title: WRITTEN QUESTION No. 3868/98 by W.G. van VELZEN to the Commission. Storage of nuclear waste from the reactor in Petten (Netherlands)

eurovoc_concepts:
France
Netherlands
United States
export of waste
fuel reprocessing
irradiated fuel
nuclear power station
nuclear reactor
radioactive waste
storage of waste

formats: html pdf print

text: 15. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 297/111 (1999/C 297/150) SKRIFTLIG FRÅGA P-3868/98 från W. G. van Velzen (PPE) till kommissionen (9 december 1998) Angående: Lagring av kärnavfall från kärnreaktorn i Putten (Nederländerna) Vi har fått kännedom om det svar Cresson gav för kommissionens räkning på min första fråga om problemen med kapaciteten för att lagra kärnavfall från rektorn Hoge Flux i Putten (E-3041/98) (1). Av svaret att döma verkar det som detta problem lyder under det gemensamma forskningscentret (GFC) eftersom detta organ ansvarar för driften. Den andra klassens lösning som det talas om i svaret kommer också att leda till stora problem eftersom 1. reaktorbassängen läcker. Kommer kommissionen nu snabbt att försöka ta fram en alternativ lösning? 2. I kommissionens svar skrev man att avfallslagring är en nationell angelägenhet. Här rör det sig snarare om det gemensamma forksningscentret, som styrs av kommissionen. Är det därför inte kommissionens uppgift att hitta en lösning på problemet? Kommer kommissionen nu att koppla in andra medlemsstater för att lösa problemet? (1) EGT C 142, 21. 5. 1999, s. 75. Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar (27 januari 1999) Den lösning som föreslogs för lagring av använt kärnbränsle från högflödesreaktorn, om det skulle visa 1. sig att lagringsplatsen vid Habog-anläggningen ”Centrale organisatie voor radioactif afval” (COVRA-projektet) inte skulle kunna användas i tid, nämligen att använda bassängen i reaktorn för lagring, är en övergångslös- ning. I slutet av 1999 kommer det inte att finnas mer lagringsutrymme i bassängen och det kommer alltså att krävas andra lösningar. Eftersom det ursprungliga bränslet kom från Amerika, skulle ett alternativ kunna vara att skicka tillbaka det använda bränslet dit, vilket skedde före 1988. De amerikanska myndigheterna ställer dock som krav att man får en försäkran om att omvandla det nuvarande höganrikade bränslet från HFR till låganrikat uraniumbränsle. En sådan omvandling är dock en mycket dyr teknisk lösning. Den bör inte innebära försämrade tekniska egenskaper för reaktorn, som tillverkar omkring 60 % av de radiofarmaceutiska produkter som används i Europa, eller försämra reaktorns konkurrenskraft inom den här marknaden som redan är hårt konkurrens- utsatt. Undersökningar har redan inletts och om resultatet av dessa är lovande, kan använt kärnbränsle skickas tillbaka till Förenta Staterna under 1999. Budgeten för högflödesreaktorn måste justeras för att klara en sådan dyr lösning. Även alternativet med upparbetning i Frankrike analyserades. Den lösningen innebär vissa fördelar, men betyder även att avfallet måste transporteras tillbaka till Nederländerna efter flera år. Dessutom är upparbet- ning i Frankrike en kostsam lösning som inte täcks av budgeten för högflödesreaktorn. 2. Ingen medlemsstat har någon etablerad, erkänd och godkänd anläggning för hantering av högaktivt avfall eller använt kärnbränsle. Det finns också ett krav på att avfallet skall skickas tillbaka till det land där anläggningen ligger. För närvarande finns inga tecken på någon trend i riktning mot internationalisering eller, för den delen, någon ”europeisering” av avfallslagring. (1999/C 297/151) SKRIFTLIG FRÅGA E-3887/98 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (4 januari 1999) Angående: Frivilligorganisationers ansökningar om ekonomiska bidrag Skulle kommissionen kunna uppge hur frivilligorganisationers ansökningar om ekonomiska bidrag från budgetpost B7-6000 bedöms och prioriteras?


title: 1999/651/EG: Kommissionens beslut av den 9 december 1998 om den stödåtgärd som Irland avser att införa till förmån för arbetsgivare genom återbetalning av socialförsäkringsavgifter som betalats för sjöfolk anställda på fartyg som inte är registreringspliktiga i en medlemsstat [delgivet med nr K(1998) 4278] (Text av betydelse för EES) (Endast den engelska texten är giltig)

eurovoc_concepts:
crew
employer
merchant fleet
redemption
social-security contribution

text: 2. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 257/15 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 9 december 1998 om den stödåtgärd som Irland avser att införa till förmån för arbetsgivare genom återbetalning av socialförsäkringsavgifter som betalats för sjöfolk anställda på fartyg som inte är registreringspliktiga i en medlemsstat [delgivet med nr K(1998) 4278] (Endast den engelska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/651/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE I en skrivelse av den 20 januari 1998 informerade kommis- sionen Irland om sitt beslut med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93. 2 första stycket i detta, med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samar- betsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta, — att godkänna stödet med avseende på fartyg av typ 1, — att inte göra några invändningar mot återbetalning av avgifter som betalats för ålderspension till bidragsbetalare som är egenföretagare samt frivilliga bidragsbetalare som tidigare varit egenföretagare och som fyllt 56 år den 6 april 1998 eftersom åtgärden inte utgör statligt stöd, och till med beaktande av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport (1), efter att ha anmodat berörda parter att yttra sig i enlighet med de ovan nämnda bestämmelserna, och — att inleda det förfarande som anges i artikel 93. 2 i EG- fördraget med avseende på stödet till fartyg av typ 2 (typ 2-åtgärder) enligt Social Welfare (Consolidated Contribu- tions and Insurability) (Amendment) (No. 2) Refunds) Regu- lations, 1997. av följande skäl: 1. Förfarande Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (2). Kommissionen anmodade berörda parter att yttra sig om åtgärden. I en skrivelse av den 15 maj 1997, som registrerades. hos kommissionen den 20 maj 1997, anmälde Irland stöd nr N 322/97 till kommissionen. I skrivelser av den 30 juni respektive den 8 september 1997 begärde kommissionen ytter- ligare upplysningar. Ett bilateralt sammanträde ägde rum den 9 juli 1997. I skrivelser registrerade hos kommissionen den 31 juli, 27 oktober, 7, 13, 19 och 27 november 1997 samt den 2, 4, 8 och 10 december 1997 lämnade de irländska myndighe- terna ytterligare uppgifter till kommissionen. I skrivelse av den 23 februari 1998, som registrerades vid kommissionen den 24 februari 1998, yttrade sig Irland om kommissionens beslut att inleda förfarandet som anges i artikel 93. 2. Vid flera senare tillfällen har bilaterala kontakter ägt rum mellan företrädare för kommissionen och de irländska myndig- heterna. Kommissionen har medlemsstaterna eller från berörda parter. inte mottagit några yttranden från (1) EGT C 205, 5. 7. 1997, s. 5. (2) EGT C 103, 4. 4. 1998, s. 15. L 257/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 10. 1999 2. Utförlig beskrivning av stödåtgärden — främja sjötransport av högkvalitativ EU-standard. a) Typ 2-åtgärden e) Möjliga verkningar av stödet Den del av stödåtgärd nr N 322/97 med avseende på vilken kommissionen inledde förfarandet innebär återbetal- ning till arbetsgivare av upp till 100 % av de socialförsäk- ringsavgifter som betalats för sjöfolk från gemenskapen ombord på fartyg som används för sjötransporter av gods och passagerare och som är uthyrda utan besättning (bare boat-bortfraktade) till en hyrestagare (bare boat-befraktare) som inte har sin hemvist på Irland (fartyg av typ 2). Fartyg av typ 2 som chartras, men drivs från Irland behöver inte segla under medlemsstatsflagg inom ramen för stödåt- gärden. Upplysningsvis skall det sägas att med fartyg av typ 1 avses fartyg som är registreringspliktiga på Irland och som till minst 51 % ägs av en person/personer som har sin hemvist på Irland. b) Budget och varaktighet till Det budgeterade stödet typ 2-åtgärden ingår enligt anmälan i budgeten för typ 1-åtgärden (som godkändes i kommissionens tidigare nämnda beslut). Den totala budgeten för båda stödåtgärderna uppgår till 8 miljoner irländska pund, med årliga utbetalningar på 2 miljoner irländska pund per år under en fyraårsperiod som började den 6 april 1996 och slutar den 5 april 2000. Enligt de irländska myndigheterna fanns det vid tiden för anmälan endast ett fartyg av typ 2 som kunde komma i fråga för typ 2-åtgärden och eftersom inga ytterligare sådana fartyg förväntas sättas i fart inom den närmaste framtiden skulle endast en liten del av den totala budgeten komma att läggas på typ 2-åtgärden. Åtgärden finansieras genom tidigare inbetalda avgifter. c) Stödmottagare Stödmottagare för det irländska systemet med återbetalning av socialförsäkringsavgifter är arbetsgivare som anställer sjöfolk ombord på fartyg som används för sjötransporter av gods och passagerare. d) Syfte irländska myndigheterna av Enligt de programmet för återbetalning av socialförsäkringsavgifter och dess tillämpning på ovan nämnda fartygstyper ett viktigt element i en strategi som syftar till att främja den irländska sjötransportsektorn genom att införandet är — behålla fartygsregistrets tonnage och dra till sig nytt tonnage, — förstärka de ekonomiska banden mellan irländska fartygsägar- och driftsintressen och staten, samt De irländska myndigheterna avser att stödja den irländska sjöfartsnäringen genom att till arbetsgivarna betala tillbaka socialförsäkringsavgifter som de betalat för sjöfolk som är skattskyldiga på Irland och som arbetar ombord på fartyg av typ 2. f) Skäl för att inleda förfarandet Med tanke på att det inom ramen för typ 2-åtgärden inte ställs något krav på att fartygen skall vara registrerade i en medlemsstat (det vill säga segla under medlemsstatsflagg), vilket är ett krav enligt riktlinjerna för statligt stöd till sjötransport, hyste kommissionen allvarliga tvivel om att åtgärden var förenlig med den gemensamma marknaden. Därför beslutade kommissionen i sin skrivelse daterad den 20 januari 1998 att inleda det förfarande som anges i artikel 93. 2 i EG-fördraget med avseende på den ovan beskrivna typ 2-åtgärden. 3. De irländska myndigheternas kommentarer I sitt svar på beslutet att inleda förfarandet enligt artikel 93. 2 tog Irland upp två särskilda frågor, nämligen — fallet med fartyget m/v Normandy, som är av typ 2, och — att typ 2-åtgärden skall anses falla under punkt 3. 1 i riktlin- jerna snarare än under punkt 3. 2. a) Fartyg av typ 2 Vad beträffar förfarandet enligt artikel 93. 2 i EG-fördraget med avseende på fartyg som omfattas av typ 2-åtgärden konstaterade Irland att det endast finns ett fartyg som kan komma i fråga för typ 2-åtgärden, nämligen m/v Normandy, för närvarande bare boat-bortfraktat på korttidskontrakt till Irish Continental Group plc, Ferryport, Dublin, från januari 1998 till oktober 1999. I sina anmärkningar till kommissionen säger de irländska myndigheterna vidare att de anser att certepartiet för Normandy är i linje med andan i riktlinjerna trots att fartyget seglar under Bahamasflagg. Skälen för detta påstående sammanfattas nedan: i) Ett bolag registrerat i EU (Sverige) äger fartyget. ii) Fartyget är endast bemannat med EU-medborgare (främst irländare och britter), 150 under lågsäsong och 250 under högsäsong. iii) Fartyget marknadsförs och drivs av ett EU-bolag, Irish Ferries, från Dublin och Rosslare samt från Liverpool när det gäller den brittiska marknaden. Denna verk- samhet sysselsätter ett betydande antal EU-medborgare i Dublin och Rosslare samt i besläktade bolag på konti- nenten. 2. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 257/17 iv) Fartyget seglar på en marginell och perifer linje mellan Rosslare på Irland och kontinenten, av betydelse för turism och handel inom EU. Trafiken på linjen, som inleddes 1973, hotades av dålig ekonomi på grund av införandet av nya säkerhetsbestämmelser som hindrade användning av det fartyg som tidigare seglade på linjen. Linjens ekonomiska bärkraft är fortfarande osäker. Likväl har Irish Ferries bare boat-befraktat m/v Normandy under 21 månader för att hålla linjen öppen och bedöma dess ekonomiska bärkraft. Den irländska rege- ringen stödjer av strategiska skäl fullt ut att trafiken fortsätter (som ett alternativ till tandtransport genom Förenade kungariket) men också för att den bidrar till den allmänna politiken att öka användningen av korta sjötransporter i EU. v) Det nuvarande avtalet är tidsbegränsat (till oktober 1999). I syfte att skaffa ett ersättningsfartyg på Ross- lare-linjen lade Irish Ferries bud på inköp av två fartyg med avsikten att låta dem segla under irländsk flagg. Buden avvisades emellertid. Det enda fartyg med till- räckligt antal hyttplatser som kunde uppbringas var m/v Normandy. När avtalet löper ut 1999 kommer Irish Ferries ha möjlighet att förhandla med fartygets ägare om flagg- frågan. Om det visar sig att linjen är bärkraftig kan det annars bli möjligt för Irish Ferries att köpa ett fartyg för linjen som kan segla under irländsk flagg. Därför bör den nuvarande situationen ses som ett provisorium, eftersom den endast kommer att vara till oktober 1999. vi) Fartyget är ett av flera fartyg som bolaget driver mellan Irland, Förenade kungariket och Frankrike. Alla de andra fartygen är registrerade i det irländska fartygsre- gistret. Vad beträffar fartyg av typ 2 i allmänhet påpekade de irländska myndigheterna att dessa är fartyg för vilka det kan visas att alla krav i irländska sjölagen (Merchant Ship- ping Acts 1894–1996, som innehåller kraven för att regi- strera fartyg på Irland, har uppfyllts som om de hade registrerats enligt den lagstiftningen. De irländska myndigheterna hävdar därför att fartyget av typ 2 m/v Normandy enligt irländsk lag behandlas på samma sätt som ett irländsktregistrerat fartyg vad gäller statligt stöd. b) Tillämpningen av riktlinjerna på typ 2-åtgärden Vad beträffar frågan om vilket avsnitt i gemenskapens rikt- linjer för statligt stöd till sjötransport som skall tillämpas på åtgärden, hävdar Irland att uppbörd av arbetsgivarnas avgifter till socialförsäkringen skall ses som en form av bolagsskatt, helt väsensskild från personbeskattning såsom de socialförsäkringsavgifter och den inkomstskatt de anställda betalar. Irland anser att det finns en underförstådd flexibilitet i punkt 3. 1 i riktlinjerna, om beskattning av rederier, som kan tillämpas i det aktuella fallet där arbetsgi- varens avgifter (lönerelaterad socialförsäkring) uppbärs på bolagets totala lönekostnad för sjöfolk. Irland hävdar att det finns starka argument för att den flexibla ordning som förespråkas i punkt 3. 1 särskilt bör vara tillämplig på skattelättnader för skatter som tas ut från sjöfartsbolag med avseende på arbetstagare. Värdet av EU:s sjöfartsnäring ligger främst i att sjöfolk från EU bereds sysselsättning. En minskning av de arbetskraftsrelaterade kostnaderna genom skattelättnader är det effektivaste medel som står till buds för att uppnå sådan sysselsättning. Syftet med stödet är inte att förmå fartygsdrift och närlig- gande verksamhet att återvända – den är ju redan belägen i EU – men stödet kan bidra till att förankra bolagets ställ- ning genom en solid EU-grund och att vidmakthålla och konsolidera denna grund. På så sätt kan man undvika att man på ett senare stadium kanske måste försöka locka tillbaka bolaget till Irland. 4. Bedömning av åtgärden a) Rättslig grund för bedömningen Artiklarna 92 och 93 i fördraget innehåller bestämmelser om att statligt stöd måste vara förenligt med den gemen- samma marknaden. Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport ger vägledning om vilka former av statligt stöd till sjötransport- sektorn som enligt artikel 92 i fördraget skall anses fören- liga med den gemensamma marknaden. b) Åtgärdens förenlighet med den Gemensamma marknaden i) Förekomsten av statligt stöd I artikel 92. 1 i fördraget sägs att ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion [är] oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. till att staten får Återbetalning av avgifter som betalats för sjöfolks socialförsäkringsskydd leder lägre inkomster och måste därför anses ha lämnats med hjälp av statliga medel. Eftersom typ 2-åtgärden enbart gynnar sjöfartssektorn måste den anses som riktad till en viss sektor. Eftersom sjötransport är en sektor som är starkt utsatt för både internationell konkurrens och konkurrens mellan medlemsstaterna, hotar offentligt stöd till denna sektor att snedvrida konkurrensen och påverka sjötransportsektorn i andra medlemsstater. Av detta följer att återbetalningen av socialförsäkringsav- gifter är att anse som statligt stöd enligt artikel 92. 1 i fördraget. L 257/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 2. 10. 1999 ii) Punkt 3. 2 i riktlinjerna Enligt punkt 3. 2 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport får stöd ges i form av minskade socialförsäkringssatser för EG-sjöfolk, under förutsätt- ning att dessa är anställda på fartyg som är registrerade i en medlemsstat. Enligt riktlinjerna får avgiftssatserna minskas med upp till 100 % (det vill säga helt tas bort). Kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 93. 2 med avseende på typ 2-åtgärden, eftersom fartyg av typ 2 inte behöver vara registrerade i en medlemsstat. iii) Är punkt 3. 2 i riktlinjerna tillämplig? Irland i kommentarerna Sammanfattningsvis hävdar ovan till förfarandet enligt artikel 93. 2 att uppbörd av arbetsgivarnas avgifter till socialförsäkringen skall ses som en form av bolagsskatt, helt väsensskild från personbeskattning såsom de socialförsäkringsavgifter och den inkomstskatt de anställda betalar. Irland anser vidare att det finns en underförstådd flexibilitet i punkt 3. 1 i riktlinjerna om beskattning av rederier, vilken gör det möjligt att göra undantag från det normala kravet på EU-flaggning under vissa omständigheter och vilken kan tillämpas i det aktuella fallet där arbetsgivarens avgifter (lönerelaterad socialförsäkring) uppbärs på bolagets totala lönekostnad för sjöfolk. Vad beträffar detta argument skall det noteras att avsnitt 3 i riktlinjerna uttryckligen handlar om skattemässiga och sociala åtgärder för att förbättra konkurrenskraften. Avsnittet är uppdelat i punkt 3. 1 om beskattning av rederier och punkt 3. 2 om arbetskraftsrelaterade kost- nader. I punkt 3. 1 behandlas frågan om vissa stödåtgärders förenlighet med den gemensamma marknaden, t. ex. tonnageskatt och snabbare avskrivning av investeringar. Endast denna typ av åtgärder kan enligt riktlinjerna i undantagsfall tillämpas på ett rederis hela flotta om rederiet är etablerat i gemenskapen och om vissa villkor är uppfyllda. I punkt 3. 2 behandlas emellertid förenligheten med den gemensamma marknaden av vissa statliga stödåtgärder som rör olika slag av arbetskraftsrelaterade kostnader. Dessa definieras enligt följande: — Minskade socialförsäkringssatser EG-sjöfolk ombord på fartyg som är registrerade i en medlems- stat, och för — minskade inkomstskattesatser EG-sjöfolk ombord på fartyg som är registrerade i en medlems- stat. för Av det faktum att minskning av anställningskostnader i form av minskade socialförsäkringssatser och inkomst- skattesatser behandlas i en särskild punkt i riktlinjerna framgår klart att kommissionen haft för avsikt att skilja dessa frågor från punkt 3. 1, där andra åtgärder såsom tonnageskatt behandlas. Av detta följer att en ordning som innebär återbetalning av socialförsäkringsavgifter för sjöfolk vid tillämpningen av riktlinjerna inte skall ses som en skattelättnad enligt punkt 3. 1 utan som en arbetskraftsrelaterad åtgärd enligt punkt 3. 2. Det bör påpekas att det argument som Irland framfört, att fartyg av typ 2 är underkastade irländsk lagstiftning som om de vore registrerade på Irland, inte är tillräck- ligt för att uppfylla kraven i punkt 3. 2 i riktlinjerna, där det sägs att fartygen måste vara registrerade i en medlemsstat. Även om återbetalningen är avsedd att begränsas till EG-sjöfolk (befäl och sjöfolk som är såsom i den socialförsäkringspliktiga på godkända stödåtgärden för fartyg av typ 1 och såsom krävs enligt punkt 3. 2 i riktlinjerna, är det tidigare nämnda kravet på att fartyg skall vara registrerade i en medlemsstat inte uppfyllt. Irland), I detta sammanhang skall vidare noteras att man i riktlinjerna konstaterar att låga skatter i tredje land är det främsta skälet till att sjöfartsnäringen flaggar ut sina fartyg. I riktlinjerna beskrivs också de negativa konse- kvenserna av detta. För att stoppa utflaggningen och förbättra situationen ges medlemsstaterna enligt riktlin- jerna möjlighet att införa skattemässiga och sociala lätt- nader för att öka den inhemska handelsflottans konkur- renskraft. När kommissionen drog upp riktlinjerna ansåg den att åtgärder för att minska arbetskraftskostna- derna för sjöfolk, såsom den nu aktuella åtgärden, endast sjöfolk ombord på fartyg registrerade i medlemsstaterna. Att avvika från denna linje skulle innebära att redarna inte sporras att driva sina fartyg under medlemsstatsflagg och kan tolkas som statligt stöd för att förbättra konkurrenskraften för sjöfartsnäring utanför EU. tillämpas med avseende på skulle Typ 2-åtgärden i den utformning som Irland givit den, utan krav på medlemsstatsflagg, måste därför anses vara oförenlig med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport. 2. 10. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 257/19 iv) Fallet m/v Normandy Vad beträffar fartyget m/v Normandy, som enligt de irländska myndigheterna är det enda fartyg av typ 2 som för närvarande omfattas av den föreslagna typ 2-åtgärden, kan följande sägas. Vid flera tillfällen under de bilaterala kontakterna efter det att förfarandet enligt artikel 93. 2 inleddes, har de irländska myndigheterna antytt att en överenskommelse kan komma att nås mellan fartygsägaren och fartygets befraktare om att flagga om fartyget till irländsk flagg. En sådan överens- kommelse har emellertid inte kommit till stånd och inga utfästelser om att så kommer att ske har gjorts till kommissionen. passagerare och som är uthyrda utan besättning (bare boat-bort- fraktade) till en hyrestagare (bare boat-befraktare) som inte har sin hemvist på Irland är oförenligt med artikel 92 i EG- fördraget. Stödet får följaktligen inte införas. Artikel 2 Irland skall inom två månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att följa beslutet. 5. Slutsats Artikel 3 Slutsatsen blir att stödordningen för fartyg av typ 2 är att anse som oförenlig med den gemensamma marknaden. Detta beslut riktar sig till Irland. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Utfärdat i Bryssel den 9 december 1998. Artikel 1 Det statliga stöd som Irland har för avsikt att införa till förmån för arbetsgivare med avseende på sjöfolk från gemenskapen ombord på fartyg som används för sjötransporter av gods och På kommissionens vägnar Neil KINNOCK Ledamot av kommissionen


title: QUESTION ECRITE no 3865/98 de Karin RIIS-JØRGENSEN à la Commission. Respect de la directive sur les zoonoses

eurovoc_concepts:
EC Directive
animal disease
animal product
health control
import
infringement procedure (EU)
live animal
national implementing measure
third country
veterinary inspection

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3863/98 dell'on. Luigi FLORIO alla Commissione. Riconoscimento dei titoli di studio nell'UE

eurovoc_concepts:
EU national
higher education
lawyer
professional qualifications
recognition of diplomas
vocational training

text: C 182/130 Gazzetta ufficiale delle Comunità europee IT 28. 6. 1999 (1999/C 182/178) INTERROGAZIONE SCRITTA P-3863/98 di Luigi Florio (PPE) alla Commissione (9 dicembre 1998) Oggetto: Riconoscimento dei titoli di studio nell’UE Il sig. Davide Ferrando, cittadino italiano, laureato in giurisprudenza in Italia e residente in Germania, ha recentemente chiesto di poter essere ammesso alla pratica di avvocato nel Land tedesco dell’Assia e, successivamente, in quello della Bassa Sassonia. In entrambi i casi gli è stato risposto che ciò non è possibile in quanto tale richiesta, formulata da persona che non ha conseguito la laurea in Germania, è contraria alla legislazione locale, e precisamente all’articolo 23 I della legge dell’Assia e all’articolo 5 della legge della Bassa Sassonia relative alla pratica legale, le quali prevedono come requisito essenziale per l’ammissione alla pratica il conseguimento della laurea nella Repubblica di Germania. Ritiene la Commissione che ciò sia compatibile con il principio del reciproco riconoscimento dei titoli di studio nell’Unione europea? Risposta fornita dal sig. Monti a nome della Commissione (28 gennaio 1999) Ai sensi della direttiva del Consiglio 89/48/CEE del 21 dicembre 1988 relativa ad un sistema generale di riconoscimento dei diplomi di istruzione superiore che sanzionano formazioni professionali di una durata minima di tre anni (1), un cittadino di uno Stato membro può esercitare in un altro Stato membro una professione per la quale il titolare possiede le qualifiche professionali richieste nello Stato membro di origine. Il titolare deve cioè soddisfare tutti i requisiti nello Stato membro di origine. La persona menzionata dall’Onorevole membro sembra tuttavia non possedere tutte le qualifiche per esercitare la professione di avvocato in Italia. Il titolo accademico di «laureato» non è sufficiente per esercitare tale professione. Il principio di riconoscimento reciproco può essere applicato unicamente alle qualifiche professionali, non alle qualifiche accademiche che non consentano al titolare di esercitare una professione nello Stato membro di origine. Attualmente, il riconoscimento accademico non è oggetto della legislazione comunitaria. (1) GU L 19 del 24. 1. 1989. (1999/C 182/179) INTERROGAZIONE SCRITTA P-3864/98 di Christa Randzio-Plath (PSE) alla Commissione (9 dicembre 1998) Oggetto: Direttiva del Parlamento europeo e del Consiglio sui bonifici transfrontalieri Può la Commissione comunicare qual è lo stato di attuazione della direttiva 97/5/CE (1) del Parlamento europeo e del Consiglio sui bonifici transfrontalieri e per quale motivo, in vista dell’introduzione dell’euro il 1o gennaio 1999, la Commissione non assume un ruolo più attivo ai fini dell’attuazione della direttiva in oggetto e della preparazione negli Stati membri dell’UE? (1) GU L 43 del 14. 2. 1997, pag. 25. Risposta fornita dal sig. Monti a nome della Commissione (28 gennaio 1999) La direttiva 97/5/CE deve essere recepita nel diritto nazionale entro il 15 agosto 1999. Gli Stati membri avevano fornito un’assicurazione politica di adeguare la loro normativa alla direttiva prima del 1o gennaio 1999. Quanto assicurato non è stato per lo più mantenuto e non è possibile adire le vie legali data la natura


title: WRITTEN QUESTION No. 3863/98 by Luigi FLORIO to the Commission. Recognition of educational qualifications in the EU

text: C 182/130 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 28. 6. 1999 (1999/C 182/178) SKRIFTLIG FRÅGA P-3863/98 från Luigi Florio (PPE) till kommissionen (9 december 1998) Angående: Erkännande av examina och studiebevis inom EU Den italienske medborgaren Davide Ferrando som har italiensk juristexamen och är bosatt i Tyskland, ansökte nyligen om att få arbeta som advokat i den tyska delstaten Hessen och senare i delstaten Niedersachsen. I båda fallen fick han svaret att detta inte var möjligt eftersom ansökan kom från en person som inte hade tagit juristexamen i Tyskland och att den därför stred mot den lokala lagstiftningen, närmare bestämt artikel 23 I i Hessens lag och artikel 5 i Niedersachsens lag om verksamma jurister. Det grundläggande kravet i dessa lagar är att verksamma jurister skall ha tagit sin examen i Tyskland. Anser kommissionen att detta är förenligt med principen om ömsesidigt erkännande av examina och studiebevis i Europeiska unionen? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (28 januari 1999) I rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (1) fastställs att en medborgare i en medlemsstat har rätt att utöva ett yrke i en annan medlemsstat under förutsättning att han eller hon innehar alla kvalifikationer för att utöva samma yrke i ursprungslandet. Detta innebär att medborgaren måste kunna uppfylla alla krav som ställs där. I det fall som den ärade parlamentsledamoten tar upp tycks emellertid personen i fråga inte vara riktigt kvalificerad för att vara verksam som advokat i Italien. En akademisk examen i form av ”laureato” räcker inte för att få arbeta som advokat. Principen om ömsesidigt erkännande kan endast tillämpas i fråga om yrkeskvalifikationer, men gäller däremot inte akademiska meriter som innebär att att personen i fråga inte är berättigad att utöva ett yrke i ursprungslandet. Erkännande av akademiska meriter regleras inte av nuvarande gemenskapslagstiftning. (1) EGT L 19, 24. 1. 1989. (1999/C 182/179) SKRIFTLIG FRÅGA P-3864/98 från Christa Randzio-Plath (PSE) till kommissionen (9 december 1998) Angående: Europaparlamentets och rådets direktiv om gränsöverskridande betalningar Hur går det med genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/5/EG (1) om gränsöver- skridande betalningar och varför spelar kommissionen 8 inför eurons införande den 1 januari 1999 8 ingen aktiv roll vid genomförandet av direktivet och förberedelserna i medlemsstaterna? (1) EGT L 43, 14. 2. 1997, s. 25. Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (28 januari 1999) Direktiv 97/5/EG måste vara införlivat med den nationella lagstiftningen senast den 14 augusti 1999. Medlemsstaterna hade visserligen träffat en politisk överenskommelse om att anpassa sin lagstiftning till direktivet redan före den 1 januari 1999. Detta har dock i de flesta fall inte skett och kan på grund av att