeenschap, enerzijds, en de regering van Denemarken en de plaatselijke regering van Groenland, anderzijds (2), met zes jaar is verlengd tot 31 december 2000; Overwegende dat de Europese Gemeenschap, enerzijds, en de regering van Denemarken en de autonome regering van Groenland, anderzijds, vervolgens hun goedkeuring hebben gehecht aan het derde protocol tot vaststelling van de voorwaarden voor de uitoefening van de visserij, in het bijzonder de vangstquota van vaartuigen van de Gemeenschap in de wateren van Groenland in de periode van 1 januari 1995 tot en met 31 december 2000; Overwegende dat de betrokken hoeveelheden mogen worden gevangen door vaartuigen die niet de vlag van een lidstaat van de Gemeenschap voeren, voorzover dit nodig is voor de goede werking van de door de Gemeen- schap met derde landen gesloten visserijovereenkomsten; Overwegende dat de Gemeenschap de voor Groenland verantwoordelijke autoriteiten haar reactie inzake een aanbod betreffende de in artikel 8 van de visserijovereen- komst bedoelde aanvullende vangstmogelijkheden uiter- lijk zes weken na ontvangst van het aanbod zal meede- len; Overwegende dat de in de onderhavige verordening bedoelde visserijactiviteiten onderworpen zijn aan de des- betreffende controlemaatregelen waarin is voorzien bij Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van 12 oktober 1993 tot invoering van een controleregeling voor het gemeenschappelijk visserijbeleid (3); Overwegende dat met de voor Groenland verantwoorde- lijke autoriteiten geen overeenstemming is bereikt over de toepassing van het bepaalde in Verordening (EG) nr. 847/96 van de Raad van 6 mei 1996 tot invoering van aanvullende voorwaarden voor het meerjarenbeheer van TAC’s en quota (4), op de betrokken visbestanden; Overwegende dat deze verordening om dwingende rede- nen van algemeen belang met ingang van 1 januari 1999 van toepassing zal zijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Voor 1999 worden de vangstquota van de Gemeenschap in de wateren van Groenland verdeeld zoals is aangege- ven in de bijlage. Artikel 2 Het bepaalde in de artikelen 2, 3 en 5, lid 2, van Verordening (EG) nr. 847/96 is niet van toepassing op de in de bijlage vastgestelde quota. Artikel 3 Indien de voor Groenland verantwoordelijke autoriteiten een aanbod doen betreffende de aanvullende vangstmoge- lijkheden bedoeld in artikel 8 van de visserijovereen- komst, beslist de Raad op voorstel van de Commissie met gekwalificeerde meerderheid van stemmen over dit aan- bod binnen zes weken na de ontvangst daarvan. Artikel 4 Overwegende dat voor een doeltreffend beheer van de vangstmogelijkheden de beschikbare hoeveelheden over de lidstaten dienen te worden verdeeld door de vaststel- ling van quota overeenkomstig artikel 8 van Verordening (EEG) nr. 3760/92; Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 1999. (1) PB L 389 van 31. 12. 1992, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1181/98 (PB L 164 van 9. 6. 1998, blz. 1). (3) PB L 261 van 20. 10. 1993, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2205/97 (PB L 304 van 7. 11. 1997, blz. 1). (2) PB L 29 van 1. 2. 1985, blz. 9. (4) PB L 115 van 9. 5. 1996, blz. 3. L 13/82 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 1. 1999 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 18 december 1998. Voor de Raad De Voorzitter F. MOLTERER 18. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 13/83 Verdeling van de vangstquota van de Gemeenschap in de wateren van Groenland voor 1999 BIJLAGE Soort Gebied Vangstquota van de Gemeenschap (in ton) Aan de lidstaten toegewezen quota Aan Noorwegen toegekende hoeveel- heden (9) Aan IJsland toegekende hoeveel- heden (9) Quota van de Faeröer op de grondslag van het protocol tussen de Gemeenschap en Groenland (9) Kabeljauw Alle zones 31 000 Roodbaars NAFO 0/1 6 000 ICES XIV/V (1) 47 820 Duitsland Verenigd Koninkrijk 25 360 5 640 Duitsland Verenigd Koninkrijk Duitsland Frankrijk Verenigd Koninkrijk 5 395 105 46 270 330 220 1 000 (8) 500 Zwarte heilbot NAFO 0/1 ICES XIV/V 1 650 5 500 Duitsland Duitsland Verenigd Koninkrijk Garnaal ICES XIV/V (5) 5 674 Frankrijk Denemarken Heilbot (2) Zeewolf NAFO 0/1 ICES XIV/V NAFO 0/1 ICES XIV/V 200 200 1 000 1 000 Duitsland Duitsland Blauwe wijting ICES XIV/V 30 000 Denemarken Frankrijk Duitsland 950 1 100 2 500 200 (7) 200 (7) 550 4 040 210 1 012 1 012 1 000 1 000 3 000 3 000 24 000 150 150 1 150 Lodde ICES XIV/V 109 340 (6) Gemeenschap 59 340 10 000 30 000 10 000 Grenadiervis NAFO 0/1 ICES XIV/V 1 350 5 150 Duitsland Duitsland Verenigd Koninkrijk Grenadiervis (3) Alle zones 2 000 Gemeenschap Poolkabeljauw (4) Alle zones 2 000 Gemeenschap 800 320 550 4 400 250 2 000 2 000 (1) Ten hoogste 20 000 ton te vangen met pelagische trawls. Vangsten met de bodemtrawl en met de pelagische trawl dienen afzonderlijk te worden aangegeven. (2) Indien de quota voor de trawlvisserij op kabeljauw en roodbaars worden overschreden als gevolg van bijvangsten van heilbot, zullen de Groenlandse autoriteiten maatregelen nemen om ervoor te zorgen dat de betrokken activiteiten kunnen blijven doorgaan totdat de respectieve quota zijn opgebruikt. (3) Experimentele visserij, op meer dan 1 500 m diepte. De maximumbijvangst van zwarte heilbot bedraagt 40 %, op de quota in mindering te brengen. (4) Mag alleen met de pelagische trawl of de beug worden gevangen. Bijvangsten tot 10 %, uitgezonderd garnaal en zwarte heilbot, zijn toegestaan. De bijvangsten worden op de quota in mindering gebracht. (5) Tot 1 000 ton mag worden gevangen in NAFO-gebieden 0/1, op grond van de overeenkomst met Groenlandse vergunninghouders. (6) 70 % van het Groenlandse TAC-aandeel voor lodde. Bij de herziening van deze TAC gedurende 1999 zal de communautaire quota overeenkomstig worden aangepast. (7) Mag alleen met de beug worden gevangen. (8) Mag met de pelagische trawl worden gevangen. (9) Ter informatie


title: Council Regulation (EC) No 54/1999 of 18 December 1998 allocating, for 1999, Community catch quotas in Greenland waters

text: 18. 1. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 13/81 COUNCIL REGULATION (EC) No 54/1999 of 18 December 1998 allocating, for 1999, Community catch quotas in Greenland waters THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3760/92 of 20 December 1992 establishing a Community system for fisheries and aquaculture (1), and in particular Article 8(4) thereof, Whereas the fishing activities covered by this Regulation are subject to the relevant control measures provided for by Council Regulation (EC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy (3); Whereas no agreement has been reached with the authorities responsible for Greenland on whether the relevant fish stocks should be subject to the provisions of Council Regulation (EC) No 847/96 of 6 May 1996 for year-to-year conditions introducing additional management of TACs and quotas (4); Having regard to the proposal from the Commission, Whereas, for imperative reasons of common interest, this Regulation should apply from 1 January 1999, fisheries between the Agreement on Whereas the European Community, on the one hand, and the Government of Denmark and the Home Rule Government of Greenland, on the other hand (2), has been extended for an additional period of six years, until 31 December 2000; Whereas the European Community, on the one hand, and the Government of Denmark and the Home Rule Government of Greenland, on the other hand, have subsequently approved the Third Fisheries Protocol, establishing the conditions for fishing and, in particular, the catch quotas for Community vessels in Greenland waters for the period from 1 January 1995 to 31 December 2000; Whereas these quotas may be used by vessels not flying the flag of a Member State of the Community, to the extent that this is necessary for the proper functioning of the fisheries agreements which the Community has concluded with third countries; Whereas the Community shall inform the authorities its reaction to offers responsible for Greenland of regarding supplementary catch possibilities, as referred to in Article 8 of the Fisheries Agreement, not later than six weeks after receipt of the offer; HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For 1999, the allocation of the Community catch quotas in Greenland waters shall be as set out in the Annex. Article 2 Fishing quotas set out in the Annex shall not be subject to the conditions laid down in Articles 2, 3 and 5(2) of Regulation (EC) No 847/96. Article 3 Should the authorities responsible for Greenland make an offer regarding supplementary catch possibilities, as referred to in Article 8 of the Agreement on fisheries, the Council shall, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission, take a decision on that offer within six weeks of receipt thereof. Article 4 Whereas, to ensure efficient management of the catch possibilities available, they should be allocated among Member States by means of quotas in accordance with Article 8 of Regulation (EEC) No 3760/92; This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 January 1999. (1) OJ L 389, 31. 12. 1992, p. 1. Regulation as last amended by Regulation (EC) No 1181/98 (OJ L 164, 9. 6. 1998, p. 1). (3) OJ L 261, 20. 10. 1993, p. 1. Regulation as last amended by Regulation (EC) No 2205/97 (OJ L 304, 7. 11. 1997, p. 1). (2) OJ L 29, 1. 2. 1985, p. 9. (4) OJ L 115, 9. 5. 1996, p. 3. L 13/82 EN Official Journal of the European Communities 18. 1. 1999 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 18 December 1998. For the Council The President W. MOLTERER 18. 1. 1999 EN Official Journal of the European Communities L 13/83 ANNEX Allocation of Community catch quotas in Greenland waters for 1999 Species Geographical area Community catch quotas (in tonnes) Quotas allocated to Member States Quantities allocated to Norway (9) Quantities allocated to Iceland (9) Faroese quotas under EC/Greenland (9) Cod all zones 31 000 Redfish NAFO 0/1 6 000 ICES XIV/V (1) 47 820 Germany United Kingdom Germany United Kingdom Germany France United Kingdom Greenland halibut NAFO 0/1 ICES XIV/V 1 650 5 500 Germany Germany United Kingdom Deep-water prawns ICES XIV/V (5) 4 525 France Denmark Atlantic halibut (2) Catfish NAFO 0/1 ICES XIV/V NAFO 0/1 ICES XIV/V 200 200 1 000 1 000 Germany Germany Blue whiting ICES XIV/V 30 000 Denmark France Germany 25 360 5 640 5 395 105 46 270 330 220 550 4 040 210 1 012 1 012 1 000 1 000 3 000 3 000 24 000 1 000 (8) 500 150 150 1 150 950 1 100 2 500 200 (7) 200 (7) Capelin ICES XIV/V 109 340 (6) Community 59 340 10 000 30 000 10 000 Roundnose grenadier NAFO 0/1 ICES XIV/V 1 350 5 150 Germany Germany United Kingdom Roundnose grenadier (3) all zones 2 000 Community Polar cod (4) all zones 2 000 Community 800 320 550 4 400 250 2 000 2 000 (1) A maximum of 20 000 tonnes may be fished by pelagic trawl. Catches from the bottom trawl fishery and the pelagic trawl fishery shall be reported separately. (2) If by-catches of Atlantic halibut in trawl cod and redfish fisheries imply over-runs of this quota, the Greenland authorities will provide solutions to the effect that Community cod and redfish fisheries can nevertheless continue until the respective quotas have been exhausted. (3) Experimental fishery, to be conducted at depths greater than 1 500 metres. The maximum by-catch of Greenland halibut will be 40 % and will be counted against this quota. (4) To be fished only by pelagic trawl or longline. A by-catch of up to 10 %, excluding deep-water prawns and Greenland halibut, will be admitted. The by-catch will be counted against this quota. (5) Up to 1 000 tonnes can be caught in NAFO areas 0/1 under agreement with Greenland licence holders. (6) 70 % of the Greenland share of the TAC for capelin. Upon revision of this TAC in the course of 1998, the Community quota shall be revised accordingly. (7) To be fished only with longline. (8) May be fished by pelagic trawl. (9) Shown for information only


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2747/98 av den 18 december 1998 om fastställande av det högsta exportbidraget för helt slipat rundkornigt ris och helt slipat långkornigt A-ris inom ramen för det anbudsförfarande som avses i förordning (EG) nr 2564/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common organisation of markets
export refund
rice
third country

formats: pdf print

text: L 345/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 12. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2747/98 av den 18 december 1998 om fastst(cid:132)llande av det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r helt slipat rundkornigt ris och helt slipat l(cid:134)ngkornigt A-ris inom ramen f(cid:148)r det anbudsf(cid:148)rfarande som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 2564/98 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING beviljas varje anbudsgivare vars anbud (cid:132)r lika med eller l(cid:132)gre (cid:132)n det h(cid:148)gsta exportbidraget. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 av den 22 december 1995 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r ris (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2072/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 13. 3 i denna, och Till(cid:132)mpningen av de ovann(cid:132)mnda kriterierna p(cid:134) den ifr(cid:134)gavarande nuvarande marknadssituationen f(cid:148)r ris fastst(cid:132)lls till det medf(cid:148)r att det h(cid:148)gsta exportbidraget belopp som anges i artikel 1. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2564/98 (3) ges m(cid:148)jlighet f(cid:148)r ett anbudsf(cid:148)rfarande f(cid:148)r exportbidrag f(cid:148)r ris. P(cid:134) grundval av l(cid:132)mnade anbud kan kommissionen i enlighet med artikel 5 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 584/75 (4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 299/95 (5) och i enlighet med det f(cid:148)rfarande som f(cid:148)re- skrivs i artikel 22 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 besluta om fastst(cid:132)llande av ett h(cid:148)gsta exportbidrag. Vid fastst(cid:132)l- landet b(cid:148)r de kriterier som f(cid:148)reskrivs i artikel 13 i f(cid:148)rord- ning (EG) nr 3072/95 s(cid:132)rskilt beaktas. Anbudsf(cid:148)rfarandet Artikel 1 Det h(cid:148)gsta exportbidraget f(cid:148)r helt slipat rundkornigt ris och helt slipat l(cid:134)ngkornigt A-ris avsett f(cid:148)r vissa tredje l(cid:132)nder, skall p(cid:134) grundval av anbud som l(cid:132)mnats fr(cid:134)n och med den 14 till och med den 17 december 1998 fast- st(cid:132)llas till 109,00 ecu per ton inom ramen f(cid:148)r det anbuds- f(cid:148)rfarande som avses i f(cid:148)rordning (EG) nr 2564/98. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 19 december 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 18 december 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (2) EGT L 265, 30. 9. 1998, s. 4. (3) EGT L 320, 28. 11. 1998, s. 43. (4) EGT L 61, 7. 3. 1975, s. 25. (5) EGT L 35, 15. 2. 1995, s. 8