title: GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 5/1999 antagen av rådet den 21 december 1998 inför antagandet av rådets direktiv 1999/ /EG av den ... om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik

eurovoc_concepts:
carriage of passengers
ferryboat
high-speed transport
maritime safety
maritime transport
transport safety

text: 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/15 GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 5/1999 antagen av rådet den 21 december 1998 inför antagandet av rådets direktiv 1999/ den. om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik /EG av (1999/C 49/03) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV åtgärder på gemenskapsnivå det mest effektiva sät- tet att fastställa en gemensam lägsta säkerhetsnivå för fartyg inom hela gemenskapen. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, särskilt artikel 84. 2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitte´ns yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och av följande skäl 1. 2. 3. Ytterligare åtgärder måste vidtas inom ramen för den gemensamma transportpolitiken för att öka säkerheten vid passagerartransport till sjöss. Gemenskapen är allvarligt oroad över de fartygs- olyckor i vilka ro-ro-passagerarfartyg har varit inblandade och som har resulterat i omfattande förluster av människoliv. Personer som färdas med ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassage- rarfartyg inom gemenskapen har rätt att vänta sig och kunna förlita sig på en tillräcklig säkerhets- nivå. I sin resolution av den 22 december 1994 om säkerhet på ro-ro-passagerarfartyg (4) uppmanade rådet kommissionen att lägga fram förslag om ett system för obligatorisk besiktning och kontroll av säkerheten på alla ro-ro-passagerarfartyg som bedriver trafik till eller från gemenskapens hamnar samt om rätt att utreda sjöolyckor. 4. Särskilt med tanke på betydelsen av passagerar- transporter till sjöss för den inre marknaden är (1) EGT C 108, 7. 4. 1998, s. 122. (2) EGT C 407, 28. 12. 1998, s. 120. (3) Europaparlamentets yttrande av den 7 oktober 1998 (EGT C 328, 26. 10. 1998, s. 86), rådets gemensamma ståndpunkt av den 21 december 1998 och Europaparlamentets beslut av den. (ännu inte offentliggjort i EGT). (4) EGT C 379, 31. 12. 1994, s. 8. 5. Åtgärder på gemenskapsnivå är det bästa sättet att säkerställa ett harmoniserat genomförande av en del principer som överenskommits inom Internatio- nella sjöfartsorganisationen (IMO), samtidigt som en snedvridning av konkurrensen mellan olika gemenskapshamnar samt mellan ro-ro-passagerar- fartyg och höghastighetspassagerarfartyg undviks. 6. Med tanke på proportionalitetsprincipen är ett rådsdirektiv det lämpliga rättsliga instrumentet, eftersom det ger medlemsstaterna en ram för enhetlig och obligatorisk tillämpning av de gemen- samma säkerhetsnormerna, samtidigt som det ger medlemsstaterna rätt att välja de metoder för genomförandet som bäst passar deras nationella system. 7. 8. Fartygssäkerheten är huvudsakligen flaggstaternas ansvar. Varje medlemsstat bör säkerställa att de tillämpliga säkerhetskraven följs av ro-ro-passage- rarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som för den medlemsstatens flagg samt av de företag som bedriver trafik med dessa. Hamnstatskontroll omfattar inte regelbundna och ingående förebyggande besiktningar och kontroller av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassa- gerarfartyg. Det bör därför kontrolleras, med hjälp av ett system med regelbundna obligatoriska inspektioner som utförs av värdstaterna, att företa- gen samt deras passagerarfartyg och fartyg följer de säkerhetsnormer som överenskommits inom IMO och, i förekommande fall, på regional nivå. Företagen bör hindras från att bedriva trafik med sådana fartyg om det vid dessa inspektioner upp- täcks farliga brister i samband med dessa säker- hetsnormer. 9. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i deras egenskap av värdstater. De befogenheter som de utövar i denna egenskap bygger på särskilda hamn- C 49/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 statsbefogenheter som fullt ut överensstämmer med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982 (Unclos). 15. För att säkerställa att ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg fortlöpande uppfyl- ler kraven i detta direktiv bör värdstaterna utföra besiktningar innan trafiken inleds samt därefter med regelbundna mellanrum och så snart en bety- dande ändring av driftsförhållandena inträffar. 10. För att förbättra säkerheten och undvika snedvrid- ning av konkurrensen bör de gemensamma säker- hetsnormerna tillämpas på alla ro-ro-passagerarfar- tyg och höghastighetspassagerarfartyg som, oavsett vilken flagg de för, bedriver reguljär internationell eller inrikes trafik till eller från en medlemsstats hamn i havsområden som ligger mer än 20 sjömil från en kustlinje där nödställda kan föras i land. Samtidigt ges medlemsstaterna möjlighet att utvidga direktivets till att omfatta ro-ro-passagerarfartyg och höghastighets- passagerarfartyg som bedriver inrikes trafik i havs- områden som ligger inom 20 sjömil från en kust- linje. tillämpningsområde 11. Värdstaterna måste kontrollera att ro-ro-passage- rarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som bedriver trafik till eller från gemenskapshamnar uppfyller vissa harmoniserade krav på certifiering och besiktning i flaggstaten. 12. Dessa ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspas- sagerarfartyg bör också, när de byggs och under hela sin användningstid, följa de tillämpliga klassi- ficeringsstandarderna för konstruktion och under- håll av skrov, huvudframdrivningsmaskineri och hjälpmaskineri, elektriska anläggningar och kon- trollanläggningar samt vara utrustade med en färd- skrivare som uppfyller relevanta internationella krav. 13. Värdstaterna bör kontrollera att de företag som tillhandahåller dessa tjänster bedriver trafiken med sina ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassa- gerarfartyg på ett sådan sätt att största möjliga säkerhet garanteras. Andra berörda medlemsstater än flaggstaten bör fullt ut få delta i utredningar av sjöolyckor. 16. För att minska företagens arbetsbörda bör tidigare kontroller och besiktningar beaktas på lämpligt sätt. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspas- sagerarfartyg bör undantas från besiktning om det tidigare har bekräftats att de uppfyller detta direk- tivs krav för trafik på liknande rutter. Särskilda bestämmelser bör gälla för ersättningsfartyg. Ro- ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerar- fartyg som med godkänt resultat har besiktigats av värdstaten bör inte omfattas av utvidgade inspek- tioner enligt rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella nor- mer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förore- ning samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs territorialvatten (hamnstatskontroll) (1). i medlemsstaternas 17. Medlemsstaterna bör samarbeta för att utöva de skyldigheter som de ansvarar för i sin egenskap av värdstater. 18. Medlemsstaterna kan anse det fördelaktigt att vid utförandet av sina uppgifter biträdas av erkända organisationer som uppfyller kraven i rådets direk- tiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisatio- ner som utövar tillsyn av fartygens och för sjöfarts- administrationernas verksamhet i förbindelse där- med (2). 19. Vid planeringen av besiktningarna bör vederbörlig hänsyn tas till ro-ro-passagerarfartygens och hög- hastighetspassagerarfartygens drifts- och under- hållsscheman. 14. Det är av största vikt att kontrollera att de flagg- stater som inte är medlemsstater har en administra- tion som är införstådd med företags förpliktelser att samarbeta i alla utredningar av olyckor eller tillbud till sjöss och att följa de regler för klassifice- ring och i förekommande fall certifiering som utar- betats av erkända klassificeringsorganisationer. Dessa administrationer bör godta att harmonise- rade förfaranden för besiktning och certifiering används. 20. Medlemsstaterna bör säkerställa att deras natio- nella rättssystem gör det möjligt för dem och varje annan medlemsstat med väsentligt intresse att delta (1) EGT L 157, 7. 7. 1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/42/EG (EGT L 184, 27. 6. 1998, s. 40). (2) EGT L 319, 12. 12. 1994, s. 20. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 97/58/EG (EGT L 274, 7. 10. 1997, s. 8). 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/17 i, samarbeta i eller leda utredningar av sjöolyckor på grundval av bestämmelserna i IMO-koden för utredningar av sjöolyckor. Resultatet av sådana utredningar bör offentliggöras. Artikel 2 Definitioner 21. En uppsättning åtföljande åtgärder avseende trafik- ledningssystem, planering för oförutsedda händel- ser och lokala driftsbegränsningar kommer att öka säkerheten ytterligare. 22. En databas med upplysningar som inhämtats från besiktningarna bör upprättas för att göra det möj- ligt att övervaka genomförandet av detta direktiv. 23. Det är nödvändigt att en kommitte´ bestående av företrädare för medlemsstaterna biträder kommis- sionen med det faktiska genomförandet av direkti- vet. Den kommitte´ som inrättas enligt artikel 12 i rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods (1) kan fylla denna uppgift. 24. Denna kommitte´ kan anpassa vissa bestämmelser i direktivet i enlighet med gemenskapens åtgärder eller åtgärder från IMO och förbättra direktivets ordning för att ta hänsyn till sådana framtida ändringar av 1974 års konvention om säkerhet för människoliv till sjöss (Solas-konventionen) som har trätt i kraft samt säkerställa ett harmoniserat genomförande av ändringar av vissa IMO-reso- lutioner utan att direktivets räckvidd vidgas. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Syfte Syftet med detta direktiv är att fastställa ett system med obligatoriska besiktningar som kommer att ge bättre garanti för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik till eller från hamnar i gemenskapens medlemsstater samt att ge medlemsstaterna rätt att leda, delta i eller samarbete inom ramen för varje utredning av olyckor eller tillbud till sjöss i samband med denna trafik. I detta direktiv och i dess bilagor avses med a) ro-ro-passagerarfartyg: ett havsgående passagerarfar- tyg som är utrustat med anordningar som gör det möjligt för väg- eller järnvägsfordon att rulla på och av fartyget, och som medför fler än tolv passagerare, b) höghastighetspassagerarfartyg: höghastighetsfartyg en- ligt definitionen i regel 1 kapitel X i 1974 års Solas-konvention — i dess lydelse på dagen för anta- gandet av detta direktiv — som medför fler än tolv passagerare, c) passagerare: alla personer med undantag av i) befälhavaren och medlemmarna i besättningen eller andra personer som i någon egenskap är anställda eller sysselsatta ombord på ett fartyg för det fartygets behov, samt ii) barn under ett år, d) 1974 års Solas-konvention: den internationella kon- ventionen om säkerheten för människoliv till sjöss samt därtill hörande protokoll och ändringar som gäller den dag då detta direktiv antas, e) koden för höghastighetsfartyg: ”Internationella säker- hetskoden för höghastighetsfartyg”; IMD:s sjösäker- hetskommitte´s resolution MSC 36(63) av den 20 maj 1994, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv, f) reguljär trafik: en serie av resor med ro-ro-passagerar- fartyg eller ett höghastighetspassagerarfartyg, som upprätthåller trafik mellan två eller flera hamnar, eller en serie resor från och till samma hamn utan mellan- liggande hamnbesök, antingen i) enligt en offentliggjord tidtabell, eller ii) med resor som företas så regelbundet eller så ofta att de utgör en uppenbar, systematisk serie. g) fartområde: ett fartområde som har upptagits i en förteckning i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestäm- melser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg, (2) h) certifikat: i) för ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassa- gerarfartyg i internationell trafik: de säkerhetscer- (1) EGT L 247, 5. 10. 1993, s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13. 10. 1998, s. 7). (2) EGT L 144, 15. 5. 1998, s. 1. C 49/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 tifikat som utfärdas enligt 1974 års Solas-konven- tion med ändringar, tillsammans med relevanta förteckningar över utrustning samt i förekom- mande fall dispenscertifikat och trafiktillstånd, ii) för ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassa- gerarfartyg i inrikes trafik: de säkerhetscertifikat som utfärdas i enlighet med direktiv 98/18/EG, tillsammans med relevanta förteckningar över utrustning samt i förekommande fall dispenscerti- fikat och trafiktillstånd, i) dispenscertifikat: ett certifikat som utfärdats enligt i regel I B/12 a vi i 1974 års Solas-konvention, j) flaggstatens administration: de behöriga myndighe- terna i den stat vars flagg ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg har rätt att föra, k) värdstat: en medlemsstat till eller från vars hamn(ar) ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspas- sagerarfartyg går i reguljär trafik, l) internationell resa: en resa till sjöss från en medlems- stats hamn till en hamn utanför denna medlemsstat, eller omvänt, m) inrikes resa: en resa i fartområden från en medlems- stats hamn till samma eller en annan hamn i den medlemsstaten, n) erkänd organisation: en organisation som erkänts i enlighet med artikel 4 i direktiv 94/57/EG, o) företag: ett företag som bedriver trafik med ett eller flera ro-ro-passagerarfartyg för vilket ett dokument angående godkänd säkerhetsorganisation har utfär- dats i enlighet med artikel 5. 2 i rådets förordning (EG) nr 3051/95 om säkerhetsorganisation för roll- on/roll-off-passagerarfartyg (ro-ro-fartyg) (1) eller ett företag som bedriver trafik med höghastighetspassa- gerarfartyg för vilket ett dokument angående god- känd säkerhetsorganisation har utfärdats i enlighet med regel IX/4 i 1974 års Solas-konvention, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv, p) koden för utredning av sjöolyckor: den kod för utredning av olyckor eller tillbud till sjöss som antogs av IMO genom församlingens resolution A. 849(20) av den 27 november 1997, q) särskild besiktning: en besiktning som utförs av värd- staten i enlighet med artiklarna 6 och 8, (1) EGT L 320, 30. 12. 1995, s. 14. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 179/98 (EGT L 19, 24. 1. 1998, s. 35). r) kvalificerad inspektör: en offentligt anställd tjänste- man eller annan person som är vederbörligen bemyn- digad av en medlemsstats behöriga myndighet att utföra besiktningar och inspektioner som avser de certifikat och som uppfyller de kvalifikationskriterier och kriterier för oberoende som anges i bilaga V, s) brist: ett tillstånd som konstaterats inte uppfylla kraven i detta direktiv. Artikel 3 Räckvidd 1. Detta direktiv skall tillämpas på alla ro-ro-passagerar- fartyg och höghastighetspassagerarfartyg som går i regul- jär trafik till eller från en medlemsstats hamn, oavsett vilken flagg de för, och som används på internationella resor eller inrikes resor i fartområden som omfattas av klass A i enlighet med artikel 4 i direktiv 98/18/EG. 2. Medlemsstaterna får tillämpa detta direktiv på ro- ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg som används på inrikes resor i andra fartområden än de som anges i punkt 1. I så fall skall de tillämpliga reglerna tillämpas på alla ro-ro-passagerarfartyg eller höghastig- hetspassagerarfartyg som går i trafik under samma för- hållanden, utan diskriminering på grund av flagg, natio- nalitet eller företagets etableringsort. Artikel 4 Inledande obligatoriska kontroller av ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg 1. Innan ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastig- hetspassagerarfartyg sätts i reguljär trafik, eller senast tolv månader efter den tidpunkt som anges i artikel 19. 1 för ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspassa- gerarfartyg som redan går i reguljär trafik vid den tidpunkten, skall värdstaterna kontrollera att ro-ro-passa- gerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg a) medför giltiga certifikat, utfärdade av flaggstatens administration eller av en erkänd organisation som handlar på dess vägnar, b) har besiktigats för utfärdandet av certifikat i enlighet med de relevanta förfaranden och riktlinjer som anges i bilaga till IMO:s församlings resolution A. 746(18) om riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktningar och certifie- ring, i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv, eller i enlighet med förfaranden som syftar till att uppnå samma mål, c) uppfyller de standarder som anges för klassificering enligt en erkänd organisations bestämmelser, eller enligt sådana bestämmelser för konstruktion och underhåll av skrov, maskineri, elektriska anläggningar 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/19 och kontrollanläggningar som flaggstatens administra- tion anser likvärdiga, d) är utrustade med en färdskrivare (VDR) för att kunna tillhandahålla information vid en eventuell utredning av en olycka. Färdskrivaren skall uppfylla de standar- der om prestanda som anges i IMO:s församlings resolution A. 861(20) av den 27 november 1997 och uppfylla de provningsstandarder som fastställs i Inter- nationella elektrotekniska kommissionens (IEC) stan- dard nr 61996. Vad beträffar färdskrivare som skall placeras ombord på ro-ro-passagerarfartyg eller hög- hastighetspassagerarfartyg byggda före ikraftträdandet av detta direktiv, får dock undantag för uppfyllande av vissa av kraven beviljas. Dessa undantag och de villkor på vilka de får beviljas skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 16. e) uppfyller de särskilda stabilitetskrav som antagits på regional nivå och överförts till deras nationella lag- stiftning i enlighet med anmälningsförfarandet i Euro- paparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträf- fande tekniska standarder och föreskrifter och beträf- fande föreskrifter för informationssamhällets tjäns- ter (1), när de i den regionen bedriver trafik som omfattas av den nationella lagstiftningen, förutsatt att dessa krav inte går utöver dem som specificeras i bilagan till resolution 14 (stabilitetskrav med tillämp- lighet på överenskommelsen) till 1995 års Solas- konferens och att de har anmälts till IMO:s general- sekreterare i enlighet med de förfaranden som anges i punkt 3 i den resolutionen. 2. Punkt 1 e skall tillämpas på höghastighetspassagerar- fartyg endast där så är tillämpligt. Artikel 5 Inledande obligatoriska kontroller av företag och flaggstater Innan ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighets- passagerarfartyg sätts i reguljär trafik, eller senast tolv månader efter den tidpunkt som anges i artikel 19. 1 för ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspassage- rarfartyg som redan går i reguljär trafik vid den tidpunk- ten, skall värdstaterna 1. kontrollera att företag som bedriver eller avser att bedriva reguljär trafik med ett sådant fartyg a) vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de särskilda krav som uppställs i bilaga I tillämpas samt att de tillhandahåller de värdstater som berörs av den reguljära trafiken bevis för att denna punkt och artikel 4 är upp- fyllda, (1) EGT L 204, 21. 7. 1998, s. 37. Direktivet ändrat genom direktiv 98/48/EG (EGT L 217, 5. 8. 1998, s. 18). b) på förhand samtycker till att värdstater och med- lemsstater med väsentligt intresse får leda, delta i fullt ut eller samarbeta inom ramen för varje utredning av olyckor eller tillbud till sjöss i enlig- het med artikel 12 samt ger dem tillgång till den information som tagits fram genom färdskrivare på deras fartyg som är inblandat i en sådan olycka eller tillbud, 2. kontrollera, för ett sådant fartyg som för en annan flagg än en medlemsstats, att den flaggstatens admini- stration är införstådd med att den har godkänt företa- gets åtagande att uppfylla kraven i detta direktiv. Artikel 6 Inledande särskilda besiktningar 1. Innan ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastig- hetspassagerarfartyg sätts i reguljär trafik, eller högst tolv månader efter den tidpunkt som anges i artikel 19. 1 för ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspassage- rarfartyg som redan går i reguljär trafik vid den tidpunk- ten, skall värdstaterna utföra en inledande första särskild besiktning i enlighet med bilagorna I och III, för att övertyga sig om att ro-ro-passagerarfartyg eller höghas- tighetspassagerarfartyg uppfyller nödvändiga krav för att på ett säkert sätt bedriva reguljär trafik. 2. När denna artikel tillämpas innan ett fartyg tas i drift skall värdstaterna fastställa en tidpunkt för den inledande särskilda besiktningen vilken skall äga rum senast en månad efter mottagandet av de bevis som behövs för att fullgöra kontrollen enligt artiklarna 4 och 5. Artikel 7 Särskilda bestämmelser 1. När ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighets- passagerarfartyg skall tas i bruk i annan reguljär trafik skall en ny värdstat ta den största hänsyn till de kontrol- ler och besiktningar som tidigare har utförts på det fartyget innan det togs i bruk i tidigare reguljär trafik som omfattas av detta direktiv. Om den nya värdstaten är tillfreds med dessa tidigare kontroller och besiktningar, och om de är relevanta för de nya trafikförhållandena, behöver inte artiklarna 4, 5 och 6 tillämpas innan ro- ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg tas i bruk i den nya reguljära trafiken. 2. Artiklarna 4, 5 och 6 behöver inte tillämpas när ett ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg som uppfyller bestämmelserna i detta direktiv, och som redan går i sådan reguljär trafik som omfattas av detta direktiv, överförs till annan reguljär trafik, när de C 49/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 berörda värdstaterna är eniga om att trafikförhållandena är likartade och värdstaterna samtliga är eniga om att ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg uppfyller alla krav för att bedriva denna trafik på ett säkert sätt. förändringar i företagsledning eller byte av flagg, eller vid överföring till ny klass, undanta fartyget från den sär- skilda besiktning som krävs enligt denna punkt, efter att ha tagit hänsyn till tidigare kontroller och besiktningar av fartyget, och under förutsättning att fartygets säkra drift inte påverkas av förändringen, bytet eller överföringen. På begäran av ett företag får de berörda värdstaterna i förväg bekräfta sin enighet om när trafikförhållandena är likartade. I de fall då det på grund av oförutsedda omständighe- 3. ter är nödvändigt att snabbt sätta in ett ro-ro-passagerar- fartyg eller ett höghastighetspassagerarfartyg som ersätt- ning och för att säkerställa kontinuitet i trafiken, och punkterna 1 och 2 inte är tillämpliga, får värdstaten ge tillstånd till att fartyget sätts i trafik under förutsättning att a) en okulärinspektion och en kontroll av dokumenten inte inger några farhågor om att ro-ro-passagerarfar- tyg eller höghastighetspassagerarfartyg inte skulle uppfylla de nödvändiga kraven för säker drift, och b) värdstaten fullföljer kontrollerna och besiktningarna enligt artiklarna 4, 5 och 6 inom en månad. Artikel 8 Regelbundna särskilda besiktningar och övriga besiktningar 1. Värdstaterna skall en gång inom varje tolvmånaders- period utföra — en särskild besiktning i enlighet med bilaga III, och — en besiktning under en reguljär resa, som skall ta sikte på att täcka så många av punkterna i bilagorna I, III och IV att värdstaten är övertygad om att fartyget fortfarande uppfyller alla nödvändiga krav för säker drift. En inledande särskild besiktning enligt artikel 6 skall räknas som en särskild besiktning enligt denna artikel. 2. En värdstat skall utföra en särskild besiktning i enlighet med bilaga III varje gång ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg genomgår reparatio- ner, ombyggnader och ändringar i väsentligt avseende, eller vid förändringar i företagsledning eller byte av flagg, eller vid överföring till ny klass. Värdstaten får dock vid 3. Om de besiktningar som anges i punkt 1 skulle bekräfta eller avslöja sådana brister i förhållande till kraven i detta direktiv att de motiverar till hindrande av användning, skall företaget stå för alla kostnader i sam- band med besiktningar under varje normal redovisnings- period. Artikel 9 Anmälan Värdstaterna skall omgående och skriftligen informera företagen om resultatet av de kontroller och besiktningar som sker enligt artiklarna 4, 5, 6 och 8. Artikel 10 Hindrande av användning 1. En värdstat skall hindra att ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighetspassagerarfartyg används i reguljär trafik i följande fall, till dess att värdstaten har slagit fast att faran har undanröjts och kraven i direktivet har uppfyllts: a) Om den inte har kunnat få bekräftelse på att kraven i artiklarna 4 och 5 uppfylls. b) Varje gång som sådana brister upptäcks under de besiktningar som anges i artiklarna 6 och 8 som medför omedelbar livsfara eller omedelbar risk för fartyget, dess besättning och passagerare. c) Om det har fastställts att det föreligger underlåtenhet att uppfylla vad som sägs i de gemenskapsinstrument som är förtecknade i bilaga II, och detta medför omedelbar fara för liv, fartyget, dess besättning och passagerare. d) Varje gång som flaggstaten inte har rådfrågat värdsta- ten angående de frågor som avses i artikel 13. 1 eller 13. 5. Värdstaten skall skriftligen informera företaget om beslu- tet att hindra användningen av ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetspassagerarfartyget och ange fullstän- diga skäl. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/21 2. I de fall då brister konstateras hos ro-ro-passagerar- fartyg eller höghastighetspassagerarfartyg som redan är i reguljär trafik skall emellertid värdstaterna kräva att företaget vidtar nödvändiga åtgärder för att omedelbart rätta till bristerna, eller, om dessa inte utgör någon omedelbar fara för fartygets, besättningens eller passage- rarnas säkerhet, rätta till bristerna inom klart angiven och rimlig tid. Sedan bristerna har rättats till skall de berörda värdstaterna kontrollera att rättelse har skett till deras fullständiga belåtenhet. Om detta inte är fallet skall de berörda värdstaterna hindra att fartyget används. dig expertis ingår i gruppen, vid behov genom att låta en besiktningsman från en erkänd organisation ingå. Inspek- törerna skall rapportera brister till värdstaternas admini- strationer. Värdstaten skall vidarebefordra dessa uppgif- ter till flaggstaten, om den staten inte är en värdstat som berörs av besiktningen. 3. En berörd värdstat får utföra en besiktning på begä- ran av en annan berörd värdstat. 3. Medlemsstaterna skall i enlighet med nationell lag- stiftning fastställa och vidmakthålla lämpliga förfaranden för ett företags rätt att överklaga ett beslut om hindrande av användningen av ett fartyg. Överklaganden bör behandlas skyndsamt. Ett överklagande skall inte leda till att beslutet automatiskt upphävs. Den behöriga myndigheten skall på lämpligt sätt infor- mera företaget om dess rätt att överklaga. 4. I de fall då artiklarna 4, 5 och 6 tillämpas innan ett ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg sätts i reguljär trafik, skall ett beslut att hindra fartygets användning fattas inom en månad efter den inledande särskilda besiktningen och företaget skall omedelbart underrättas om detta. Artikel 11 Förfaranden för inledande och regelbundna särskilda besiktningar 1. Ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerar- fartyg som har genomgått de särskilda besiktningarna till den eller de berörda värdstaternas belåtenhet skall av denna eller dessa värdstater undantas från de utökade inspektioner som avses i artikel 7. 4 i direktiv 95/21/EG, och från de utökade inspektioner som grundar sig på de otvetydiga skälen att fartygen hör till den kategori av passagerarfartyg som avses i artikel 7. 1 och i bilaga V. A. 3 i det direktivet. 2. Administrationer i två eller flera värdstater som berörs av en särskild besiktning av samma fartyg skall samarbeta med varandra. De särskilda besiktningarna skall utföras av en grupp som består av behöriga inspek- törer från den eller de berörda värdstaterna. I de fall då det behövs en kvalitativ bedömning av om klassningsbe- stämmelser uppfylls skall värdstaterna se till att nödvän- 4. När företag så begär skall värdstaterna inbjuda admi- nistrationen i den flaggstat som inte är värdstat att skicka företrädare till särskilda besiktningar inom ramen för bestämmelserna i detta direktiv. 5. När värdstaterna planerar en besiktning i enlighet med artiklarna 6 och 8 skall de ta vederbörlig hänsyn till fartygets drifts- och underhållsschema. 6. Resultaten från de särskilda besiktningarna skall noteras i en rapport vars format skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16. I fall av bestående oenighet mellan värdstater om 7. uppfyllandet av kraven i artikel 4 och artikel 5. 1, skall administrationen i varje värdstat som berörs av en sär- skild besiktning omedelbart underrätta kommissionen om skälen till oenigheten. 8. Kommissionen skall omedelbart vidta åtgärder för att fatta ett beslut i enlighet med förfarandet i artikel 16. Artikel 12 Utredning av olyckor 1. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sina natio- nella rättssystem, definiera en rättsstatus som gör det möjligt för dem och varje annan medlemsstat med väsent- ligt intresse att delta i, samarbeta i eller, där så föreskrivs i koden för utredning av sjöolyckor, leda varje utredning av olyckor eller tillbud till sjöss där ett ro-ro-passagerar- fartyg eller ett höghastighetspassagerarfartyg är inblan- dat. 2. ”Stat med väsentligt intresse”, ”stat som har ansvar för utredningen” och ”sjöolycka” skall ha samma inne- börd som i koden för utredning av sjöolyckor. C 49/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 3. När ett ro-ro-passagerarfartyg eller ett höghastighets- passagerarfartyg är inblandat i en sjöolycka, skall utred- ningen sättas i gång av den stat på vars vatten olyckan eller tillbudet sker eller, om olyckan eller tillbudet sker på andra vatten, av den medlemsstat som fartyget besökte senast. Denna stat skall vara ansvarig för utredningen och samordningen med övriga stater med väsentligt intresse till dess att man gemensamt enats om vilken stat som skall vara den stat som har ansvar för utredningen. kan upprätthålla och genomföra ett integrerat system för planering av oförutsedda händelser för nödsituationer ombord. I detta syfte skall de använda de ramar som tillhandahålls av IMO genom församlingens resolution A. 852(20) om riktlinjer för en struktur för ett integrerat system för planering av oförutsedda händelser. Om två eller flera medlemsstater berörs i egenskap av värdstater för den reguljära trafiken skall de tillsammans upprätta en plan för de olika sträckorna. 4. Medlemsstater som leder, deltar i eller samarbetar i sådana utredningar skall se till att utredningen slutförs så effektivt som möjligt och inom kortast möjliga tid, med beaktande av koden för utredning av sjöolyckor. 5. Medlemsstaterna skall se till att rapporter från en sådan utredning offentliggörs i enlighet med punkt 12. 3 i koden för utredning av sjöolyckor och delges kommissio- nen. 5. Medlemsstaterna skall säkerställa att de fullt ut har inbegripits i sin egenskap av värdstat av flaggstatens administration innan de utfärdar ett trafiktillstånd för höghastighetsfartyg, i enlighet med bestämmelserna i punkt 1. 9. 3 i koden för höghastighetsfartyg. De skall säkerställa att de driftsbegränsningar som lokala förhål- landen kräver, nödvändiga för skyddet av liv, naturresur- ser och kustverksamheter, upprättas eller upprätthålls, och de skall vidta åtgärder för att säkerställa att dessa begränsningar upprätthålls. Artikel 13 Åtföljande åtgärder 1. De medlemsstater som utfärdar eller erkänner ett dispenscertifikat skall samarbeta med den berörda värd- staten eller flaggstatens administration, så att varje oenig- het angående lämpligheten av dispensen löses före den inledande särskilda besiktningen. 2. Medlemsstaterna bör driva landbaserade trafikled- ningssystem och andra informationssystem i enlighet med IMO:s resolution A. 795(19) för att bistå ro-ro-passage- rarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i det säkra utförandet av den reguljära trafiken, eller del av denna, för vilken de bär säkerhetsansvaret. 3. Varje medlemsstat skall förse kommissionen med kopior av de besiktningsrapporter som avses i artikel 11. 6, med IMO:s identifieringsnummer, där det är till- lämpligt. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 16 besluta om lämpliga metoder att tilldela övriga fartyg identifieringsnummer. Om två eller flera värdstater berörs av den reguljära trafiken, får uppgifterna tillhan- dahållas av en av dessa värdstater. Kommissionen skall upprätta och underhålla en databas med de upplysningar som lämnats. Villkor för tillträde till databasen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16. Artikel 14 Samarbete mellan värdstater Värdstater som berörs av samma reguljära trafik skall ta kontakt med varandra vid tillämpningen av detta direk- tiv. Artikel 15 Stödåtgärder Medlemsstaterna skall informera tredje land som bär antingen flaggstatens ansvar eller ansvar liknande värd- statens för sådana ro-ro-passagerarfartyg och höghastig- hetspassagerarfartyg som omfattas av räckvidden för detta direktiv, och som går i trafik mellan en hamn i en medlemsstat och en hamn i ett tredje land, om de krav som fastställs i detta direktiv för varje företag som bedriver reguljär trafik till eller från en hamn i gemenska- pen. Artikel 16 Föreskrivande kommitte´ 1. Kommissionen skall biträdas av den kommitte´ som inrättats genom artikel 12. 1 i direktiv 93/75/EEG. 4. Medlemsstaterna skall säkerställa att företag som bedriver reguljär trafik med ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg till eller från deras hamnar 2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommitte´n ett förslag till åtgärder. Kommitte´n skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordförande bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/23 beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt nämnda artikel i fördraget. Ordföranden får inte rösta. 3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitte´ns yttrande. b) Om förslaget inte är förenligt med kommitte´ns yttrande eller om inget yttrande avges, skall kom- missionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgär- der som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Om rådet inte har fattat något beslut efter åtta veckor från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas. Artikel 17 Ändringsförfarande I enlighet med förfarandet i artikel 16 får a) bilagorna, b) definitionerna, c) hänvisningarna till gemenskapsinstrument, och d) hänvisningarna till IMO:s resolutioner ändras i den utsträckning som krävs för anpassning till gemenskapens åtgärder eller åtgärder från IMO som har trätt i kraft, dock utan att räckvidden för detta direktiv vidgas. Även bilagorna får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 16 när detta krävs för att förbättra den ordning som inrättas genom detta direktiv, men utan att direkti- vets räckvidd vidgas. Artikel 18 Påföljder tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Artikel 19 Genomförande 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direk- tiv senast den (. ) (*). De skall genast underrätta kom- missionen om detta. 2. Bestämmelserna i artikel 4. 1 d skall tillämpas senast 30 månader efter offentliggörandet av IEC-standard nr 61996 eller senast den 1 januari 2002, beroende på vilket av dessa datum som infaller sist. 3. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare före- skrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 4. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kom- missionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall informera övriga medlems- stater om detta. Artikel 20 Utvärdering av genomförandet Tre år efter det datum som avses i artikel 19. 1 skall kommissionen utvärdera hur detta direktiv har genom- förts, på grundval av den information som medlemssta- terna skall lämna i enlighet med artikel 13. Artikel 21 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentlig- görs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 22 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Medlemsstaterna skall utfärda bestämmelser om ett påföljdssystem för brott mot de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de påföljderna Utfärdat i. På rådets vägnar Ordförande (*) 18 månader efter ikraftträdandet av detta direktiv. C 49/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 BILAGA I SÄRSKILDA KRAV SOM SKALL UPPFYLLAS AV FÖRETAGEN (enligt artikel 5. 1, artikel 6 och artikel 8) Företagen skall säkerställa att följande åtgärder vidtas ombord på deras ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg: 1. Befälhavaren skall innan fartyget lägger ut förses med lämplig information om tillgängligheten av landbaserade trafikledningssystem och andra informationssystem som kan hjälpa honom att framföra fartyget på ett säkert sätt, och han skall använda de trafiklednings- och informationssystem som medlemsstaterna har upprättat. 2. De tillämpliga bestämmelserna i punkterna 2–6 i cirkulär MSC 699 från Internationella sjöfartsorgani- sationens sjösäkerhetskommitte´ — Reviderade riktlinjer för säkerhetsinstruktioner till passagerare — tillämpas. 3. En plan över arbetsorganisationen ombord skall anslås på ett lättåtkomligt ställe och innehålla a) schemat för tjänstgöring till sjöss och tjänstgöring i hamn, och b) det största antalet arbetstimmar och det minsta antalet vilotimmar som föreskrivs för vaktha- vande. 4. Befälhavaren får inte hindras från att fatta sådana beslut som enligt hans yrkesmässiga bedömning är nödvändiga för säker navigering och säker drift, särskilt vid hårt väder och i grov sjö. 5. Befälhavaren skall registrera navigeringsåtgärder och tillbud som har betydelse för en säker navigering. 6. All skada på, eller permanent deformation av portar i skrovet och omgivande bordläggningsplåt som kan påverka fartygets styrka, och varje brist i säkringsanordningarna för sådana portar, skall omgående rapporteras till både flaggstatens administration och värdstaten och omgående repareras till deras belåtenhet. 7. En aktuell färdplan skall finnas tillgänglig innan ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetspassagerar- fartyget avgår för sin resa. Vid utarbetandet av färdplanen skall de riktlinjer som fastställs i resolution MSC. (70) om riktlinjer för färdplanering beaktas fullt ut. 8. Allmän information om de tjänster och den hjälp som finns tillgänglig ombord för äldre och rörelsehindrade personer skall gå ut till passagerarna och göras tillgänglig i format som är lämpliga för personer med nedsatt syn. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/25 BILAGA II FÖRTECKNING ÖVER GEMENSKAPSINSTRUMENT SOM DET HÄNVISAS TILL I ARTIKEL 10. 1 c — Rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods (EGT L 247, 5. 10. 1993, s. 19). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13. 10. 1998, s. 7). — Rådets direktiv 94/58/EG av den 22 november 1994 om minimikrav på utbildning för sjöfolk (EGT L 319, 12. 12. 1994, s. 28). Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/35/EG (EGT L 172, 17. 6. 1998, s. 1), i tillämpliga fall. — Rådets förordning (EG) nr 3051/95 av den 8 december 1995 om säkerhetsorganisation för roll- on/roll-off-passagerarfartyg (ro-ro-fartyg) (EGT L 320, 30. 12. 1995, s. 14). Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 179/98 (EGT L 19, 24. 1. 1998, s. 35). C 49/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 BILAGA III FÖRFARANDEN FÖR SÄRSKILDA BESIKTNINGAR (enligt artiklarna 6 och 8) 1. Syftet med de särskilda besiktningarna är att säkerställa att de föreskrivna kraven, särskilt de som rör konstruktion, indelning och stabilitet, maskiner och elektrisk utrustning, lastning, stabilitet, brandbe- kämpning, maximalt antal passagerare, livräddningsutrustning och transport av farligt gods, radiokom- munikationer och navigering är uppfyllda, och besiktningen skall därför i tillämpliga fall minst inbegripa följande: — Start av nödgenerator. — Inspektion av nödbelysning. — Inspektion av nödkraftkälla till radioinstallationer. — Test av allmänna högtalarsystem. — Brandövning, inbegripet en demonstration av förmågan att använda skyddsutrustning avsedd för brandmän. — Funktionsduglighet för nödbrandpump med två brandslangar anslutna till den huvudbrandledning som är i funktion. — Test av fjärrmanövrerade nödstoppskontroller för bränsletillförsel till pannor, huvud- och hjälpma- skiner och för ventilationsfläktar. — Test av fjärrmanövrerade och lokala kontrollanordningar för stängning av brandspjäll. — Test av anordningar för upptäckande av brand och brandlarmsystem. — Test av branddörrarnas stängningsfunktioner. — Funktionsduglighet för länspumpar. — Stängning av vattentäta skottdörrar, både från de lokala och fjärrmanövrerade kontrollpositio- nerna. — Demonstration som visar att huvudansvariga besättningsmän är förtrogna med skadekontrollpla- nen. — Sjösättning av minst en räddningsbåt och en livbåt från dävert, start och test av deras drifts- och styrfunktioner, och att hiva upp dem från vattnet till den plats ombord där de är stuvade. — Kontroll att alla livbåtar och räddningsbåtar stämmer överens med inventarieförteckningen. — Test av fartygets styrmaskin och reservstyrmaskin. 2. De särskilda besiktningarna skall inbegripa en kontroll av det planerade systemet för underhåll ombord. 3. De särskilda besiktningarna skall vara inriktade på besättningsmedlemmarnas förtrogenhet och effektivi- tet i samband med säkerhetsförfaranden, förfaranden vid nödsituationer, underhåll, arbetsförfaranden, passagerarsäkerhet, förfaranden på bryggan samt hantering av last och fordon. Sjöfolks förmåga att förstå, och i tillämpliga fall, ge order och instruktioner och avge rapporter på det gemensamma arbetsspråket, vilket registrerats i loggboken, skall kontrolleras. Dokumenterade bevis på att besättnings- medlemmar framgångsrikt har fullföljt en särskild utbildning skall kontrolleras, särskilt när det gäller — utbildning i kontroll av folkmassor, — förtrogenhetsutbildning, — säkerhetsutbildning för personal som i fråga om säkerhet direkt betjänar passagerare i passagerarut- rymmen, särskilt äldre och rörelsehindrade personer i en nödsituation, och — utbildning i krishantering och mänskligt beteende. Den särskilda besiktningen skall inbegripa en bedömning av huruvida tjänstgöringsmönster ger upphov till orimlig utmattning, särskilt för vakthavande personal. 4. Besättningsmedlemmarnas behörighetscertifikat skall, om de utfärdats av tredje land, endast erkännas om de uppfyller kraven i regel I/10 i den reviderade internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning av år 1978. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/27 BILAGA IV VÄGLEDANDE RIKTLINJER FÖR BEHÖRIGA INSPEKTÖRER VID UTFÖRANDET AV OFÖRBEREDDA BESIKTNINGAR UNDER EN REGULJÄR RESA (enligt artikel 8. 1) 1. Passageraruppgifter De metoder som används för att säkerställa att det antal passagerare för vilket ro-ro-passagerarfartyget eller höghastighetspassagerarfartyget (nedan kallat fartyget) är certifierat inte överskrids. Att systemet för registrering av passageraruppgifter överensstämmer med föreskrifterna och är effektivt. Det sätt på vilket befälhavaren informeras om det totala antalet passagerare och, om tillämpligt, hur passagerare som reser tur- och retur utan att gå i land inkluderas i totalantalet för returresan. 2. Lastnings- och stabilitetsinformation Att, i tillämpliga fall, funktionssäkra djupgångsmätare installeras och används. Att åtgärder vidtas för att säkerställa att fartyget inte överlastas och att den lämpliga indelningslastlinjen inte befinner sig under vatten. Att lastnings- och stabilitetsbedömningen utförs i enlighet med kraven. Att godstransport- fordon och annan last är vägd när så krävs och att upgifter om detta vidarebefordras till fartyget för användning vid lastnings- och stabilitetsbedömningen. Att skadekontrollplaner finns permanent upp- satta och att informationshäften med skadekontrollinformation finns tillgängliga för fartygets befäl. 3. Klargöring för sjöresa Förfarandet för att säkerställa att fartyget är klart för sjöresa innan det lämnar kajplatsen, vilket bör inbegripa ett rapporteringsförfarande om att alla vattentäta och väderbeständiga portar i fartygssidan är stängda. Att alla dörrar på bildäck är stängda innan fartyget lämnar kajplatsen eller att de endast förblir öppna under den tid som krävs för att möjliggöra en stängning av bogvisiret. Stängningsanord- ningarna för bog-, akter- och sidoportarna och förekomsten av indikeringslampor och TV- övervakningskameror för att från kommandobryggan kunna utläsa deras status. Varje funktionspro- blem i fråga om indikeringslamporna, särskilt strömbrytarna vid dörrarna, bör undersökas och rapporteras. 4. Säkerhetsmeddelanden Hur rutinmässig säkerhetsinformation meddelas och uppsättandet av instruktioner och riktlinjer för förfaranden vid nödsituationer på lämpligt eller lämpliga språk. Att rutinmässig säkerhetsinformation lämnas då resan påbörjas och kan höras i alla allmänna utrymmen, inbegripet öppna däck till vilka passagerarna har tillträde. 5. Registreringar i loggboken En granskning av loggboken för att säkerställa att uppgifter förs in angående stängning av bog-, akter- och andra vattentäta och väderbeständiga portar, prov med vattentäta skottdörrar, prov med styrmaskin etc. Även att indikatorer för djupgående, fribord, stabilitet och besättningens gemensamma arbetsspråk registreras. 6. Farligt gods Att varje last av farligt eller förorenande gods transporteras i enlighet med de tillämpliga föreskrifterna och, särskilt, att en deklaration avseende det farliga och förorenande godset lämnas tillsammans med ett manifest eller en lastplan som utmärker godsets placering ombord, att transporten av den särskilda lasten är tillåten på passagerarfartyget och att det farliga och förorenande godset är korrekt märkt, etiketterat, stuvat, säkrat och avskilt. Att fordon som transporterar farligt och förorenande gods korrekt utmärks med anslag och säkras. Att, när farligt och förorenande gods transporteras, en kopia av det aktuella manifestet eller den relevanta lastplanen finns tillgänglig på land. Att befälhavaren känner till anmälningskraven enligt direktiv C 49/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 93/75/EEG, de instruktioner i samband med förfaranden i nödsituationer som skall följas och åtgärder för första hjälpen-insatser vid tillbud som inbegriper det farliga eller sjöförorenande godset. Att anordningarna för ventilation av bildäcket oavbrutet är i gång, ökas när fordonens motorer är igång och att det finns någon slags indikation på bryggan om att ventilationen på bildäck är igång. 7. Säkring av transportfordon Det sätt på vilket transportfordon säkras, t. ex. om de stuvas i block eller surras individuellt. Om tillräckligt starka fästpunkter finns tillgängliga. Metoderna för säkring av transportfordon vid eller när man förväntar sig svåra väderförhållanden. Metoden för säkring av eventuella bussar och motorcyklar. Att det på fartyget finns en lastsäkringsmanual. 8. Bildäck Huruvida lastrum av särskild kategori och ro-ro-lastrum ständigt patrulleras eller övervakas genom ett TV-övervakningssystem för att kunna följa fordonens rörelser i hårt väder och ej auktoriserat tillträde av passagerare. Att branddörrar och ingångar hålls stängda och att anslag om att passagerare inte får befinna sig på bildäck medan fartyget befinner sig ute till sjöss sätts upp. 9. Stängning av vattendäta dörrar Att den policy som fastställs i företagets driftsinstruktioner för vattentäta skottdörrar iakttas. Att de föreskrivna testerna utförs. Att kontrollen från bryggan av de vattentäta dörrarna när så är möjligt, görs som ”lokal” kontroll. Att dörrarna hålls stängda vid begränsad sikt och farliga situationer. Att besättningen instrueras om hur man korrekt använder dörrarna och är medvetna om de faror som förknippade med en felaktig användning. 10. Brandpatruller Det bör bekräftas att en effektiv brandpatrull upprätthålls för att snabbt kunna upptäcka varje brand. Detta bör inbegripa en särskild kategori av utrymmen där ett fast system för brandkontroll och brandlarm inte är installerat, och att dessa utrymmen kan patrulleras enligt punkt 8. 11. Kommunikationer i en nödsituation Att det finns tillräcklig många besättningsmedlemmar som enligt åtgärdslistan (Muster List) skall bistå passagerare i nödsituationer och att de är lätt att identifiera och har möjlighet att i en nödsituation kommunicera med passagerarna, med beaktande av en lämplig och adekvat kombination av några av följande faktorer: a) Det eller de språk som talas av majoriteten av de passagerare som reser på en särskild rutt. b) Sannolikheten att en förmåga att använda ett elementärt engelskt ordförråd för att ge grundläg- gande instruktioner kan möjliggöra kommunikation med passagerare som behövar hjälp, oavsett om passageraren och besättningsmedlemmen delar ett gemensamt språk. c) Ett eventuellt behov av att vid en nödsituation kunna kommunicera genom andra medel (t. ex. genom demonstration och handtecken, eller att kunna påkalla uppmärksamheten till placeringen av instruktioner, uppsamlingsstationer, livräddningsanordningar eller utrymningsvägar när det inte är praktiskt med verbal kommunikation). d) Den omfattning i vilken fullständiga säkerhetsinstruktioner har gått ut till passagerna på deras egna modersmål. e) Det språk på vilket nödmeddelanden kan sändas vid en nödsituation eller vid en övning för att förmedla livsviktig information till passagerare och för att göra det lättare för besättningsmedlem- mar att bistå passagerare. 12. Gemensamt arbetsspråk för besättningsmedlemmar Kontroll av att ett arbetsspråk har fastställts för att säkerställa att besättningen kan arbeta på ett effektivt sätt när det gäller säkerhetsfrågor och att detta arbetsspråk registreras i fartygets loggbok. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/29 13. Säkerhetsutrustning Att livräddnings- och brandutrustning, inbegripet branddörrar och brandskydd som avser delar av byggnadskonstruktion som snabbt kan inspekteras, upprätthålls. Att brandbekämpningsplaner finns permanent uppsatta eller att informationshäften som innehåller motsvarande information tillhandahålls för befälens kännedom. Att stuvningsplatser för flytvästar är lämpliga och att stuvningsplatser för flytvästar för barn lätt kan identifieras. Att lastningen av fordon inte hindrar funktionen hos brandkontroller, nödavstängningsanordningar, kontroller för klaffventiler etc. som kan finnas placerade på bildäcken. 14. Navigerings- och radioutrustning Att utrustningen för navigerings- och radiokommunikation, inbegripet ”epirber” (nödradiofyrar) är funktionsduglig. 15. Extra reservbelysning Att en extra reservbelysning finns monterad när så krävs enligt föreskrifterna, och brister registreras. 16. Utrymningsvägar Markering, i enlighet med tillämpliga krav, och belysning, både från huvudströmkällor och nödström- källor, av utrymningsvägar. De åtgärder som vidtas för att hålla utrymningsvägar fria från fordon i de fall då utrymningsvägarna korsar eller leds igenom bildäcken. Att utgången, särskilt utgångar från butiker med skattefri försäljning, som man har funnit blockerade av en överdriven mängd varor, hålls fria. 17. Drifts- och underhållsmanual Att exemplar av drifts- och underhållsmanualen delas ut till befälhavaren och varje högre befäl och att andra exemplar finns tillgängliga för alla besättningsmedlemmar. Även att det finns checklistor som omfattar förberedelserna för sjöresa och andra åtgärder. 18. Renlighet i maskinrummet Att maskinrummet hålls rent med hänsyn till underhållsförfaranden. 19. Bortskaffande av avfall Att metoderna för hantering och bortskaffande av avfall är tillfredsställande. 20. Planerat underhåll Alla företag bör ha särskilda rutinåtgärder, med ett planerat underhållssystem, för alla säkerhetsrelate- rade områden inbegripet bog-, akter- och sidoportar, samt ordningar för deras stängningsfunktion, men även maskinrumsunderhåll och säkerhetsutrustning. Det bör finnas planer för periodiska kontroller av alla delar för att hålla en högsta möjliga säkerhetsstandard. Det bör finnas förfaranden för att registrera brister och för att bekräfta att de har åtgärdats på ett korrekt sätt så att befälhavaren och den ansvariga personen på land, inom företagets ledningsorganisation, är medvetna om bristerna och underrättas när dessa brister har åtgärdats inom en angiven tid. Periodiska kontroller av funktionen av stängningsmeto- derna för den inre- och yttre bogporten bör inbegripa indikatorerna, övervakningsutrustning och spygatt i områdena mellan bogvisiret och den inre porten och särskilt stängningsmekanismerna med tillhörande hydrauliska system. 21. Sjöresor Vid en sjöresa skall man utnyttja tillfället att kontrollera överbeläggning, inbegripet antalet tillgängliga sittplatser och huruvida passagerargångar, trappor och nödutgångar blockeras av bagage och passage- rare som inte hittat några sittplatser. Man bör även kontrollera att alla passagerare har lämnat bildäcket innan fartyget lämnar kajen och att de inte har tillträde till däcket förrän omedelbart före tilläggning. C 49/30 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 BILAGA V KRITERIER FÖR BEHÖRIGHET OCH OBEROENDE FÖR BEHÖRIGA INSPEKTÖRER (enligt artikel 2 r) 1. Den behöriga inspektören skall vara bemyndigad av behörig myndighet i en medlemsstat att utföra särskilda besiktningar i enlighet med artikel 6. 2. — Den behöriga inspektören skall ha praktiserat minst ett år som flaggstatsinspektör vid den behöriga myndigheten i en medlemsstat och ha utfört besiktningar och certifieringar enligt 1974 års Solas-konvention — och inneha a) behörighet som befälhavare som berättigar honom att föra fartyg på 1 600 GT eller mer (se STCW Reg. II/2) eller b) behörighet som maskinchef som gör det möjligt för honom att sköta den uppgiften på fartyg vars huvudkraftkälla har en kapacitet på 3 000 kW eller mer (se STCW, Reg. III/2) eller c) ha avlagt civilingenjörsexamen på skeppsbyggnadslinje, maskinteknisk ingenjörsexamen eller sjöingenjörsexamen och ha praktiserat inom det området i minst fem år. — Behöriga inspektörer till vilka hänvisning görs i a och b skall ha minst fem års sjöpraktik som antingen däcksbefäl eller maskinbefäl. I annat fall skall inspektören — inneha en lämplig universitetsexamen eller motsvarande praktisk erfarenhet från en medlemsstat, och — ha utbildats och examinerats vid en skola för fartygsinspektörer i en medlemsstat, och — ha minst två års praktik som flaggstatsinspektör vid den behöriga myndigheten i en medlemsstat och ha utfört besiktningar och certifieringar enligt 1974 års Solas-konvention. 3. Behöriga inspektörer skall ha förmåga att meddela sig muntligen och skriftligen med sjöfolk på det språk som oftast talas till sjöss. 4. Behöriga inspektörer skall ha tillräcklig kännedom om bestämmelserna i 1974 års Solas-konvention och de tillämpliga förfarandena i detta direktiv. 5. Behöriga inspektörer som utför särskilda besiktningar får inte ha några kommersiella intressen, vare sig i det berörda företaget, i andra företag som driver reguljär trafik till och från den berörda värdstaten eller i de ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighetspassagerarfartyg som inspekteras. Behöriga inspektörer får inte heller vara anställda av eller utföra arbete åt icke-statliga organisationer som genomför obligatoriska besiktningar eller klassbesiktningar eller utfärdar certifikat för dessa ro-ro-passagerarfartyg eller höghas- tighetspassagerarfartyg. 6. Inspektörer som inte uppfyller ovannämnda kriterier kan också godtas under förutsättning att de var anställda vid den behöriga myndigheten för lagstadgade besiktningar eller hamnstatskontrollinspektioner den dag då direktiv 95/21/EG antogs. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/31 RÅDETS MOTIVERING I. INLEDNING Kommissionen förelade rådet den 19 februari 1998 ett förslag till rådets direktiv om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik (1). Förslaget grundar sig på artikel 84. 2 i EG-fördraget. Ekonomiska och sociala kommitte´n avgav sitt yttrande den 9 september 1998 (2). Europa- parlamentet avgav sitt yttrande vid första behandlingen den 7 oktober 1998 (3). Kommissionen ändrade sitt förslag på grundval av Europaparlamentets yttrande och överlämnade detta förslag till rådet den 10 november 1998 (4). Rådet antog sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 189c i fördraget den 21 december 1998. II. FÖRSLAGETS SYFTE Kommissionens förslag syftar till att ytterligare förbättra säkerheten för ro-ro-passagerar- fartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik genom att låta dem omfattas av omfattande besiktningar innan fartygen sätts in i trafik och därefter med jämna mellanrum, samt av utredningar av sjöolyckor och nya tekniska krav. Förslaget är det senaste i den rad förslag som lades fram efter Estoniaolyckan och det sista av de förslag som rådet begärde i sin resolution av den 22 december 1994 om säkerhet på ro-ro-passagerarfartyg (5), på grundval av vilken rådet antog förordning (EG) nr 3051/95 om säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfartyg (6), direktiv 98/41/EG om registrering av personer som färdas ombord på passagerarfartyg (7), en ändring (8) av direktiv 94/58/EG om utbildning för sjöfolk (9), direktiv 96/98/EG om marin utrustning (10) och direktiv 98/18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfar- tyg (11). Med det förslagna direktivet kommer ett nytt inslag som rör förebyggande av olyckor att införas som motsvarar kraven på ökad säkerhet ombord på fartyg, genom att de kontroller som medlemsstaterna redan utför som flaggstater (12) eller som hamnstater (13) komplette- ras med kontroller som medlemsstaterna utför i sin egenskap av värdstater. (1) EGT C 108, 7. 4. 1998, s. 122. (2) EGT C 407, 28. 12. 1998, s. 120. (3) EGT C 328, 26. 10. 1998, s. 86. (4) EGT C 384, 10. 12. 1998, s. 23. (5) EGT C 379, 31. 12. 1994, s. 8. (6) EGT L 320, 30. 12. 1995, s. 14. (7) EGT L 188, 2. 7. 1998, s. 35. (8) EGT L 172, 17. 6. 1998, s. 1. (9) EGT L 319, 12. 12. 1994, s. 1. (10) EGT L 46, 17. 2. 1997, s. 25. (11) EGT L 144, 15. 5. 1998, s. 1. (12) Se direktiv 94/57/EG om inspektioner av fartyg (EGT L 319, 12. 12. 1994. s. 20). (13) Se direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll (EGT L 157, 7. 7. 1995, s. 1). C 49/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 III. ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN I sin gemensamma ståndpunkt har rådet följt huvuddragen i kommissionens förslag men har försökt att öka säkerheten ytterligare, lindra bördorna för rederiföretag och admini- strationer samt anpassa direktivet till andra gemenskaps- och IMO-instrument. I den gemensamma ståndpunkten föreskrivs följande: a) Omfattande kontroller och besiktningar av fartygen innan de sätts in i trafik och när de är i trafik Den medlemsstat till eller från vars hamn ett ro-ro-passagerarfartyg eller höghastighets- passagerarfartyg går i reguljär trafik på mer än 20 sjömil (värdstat) skall innan trafiken inleds — utföra en inledande kontroll av fartygens certifikat, klassificering, manöverskrivare och stabilitet (artikel 4), — kontrollera att företagen sköter fartygen på rätt sätt och fullt ut är villiga att samarbeta i utredningar av olyckor till sjöss samt att flaggstaterna är införstådda med dessa företags åtaganden (artikel 5 och bilaga I), — utföra en ”inledande särskild besiktning” där det i huvudsak kontrolleras att fartygen överensstämmer med konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss (SOLAS) (artiklarna 6 och 7, bilagorna I och III), När fartygen är i trafik skall medlemsstaten utföra ”reguljära särskilda besiktningar” (artikel 8 och bilagorna I, III och IV). Artikel 11 innehåller bestämmelser som skall följas av de administrationer som utför besiktningarna. Företagen skall informeras om resultatet av kontrollerna och besiktningarna (artikel 9). Om normerna inte uppfylls kommer det att hindras att fartygen sätts in i trafik eller krävas att bristerna rättas till (artikel 10). b) Värdstaternas medverkan i utredningar av sjöolyckor (artikel 12) Värdstaterna skall ha rätt att delta fullt ut i utredningar av olyckor som påverkar den reguljära trafiken i deras hamnar. Detta kommer att avhjälpa den nuvarande otillfreds- ställande situationen där flaggstaterna, som i praktiken har ensamrätt till utredningar av sjöolyckor, ofta underlåter att sätta igång utredningar av olyckor. c) Tekniska och organisatoriska krav samt övervakning (artikel 13) Medlemsstaterna bör driva navigationssystem. Kommissionen skall upprätta en databas med upplysningar om de fartyg som omfattas av direktivet för att övervaka utveck- lingen av säkerheten på de fartyg som besiktigats. Företagen skall upprätta planer avseende oförutsedda händelser för nödsituationer ombord. IV. EUROPAPARLAMENTETS ÄNDRINGSFÖRSLAG Rådet har följt kommissionens förslag när det gäller att godkänna eller avvisa Europapar- lamentets ändringsförslag. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/33 1. Europaparlamentets ändringsförslag som rådet och kommissionen har godkänt antingen helt eller till innehållet Ändringsförslag 1: Direktivets syfte (artikel 1), titeln Rådet godkände Europaparlamentets ändringsförslag som syftar till att ersätta ”villkor för en säker drift. ” med ”ett system med obligatoriska besiktningar. ”. Rådet ansåg att denna ändring mer exakt avspeglar direktivets huvudinnehåll; vidare strök rådet ordet ”villkor” som kan innebära att det krävs att rederiföretagen erhåller en licens för att få lov att bedriva trafik. Europaparlamentets ändringsförslag avseende ”enhetlig driftssäkerhetsnivå” togs inte med eftersom det i direktivet endast fastställs minimikrav som rederiföretagen har rätt att överskrida. Rådet formulerade om titeln i överensstämmelse med Europaparlamentets ändringsför- slag. Ändringsförslag 2: Definition av passagerare (artikel 2 c i den gemensamma ståndpunk- ten) Rådet godkände att en definition av ”passagerare” införs. För enhetlighetens skull beslutades det att hålla fast vid definitionen i Solas-konventionen, vilken används i direktiv 98/18/EG, enligt vilken barn under ett år inte räknas som passagerare. Ändringsförslag 3 och 4: Trafik från och till samma hamn (artikel 2 f i den gemensamma ståndpunkten) Rådet godkände att direktivet utvidgas till att omfatta trafik från och till samma hamn. För att uttrycka detta kortfattat lades ”eller en serie resor från och till samma hamn utan mellanliggande hamnbesök” till i inledningen till definitionen av ”reguljär trafik” (artikel 2 e). Ändringsförslag 5: Definition av värdstat (artikel 2 k i den gemensamma ståndpunk- ten) Det godkändes att ”hamnar” ersätts med ”hamn(ar)” eftersom detta också är i överensstämmelse med ovannämnda ändringsförslag avseende att ta med trafik från och till samma hamn. Ändringsförslag 9: Flaggstatens instämmande (artikel 6. 3 i förslaget, artikel 5. 2 i den gemensamma ståndpunkten) Rådet godkände att artikel 6. 3 i förslaget utgår så att företagen inte skall åläggas skyldigheten att bevisa att administrationen i flaggstaten för deras fartyg följer direktivet. Eftersom samarbetet med flaggstaterna ansågs vara mycket viktigt, särskilt när det gäller utredningar av sjöolyckor i vilka fartyg från tredje land är inblandade, utarbetade rådet emellertid en ny text där värdstaten, och inte företaget, åläggs att kontrollera att flaggstater från tredje land är införstådda med företagets åtaganden. Rådet specificerade också i skäl 14 i ingressen vad flaggstaternas instämmande förväntas innebära. Ändringsförslag 10: Tidsfrist för besiktningar (artikel 8. 3 i förslaget, artikel 6. 2 i den gemensamma ståndpunkten) Det ändringsförslag som syftar till att fastställa en tidsfrist på en månad för fullgöran- det av den inledande besiktningen godkändes. I stället för att ändra artikel 11. 5 införde rådet detta förslag i den nya artikel 6. 2. C 49/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 Ändringsförslag 11: Information till flaggstaten (artikel 8. 4 i förslaget, artikel 11. 2 sista meningen i den gemensamma ståndpunkten) Rådet godkände att viktiga uppgifter från besiktningarna skall vidarebefordras till flaggstaten. För att inte lägga orimliga bördor på administrationerna skall dock endast brister rapporteras. Ändringsförslag 12: Kostnader i samband med besiktningar (artikel 8. 3 i den gemen- samma ståndpunkten) Principen godkändes att företagen skall stå för kostnaderna i samband med besikt- ningar om brister avslöjas, dock endast vid reguljära särskilda besiktningar. Detta förslag har införts i den nya artikel 8. 3 vars formulering ligger mycket nära den som används i artikel 16. 1 i direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll. Ändringsförslag 15: Kommissionens utvärdering (artikel 20 i den gemensamma stånd- punkten) Rådet godkände begäran om en utvärdering av hur direktivet har genomförts och införde detta förslag i den nya artikel 20, men begärde att den första rapporten skall överlämnas först tre år efter det att direktivet har genomförts så att tillräckliga erfarenheter hinner göras. Rådet godkände också att en rapport skall utarbetas om framstegen i samband med passagerarfartygens säkerhet. Eftersom det dock inte är lämpligt att hänvisa till en sådan rapport inom ramen för detta snävare direktiv kommer rådet, medlemsstaterna och kommissionen att göra ett offentligt uttalande om detta. 2. Europaparlamentets ändringsförslag som varken rådet eller kommissionen har god- känt Ändringsförslag 6: Ändring av riktlinjerna för besiktningar (artikel 5. 1 b i förslaget, artikel 4. 1 b i den gemensamma ståndpunkten) Rådet kunde inte godkänna hänvisningen till riktlinjerna för besiktning i IMO:s resolution A. 746(18) i dess lydelse ”dagen för besiktningen”, eftersom detta skulle leda till att framtida ändringar av denna resolution skall tillämpas automatiskt utan att gemenskapen har godkänt dem i förväg. Rådet föredrog att använda ändringsförfaran- det i artikel 17 d för detta ändamål. Ändringsförslag 7: Hänvisning till direktiv 94/57/EG (artikel 5. 2 a i förslaget, artikel 4. 1 c i den gemensamma ståndpunkten) Rådet ansåg att det är tillräckligt att hänvisa till direktiv 94/57/EG i definitionen av ”erkänd organisation” i artikel 2 n. Ändringsförslag 8: Undantag avseende manöverskrivare ombord på befintliga fartyg (artikel 5. 2 b i förslaget, artikel 4. 1 d i den gemensamma ståndpunkten) Rådet godkände inte att de undantag för uppfyllande av IMO:s och IEC:s standarder som beviljas för manöverskrivare ombord på befintliga fartyg skall begränsas till en period på fem år, eftersom utbyte av manöverskrivare också kan medföra såväl en orimlig teknisk och ekonomisk börda för de företag som bedriver trafik med de berörda fartygen som utbyte av andra navigationsinstrument. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/35 Ändringsförslag 13: Informationens tillgänglighet (artikel 11. 1 i förslaget, artikel 13. 3 i den gemensamma ståndpunkten) Rådet ansåg det vara olämpligt att göra den information om besiktningarna som finns i kommissionens databas tillgänglig för allmänheten utan garantier för informationens tillförlitlighet och utan skydd mot att den missbrukas i kommersiellt syfte. Denna fråga skall avgöras i enlighet med artikel 13. 3 där det föreskrivs att villkoren för tillträde till databasen skall fastställas i enlighet med kommitte´förfarandet. Ändringsförslag 16 och 17: Rubriker i bilaga IV (Uppgifter som skall lämnas till kommissionen) Rådet beslutade att låta hela bilaga IV utgå, eftersom de flesta uppgifterna i denna redan ingår i befintliga databaser eller saknar relevans för detta direktiv som huvudsak- ligen gäller besiktning av fartyg. Detta gäller också för ändringsförslagen. V. RÅDETS ÄNDRINGAR SOM INTE HAR FÖRESLAGITS AV EUROPAPARLAMENTET Omstrukturering av texten Rådet ändrade ordningsföljden mellan punkterna i en strävan att förbättra textens logiska sammanhang i enlighet med den struktur som beskrivs i avsnitt III ovan. Bilagan till denna motivering innehåller en jämförelsetabell med kommissionens förslag och rådets gemen- samma ståndpunkt. Nedanstående kommentarer följer ordningen i den gemensamma ståndpunkten. Ingressen Rådet omarbetade ingressen fullständigt på grundval av ändringarna i kommissionens ursprungliga förslag och i synnerhet textens ändrade struktur. Textavsnitt som utgår ur förslaget Rådet lät följande utgå: — Artikel 4. 1 (allmänna krav för drift) eftersom hänvisningen till ”krav för drift av reguljär trafik” kan innebära ett krav på att rederiföretagen skall erhålla en licens för att få bedriva trafik. — Artikel 10. 3 (skyldighet att tilldela fartyg ett identifieringsnummer) eftersom IMO:s resolution A. 600(15) redan är bindande i internationell trafik för fartyg över 100 bruttoton. Enligt artikel 13. 3 i den gemensamma ståndpunkten kan dock förfarandet i artikel 16 användas för tilldelning av identifieringsnummer till fartyg som inte omfattas av den resolutionen. — Artikel 10. 5 eftersom den punkten endast upprepar andra delar av texten. — Bilaga 4 (uppgifter som skall lämnas till kommissionen) av de skäl som framförs i punkt IV avseende ändringsförslag 16 och 17 ovan samt avseende artikel 13. 3 nedan. Artikel 2 h i den gemensamma ståndpunkten (artikel 2 g i förslaget), definitionen av ”certifikat” Rådet delade upp denna definition på två punkter för att klargöra att 1974 års Solas-konvention gäller för internationell trafik och direktiv 98/18/EG gäller för inrikes trafik. C 49/36 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 Artikel 4. 1 e och 4. 2 i den gemensamma ståndpunkten (artikel 5. 3 i förslaget), regionala stabilitetskrav Rådet angav att regionala avtal om fartygs stabilitet, t. ex. Stockholmsavtalet av den 28 februari 1996 om stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg, endast skall gälla om de har överförts till värdstatens nationella lagstiftning och godkänts i enlighet med förfarandet i direktiv 98/34/EG. Artikel 4. 2 infördes på grund av att Stockholmsavtalet endast gäller höghastighetsfartyg med ro-ro-egenskaper. Artikel 5. 1 b (artikel 6. 2 i kommissionens förslag), företagens samarbete vid utredningar av olyckor Rådet valde en positivare formulering. Artiklarna 7. 2 och 7. 3 (ny), undantag från inledande besiktningar vid överföring till likartade trafikförhållanden och för ersättningsfartyg som måste sättas in snabbt Dessa punkter infördes för att undvika upprepade besiktningar när ett fartyg överförs till likartade trafikförhållanden samt för att säkerställa kontinuitet i trafiken när ett fartyg sätts in för att avhjälpa en akut kapacitetsbrist. I det senare fallet skall dock fullständiga kontroller utföras inom en månad. Artikel 8. 1 i den gemensamma ståndpunkten (artikel 7. 4 i förslaget), årliga särskilda besiktningar) Rådet har strävat efter att tydligare ange skillnaderna mellan de särskilda besiktningarna i hamn och de särskilda besiktningarna under trafik. Rådet övergav också tanken i kommissionens förslag att besiktningarna skall vara ”oannonserade”. Artikel 8. 2 i den gemensamma ståndpunkten (artikel 7. 3 i förslaget), särskilda besiktningar efter större förändringar av fartyg eller i företagsledningen Rådet lade till den andra meningen enligt vilken eventuella undantag från särskilda besiktningar kan beviljas vid förändringar i företagsledning eller byte av flagg eller vid överföring till ny klass. Artikel 10. 1 i den gemensamma ståndpunkten (artikel 4. 3 i förslaget), hindrande av användning innan fartyget sätts in i trafik I punkterna b och c (tredje och fjärde strecksatserna i förslaget) lade rådet till att de brister som upptäcks skall ”medföra omedelbar livsfara eller omedelbar risk för fartyget, dess besättning och passagerare” för att det skall vara motiverat att hindra dess användning. Detta är hämtat från direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll. Det villkor i den tredje strecksatsen som gäller att användningen skall hindras till dess att bristerna har undanröjts placerades som ett gemensamt villkor i början av punkten. Artikel 10. 3 i den gemensamma ståndpunkten (artikel 4. 4 i förslaget), rätt att överklaga I syfte att göra gemenskapslagstiftningen enhetlig ersatte rådet den föreslagna texten med en annan, som är mycket lik den i artikel 10 i direktiv 95/21/EG, och lade till att överklaganden bör behandlas skyndsamt. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/37 Artikel 10. 4 (ny), tidsfrist inom vilken ett beslut om hinder för användning skall fattas Denna text infördes för att påskynda förfarandena. Artikel 11. 2 (artikel 8. 1 i kommissionens förslag), grupp bestående av behöriga inspektö- rer Rådet begränsade medverkan från erkända organisationer (klassificeringssällskap) till att gälla bedömning av om klassningsbestämmelserna uppfylls. Den fjärde meningen i förslaget utgår eftersom dess innehåll återfinns på annat ställe. Den sista meningen överensstämmer med Europaparlamentets ändringsförslag 11. Artikel 11. 3 (ny), möjligheten för en berörd värdstat att utföra besiktningar i en annan berörd värdstats ställe Denna möjlighet infördes för att minska kostnaderna och påskynda utförandet av besiktningarna. Artikel 11. 5 (artikel 8. 3 i förslaget), besiktningar för att ta hänsyn till fartygets drifts- och underhållsschema Detta krav, som i kommissionens förslag endast gällde inledande besiktningar, har utvidgats till att också omfatta reguljära särskilda besiktningar. Artikel 11. 8 (artikel 8. 5 andra stycket i förslaget), avgörande av tvister mellan värdstater För att påskynda förfarandet strök rådet vänteperioden på en månad innan kommissionen får vidta åtgärder. Artikel 12. 1 och 12. 2 (ny) (artikel 9. 1 i förslaget), befogenheter att medverka i utredning av olyckor Denna punkt har hämtats från direktiv 94/56/EG om utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfart. Rådet ändrade och kompletterade texten för att låta IMO-koden för utredning av sjöolyckor avgöra vem som skall leda utredningen (dvs. oftast flaggstaten). Artikel 12. 3 (ny), igångsättning av utredningen av en olycka Denna text infördes för att påskynda igångsättningen av utredningar och för att undvika att viktiga bevis går förlorade i avvaktan på att den stat som skall leda utredningen utses. Artikel 12. 5 (artikel 9. 3 i förslaget), offentliggörande Rådet specificerade att rapporterna från utredningarna skall offentliggöras i enlighet med koden för utredning av sjöolyckor. Artikel 13. 2 (artikel 10. 2 i kommissionens förslag), navigationssystem Rådet ändrade texten så att det inte blir obligatoriskt att införa navigationssystem. Å andra sidan anges det nu i texten att om sådana system finns skall de drivas i enlighet med IMO:s relevanta resolution. C 49/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 Artikel 13. 3 (artikel 10. 4 och 11. 1 samt bilaga IV i kommissionens förslag), information till kommissionen samt databas För att de nationella administrationerna inte skall överbelastas med överföring av ohanter- liga mängder uppgifter och eftersom många uppgifter redan finns tillgängliga i Sirenac minskade rådet den anmälningsskyldighet som föreskrivs i artikel 10. 4 till att gälla tillhandahållande av kopior av besiktningsrapporter samt lät bilaga IV utgå. Kommissionen skall upprätta sin databas på grundval av detta. Artikel 14 (artikel 4. 5 i kommissionens förslag), samarbete mellan medlemsstater Samarbetet mellan medlemsstater placerades i en allmän artikel för att vidga räckvidden för detta samarbete. Artikel 16 (artikel 12 i förslaget), kommitte´förfarande Av tydlighetsskäl angav rådet uttryckligen det förfarande som skall följas. Artikel 17 (artikel 13 i förslaget), ändringsförfarande Rådet specificerade att endast de mer tekniska avsnitten av direktivet, dvs. bilagorna, definitionerna, hänvisningarna till gemenskapsinstrument och hänvisningarna till IMO:s resolutioner kan ändras i enlighet med förfarandet i artikel 12. I överensstämmelse med den enbart genomförande karaktären hos kommitte´förfarandet fastställs det vidare att ändringarna inte får vidga direktivets räckvidd. Artikel 19 (artikel 15 i förslaget), datum för genomförande För att undvika en upprepning av de svårigheter som uppstår när förseningar i antagnings- förfarandet gör det nödvändigt med en ändring av datum för genomförandet ersatte rådet det explicita datumet för överföring med en fotnot, i vilken det anges att vid offentliggö- randet kommer det att i artikel 19 införas ett bestämt datum som kommer att vara 18 månader efter direktivets ikraftträdande. Bilaga I, särskilda krav för företag Rådet gjorde en del mindre ändringar i punkt 3. I punkt 7 kommer numret på resolution MSC. (70) att fyllas i när den resolutionen antas. Bilaga II, gemenskapsinstrument som medför hindrande av användning Rådet klargjorde att endast vissa delar av direktivet om utbildning för sjöfolk är relevanta för det här direktivet. Bilaga III, förfaranden för besiktningar Rådet ändrade ordet ”riktlinjer” i rubriken till ”förfaranden” eftersom bilaga III enligt artiklarna 6 och 8 är bindande för vanliga besiktningar och icke-bindande för besiktningar under trafik. Alla hänvisningar till ”inledande” särskilda besiktningar har utgått eftersom bestämmel- serna i bilagan gäller för såväl inledande särskilda besiktningar som reguljära särskilda besiktningar. Kontrollen av livbåtarnas inventarieförteckning (näst sista strecksatsen i punkt 1) ändrades till kontroll av att livbåtarnas utrustning överensstämmer med inventarieförteckningen. 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/39 Kontroll av fartygets skrov, maskineri osv. (punkt 2 sista stycket i kommissionens förslag) utgår eftersom den är en upprepning av artikel 4. 1 c. I punkt 3 (tidigare punkt 2 andra stycket) har ”säker bemanning” och ”bedömning av utmattning” utgått. I punkt 4 har rådet ersatt hänvisningen till direktiv 94/58/EG med en hänvisning till regel I/10 i den reviderade internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning eftersom det här direktivet inte gäller för fartyg som för tredje lands flagg. Punkt 4 i kommissionens förslag utgår eftersom den är en upprepning av artikel 5 r. Bilaga IV (bilaga V i förslaget), besiktningar under en resa I rubriken har ”riktlinjer” ändrats till ”vägledande riktlinjer” för att överensstämma med artikel 8. 1 i vilken det anges att inspektören kan göra en yrkesmässig bedömning av vilka punkter som skall kontrolleras. Det lades också till att bilaga IV endast gäller för besiktningar under en resa. Bilaga V (bilaga VI i förslaget), kriterier för inspektörer I slutet av punkt 5 ersatte rådet ”inom detta område” med ”för dessa ro-ro-passagerarfar- tyg eller höghastighetspassagerarfartyg” så att det blir förbjudet för inspektörerna att kontrollera ett fartyg om de medverkar i dess klassificering eller certifiering, samtidigt som de kan kontrollera andra fartyg. Denna ändring syftar till att inte äventyra genomförandet av direktivet på grund av brist på kvalificerade inspektörer. Rådet lade till en ny punkt 6 som vägleds av punkt 5 i bilaga VII till direktiv 95/21/EG och som syftar till att skydda de rättigheter som innehas av de inspektörer som var anställda vid de relevanta myndigheterna den dag då direktiv 95/21/EG antogs. C 49/40 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 22. 2. 1999 JÄMFÖRELSETABELL Kommissionens förslag Den gemensamma ståndpunkten Artikel 1 2 3 4. 1 4. 2 4. 3 första stecksatsen andra strecksatsen tredje strecksatsen fjärde strecksatsen 4. 4 — 4. 5 5. 1 a 5. 1 b 5. 2 a 5. 2 b 5. 3 6. 1 6. 2 6. 3 7. 1 7. 2 första stycket — 7. 2 andra stycket — — 7. 3 7. 4 — 7. 5 8. 1 — 8. 2 8. 3 8. 4 8. 5 första stycket 8. 5 andra stycket 8. 6 9. 1 — — 9. 2 9. 3 10. 1 Artikel 1 2 3 utgår 9 och 10. 1 10. 1 a d b c 10. 3 10. 4 (ny text) 14 4. 1 a 4. 1 b 4. 1 c 4. 1 d 4. 1 e e och 4. 2 5. 1 a 5. 1 b 5. 2 6. 1 4. 1, inledningen 5, inledningen 6. 1, första delen 6. 2 7. 1 7. 2 (ny text) 7. 3 (ny text) 8. 2 8. 1 8. 3 (ny text) 11. 1 11. 2 11. 3 (ny text) 11. 4 11. 5 11. 6 11. 7 11. 8 10. 2 12. 1 12. 2 (ny text) 12. 3 (ny text) 12. 4 12. 5 13. 1 22. 2. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 49/41 Kommissionens förslag Den gemensamma ståndpunkten 10. 2 10. 3 10. 4 10. 5 10. 6 10. 7 11. 1 11. 2 12 13 14 15 — 16 17 Bilaga I Bilaga II Bilaga III Bilaga IV Bilaga V Bilaga VI 13. 2 utgår 13. 3 utgår 13. 6 13. 7 13. 3 15 16 17 18 19 20 (ny text) 21 22 Bilaga I Bilaga II Bilaga III utgår Bilaga IV Bilaga V