title: Verordnung (EG) Nr. 61/1999 des Rates vom 18. Dezember 1998 zur Aufteilung der Fangquoten für in den Gewässern Litauens fischende Fischereifahrzeuge auf die Mitgliedstaaten (1999)

eurovoc_concepts:
Lithuania
authorised catch
catch quota
common fisheries policy
fishing area
fishing regulations

text: 18. 1. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 13/111 VERORDNUNG (EG) Nr. 61/1999 DES RATES vom 18. Dezember 1998 zur Aufteilung der Fangquoten für in den Gewässern Litauens fischende Fischereifahrzeuge auf die Mitgliedstaaten (1999) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 des Rates vom 20. Dezember 1992 zur Einführung einer gemeinschaftlichen Regelung für die Fischerei und die Aquakultur (1), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 4, auf Vorschlag der Kommission, Zusätzliche Bedingungen für die alljährliche Bewirtschaf- tung der TACs und Quoten, wie sie in Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96 (4) vorgesehen sind, sind mit Litauen nicht vereinbart worden. Aus zwingenden Gründen gemeinsamen Interesses gilt diese Verordnung ab 1. Januar 1999 — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: in Erwägung nachstehender Gründe: Artikel 1 Nach dem Verfahren des Abkommens über die Fischerei- beziehungen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Republik Litauen (2), insbesondere der Artikel 3 und 6, haben die Gemeinschaft und Litauen Konsultatio- nen über die gegenseitigen Fischereirechte für 1999 und über die Bewirtschaftung der gemeinsamen Fischbestände geführt. Bei diesen Konsultationen sind die Delegationen überein- gekommen, ihren jeweiligen Behörden zu empfehlen, für die Fischereifahrzeuge der anderen Vertragspartei be- stimmte Fangquoten für 1999 festzulegen. Es sind die erforderlichen Maßnahmen zu ergreifen, um dem Ergebnis der für das Jahr 1999 mit Litauen geführ- ten Konsultationen Rechnung zu tragen. Um eine reibungslose Bewirtschaftung der verfügbaren Fangmöglichkeiten in den Gewässern Litauens zu gewähr- leisten, sind die Quoten gemäß Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 3760/92 auf die Mitgliedstaaten aufzuteilen. Für die Fangtätigkeiten nach dieser Verordnung gelten die Kontrollmaßnahmen der Verordnung (EWG) Nr. 2847/ 93 des Rates vom 12. Oktober 1993 zur Einführung einer Kontrollregelung für die gemeinsame Fischereipoli- tik (3). (1) ABl. L 389 vom 31. 12. 1992, S. 1. Verordnung zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1181/98 (ABl. L 164 vom 9. 6. 1998, S. 1). (2) ABl. L 332 vom 20. 12. 1996, S. 7. (3) ABl. L 261 vom 20. 10. 1993, S. 1. Verordnung zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2205/97 (ABl. L 304 vom 7. 11. 1997, S. 1). Fischereifahrzeuge unter der Flagge eines Mitgliedstaats dürfen vom 1. Januar bis zum 31. Dezember 1999 in den der Fischereihoheit Litauens unterstehenden Gewässern die im Anhang festgesetzten Fänge tätigen. Artikel 2 Der in Artikel 4 des Abkommens über die Fischereibezie- hungen zwischen der Europäischen Gemeinschaft und Litauen vorgesehene finanzielle Beitrag wird für den in Artikel 1 genannten Zeitraum auf 607 200 ECU festge- setzt und ist auf ein von Litauen bestimmtes Konto zu zahlen. Artikel 3 Die im Anhang genannten Fangquoten fallen nicht unter die Bestimmungen der Artikel 2, 3 und 5 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 847/96. Artikel 4 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt mit Wirkung vom 1. Januar 1999. (4) ABl. L 115 vom 9. 5. 1996, S. 3. L 13/112 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 18. 1. 1999 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel am 18. Dezember 1998. Im Namen des Rates Der Präsident W. MOLTERER ANHANG Aufteilung der Fangquoten der Gemeinschaft in den Gewässern Litauens für 1999 Arten ICES- Abteilung Fangquoten der Gemeinschaft Den Mitgliedstaaten zugeteilte Quoten (in Tonnen Fanggewicht; Lachs: Anzahl der Fische) Kabeljau IIId 900 Hering IIId 1 800 Lachs IIId 3 750 Sprotte IIId 14 000 Dänemark Finnland Deutschland Schweden Dänemark Finnland Deutschland Schweden Dänemark Finnland Deutschland Schweden Dänemark Finnland Deutschland Schweden 335 144 151 270 859 0 644 297 1 459 1 403 162 726 8 144 0 2 165 3 691


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2754/98 της Επιτροπής της 18ης Δεκεμβρίου 1998 περί τροποποίησης του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1772/96 για τις λεπτομέρειες εφαρμογής των ειδικών μέτρων για τον εφοδιασμό των γαλλικών υπερποντίων διαμερισμάτων όσον αφορά τα γεώμηλα σποράς

eurovoc_concepts:
French overseas department and region
import
potato
seed
supply
tariff exemption

formats: html pdf print

text: 19. 12. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 345/25 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2754/98 TGS EPITQOPGS tgr 18gr Dejelbq(cid:148)ou 1998 peq(cid:148) tqopopo(cid:148)gsgr tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1772/96 cia tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tym eidij(cid:150)m l(cid:146)tqym cia tom evodiasl(cid:149) tym cakkij(cid:150)m upeqpomt(cid:148)ym dialeqisl(cid:145)tym (cid:149)som avoq(cid:145) ta ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr sp(cid:149)qym, tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3763/91 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 16gr Dejelbq(cid:148)ou 1991, cia ta eidij(cid:145) l(cid:146)tqa pou avoqo(cid:151)m oqisl(cid:146)ma ceyqcij(cid:145) pqo(cid:152)(cid:149)mta sta cakkij(cid:145) upeqp(cid:149)mtia dia- leq(cid:148)slata (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2598/95 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 2 paq(cid:145)cqavor 6, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, jat’ evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 2 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3763/91, o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 1772/96 tgr Epi- tqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomi- sl(cid:149) (EJ) aqih. 1395/98 (4), jah(cid:149)qise tgm pos(cid:149)tgta pou peqikalb(cid:145)metai sto isof(cid:151)cio pqobk(cid:146)xeym evodiaslo(cid:151) tym cakkij(cid:150)m upeqpomt(cid:148)ym dialeqisl(cid:145)tym le ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r jai to (cid:151)xor tgr em(cid:148)swusgr cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta pou pqo(cid:146)qwo- mtai ap(cid:149) tir up(cid:149)koiper w(cid:150)qer tgr Joim(cid:149)tgtar cia to de(cid:151)- teqo en(cid:145)lgmo 1998· (cid:149)ti pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) to isof(cid:151)cio pqobk(cid:146)xeym evodiaslo(cid:151) tym cakkij(cid:150)m upeqp(cid:149)mtiym diale- qisl(cid:145)tym cia to gleqokociaj(cid:149) (cid:146)tor 1999· (cid:149)ti to isof(cid:151)cio aut(cid:149) pq(cid:146)pei ma oqishe(cid:148) am(cid:145)koca le tir am(cid:145)cjer tym diale- qisl(cid:145)tym jai kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg, id(cid:148)yr, ta paqadosiaj(cid:145) qe(cid:151)lata sumakkac(cid:150)m· (cid:149)ti cia tgm evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 2 paq(cid:145)cqavor 4 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3763/91, pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) to pos(cid:149) tym emisw(cid:151)seym cia tom evodiasl(cid:149) tym cakkij(cid:150)m upeqpomt(cid:148)ym dialeqisl(cid:145)tym le ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r pou pqo(cid:146)q- womtai ap(cid:149) tir up(cid:149)koiper w(cid:150)qer tgr Joim(cid:149)tgtar, jat(cid:145) tq(cid:149)po (cid:150)ste ma enasvakiste(cid:148) (cid:149)ti o em k(cid:149)cy evodiasl(cid:149)r pqaclatopoie(cid:148)tai up(cid:149) (cid:149)qour pou amtistoiwo(cid:151)m, cia tom tekij(cid:149) wq(cid:147)stg, sto pkeom(cid:146)jtgla pou pqoj(cid:151)ptei ap(cid:149) tgm apakkac(cid:147) tym eisacycij(cid:150)m dasl(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia ta ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m· (cid:149)ti oi em k(cid:149)cy emisw(cid:151)- seir pq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg, id(cid:148)yr, to j(cid:149)stor evodiaslo(cid:151) ap(cid:149) tg diehm(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti to (cid:145)qhqo 2 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1108/97 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 17gr Ioum(cid:148)ou 1997, swetij(cid:145) le oqisl(cid:146)mer diat(cid:145)neir pou avoqo(cid:151)m tgm eisacyc(cid:147) tou euq(cid:150) (5), hesp(cid:148)fei (cid:149)ti, ap(cid:149) tgm 1g Iamouaq(cid:148)ou 1999, opoiad(cid:147)pote amavoq(cid:145) sto Ecu pou amacq(cid:145)vetai se (cid:146)ma molij(cid:149) l(cid:146)so amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) amavoq(cid:145) sto euq(cid:150) le tgm isotil(cid:148)a 1 EUR cia 1 Ecu· (cid:149)ti, cia k(cid:149)cour sav(cid:147)meiar, pq(cid:146)pei ma wqgsilopoighe(cid:148) g omolas(cid:148)a euq(cid:150) stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149), cmyq(cid:148)fomtar (cid:149)ti evaql(cid:149)fetai ap(cid:149) tgm 1g Iamouaq(cid:148)ou 1999· (1) EE L 356 tgr 24. 12. 1991, s. 1. (2) EE L 267 tgr 9. 11. 1995, s. 1. (3) EE L 232 tgr 13. 9. 1996, s. 13. (4) EE L 187 tgr 1. 7. 1998, s. 39. (5) EE L 162 tgr 19. 6. 1997, s. 1. ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 O jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 1772/96 tqopopoie(cid:148)tai yr en(cid:147)r: 1. To (cid:145)qhqo 1 amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) to aj(cid:149)kouho je(cid:148)lemo: «(cid:129)qhqo 1 Cia tgm evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 2 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3763/91, g pos(cid:149)tgta pou peqikalb(cid:145)metai sto iso- f(cid:151)cio pqobk(cid:146)xeym evodiaslo(cid:151) le ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r pou up(cid:145)comtai stom jydij(cid:149) SO 0701 10 00 cia tgm opo(cid:148)a pqobk(cid:146)petai g apakkac(cid:147) tou eisacycijo(cid:151) daslo(cid:151) sta upeqp(cid:149)mtia cakkij(cid:145) dialeq(cid:148)slata (cid:147) g joimotij(cid:147) em(cid:148)- swusg cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta pou pqo(cid:146)qwomtai ap(cid:149) tir up(cid:149)koi- per w(cid:150)qer tgr Joim(cid:149)tgtar, oq(cid:148)fetai se 750 t(cid:149)mour cia to gleqokociaj(cid:149) (cid:146)tor 1999. G pos(cid:149)tgta aut(cid:147) jatam(cid:146)letai s(cid:151)lvyma le to paq(cid:145)qtgla. Oi cakkij(cid:146)r aqw(cid:146)r d(cid:151)mamtai ma tqopopoi(cid:147)soum tgm jata- mol(cid:147) aut(cid:147), emt(cid:149)r tou oq(cid:148)ou tgr jahoqisl(cid:146)mgr sumokij(cid:147)r pos(cid:149)tgtar. Stgm peq(cid:148)ptysg aut(cid:147) emgleq(cid:150)moum tgm Epi- tqop(cid:147) cia tgm em k(cid:149)cy tqopopo(cid:148)gsg. » 2. To (cid:145)qhqo 2 amtijah(cid:148)statai ap(cid:149) to aj(cid:149)kouho je(cid:148)lemo: «(cid:129)qhqo 2 Cia tgm evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 2 paq(cid:145)cqavor 4 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3763/91, g em(cid:148)swusg cia tom evodiasl(cid:149) tym cakkij(cid:150)m upeqpomt(cid:148)ym dialeqisl(cid:145)tym le ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r pou pqo(cid:146)qwomtai ap(cid:149) tir up(cid:149)koiper w(cid:150)qer tgr Joim(cid:149)tgtar, oq(cid:148)fetai se 4,830 EUR am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta pou pqooq(cid:148)fomtai cia tgm Couadeko(cid:151)pg jai se 5,430 EUR am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla cia ta pqo(cid:152)(cid:149)mta pou pqooq(cid:148)fomtai cia tg Qe(cid:153)mi(cid:149)m, sto pka(cid:148)sio tou pqobkep(cid:149)lemou isokocislo(cid:151). » 3. To paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomislo(cid:151) amtijahist(cid:145) to paq(cid:145)qtgla tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1772/96. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm gl(cid:146)qa tgr dglo- s(cid:148)eus(cid:147)r tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. Evaql(cid:149)fetai ap(cid:149) tgm 1g Iamouaq(cid:148)ou 1999. L 345/26 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 19. 12. 98 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 18 Dejelbq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r PAQAQTGLA «PAQAQTGLA Ce(cid:150)lgka spoq(cid:145)r tou jydijo(cid:151) SO 0701 10 00 (se t(cid:149)mour) Couadeko(cid:151)pg Qe(cid:153)mi(cid:149)m 50 700»


title: Resolution on 'Single Market Scoreboard No 2' (SEC(98)0889 C4-0444/98)

eurovoc_concepts:
hiring
national implementing measure
single market

text: 9. 4. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 98/509 Friday 18 December 1998 Legislative resolution embodying Parliament(cid:146)s opinion on the proposal for a Council Decision concerning the Community position within the Association Council on the participation of Hungary in a Community programme within the framework of Community audiovisual policy (COM(97)0562 › C4-0637/97 › 97/0311(CNS)) (Consultation procedure) The European Parliament, − having regard to the Commission proposal to the Council, COM(97)0562 − 97/0311(CNS)( 1), − having regard to Articles 127(4) and 130(3) of the EC Treaty, − having been consulted by the Council pursuant to Article 228(3), first subparagraph (C4-0637/97), − having regard to Rule 58 of its Rules of Procedure, − having regard to the report of the Committee on Culture, Youth, Education and the Media and the opinion of the Committee on Budgets (A4-0467/98), 1. Approves the Commission proposal, subject to Parliament’s amendments; Calls on the Commission to alter its proposal accordingly, pursuant to Article 189a(2) of the EC 2. Treaty; Calls on the Council to notify Parliament should it intend to depart from the text approved by 3. Parliament; Calls for the conciliation procedure to be opened should the Council intend to depart from the text 4. approved by Parliament; Asks to be consulted again should the Council intend to make substantial modifications to the 5. Commission proposal; 6. Instructs its President to forward this opinion to the Council and Commission. (1) OJ C 368, 5. 12. 1997, p. 14. 6. Single Market Scoreboard A4-0402/98 Resolution on (cid:145)Single Market Scoreboard No 2(cid:146) (SEC(98)0889 › C4-0444/98) The European Parliament, − having regard to the Commission document (SEC(98)0889 − C4-0444/98), − having regard to the Commission Communication entitled ‘The impact and effectiveness of the single market’ (COM(96)0520 − C4-0655/96) ( 1), − having regard to the Commission Communication on the Action Plan for the Single Market (CSE(97)0001 − C4-0286/97) ( 2), − having regard to its resolutions of 29 May 1997( 3) and 20 November 1997 ( 4) on these Communications, − having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs and Industrial Policy (A4-0402/98), (1) OJ C 20, 20. 1. 1997, p. 364. (2) OJ C 222, 21. 7. 1997, p. 2. (3) OJ C 182, 16. 6. 1997, p. 62. (4) OJ C 371, 8. 12. 1997, p. 216


title: Entschließung zur Mitteilung der Kommission "Ein Aktionsplan gegen Rassismus" (KOM(98)0183 C4-0253/98)

eurovoc_concepts:
EU law
EU policy
anti-discriminatory measure
hiring
racism

formats: html print


title: Beschluß des gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 115/98 vom 18. Dezember 1998 über die Änderung des Anhangs II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
computer terminal
harmonisation of standards
technical regulations
telecommunications

text: L 297/40 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 18. 11. 1999 EUROPÄISCHER WIRTSCHAFTSRAUM GEMEINSAMER EWR-AUSSCHUSS BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES Nr. 115/98 vom 18. Dezember 1998 über die Änderung des Anhangs II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS — gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsproto- koll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbe- sondere auf Artikel 98, in Erwägung nachstehender Gründe: Anhang II des Abkommens wurde durch den Beschluß des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 63/98 vom 4. Juli 1998 (1) geändert. Die Entscheidung 97/520/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, unstrukturierte 2 048-kbit/s-ONP-Mietleitungen (Änderung 1) (2) in das Abkommen aufzunehmen. ist Die Entscheidung 97/521/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, strukturierte 2 048-kbit/s-ONP-Mietleitungen (3) ist in das Abkommen aufzunehmen. Die Entscheidung 97/522/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, uneingeschränkte 64-kbit/s-ONP-Mietleitungen (Änderung 1) (4) in das Abkommen aufzunehmen. ist Mit der Entscheidung 97/520/EG wird die Entscheidung 94/470/EG der Kommission über eine gemeinsame technische Vorschrift über Anschaltebedingungen für Endeinrichtungsschnittstellen an digitale, unstruktu- rierte 2 048-kbit/s-Mietleitungen für den offenen Netzzugang mit Wirkung vom 10. Juli 1998 aufgehoben, die Teil des Abkommens ist, und die daher im Rahmen des Abkommens aufzuheben ist. Mit der Entscheidung 97/522/EG wird die Entscheidung 94/821/EG der Kommission über eine gemeinsame technische Vorschrift über Anschaltebedingungen für Endeinrichtungsschnittstellen an digitale, unstruktu- rierte 64-kbit/s-Mietleitungen für den offenen Netzzugang mit Wirkung vom 10. Juli 1998 aufgehoben, die Teil des Abkommens ist, und die daher im Rahmen des Abkommens aufzuheben ist — (1) ABl. L 100 vom 15. 4. 1999, S. 50. (2) ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 41. (3) ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 44. (4) ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 46. 18. 11. 1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften L 297/41 BESCHLIESST: Artikel 1 In Anhang II des Abkommens werden in Kapitel XVIII nach Nummer 4x (Entscheidung 97/529/EG der Kommission) folgende Nummern angefügt: „4y. 397 D 0520: Entscheidung 97/520/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, unstrukturierte 2 048-kbit/s-ONP-Mietleitungen (Änderung 1) (ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 41). 4z. 397 D 0521: Entscheidung 97/521/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, strukturierte 2 048-kbit/s-ONP-Mietleitungen (ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 44). 4za. 397 D 0522: Entscheidung 97/522/EG der Kommission vom 9. Juli 1997 über eine gemeinsame technische Vorschrift — Anschaltebedingungen für Schnittstellen von Endeinrichtungen zum Anschluß an digitale, uneingeschränkte 64-kbit/s-ONP-Mietleitungen (Änderung 1) (ABl. L 215 vom 7. 8. 1997, S. 46). “ In Anhang II des Abkommens werden in Kapitel XVIII die Nummer 4c (Entscheidung 94/470/EG der Kommission) sowie die Nummer 4h (Entscheidung 94/821/EG der Kommission) gestrichen. Artikel 2 Der Wortlaut der Entscheidungen 97/520/EG, 97/521/EG und 97/522/EG in isländischer und norwegischer Sprache, der den jeweiligen Sprachfassungen dieses Beschlusses beigefügt ist, ist verbindlich. Artikel 3 Dieser Beschluß tritt am 19. Dezember 1998 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuß alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen. Artikel 4 Dieser Beschluß wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Gemein- schaften veröffentlicht. Artikel 5 Brüssel, den 18. Dezember 1998 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuß Der Vorsitzende N. v. LIECHTENSTEIN


title: Komission asetus (EY) N:o 2747/98, annettu 18 päivänä joulukuuta 1998, kokonaan hiotun lyhytjyväisen riisin, kokonaan hiotun keskipitkäjyväisen riisin ja kokonaan hiotun pitkäjyväisen A-riisin enimmäisvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2564/98 tarkoitetun tarjouskilpailun osana

eurovoc_concepts:
award of contract
common organisation of markets
export refund
rice
third country

formats: pdf print

text: L 345/14 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 12. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2747/98, annettu 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, kokonaan hiotun lyhytjyv(cid:132)isen riisin, kokonaan hiotun keskipitk(cid:132)jyv(cid:132)isen riisin ja kokonaan hiotun pitk(cid:132)jyv(cid:132)isen A-riisin enimm(cid:132)isvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 2564/98 tarkoitetun tarjouskilpailun osana EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon riisin yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) komission asetuksella (EY) N:o 2564/98 (3) avataan riisin vientitukea koskeva tarjouskilpailu, komission asetuksen (EY) N:o 584/75 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 299/95 (5), 5 artiklan mukaan komissio voi asetuksen (EY) N:o 3072/ 95 22 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detty(cid:132) menettely(cid:132) noudattaen p(cid:132)(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) enimm(cid:132)isvientituen vahvistamisesta; t(cid:132)ss(cid:132) vahvistamisessa on otettava huomioon erityisesti asetuksen (EY) N:o 3072/ 95 13 artiklassa s(cid:132)(cid:132)detyt perusteet; tarjouskilpailu ratkais- taan niiden tarjouksen tekij(cid:148)iden hyv(cid:132)ksi, joiden tarjo- ukset ovat enimm(cid:132)isvientituen suuruiset tai sit(cid:132) alhai- semmat, edell(cid:132) tarkoitettujen perusteiden soveltamisesta kyseisten riisimarkkinoiden t(cid:132)m(cid:132)nhetkiseen tilanteeseen seuraa, ett(cid:132) enimm(cid:132)isvientitueksi olisi vahvistettava 1 artiklassa tarkoitettu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksessa (EY) N:o 2564/98 tarkoitetun tarjouskilpailun osana tiettyihin kolmansiin maihin viet(cid:132)v(cid:132)n kokonaan hiotun lyhytjyv(cid:132)riisin, kokonaan hiotun keskipitk(cid:132)jy- v(cid:132)isen riisin ja kokonaan hiotun pitk(cid:132)jyv(cid:132)isen A-riisin enimm(cid:132)isvientitueksi vahvistetaan 14–17 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulu- kuuta 1998 j(cid:132)tettyjen tarjousten perusteella 109,00 ecua tonnilta. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 329, 30. 12. 1995, s. 18 (2) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4 (3) EYVL L 320, 28. 11. 1998, s. 43 (4) EYVL L 61, 7. 3. 1975, s. 25 (5) EYVL L 35, 15. 2. 1995, s. 8


title: Regolamento (CE) n. 52/1999 del Consiglio del 18 dicembre 1998 che stabilisce, per il 1999, talune misure di conservazione e di gestione delle risorse ittiche da applicare alle navi battenti bandiera delle Færøer

eurovoc_concepts:
Faroe Islands
catch quota
conservation of fish stocks
fishery management
fishing regulations
ship's flag

text: 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 13/71 REGOLAMENTO (CE) N. 52/1999 DEL CONSIGLIO del 18 dicembre 1998 che stabilisce, per il 1999, talune misure di conservazione e di gestione delle risorse ittiche da applicare alle navi battenti bandiera delle Færøer IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio, del 20 dicembre 1992, che istituisce un regime comunitario della pesca e dell’acquacoltura (1), in particolare l’articolo 8, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione, considerando che, secondo la procedura prevista dall’arti- colo 2 dell’accordo sulla pesca tra la Comunità econo- mica europea, da un lato, e il governo danese e il governo locale delle isole Færøer, dall’altro (2), la Comunità e il governo locale delle Færøer si sono consultati sui reci- proci diritti di pesca per il 1999; considerando che durante le consultazioni di cui trattasi le delegazioni hanno concordato di raccomandare alle rispettive autorità di fissare per il 1999 determinati contingenti di pesca per le navi dell’altra parte; considerando che la Comunità, le Færøer, l’Islanda, la Norvegia e la Federazione russa si sono consultate in merito alla gestione e alla ripartizione dello stock di fregolo di primavera dell’aringa di Norvegia (aringa atlantico-scandinava) nel 1999; considerando che, a seguito di tali consultazioni sono stati tra l’altro definiti regimi di accesso reciproco a norma dei quali le Færøer possono catturare, nelle acque di pesca comunitarie a nord di 62 ° N, 11 000 tonnellate della quota loro spettante; considerando che le attività di pesca contemplate dal presente regolamento sono soggette alle misure di con- trollo previste dal regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell’ambito della politica comune della pesca (3); considerando che, a norma dell’articolo 3, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 1381/87 della Commissione, del 20 maggio 1987, che stabilisce le modalità di applica- zione relative alla marcatura ed alla documentazione delle navi da pesca (4), tutti i pescherecci dotati di serbatoi d’acqua marina refrigerata tengono a bordo un docu- mento certificato da un servizio competente in cui deve essere indicata la capacità dei serbatoi, espressa in metri cubi, ad intervalli regolari di 10 centimetri; considerando che, per ragioni imperative di interesse comune, il presente regolamento si applicherà dal 1o gennaio 1999, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 1. Le attività di pesca delle navi immatricolate nelle isole Færøer nella zona di pesca delle 200 miglia degli Stati membri al largo delle coste del Mare del Nord, dello Skagerrak, del Kattegat, del Mar Baltico e dell’Oceano Atlantico a nord di 43 ° 00(cid:57)N, sono autorizzate, dal 1o gennaio e fino al 31 dicembre 1999 per le specie di cui all’allegato I, entro i limiti geografici e quantitativi fissati in detto allegato ed in base al presente regolamento. considerando che sarebbe necessario mettere in esecu- zione i risultati delle consultazioni tra la Comunità euro- pea e le isole Færøer per evitare un’interruzione delle reciproche relazioni di pesca al 31 dicembre 1998; 2. Le attività di pesca autorizzate a norma del paragrafo 1 sono limitate, fatta eccezione per lo Skagerrak, alle parti della zona di pesca di 200 miglia situate oltre 12 miglia nautiche dalle linee di base a partire dalle quali sono delimitate le zone di pesca degli Stati membri. (1) GU L 389 del 31. 12. 1992, pag. 1. Regolamento modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1181/98 (GU L 164 del 9. 6. 1998, pag. 1). (3) GU L 261 del 20. 10. 1993, pag. 1. Regolamento modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2205/97 (GU L 304 del 7. 11. 1997, pag. 1). (2) GU L 226 del 29. 8. 1980, pag. 11. (4) GU L 132 del 21. 5. 1987, pag. 9. L 13/72 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 1. 1999 3. In deroga al paragrafo 1, le catture accessorie inevita- bili di specie per le quali in una determinata zona non sono fissati contingenti sono autorizzate entro i limiti stabiliti dalle misure di conservazione vigenti nella zona in questione. 4. Le catture accessorie in una determinata zona di una specie per la quale e` fissato un contingente per detta zona sono imputate al contingente in questione. nelle divisioni CIEM IV, VIa (a nord di 56 ° 30(cid:57)N), VIIe, f e h e dell’aringa, nella divisione CIEM VIa (a nord di 56 ° 30(cid:57)N); 4 per la pesca dell’aringa nella divisione CIEM IIIa N (Skagerrak); b) 15 per la pesca del merluzzo norvegese e dello spratto nella sottozona CIEM IV e nella divisione VIa (a nord di 56 ° 30(cid:57)N) e del cicerello nella sottozona CIEM IV, comprese le catture accessorie inevitabili di melù); c) 20 per la pesca della molva e del brosmio; tuttavia il numero di pescherecci che pescano simultaneamente non può essere superiore a 10; Articolo 2 d) 16 per la pesca della molva azzurra; 1. Le navi che pescano nell’ambito dei contingenti fissati all’articolo 1 rispettano le misure di conservazione e di controllo nonche´ tutte le altre disposizioni che discipli- nano le attività di pesca, nelle zone di cui allo stesso articolo. 2. Le navi tengono un giornale di bordo nel quale vengono registrati i dati di cui all’allegato II. 3. Le navi trasmettono alla Commissione, in base alle norme di cui all’allegato III, le informazioni precisate in detto allegato. 4. Le navi dotate di serbatoi d’acqua marina refrigerata tengono a bordo un documento, certificato da un servizio competente, nel quale e` indicata la capacità dei serbatoi, espressa in metri cubi, ad intervalli regolari di 10 centi- metri. e) 20 per la pesca del melù nella sottozona CIEM VII (a ovest di 12 ° 00(cid:57)O) e nelle divisioni CIEM VIa (a nord di 56 ° 30(cid:57)N) e VIb; f) 3 per la pesca con palangari dello smeriglio nell’intera zona comunitaria esclusa la zona NAFO 3PS; g) 21 per la pesca dell’aringa nella divisione CIEM IIa (a nord di 62 ° N). Possono essere presentate in qualsiasi momento e sono esaminate tempestivamente richieste relative alla sostituzione di licenze e permessi di pesca speciali entro i massimali indicati. 3. All’atto della presentazione alla Commissione di una domanda di licenza e di permesso di pesca speciale, devono essere fornite le informazioni seguenti: a) nome della nave; b) numero di immatricolazione; c) lettere e cifre esterne di identificazione; d) porto di immatricolazione; 5. Le lettere e le cifre d’immatricolazione delle navi devono essere chiaramente indicate su ambo i lati della prua. e) nome ed indirizzo del proprietario o del noleggia- tore; Articolo 3 1. La pesca e` subordinata al rilascio di una licenza e di un permesso di pesca speciale da parte della Commissione per conto della Comunità, ed all’osservanza delle condi- zioni precisate negli allegati II e III. 2. Le licenze e i permessi di pesca speciali vengono rilasciati a condizione che il numero di licenze e di permessi di pesca speciali validi per ciascun giorno non superi: a) 14 per la pesca dello sgombro nelle divisioni CIEM VIa (a nord di 56 ° 30(cid:57)N), VIIe, f e h, del suro f) stazza lorda e lunghezza fuori tutto; g) potenza del motore; h) indicativo di chiamata e frequenza radio; i) metodo di pesca previsto; j) zona di pesca prevista; k) specie di pesci che si intendono catturare; l) periodo per il quale sono richiesti la licenza e il permesso di pesca speciale. 4. Ogni licenza e permesso di pesca speciale e` valido per una sola nave. Qualora due o più navi partecipino alla stessa operazione di pesca, ciascuna di esse deve essere munita di licenza e di permesso di pesca speciale. 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 13/73 5. Le licenze e i permessi di pesca speciali possono essere annullati ai fini del rilascio di nuove licenze e nuovi permessi di pesca speciali. L’annullamento ha effetto il giorno precedente la data del rilascio delle nuove licenze e dei nuovi permessi di pesca speciali da parte della Com- missione. La validità delle nuove licenze e dei nuovi permessi di pesca speciali decorre dal giorno in cui sono rilasciati. 6. Le licenze e i permessi di pesca speciali sono ritira- ti, in tutto o in parte, prima della scadenza in caso di esaurimento dei contingenti rispettivi di cui all’arti- colo 1. 7. Le licenze e i permessi di pesca speciali sono ritirati in caso di mancato adempimento degli obblighi previsti dal presente regolamento. 8. Per un periodo massimo di dodici mesi non possono essere rilasciati licenze e permessi di pesca speciali alle navi per le quali non siano stati adempiuti gli obblighi previsti dal presente regolamento. Articolo 4 La pesca nello Skagerrak e` soggetta alle seguenti condi- zioni: 1. e` proibita la pesca diretta all’aringa non destinata al consumo umano; 2. e` proibito l’impiego della rete da traino e del cianciolo per la cattura di specie pelagiche dalla mezzanotte di sabato alla mezzanotte di domenica. Articolo 5 le Le navi autorizzate a pescare alla data del 31 dicembre possono continuare loro operazioni dall’inizio dell’anno successivo fintanto che non siano presentati alla Commissione, e da essa approvati in nome della Comuni- tà, gli elenchi delle navi autorizzate a pescare nell’anno di cui trattasi. Articolo 6 9. La Commissione comunica alle Færøer, a nome della Comunità, i nomi e le caratteristiche delle navi delle Færøer che nel mese o nei mesi successivi non saranno autorizzate a pescare nella zona di pesca della Comunità a seguito di un’infrazione alle norme comunitarie. Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 1999. Il presente regolamento e` obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, addì 18 dicembre 1998. Per il Consiglio Il Presidente W. MOLTERER L 13/74 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 1. 1999 ALLEGATO I Contingenti di cattura delle Færøer per il 1999 1. Contingenti per le navi delle Færøer che operano nella zona di pesca della Comunità: Specie Zona di pesca: divisione CIEM Quantitativi (tonnellate) Molva, brosmio, molva azzurra Molva azzurra Sgombro Aringa Suro Merluzzo norvegese Spratto Cicerello Melù Altri pesci bianchi (unicamente catture accessorie) Aringa Smeriglio VIa (1), VIb VIa (1), VIb VIa (1), VIIe, f, h VIa (1) IV, VIa (1), VIIe, f, h IV, VIa (1) IV, VIa (1) IV VIa (1), VIb, VII (2) IV, VIa (1) IIIa N (Skagerrak) (3) Tutta la zona comunitaria tranne NAFO 3PS 800 (4) (5) 940 (6) 4 680 (7) 660 7 000 20 000 (8) 62 000 (9) 400 500 125 (4) (1) A nord di 56°30(cid:57)N. (2) A ovest di 12°00(cid:57)O. (3) Limitato a ovest dalla linea che unisce il faro di Hanstholm al faro di Lindesnes e a sud dalla linea che unice il faro di Skagen al faro di Tistlarna e al punto più vicino della costa svedese. (4) Da catturare con palangari. (5) Catture occasionali di altra specie pari al 20 % per nave sono autorizzate, ad ogni momento, nelle divisioni CIEM VIa e b. Tuttavia questa percentuale può essere oltrepassata nelle prime 24 ore che seguono l’inizio della pesca specifica. In totale, le catture occasionali di altre specie nelle divisioni CIEM VIa e b non possono superare 75 tonnellate. (6) Da catturare con reti a traino; le catture accessorie di granatiere e pesce sciabola sono imputate al contingente in questione. (7) Di cui 1 000 tonnellate possono essere pescate dal 1o ottobre al 31 dicembre 1999 nelle acque comunitarie nella divisione CIEM IVa. (8) Il contingente globale (incluse le inevitabili catture accessorie di melù nella pesca del merluzzo norvegese e del cicerello) comprende un massimo di 2 000 tonnellate di spratto. Un massimo di 6 000 tonnellate di merluzzo norvegese può essere pescato nella divisione CIEM VIa a nord di 56°30(cid:57)N, subordinatamente alla comunicazione di dati specifici, a richiesta della Comunità, relativi ai quantitativi e alla composizione delle catture accessorie effettuate. (9) Le inevitabili catture accessorie di argentina sono imputate al contingente in questione. 2. Contingenti per le navi delle Færøer che operano nelle acque della Groenlandia a norma dell’articolo 1, paragrafo 3 del protocollo CE/Groenlandia sulle condizioni di pesca (1) (esclusivamente a titolo informativo) Specie Zona di pesca: divisione CIEM o zona NAFO Gambero boreale (Pandalus borealis) XIV/V Ippoglosso nero Scorfano di norvegia Capelin NAFO 0/1 XIV/V XIV/V XIV/V (1) GU C 287 del 15. 10. 1994, pag. 11. Quantitativi (tonnellate) 1 150 150 150 500 10 000 (cid:252) (cid:253) (cid:254) 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 13/75 3. Fregolo di primavera dell’aringa di Norvegia (aringa atlantico-scandinava). Specie Zona di pesca: divisione CIEM o zona NAFO Aringa IIa Quantitativi (tonnellate) 11 000 ALLEGATO II Quando si effettua la pesca entro la zona di 200 miglia nautiche dalle coste degli Stati membri nella quale vigono le norme comunitarie in materia di pesca, si devono registrare nel giornale di bordo i seguenti dati, subito dopo ciascuna delle operazioni in appresso indicate. 1. Dopo ogni operazione di pesca: 1. 1. quantitativi catturati, di ciascuna specie, espressi in chilogrammi-peso vivo; 1. 2. data e ora dell’operazione di pesca; 1. 3. posizione geografica in cui sono state effettuate le catture; 1. 4. metodo di pesca utilizzato. 2. Dopo ogni trasbordo da una nave ad un’altra: 2. 1. indicazione «ricevuto da» o «trasbordato su»; 2. 2. quantitativi trasbordati, di ciascuna specie, espressi in chilogrammi-peso vivo; 2. 3. nome, cifre e lettere di identificazione esterna della nave dalla quale o verso la quale e` stato effettuato il trasbordo. 3. Dopo ogni sbarco in un porto della Comunità: 3. 1. nome del porto; 3. 2. quantitativi sbarcati, di ciascuna speciale, espressi in chilogrammi-peso vivo. 4. Dopo ogni trasmissione di informazioni alla Commissione delle Comunità europee: 4. 1. data e ora della comunicazione; 4. 2. tipo di messaggio: IN, OUT, ICES, WKL o 2 WKL; 4. 3. nel caso di una comunicazione radio: nome della radiostazione. L 13/76 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 1. 1999 ALLEGATO III 1. Le informazioni da comunicare alla Commissione delle Comunità europee e lo scadenzario per la loro trasmissione sono quelli in appresso indicati. 1. 1. Ad ogni entrata della nave nella zona di 200 miglia nautiche dalle coste degli Stati membri della Comunità, nella quale vigono le norme comunitarie in materia di pesca: a) le informazioni precisate al punto 1. 5; b) i quantitativi che si trovano nelle stive, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; c) la data e la divisione CIEM all’interno della quale il comandante prevede di iniziare la pesca. Quando le operazioni di pesca richiedono che la nave entri più di una volta in una zona di cui al punto 1. 1 in un dato giorno, e` sufficiente una sola comunicazione alla prima entrata. 1. 2. Ad ogni uscita della nave da una zona di cui al punto 1. 1: a) le informazioni precisate al punto 1. 5; b) i quantitativi di pesce che si trovano nelle stive, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; c) i quantitativi catturati dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; d) la divisione CIEM in cui sono state effettuate le catture; e) i quantitativi di ciascuna specie, espressi in chilogrammi-peso vivo, trasbordati su e/o da altre navi da quando la nave e` entrata nella zona e l’identificazione della nave sulla quale ha avuto luogo il trasbordo; f) i quantitativi, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie, sbarcati in un porto della Comunità da quando la nave e` entrata nella zona. Quando le operazioni di pesca richiedono che la nave esca più di una volta da una zona di cui al punto 1. 1 in un dato giorno, e` sufficiente una sola comunicazione all’ultima uscita. 1. 3. Ogni tre giorni a partire dal terzo giorno da quando la nave e` entrata per la prima volta nella zona di cui al punto 1. 1, nel caso della pesca dell’aringa e allo sgombro, e ogni settimana, a partire dal settimo giorno da quando la nave e` entrata per la prima volta nella zona di cui al punto 1. 1, nel caso della pesca di tutte le altre specie: a) le informazioni precisate al punto 1. 5; b) i quantitativi catturati dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; c) la divisione CIEM in cui sono state effettuate le catture. 1. 4. Ogniqualvolta la nave passa da una divisione CIEM ad un’altra: a) le informazioni precisate al punto 1. 5; b) i quantitativi catturati dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; c) la divisione CIEM in cui sono state effettuate le catture. 1. 5. a) Nome, indicativo di chiamata, cifre e lettere di identificazione esterna della nave e nome del comandante; b) numero di serie della trasmissione per il viaggio di cui trattasi; c) identificazione del tipo di messaggio; d) data, ora e posizione geografica della nave. 2. 1. Le informazioni di cui al punto 1 debbono essere trasmesse alla Commissione delle Comunità europee a Bruxelles (indirizzo telex: 24189 FISEU-B), tramite una delle stazioni radio elencate al punto 3 e nella forma indicata al punto 4. 2. 2. Se per motivi di forza maggiore le informazioni in oggetto non possono essere trasmesse dalla nave, il messaggio può essere comunicato da un’altra nave per conto della prima. 18. 1. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 13/77 3. Nome della stazione radio Skagen Blåvand Rønne Norddeich Scheveningen Oostende North Foreland Humber Cullercoats Wick Portpatrick Anglesey Ilfracombe Niton Stonehaven Portishead Land’s End Valentia Malin Head Boulogne Brest Saint-Nazaire Bordeaux-Arcachon Thorshavn Bergen Farsund Florø Rogaland Tjøme Ålesund Indicativo di chiamata OXP OXB OYE DAF DAK DAH DAL DAI DAM DAJ DAN PCH OST GNF GKZ GCC GKR GPK GLV GIL GNI GND GKA GKB GKC GLD EJK EJM FFB FFU FFO FFC OXJ LGN LGZ LGL LGQ LGT LGA 4. Forma delle comunicazioni Le informazioni indicate al punto 1 devono comprendere i seguenti elementi ed essere fornite nel seguente ordine: — nome della nave; — indicativo di chiamata; — lettere e cifre di identificazione esterna; — numero di serie del messaggio per il viaggio di cui trattasi; — indicazione del tipo del messaggio conformemente al seguente codice: — messaggio all’entrata in una zona di cui al punto 1. 1: «IN», — messaggio all’uscita da una zona di cui al punto 1. 1: «OUT», — messaggio di passaggio da una divisione CIEM ad un’altra: «ICES», — messaggio settimanale: «WKL», — messaggio ogni tre giorni: «2 WKL»; — data, ora e posizione geografica; — divisioni CIEM in cui si prevede di cominciare la pesca; — data in cui si prevede di cominciare la pesca; — quantitativi di pesce che si trovano nelle stive, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie, usando il codice di cui al punto 5; — quantitativi catturati dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie, usando il codice di cui al punto 5; — divisione CIEM in cui sono state effettuate le catture; — quantitativi trasbordati su e/o da altre navi dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; L 13/78 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 18. 1. 1999 — nome e indicativo di chiamata della nave su e/o da cui e` stato effettuato il trasbordo; — quantitativi sbarcati in un porto della Comunità dopo la precedente comunicazione, espressi in chilogrammi-peso vivo e ripartiti per specie; — nome del comandante. 5. Codice per l’indicazione delle specie che si trovano a bordo, di cui al punto 4: PRA — gamberello boreale (Pandalus borealis), HKE — nasello (Merluccius merluccius), GHL — ippoglosso nero (Reinhardtius hippoglossoides), COD — merluzzo bianco (Gadus morhua), HAD — eglefino (Melanogrammus aeglefinus), HAL — ippoglosso atlantico (Hippoglossus hippoglossus), MAC — sgombro (Scomber scombrus), HOM — sugarello (Trachurus trachurus), RNG — granatiere (Coryphaenoides rupestris), POK — merluzzo carbonaro (Pollachius virens), WHG — merlano (Merlangius merlangus), HER — aringa (Clupea harengus), SAN — cicerelli (Ammodytes spp. ), SPR — spratto (Sprattus sprattus), PLE — passera di mare (Pleuronectes platessa), NOP — busbana norvegese (Trisopterus esmarkii), LIN — molva (Molva molva), PEZ — gamberetti (Pandalidae), ANE — acciuga (Engraulis encrasicholus), RED — scorfani (Sebastes spp. ), PLA — passera canadese (Hippoglossoides platessoides), SQX — totani (Illex spp. ), YEL — limanda (Limanda ferruginea), WHB — melù (Micromesistius poutassou), TUN — tonno (Thunnidae), BLI — molva azzurra (Molva dypterygia), USK — brosmio (Brosme brosme), DGS — spinarolo (Squalus acanthias), BSK — squalo elefante (Cetorinhus maximus), POR — smeriglio (Lamma nasus), SQC — calamari (Loligo spp. ), POA — pesce castagna (Brama brama), PIL — sardina (Sardina pilchardus), CSH — gamberetto grigio (Crangon crangon), LEZ — rombo giallo (Lepidorhombus spp. ), MNZ — rana pescatrice (Lophius spp. ), NEP — scampo (Nephrops norvegicus), POL — merluzzo giallo (Pollachius pollachius), ARG — argentina (Argentina sphyraena), OTH — altri


title: Règlement (CE) nº 63/1999 du Conseil du 18 décembre 1998 répartissant, pour l'année 1999, les quotas de captures entre les États membres pour les navires pêchant dans les eaux de la Pologne

eurovoc_concepts:
Poland
authorised catch
catch quota
common fisheries policy
fishing area
fishing regulations

text: L 13/120 FR Journal officiel des Communaute´s europe´ennes 18. 1. 1999 RÈGLEMENT (CE) No 63/1999 DU CONSEIL du 18 de´cembre 1998 re´partissant, pour l’anne´e 1999, les quotas de captures entre les États membres pour les navires peˆchant dans les eaux de la Pologne LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE, vu le traite´ instituant la Communaute´ europe´enne, vu le re`glement (CEE) no 3760/92 du Conseil du 20 de´cembre 1992 instituant un re´gime communautaire de la peˆche et de l’aquaculture (1), et notamment son article 8, paragraphe 4, vu la proposition de la Commission, conside´rant que les activite´s de peˆche vise´es par le pre´sent re`glement sont soumises aux mesures de contrôle pre´vues par le re`glement (CEE) no 2847/93 du Conseil du 12 octobre 1993 instituant un re´gime de contrôle applicable à la politique commune de la peˆche (2); conside´rant que les conditions additionnelles pour la gestion interannuelle des totaux admissibles des captures et quotas, conforme´ment aux dispositions de l’article 2 du re`glement (CE) no 847/96 (3), n’ont pas e´te´ convenues avec la Pologne; conside´rant qu’il convient, pour des raisons impe´ratives, que le pre´sent re`glement s’applique à partir du 1er janvier 1999, conside´rant que, conforme´ment à l’article 124 de l’acte d’adhe´sion de 1994, la gestion des accords de peˆche conclus par le Royaume de Sue`de avec des pays tiers est assure´e par la Communaute´; A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier conside´rant que, conforme´ment à la proce´dure pre´vue par l’accord en matie`re de peˆche conclu le 1er fe´vrier 1978, la Communaute´, au nom du Royaume de Sue`de, et la Re´publique de Pologne se sont consulte´es au sujet de leurs droits de peˆche re´ciproques pour 1999; Du 1er janvier au 31 de´cembre 1999, les navires battant le pavillon d’un État membre sont autorise´s à effectuer des captures dans les eaux relevant de la juridiction de peˆche de la Pologne, dans les limites des quotas fixe´s à l’annexe I. conside´rant que, au cours de ces consultations, les de´le´ga- tions sont convenues de recommander à leurs autorite´s respectives de fixer certains quotas de captures pour 1999 pour les navires de l’autre partie; Article 2 Les stocks vise´s à l’annexe ne sont pas soumis aux conditions fixe´es aux articles 2, 3 et 5, paragraphe 2, du re`glement (CE) no 847/96. conside´rant qu’il convient de prendre les mesures ne´ces- saires pour donner suite en 1999 aux re´sultats des consultations tenues avec la Pologne; Article 3 conside´rant que, pour assurer une gestion efficace des possibilite´s de captures disponibles dans les eaux de la Pologne, il convient de les re´partir par quotas entre les États membres, conforme´ment à l’article 8 du re`glement (CEE) no 3760/92; Le pre´sent re`glement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel des Communaute´s euro- pe´ennes. Il est applicable à partir du 1er janvier 1999. (1) JO L 389 du 31. 12. 1992, p. 1. Re`glement modifie´ en dernier lieu par le re`glement (CE) no 1181/98 (JO L 164 du 9. 6. 1998, p. 1). (2) JO L 261 du 20. 10. 1993, p. 1. Re`glement modifie´ en dernier lieu par le re`glement (CE) no 2205/97 (JO L 304 du 7. 11. 1997, p. 1). (3) JO L 115 du 9. 5. 1996, p. 3. 18. 1. 1999 FR Journal officiel des Communaute´s europe´ennes L 13/121 Le pre´sent re`glement est obligatoire dans tous ses e´le´ments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 18 de´cembre 1998. Par le Conseil Le pre´sident W. MOLTERER ANNEXE Allocation des quotas de captures de la Communaute´ dans les eaux polonaises pour 1998 Espe`ces Division CIEM Quotas de captures de la Communaute´ Quotas alloue´s aux États membres (en tonnes, poids vif; Hareng Cabillaud Sprat Poisson plat III d III d III d III d 1 000 500 3 000 50 Sue`de Sue`de Sue`de Sue`de 1 000 (1) 500 (1) 3 000 (1) 50 (1) (1) Le nombre de bateaux d’une puissance infe´rieure ou e´gale à 1 000 CV autorise´s à peˆcher simultane´ment est limite´ à quarante


eurovoc_concepts:
European Monetary Agreement
San Marino
monetary cooperation
monetary policy
monetary relations

text: A ir * I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION # ä* Bryssel den 18. 12. 1998 KOM(1998) 789 slutlig 98/0365 (CNB) 98/0366 (CNB) 98/0367 (CNB) Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen (Framlagda av kommissionen) Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras. I. Allmänna överväganden Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco. Dessa grundar sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco. Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas av behörig fransk myndighet. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. b I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Furstendömet Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Furstendömet Monaco förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco rekommenderar kommissionen att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco. 3 Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco. I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco får till några eller samtliga franska nationella betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB samtycker till det. tillgång Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. H Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Frankrike. b Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco 98/ 0365(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. 5. Euron kommer att ersätta den franska francen den 1 januari 1999. 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Furstendömet Monaco och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Frankrike bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller centralbanken inom sina 1- Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet Monaco om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. "B Artikel 4 Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikels 1. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco. 2. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Artikel 7 Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. B Artikel 8 Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Frankrike. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande /i°. •*•**«#*. , Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras. I. Allmänna överväganden Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en centralbanks uppgifter. Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4 marzo 1994. AA italienska RTGS-systemet. Det finns inget formellt förhållande mellan Banca d'Italia och Institute di Credito Sammarinese. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San Marino. I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Republiken San Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Republiken San Marino. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San Marino i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras AV eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Republiken San Marino. Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino. I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) /Ii tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. A Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino 98/ 0366(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 EGTL 139, 11. 5. 1998, s. l. 2 Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4 marzo 1994. AÎ 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Republiken San Marino och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina /ib 13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 2. Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. fr Artikel 4 Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikel 5. 1. Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino. Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen 2. när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Republiken San Marino på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. /fl Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande A3 Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje framtida behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framfbrhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras. I. Allmänna överväganden » Italien har särskilda monetära förbindelser med Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från de italienska tillsynsmyndigheterna. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen. 1 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. JtP I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Heliga Stolen. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning rekommenderar att Europeiska medverka vid centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. förhandlingarna. Kommissionen II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Heliga Stolen. U Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen. Artikel 4 I artikeM föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar; mynt eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. Artikel5 Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Heliga Stolen. I det andra stycket föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. • • Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 ' I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor System för bruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) it skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska i full omfattning vid centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. iti Rekommendation till rådets beslut [] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen 98/ 0367CCNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och ! av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. *IH 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell i euro som givits ut av Europeiska valuta och göra sedlar och mynt centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina ti 13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Heliga Stolen om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. île Artikel 4 Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. ArtikelS 1. Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen. Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det 2. gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS- systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Vt Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande ft> ISSN 1024-4506 KOM(98) 789 slutlig DOKUMENT SV 09 10 11 06 Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg