title: Forslag til Rådets forordning (EF) om koordineringen af de sociale sikringsordninger

eurovoc_concepts:
administrative cooperation
coordination of EMU policies
free movement of persons
social security legislation
social-security harmonisation

text: C 38/10 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 II (Forberedende retsakter) KOMMISSIONEN Forslag til R¿dets forordning (EF) om koordineringen af de sociale sikringsordninger (1999/C 38/08) (E˘S(cid:220)relevant tekst) KOM(1998) 779 endelig udg. - 98/0360(CNS) (Forelagt af Kommissionen den 21. december 1998) R¯DET FOR DEN EUROP`ISKE UNION HAR, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Euro(cid:220) p»iske F»llesskab, s»rlig artikel 8(cid:216)A, 51 og 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter h(cid:192)ring af arbejdsmarkedets partere og Den Admini(cid:220) strative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, under henvisning til udtalelse fra Europa(cid:220)Parlamentet, under henvisning til udtalelse fra Det ˘konomiske og Sociale Udvalg, og ud fra f(cid:192)lgende betragtninger: Reglerne om koordinering af de enkelte medlemsstaters lovgivning om social sikring indg¿r som led i den frie bev»gelighed for personer og skal s¿ledes bidrage til en forbedring af arbejdstagernes levestandard og besk»fti(cid:220) gelsesvilk¿r; p¿ grund af store forskelle mellem de nationale lovgiv(cid:220) ninger med hensyn til deres personkreds, m¿ det fore(cid:220) tr»kkes at l»gge det princip til grund, at forordningen finder anvendelse p¿ alle, som er eller har v»ret omfattet af en medlemsstats lovgivning om social sikring; det er n(cid:192)dvendigt at respektere de karakteristiske tr»k ved de nationale lovgivninger om social sikring og kun udarbejde en koordineringsordning; koordineringsreglerne skal sikre, at der inden for F»lles(cid:220) skabet gives samtlige ber(cid:192)rte personer ligebehandling efter de forskellige nationale lovgivninger; koordineringsreglerne skal g(cid:192)re det muligt for personer, som flytter inden for F»llesskabet, samt deres familie(cid:220) medlemmer og efterladte, at bevare de rettigheder og fordele, som de har erhvervet, eller som er under optje(cid:220) ning; disse m¿l skal is»r n¿s ved at sammenl»gge alle de perioder, der efter de forskellige nationale lovgivninger tages i betragtning med henblik p¿ erhvervelse og beva(cid:220) relse af ret til ydelser, samt ydelsernes beregning, og ved forskellige kategorier af at personer, der er omfattet af forordningen; tilkende ydelser til de inden for F»llesskabet er det i princippet ikke rimeligt at g(cid:192)re retten til sociale sikringsydelser betinget af den p¿g»ldendes bop»lssted; i s»rlige tilf»lde, navnlig hvad ang¿r s»rlige ydelser, som er knyttet til den p¿g»ldendes (cid:192)konomiske og sociale kontekst, kan bop»lsstedet dog tages i betragtning; personer, der flytter inden for F»llesskabet, b(cid:192)r v»re i en enkelt omfattet af den sociale sikringsordning medlemsstat s¿ledes, at samtidig anvendelse af flere nationale lovgivninger og de vanskeligheder, som kan opst¿ som f(cid:192)lge heraf, undg¿s; for i videst muligt omfang at sikre ligebehandling af alle personer, som er besk»ftiget p¿ en medlemsstats omr¿de, er det hensigtsm»ssigt som hovedregel at fasts»tte, at den lovgivning, der skal finde anvendelse, er lovgiv(cid:220) ningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de den p¿g»l(cid:220) dende ud(cid:192)ver sin l(cid:192)nnede besk»ftigelse eller selvst»n(cid:220) dige virksomhed; 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/11 der b(cid:192)r fasts»ttes undtagelser fra denne hovedregel i s»rlige tilf»lde, som kr»ver et andet anvendelseskrite(cid:220) rium; for at undg¿ uberettiget tab af retten til ydelser er det n(cid:192)dvendigt at fasts»tte s»rlige koordineringsregler for efterl(cid:192)nsydelser; i forbindelse med ydelser ved sygdom og moderskab er det vigtigt at opstille regler til beskyttelse af personer, som er bosat eller opholder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat; den s»rlige situation for pensions(cid:220) eller renteans(cid:192)gere, pensions(cid:220) eller rentemodtagere samt deres familiemed(cid:220) lemmer g(cid:192)r det n(cid:192)dvendigt at fasts»tte bestemmelser om sygeforsikring, der er tilpasset denne situation; med hensyn til ydelser ved invaliditet er det n(cid:192)dvendigt at udarbejde en koordineringsordning, som tager hensyn til s»regenhederne ved de nationale lovgivninger, navnlig hvad ang¿r anerkendelse af invaliditet og invaliditetens forv»rring; det er n(cid:192)dvendigt at udarbejde en ordning til fasts»ttelse af ydelser ved alderdom og d(cid:192)dsfald, n¿r den p¿g»l(cid:220) dende har v»ret omfattet af lovgivningen i en eller flere medlemsstater; det er n(cid:192)dvendigt at fasts»tte et pensionsbel(cid:192)b, som beregnes efter metoden med sammenl»gning af perioder og pro rata(cid:220)beregning, og som er sikret ved f»llesskabs(cid:220) retten, n¿r anvendelsen af den nationale lovgivning, herunder bestemmelserne om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser, viser sig at v»re mindre gunstig end den n»vnte metode; for at beskytte vandrende arbejdstagere og deres efter(cid:220) ladte mod en alt for streng anvendelse af de nationale bestemmelser om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser er det n(cid:192)dvendigt at inds»tte bestemmelser, som strengt afgr»nser anvendelsen af disse bestemmelser; i forbindelse med ydelser i anledning af arbejdsulykker eller erhvervssygdomme er det, for at sikre en beskyt(cid:220) telse, n(cid:192)dvendigt at opstille regler i de tilf»lde, hvor en person er bosat eller opholder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat; det er n(cid:192)dvendigt at henregne begravelseshj»lp under naturalydelser ved sygdom; for at skabe de bedste betingelser for personers mobilitet er det n(cid:192)dvendigt at tilvejebringe en mere fuldst»ndig koordinering af samtlige medlemsstaters ordninger for arbejdsl(cid:192)shedsforsikring og arbejdsl(cid:192)shedsunderst(cid:192)ttelse; for at g(cid:192)re det lettere at s(cid:192)ge besk»ftigelse i de enkelte medlemsstater b(cid:192)r der derfor blandt andet tilkendes for n(cid:192)je arbejdsl(cid:192)se underst(cid:192)ttelse fastlagte inden gr»nser efter den medlemsstats lovgivning, som de p¿g»ldende senest har v»ret omfattet af; for at undg¿ uberettigede dobbeltydelser b(cid:192)r der fast(cid:220) s»ttes prioritetsregler i de tilf»lde, hvor der samtidig best¿r ret til familieydelser i henhold til lovgivningen i den kompetente stat og i henhold til lovgivningen i det land, hvor familiemedlemmerne er bosat; det er n(cid:192)dvendigt at neds»tte en administrativ kommis(cid:220) sion best¿ende af en regeringsrepr»sentant for hver medlemsstat, som blandt andet har til opgave at behandle ethvert administrativt fortolknings(cid:220) sp(cid:192)rgsm¿l, der opst¿r i forbindelse med bestemmelserne i denne forordning og at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne; sp(cid:192)rgsm¿l eller det har vist sig, at udviklingen og anvendelsen af telema(cid:220) tiktjenester ved dataudveksling g(cid:192)r det n(cid:192)dvendigt at neds»tte et teknisk udvalg under Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, som har s»rlige opgaver p¿ omr¿det for databe(cid:220) handling; anvendelsen af telematiktjenester ved udveksling af data mellem institutionerne kr»ver bestemmelser, som sikrer, at dokumenter, der udveksles elektronisk, godkendes p¿ samme m¿de som papirdokumenter; udveksling af data sker under iagttagelse af f»llesskabs(cid:220) bestemmelserne om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger; det er n(cid:192)dvendigt at fasts»tte s»rlige bestemmelser, som svarer til de karakteristiske tr»k ved de nationale lovgiv(cid:220) ninger, for at g(cid:192)re det nemmere at anvende koordine(cid:220) ringsreglerne; i overensstemmelse med den opfordring til forenkling, der blev fremsat p¿ Det Europ»iske R¿ds m(cid:192)de i Edin(cid:220) burgh i december 1992, og for at opn¿ st(cid:192)rre gennemsig(cid:220) tighed og g(cid:192)re bestemmelserne letl»selige er det hensigtsm»ssigt at forenkle koordineringsreglerne; det er derfor n(cid:192)dvendigt at erstatte R¿dets forordning (E˘F) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger p¿ arbejdstagere, selvst»ndige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for F»llesskabet med en ny forordning(cid:216)(˛); dette er i overensstemmelse med bestemmelserne i trakta(cid:220) tens artikel 3(cid:216)B, stk. 3 - (˛)(cid:217)EFT L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. C 38/12 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 UDSTEDT F˘LGENDE FORORDNING: AFSNIT I ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 1 Personkreds Denne forordning finder anvendelse p¿ personer, som er eller har v»ret omfattet af lovgivningen om social sikring i en eller flere medlemsstater, samt p¿ deres familiemed(cid:220) lemmer og efterladte. Artikel 2 Sagligt anvendelsesomr¿de 1. (cid:218)(cid:217)Denne forordning finder anvendelse p¿ enhver lovgivning om social sikring, der vedr(cid:192)rer: a)(cid:217)sygdom; b) moderskab; c) invaliditet; d) alderdom; e) arbejdsulykker og erhvervssygdomme; f) efterladte; g) d(cid:192)dsfald; h) arbejdsl(cid:192)shed; i) efterl(cid:192)n; j) familieydelser. 2. (cid:218)(cid:217)Denne forordning finder anvendelse p¿ alle almin(cid:220) delige og s»rlige sociale sikringsordninger med eller uden bidragspligt samt p¿ ordninger, der p¿l»gger arbejdsgiveren eller rederen forpligtelser. 3. (cid:218)(cid:217)Bestemmelserne ikke medlemsstaternes lovgivning om en reders forpligtelser. III ber(cid:192)rer dog i afsnit 4. (cid:218)(cid:217)Denne forordning finder ikke anvendelse p¿ social forsorg. Artikel 3 Ligebehandling 1. (cid:218)(cid:217)Personer, der er bosat p¿ en medlemsstats omr¿de, og som omfattet af denne forordning, har de samme i henhold til en medlemsstats pligter og rettigheder lovgivning som denne medlemsstats egne statsborgere, medmindre andet f(cid:192)lger af s»rlige bestemmelser i denne forordning. 2. (cid:218)(cid:217)En medlemsstat, hvis love, forskrifter og admini(cid:220) strative bestemmelser till»ger indtr»delsen af visse begi(cid:220) venheder eller forhold retsvirkninger, tager i forn(cid:192)dent omfang hensyn samme begivenheder eller forhold, der er indtr¿dt i en anden medlemsstat, som om de var indtr¿dt p¿ det nationale omr¿de. til disse 3. (cid:218)(cid:217)En ydelse, der tilkendes i henhold til en medlems(cid:220) stats lovgivning, betragtes ved anvendelsen af en anden medlemsstats lovgivning som en ydelse, der tilkendes i henhold til sidstn»vnte medlemsstats lovgivning. Artikel 4 Sammenl»gning af perioder Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt forsik(cid:220) rings(cid:220), besk»ftigelses(cid:220) eller bop»lsperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, skal i forn(cid:192)dent omfang medregne forsikrings(cid:220), besk»ftigelses(cid:220) eller bop»lspe(cid:220) rioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, der er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, som om det drejede sig om perioder, der var tilbagelagt efter den for denne institution g»ldende lovgivning. Artikel 5 Oph»velse af bop»lsbestemmelser i denne forordning, En ydelse, hvortil der er erhvervet ret efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater, kan, medmindre andet er bestemt ikke neds»ttes, »ndres, stilles i bero, inddrages eller beslagl»gges som f(cid:192)lge af, at den berettigede er bosat i en anden medlemsstat end den, hvori den institution, som det p¿hviler at udrede ydelsen, er beliggende. Artikel 6 Forholdet mellem denne forordning og andre koordine(cid:220) ringsinstrumenter Denne forordning tr»der b¿de hvad ang¿r dens person(cid:220) kreds og saglige anvendelsesomr¿de i stedet for enhver overenskomst om sociale sikring. Artikel 7 Definitioner I denne forordning: a) har udtrykket (cid:176)l(cid:192)nnet besk»ftigelse(cid:133) den betydning, der er tillagt det i lovgivningen om social sikring i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de besk»ftigelsen ud(cid:192)ves; 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/13 b) har udtrykket (cid:176)selvst»ndig virksomhed(cid:133) den betyd(cid:220) ning, der er tillagt det lovgivningen om social i sikring i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de virksom(cid:220) heden ud(cid:192)ves; h) betyder udtrykket (cid:176)lovgivning(cid:133) i forhold til enhver medlemsstat forskrifter, ved(cid:220) love, administrative t»gtsm»ssige bestemmelser og alle andre gennemf(cid:192)(cid:220) relsesregler vedr(cid:192)rende de i artikel 2, stk. 1 n»vnte sociale sikringsgrene. c) betyder, udtrykket (cid:176)s»sonarbejder(cid:133) enhver person, som rejser til en anden medlemsstat end den, hvori han er bosat, for d~r for en virksomhed eller en arbejdsgiver i n»vnte stat at udf(cid:192)re et s»sonarbejde, hvis varighed tilf»lde m¿ overstige otte m¿neder, og som opholder sig p¿ denne stats omr¿de under udf(cid:192)relsen af dette arbejde; ved s»sonarbejde forst¿s et af ¿rstiderne betinget arbejde, der automa(cid:220) tisk gentager sig hvert ¿r; intet i d) betyder udtrykket (cid:176)forsikringstager(cid:133) enhver person, i den som opfylder de kompetente stats lovgivning for ret til ydelser under hensyntagen til bestemmelserne i denne forordning; foreskrevne betingelser e) betyder udtrykket (cid:176)familiemedlem(cid:133): i) ved anvendelse af denne forordning med undta(cid:220) gelse af afsnit III, kapitel 1: enhver person, der har afledte rettigheder, og der betegnes eller anerkendes familiemedlem eller betegnes som h(cid:192)rende til husstanden i den lovgivning, hvorefter ydelserne udredes; som ii)(cid:217)ved anvendelse af afsnit III, kapitel 1 (sygdom og moderskab): som til husstanden enhver person, der har afledte rettigheder, og der betegnes eller anerkendes familiemedlem i eller betegnes som h(cid:192)rende lovgivningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de den p¿g»ldende er bosat. Hvis den p¿g»ldende ikke anerkendes som familiemedlem i henhold til i bop»lslandet, omfatter dette lovgivningen udtryk ligeledes en person, der betegnes eller anerkendes som familiemedlem eller betegnes som h(cid:192)rende i den kompetente stat for den ydelsesberettigede. Hvis disse lovgivninger kun anser en person, der bor hos forsikringstageren, som h(cid:192)rende til familien eller husstanden, anses denne betingelse dog for opfyldt, n¿r den p¿g»ldende i overvejende grad fors(cid:192)rges af forsikringstageren. til husstanden lovgivningen i f) betyder udtrykket (cid:176)bop»l(cid:133) det sted, hvor en person ligeledes har sit s»dvanlige opholdssted, og hvor hans s»dvanlige interessecentrum er beliggende; g) betyder udtrykket (cid:176)ophold(cid:133) midlertidigt ophold; Udtrykket omfatter bestemmelser i kollektive over(cid:220) enskomster, selv om der af en offentlig myndighed er tillagt s¿danne overenskomstbestemmelser almindelig retsvirkning eller er foretaget en udvidelse af deres gyldighedsomr¿de. Udtrykket omfatter ligeledes overenskomster om social sikring, der er indg¿et mellem to eller flere medlemsstater eller mellem en eller flere medlems(cid:220) stater og en eller flere stater, som ikke er medlem af Den Europ»iske Union; i) betyder udtrykket (cid:176)den kompetente myndighed(cid:133) i forhold til enhver medlemsstat den eller de ministre eller anden tilsvarende myndighed, hvorunder de sociale sikringsordninger p¿ den p¿g»ldende stats omr¿de i dets helhed eller p¿ en del af dette omr¿de henh(cid:192)rer; j) betyder udtrykket (cid:176)Den Administrative Kommission(cid:133) den i artikel 56 omhandlede kommission; k) betyder udtrykket (cid:176)institution(cid:133) i forhold til enhver medlemsstat det organ eller den myndighed, som det p¿hviler at administrere hele lovgivningen eller en del af den; l) betyder udtrykket (cid:176)den kompetente institution(cid:133): i) den institution, som den p¿g»ldende er tilsluttet p¿ tidspunktet for indgivelse af ans(cid:192)gning om ydelser, eller ii) den institution, hvorfra den p¿g»ldende er beret(cid:220) tiget eller ville v»re berettiget til at modtage ydelser, s¿fremt han eller et eller flere af hans familiemedlemmer var bosat i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de denne institution er beliggende, eller iii) den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den p¿g»ldende medlemsstat, eller iv)(cid:217)s¿fremt det drejer sig om en ordning om arbejds(cid:220) giverens forpligtelser vedr(cid:192)rende de i artikel 2, stk. 1, n»vnte ydelser, enten arbejdsgiveren eller det forsikringsorgan, der tr»der i hans sted, eller, s¿fremt et s¿dant ikke findes, det organ eller den myndighed, der er udpeget af den kompetente myndighed i den p¿g»ldende medlemsstat; C 38/14 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 m)(cid:217)betyder udtrykket (cid:176)bop»lsstedets institution(cid:133) og (cid:176)opholdsstedets institution(cid:133) henholdsvis den institu(cid:220) tion, som har kompetence til at udrede ydelser p¿ det sted, hvor den p¿g»ldende er bosat, og den institu(cid:220) tion, som har kompetence til at udrede ydelser p¿ det sted, hvor den p¿g»ldende opholder sig, i henhold til den lovgivning, som g»lder for den n»vnte institu(cid:220) tion, eller, s¿fremt en s¿dan institution ikke findes, den af den kompetente myndighed i den p¿g»ldende medlemsstat udpegede institution; n) betyder udtrykket (cid:176)den kompetente stat(cid:133) den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de den kompetente institu(cid:220) tion er beliggende; o) betyder udtrykket (cid:176)forsikringsperioder(cid:133) bidrags(cid:220) eller besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt eller anses tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som forsikringsperioder, samt alle dermed ligestillede perioder, for s¿ vidt de efter denne ligestillet med forsikringsperioder; lovgivning anses for at v»re for p) betyder udtrykket (cid:176)besk»ftigelsesperioder(cid:133) eller (cid:176)perioder med selvst»ndig virksomhed(cid:133) perioder, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som s¿danne, samt alle dermed lige(cid:220) stillede perioder, for s¿ vidt de efter denne lovgiv(cid:220) ning anses for ligestillet med besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed; q) betyder udtrykket (cid:176)bop»lsperioder(cid:133) perioder, der i den lovgivning, hvorefter de er tilbagelagt eller anses for at v»re tilbagelagt, betegnes eller anerkendes som s¿danne; r) omfatter udtrykket (cid:176)pension(cid:133) ligeledes renter, kapi(cid:220) talbel(cid:192)b, der kan tr»de i stedet for pensioner, og udbetalinger, der foretages som refusion af bidrag, samt, med forbehold af bestemmelserne i afsnit III, forh(cid:192)jelser i form af reguleringstill»g eller andre till»g; s) betyder udtrykket (cid:176)efterl(cid:192)n(cid:133) alle kontantydelser, bortset fra f(cid:192)rtidig alderspension, som fra en bestemt alder udbetales til en arbejdsl(cid:192)s arbejdstager indtil det tidspunkt, hvor han har ret til alderspension eller til en fuld f(cid:192)rtidig alderspension, og hvis tilkendelse ikke er betinget af, at han skal stille sig til r¿dighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat; ved en forst¿s en ydelse, der tilkendes inden den almindelige pensionsalder, og som fortsat udbetales, n¿r den p¿g»ldende har n¿et denne alder, eller som erstattes af en anden ydelse ved alderdom; f(cid:192)rtidig alderspension t) betyder udtrykket (cid:176)begravelseshj»lp(cid:133) enhver en(cid:220) gangsydelse i tilf»lde af d(cid:192)dsfald med undtagelse af de i litra r) omhandlede ydelser i form af kapital(cid:220) bel(cid:192)b. AFSNIT II BESTEMMELSE AF, HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES Artikel 8 Almindelige regler 1. (cid:218)(cid:217)Personer, som er omfattet af denne forordning, er alene undergivet lovgivningen i ~n medlemsstat. Sp(cid:192)rgs(cid:220) m¿let om, hvilken lovgivning der skal anvendes, afg(cid:192)res efter bestemmelserne i dette afsnit. 2. (cid:218)(cid:217)Ved anvendelse af dette afsnit anses personer, som har ret til en ydelse, bortset fra en ydelse ved invaliditet eller alderdom, i kraft af en erhvervsm»ssig besk»fti(cid:220) gelse, for at ud(cid:192)ve denne besk»ftigelse. 3. (cid:218)(cid:217)Ved anvendelse af dette afsnit anses en besk»fti(cid:220) gelse, der ud(cid:192)ves om bord p¿ et skib, der f(cid:192)rer en medlemsstats flag, for en besk»ftigelse, der ud(cid:192)ves p¿ denne medlemsstats omr¿de. 4. (cid:218)(cid:217)Med forbehold af artikel 9 til 13: a) er en person, der ud(cid:192)ver l(cid:192)nnet besk»ftigelse eller selvst»ndig virksomhed p¿ en medlemsstats omr¿de, omfattet af denne stats lovgivning; b) er tjenestem»nd og dermed ligestillede personer omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, i hvis administration de er besk»ftiget; c) er en person, der er indkaldt eller genindkaldt til milit»rtjeneste eller civilt arbejde i en medlemsstat, omfattet af denne stats lovgivning; d)(cid:217)er en person, bortset fra de i litra a) til litra c) omhandlede personer, omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de han er bosat, medmindre der er fastsat andre bestemmelser i denne forordning, som sikrer den p¿g»ldende ret til ydelser efter lovgivningen i en eller flere andre medlems(cid:220) stater. Artikel 9 S»rlige regler tilf»lde af udstationering 1. (cid:218)(cid:217)En person, der p¿ en medlemsstats omr¿de har l(cid:192)nnet besk»ftigelse for en virksomhed, hvortil han normalt er knyttet, og som af denne virksomhed udsendes til en anden medlemsstats omr¿de for d~r at udf(cid:192)re et arbejde for denne virksomheds regning, er fortsat omfattet af f(cid:192)rstn»vnte lovgivningen medlemsstat, forudsat at varigheden af dette arbejde ikke p¿regnes at overstige ~t ¿r, og at han ikke udsendes for i den 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/15 at afl(cid:192)se en anden person, hvis udstationeringsperiode er udl(cid:192)bet. 2. (cid:218)(cid:217)En person, der p¿ en medlemsstats omr¿de ud(cid:192)ver selvst»ndig virksomhed, og som skal ud(cid:192)ve samme virk(cid:220) somhed p¿ en anden medlemsstats omr¿de, er fortsat omfattet af lovgivningen i den f(cid:192)rstn»vnte medlemsstat, forudsat at varigheden af dette arbejde ikke p¿regnes at overstige ~t ¿r. Artikel 10 Ud(cid:192)velse af besk»ftigelse p¿ to eller flere medlemsstaters omr¿de 1. (cid:218)(cid:217)En person, der normalt har l(cid:192)nnet besk»ftigelse p¿ to eller flere medlemsstaters omr¿de, er omfattet af: a)(cid:217)lovgivningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de han er bosat, hvis han ud(cid:192)ver en hovedbesk»ftigelse p¿ dette omr¿de; b) lovgivningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de den virksomhed eller arbejdsgiver, som i overvejende grad besk»ftiger ham, har sit hjemsted eller sin bop»l, s¿fremt han ikke ud(cid:192)ver sin hovedbesk»ftigelse i den medlemsstat, hvor han er bosat. 5. (cid:218)(cid:217)De i de foreg¿ende stykker omhandlede personer betragtes ved anvendelse af den lovgivning, der fasts»ttes i overensstemmelse med disse bestemmelser, som om de ud(cid:192)vede hele deres l(cid:192)nnede besk»ftigelse eller selvst»n(cid:220) dige virksomhed p¿ den p¿g»ldende medlemsstats omr¿de. Artikel 11 Regler om frivillig eller frivillig fortsat forsikring 1. (cid:218)(cid:217)Artikel 8 til 10 finder ikke anvendelse p¿ frivillig eller frivillig fortsat forsikring, medmindre der i en medlemsstat i artikel 2, stk. 1 inden for en af de omhandlede omr¿der kun findes en frivillig forsikrings(cid:220) ordning. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt det drejer sig om invaliditet, alderdom eller d(cid:192)dsfald (pensioner), kan den p¿g»ldende dog optages i en medlemsstats ordning for frivillig eller frivillig fortsat forsikring, selv om han er omfattet af en anden medlemsstats tvungne forsikring, for s¿ vidt der i den f(cid:192)rstn»vnte stat er udtrykkelig eller stiltiende hjemmel til en s¿dan dobbeltforsikring. 2. (cid:218)(cid:217)En person, der normalt ud(cid:192)ver en selvst»ndig virk(cid:220) somhed p¿ to eller flere medlemsstaters omr¿de, er omfattet af: S»rlige regler for tjenstg(cid:192)rende personale ved diploma(cid:220) tiske missioner og konsulater samt for De Europ»iske F»llesskabers hj»lpepersonale Artikel 12 a)(cid:217)lovgivningen i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de han er bosat, hvis han ud(cid:192)ver en hovedbesk»ftigelse p¿ dette omr¿de; b) lovgivningen i den medlemsstat, hvor interessecentret for hans virksomhed befinder sig, s¿fremt han ikke ud(cid:192)ver sin hovedbesk»ftigelse i den medlemsstat, hvor han er bosat. selvst»ndig virksomhed p¿ 3. (cid:218)(cid:217)En person, der normalt ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»fti(cid:220) gelse og en forskellige medlemsstaters omr¿de, er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvor han ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»ftigelse, eller s¿fremt han ud(cid:192)ver en s¿dan besk»ftigelse p¿ to eller flere medlemsstaters omr¿de, af den lovgivning, der fasts»ttes i overensstemmelse med stk. 1. 4. (cid:218)(cid:217)En tjenestemand eller dermed ligestillet person, som er omfattet af en medlemsstats s»rordning for tjeneste(cid:220) m»nd, og som samtidig ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»ftigelse og/eller en selvst»ndig virksomhed p¿ en eller flere andre medlemsstaters omr¿de, er omfattet af lovgiv(cid:220) ningen i den medlemsstat, hvor han er forsikret som tjenestemand eller dermed ligestillet person. 1. (cid:218)(cid:217)Bestemmelserne i artikel 8, stk. 4, litra a), finder anvendelse p¿ medlemmer af det tjenstg(cid:192)rende personale ved diplomatiske missioner eller konsulater samt p¿ personer, der st¿r i privat tjeneste hos embedsm»nd, der er knyttet til s¿danne missioner eller konsulater. 2. (cid:218)(cid:217)De i stk. 1 n»vnte personer, der er statsborgere i den medlemsstat, som den p¿g»ldende mission eller det p¿g»ldende konsulat repr»senterer, kan dog v»lge at v»re omfattet af lovgivningen i denne stat. Denne ret til at v»lge kan ud(cid:192)ves p¿ ny ved udgangen af hvert kalen(cid:220) der¿r og har ikke tilbagevirkende kraft. 3. (cid:218)(cid:217)De Europ»iske F»llesskabers hj»lpepersonale kan v»lge, om de vil v»re omfattet af lovgivningen i den medlemsstat p¿ hvis omr¿de de er besk»ftiget, af den medlemsstats lovgivning, hvoraf de senest har v»ret omfattet, eller af lovgivningen i den medlemsstat, hvor de er statsborgere, undtagen for s¿ vidt ang¿r bestem(cid:220) melserne om b(cid:192)rnetilskud, hvis tilkendelse er reguleret i ans»ttelsesvilk¿rene for dette personale. Denne ret til at v»lge, som kun kan ud(cid:192)ves en gang, f¿r virkning fra tidspunktet for de p¿g»ldendes tiltr»delse af tjenesten. C 38/16 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 Artikel 13 Undtagelser fra artikel 8 til 12 Artikel 16 Ophold uden for den kompetente stat - Almindelige regler 1. (cid:218)(cid:217)To eller flere medlemsstater, deres kompetente myndigheder eller de af disse myndigheder udpegede organer kan efter aftale g(cid:192)re undtagelser fra artikel 8 til 12 til fordel for visse personer eller visse personkatego(cid:220) rier. lovgivningen 2. (cid:218)(cid:217)En person, som modtager pension eller rente efter en medlemsstats lovgivning eller pensioner eller renter i flere medlemsstater, og som er efter bosiddende p¿ en anden medlemsstats omr¿de, kan efter anmodning blive fritaget for at v»re omfattet af lovgiv(cid:220) ningen ikke er i sidstn»vnte medlemsstat, n¿r han omfattet af denne lovgivning i kraft af en l(cid:192)nnet besk»f(cid:220) tigelse eller selvst»ndig virksomhed. AFSNIT III S`RLIGE BESTEMMELSER OM DE ENKELTE ARTER AF YDELSER KAPITEL 1 SYGDOM OG MODERSKAB Artikel 14 Bop»l i en anden medlemsstat end den kompetente stat En person, der er forsikret mod sygdom eller moderskab, eller hans familiemedlemmer, som er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat, har i den stat, hvor de er bosat, ret til naturalydelser, herunder begra(cid:220) velseshj»lp, der for den kompetente institutions regning udredes af institutionen p¿ bop»lsstedet efter den for denne lovgivning, som om de p¿g»ldende var forsikret i henhold til denne lovgivning. De p¿g»ldende har ligeledes i den stat, hvor de er bosat, ret til kontantydelser, der udbetales af den kompetente institution efter den for denne institution g»ldende lovgivning. institution g»ldende Artikel 15 Ophold i den kompetente stat, n¿r bop»lsstedet er belig(cid:220) gende i en anden medlemsstat end den kompetente stat De i artikel 14 omhandlede personer har ligeledes ret til ydelser p¿ den kompetente stats omr¿de. Disse ydelser udredes af den kompetente institution og for denne insti(cid:220) tutions regning i den kompetente stats lovgivning, som om den p¿g»ldende var bosat i denne stat. i henhold til bestemmelserne Uanset bestemmelserne i artikel 17 har en person, der er forsikret mod sygdom eller moderskab, eller hans fami(cid:220) liemedlemmer, som opholder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat, ret til (cid:192)jeblikkelig hj»lp, herunder begravelseshj»lp, der for den kompetente insti(cid:220) tutions regning ydes af institutionen p¿ bop»lsstedet efter den for denne institution g»ldende lovgivning, som om de p¿g»ldende var forsikret i henhold til denne lovgivning. De p¿g»ldende har ligeledes ret til kontant(cid:220) ydelser, der udbetales af den kompetente institution efter den for denne institution g»ldende lovgivning. Artikel 17 Ophold uden for den kompetente stat - S»rlige regler 1. (cid:218)(cid:217)En person, som ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»ftigelse eller selvst»ndig virksomhed i en anden medlemsstat end den kompetente stat, samt hans »gtef»lle og b(cid:192)rn, som ledsager ham, er omfattet af bestemmelserne i artikel 14, som om de var bosat i den stat, hvor den l(cid:192)nnede besk»ftigelse eller selvst»ndige virksomhed ud(cid:192)ves, eller, n¿r besk»ftigelsen eller virksomheden ud(cid:192)ves om bord p¿ et skib, i den stat, hvis flag skibet f(cid:192)rer. 2. (cid:218)(cid:217)En person, som opholder sig i en anden medlems(cid:220) stat end den kompetente stat for at studere eller gennemg¿ en erhvervsuddannelse, som f(cid:192)rer frem til et officielt eksamensbevis, der er godkendt af en medlems(cid:220) stats nationale myndigheder, samt hans »gtef»lle og b(cid:192)rn, som ledsager ham, er omfattet af bestemmelserne i artikel 14 under opholdet i den medlemsstat, hvor den p¿g»ldende studerer eller gennemg¿r en erhvervsuddan(cid:220) nelse, som om de var bosat i denne stat. 3. (cid:218)(cid:217)En person, som er omfattet af artikel 50, samt hans »gtef»lle og b(cid:192)rn, som ledsager ham, er omfattet af bestemmelserne i artikel 14, som om de var bosat i den medlemsstat, hvor den p¿g»ldende s(cid:192)ger besk»ftigelse. 4. (cid:218)(cid:217)En person, som f(cid:192)r tilkendelsen af en pension, oppebar ydelser i henhold til artikel 14 og 15, samt hans familiemedlemmer, bevarer disse rettigheder, n¿r den p¿g»ldende er blevet pensioneret. Artikel 18 Tilladelse til n(cid:192)dvendig behandling uden for den kompe(cid:220) tente stat En person, som af den kompetente institution f¿r tilla(cid:220) delse til at rejse til en anden medlemsstat for d~r at f¿ den efter hans tilstand forn(cid:192)dne behandling, har ret til 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/17 for den kompetente naturalydelser, der institutions regning udredes af institutionen p¿ opholdsstedet efter den for denne institution g»ldende lovgivning, som om den p¿g»ldende var forsikret i henhold til denne lovgiv(cid:220) ning. Tilladelsen kan ikke n»gtes, n¿r den p¿g»ldende behandling er opf(cid:192)rt under de ydelser, der er fastsat i lovgivningen i den kompetente stat eller i den medlems(cid:220) stat, hvor vedkommende er bosat, og s¿fremt denne behandling under hensyn til den p¿g»ldendes aktuelle helbredstilstand og udsigterne for sygdommens udvikling ikke kan ydes inden for den n(cid:192)dvendige frist. Artikel 19 Beregning af kontantydelser 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning kontantydelser beregnes p¿ grundlag af en gennemsnitsindt»gt eller en gennemsnitlig bidrags(cid:220) basis fasts»tter denne gennemsnitsindt»gt eller gennem(cid:220) snitlige bidragsbasis alene p¿ grundlag af konstaterede indt»gter eller anvendte bidragsbaser i de perioder, der er tilbagelagt efter den n»vnte lovgivning. 2. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning kontantydelser beregnes p¿ grundlag af en fikseret indt»gt, skal alene basere beregningen p¿ den fikserede indt»gt, eller i givet fald p¿ gennemsnittet af de fikserede indt»gter, der svarer til de perioder, der er tilbagelagt efter den n»vnte lovgivning. Artikel 20 Pensionister - Naturalydelser 1. (cid:218)(cid:217)En person, som oppeb»rer en eller flere pensioner, samt hans familiemedlemmer, har i den stat, hvor de er bosat, ret til naturalydelser, herunder begravelseshj»lp, som til udgift for alle de medlemsstater, der udbetaler en pension, udredes af institutionen p¿ bop»lsstedet efter den for denne institution g»ldende lovgivning, som om pensionisten oppebar en eller flere pensioner udeluk(cid:220) kende i henhold til denne lovgivning. til ydelserne fordeles mellem de 2. (cid:218)(cid:217)Udgifterne medlemsstater, som udbetaler en pension, svarende til de perioder, der er tilbagelagt i hver enkelt medlemsstat, s¿fremt den p¿g»ldende ville have haft ret til ydelser i henhold til lovgivningen i hver af de ber(cid:192)rte medlems(cid:220) stater, hvis han havde v»ret bosat p¿ deres omr¿de. 3. (cid:218)(cid:217)S¿fremt de (cid:192)vrige pensionister, der er forsikret i bop»lsstaten, er bidragspligtige, er pensionisten ligeledes bidragspligtig. De samlede bidrag fordeles mellem de medlemsstater, som udbetaler en pension, svarende til de perioder, der er tilbagelagt i hver enkelt medlemsstat. 4. (cid:218)(cid:217)To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan aftale andre refusionsregler eller give afkald p¿ enhver refusion mellem de under disse h(cid:192)rende institutioner. Artikel 21 Pensionister og deres familiemedlemmer - Kontantydelser En pensionist eller pensionsans(cid:192)ger og hans familiemed(cid:220) i overensstemmelse lemmer har ret til kontantydelser med bestemmelserne i kapitlet vedr(cid:192)rende invaliditet. Artikel 22 Pensionsans(cid:192)gere og deres familiemedlemmer finder Artikel 20 og 21 tilsvarende anvendelse p¿ personer, som under behandlingen af en ans(cid:192)gning om pension, mister retten til ydelser ved sygdom, herunder begravelseshj»lp, efter lovgivningen i den senest kompe(cid:220) tente medlemsstat. Artikel 23 Ret til ydelser i bop»lslandet S¿fremt familiemedlemmerne er bosat i en medlemsstat, efter hvis lovgivning retten til naturalydelser, herunder begravelseshj»lp, ikke er betinget af forsikring eller besk»ftigelse, anses de naturalydelser, som udredes, for at v»re udredt til udgift for den institution, der anvender den lovgivning, hvorefter den p¿g»ldende er forsikret, medmindre »gtef»llen eller den person, som har for»l(cid:220) dremyndigheden, ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»ftigelse eller selvst»ndig virksomhed p¿ den n»vnte medlemsstats omr¿de. Artikel 24 St(cid:192)rre naturalydelser 1. (cid:218)(cid:217)En person, der til sig selv eller et familiemedlem har f¿et bevilget en protese, en st(cid:192)rre bandage eller andre st(cid:192)rre naturalydelser af en medlemsstats institution f(cid:192)r, han blev forsikret efter den for institutionen i en anden medlemsstat g»ldende lovgivning, har ret til disse ydelser for den f(cid:192)rstn»vnte institutions regning, selv om de er bevilget p¿ et tidspunkt, da den p¿g»ldende allerede var forsikret efter den institution for den g»ldende lovgivning. sidstn»vnte 2. (cid:218)(cid:217)Den Administrative Kommission udarbejder en fortegnelse over de ydelser, p¿ hvilke bestemmelserne i stk. 1 finder anvendelse. C 38/18 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 Artikel 25 Sammenl»gning af perioder for s»sonarbejdere den p¿g»ldende har f¿et udbetalt kontantydelser ved sygdom i henhold til den for institutionen g»ldende lovgivning, eller hvor han har v»ret uarbejdsdygtig i den i denne lovgivning anf(cid:192)rte forstand. Artikel 4 finder anvendelse p¿ s»sonarbejdere, selv om det drejer sig om perioder forud for en forsikringsafbry(cid:220) delse, som overstiger det tidsrum, der er fastsat i den kompetente stats lovgivning; det er dog en betingelse, at ikke har v»ret den periode, hvor den p¿g»ldende forsikret, ikke overstiger fire m¿neder. Artikel 26 Refusion mellem institutionerne 1. (cid:218)(cid:217)De naturalydelser, herunder begravelseshj»lp, der institution for en anden udredes af en medlemsstats medlemsstats institutions regning i medf(cid:192)r af bestemmel(cid:220) serne i dette kapitel, refunderes fuldt ud, og refusionerne fasts»ttes og gennemf(cid:192)res efter de regler, der er fastsat i den i artikel 71 omhandlede gennemf(cid:192)relsesforordning mod dokumentation for de faktiske udgifter. Artikel 29 Forv»rring af en invaliditet I tilf»lde af forv»rring af en invaliditet, for hvilken en person modtager ydelser efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater, skal ydelserne, under hensyntagen til den indtr¿dte forv»rring, tilkendes ham i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel. Artikel 30 Bestemmelse af, hvilken institution det p¿hviler at udrede ydelser ved invaliditet, s¿fremt udbetaling af s¿danne ydelser genoptages 2. (cid:218)(cid:217)To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan aftale andre refusionsregler eller give afkald p¿ enhver refusion mellem de under disse h(cid:192)rende institutioner. 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt udbetalingen af ydelser, der har v»ret stillet i bero, genoptages, skal ydelserne udredes af den eller de institutioner, som det p¿hviler at udrede dem p¿ det tidspunkt, da de blev stillet i bero, jf. dog artikel 31. KAPITEL 2 I N V A L I D I T E T Artikel 27 Almindelig bestemmelse Personer, som har v»ret omfattet af lovgivningen i to eller flere medlemsstater, har ret til ydelser i overens(cid:220) stemmelse med bestemmelserne i kapitel 3, som tilsva(cid:220) rende finder anvendelse. Artikel 28 Medregning af perioder med ydelser i anledning af uarbejdsdygtighed, udredt af en anden medlemsstat tilkendelse af ydelser ved Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning invaliditet er betinget af, at den p¿g»ldende i en n»rmere fastsat periode har f¿et udbetalt kontantydelser ved sygdom eller har v»ret uarbejdsdygtig, medregner alle perioder, hvor den p¿g»ldende i henhold til en anden medlems(cid:220) stats lovgivning p¿ grund af uarbejdsdygtighed har f¿et udbetalt kontantydelser ved sygdom, l(cid:192)n eller ydelser ved invaliditet, som om det drejede sig om perioder, hvor 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den p¿g»ldendes tilstand p¿ ny begrunder ret til ydelser, efter at disse har v»ret stillet i bero, skal ydelserne udredes i overensstemmelse med bestemmel(cid:220) serne i dette kapitel. Artikel 31 Overgang fra ydelser ved invaliditet til ydelser ved alderdom 1. (cid:218)(cid:217)Ydelser ved alderdom skal i givet fald tr»de i stedet for ydelser ved invaliditet p¿ de betingelser, der er fastsat i den eller de lovgivninger, hvorefter de p¿g»ldende ydelser er tilkendt, og i overensstemmelse med kapitel 3. 2. (cid:218)(cid:217)Enhver institution, som det p¿hviler at udrede ydelser ved invaliditet efter en medlemsstats lovgivning, skal fortsat i overensstemmelse med artikel 32 tilkende en person, der modtager s¿danne ydelser, og som kan g(cid:192)re krav p¿ ydelser ved alderdom efter lovgivningen i en eller flere af de (cid:192)vrige medlemsstater, de ydelser ved invaliditet, han har ret til efter den for den p¿g»ldende institution g»ldende lovgivning, indtil det tidspunkt, da bestemmelserne i stk. 1 kommer til anvendelse for denne institutions vedkommende, eller s¿ l»nge, den p¿g»l(cid:220) dende opfylder de foreskrevne betingelser for at opn¿ disse ydelser. 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/19 KAPITEL 3 ALDERDOM OG D˘DSFALD (PENSIONER) inden for en tilsvarende ordning, eller, hvis en s¿dan ikke findes, inden for det samme fag eller i givet fald inden for den samme besk»ftigelse. Artikel 32 Almindelige bestemmelser om fasts»ttelse af ydelser, n¿r en person har v»ret omfattet af lovgivningen i to eller flere medlemsstater 1. (cid:218)(cid:217)Alle de kompetente institutioner skal foretage en fasts»ttelse af ydelser efter samtlige ber(cid:192)rte lovgivninger, n¿r der er indgivet ans(cid:192)gning om fasts»ttelse af ydelser, medmindre den p¿g»ldende udtrykkeligt anmoder om, at fasts»ttelsen af ydelser ved alderdom fra en eller flere medlemsstater, stilles ikke samtidig opfylder de foreskrevne betingelser i alle de medlemsstaters v»ret omfattet, n¿r der tages hensyn til sammenl»gning af forsikrings(cid:220) eller bop»lsperioder. lovgivning, hvoraf han har i bero, eller s¿fremt han lovgivning, skal de foreskrevne betingelser 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den p¿g»ldende p¿ et bestemt tidspunkt i samtlige ikke opfylder de medlemsstaters institutioner, som anvender en lovgivning, hvis betingelser er opfyldt, ved beregningen af ydelser i henhold til artikel 34, stk. 1, litra a) eller stk. 2 kun medregne perioder, der er tilbage(cid:220) lagt efter lovgivninger, hvis betingelser ikke er opfyldt, hvis denne medregning f(cid:192)rer til et h(cid:192)jere ydelsesbel(cid:192)b. 3. (cid:218)(cid:217)Bestemmelserne i dette stykke finder tilsvarende anvendelse, n¿r den p¿g»ldende udtrykkeligt har anmodet om, at fasts»ttelsen af ydelser ved alderdom stilles i bero. 4. (cid:218)(cid:217)Der foretages automatisk en fornyet beregning af ydelserne, efterh¿nden som de foreskrevne betingelser i de (cid:192)vrige lovgivninger bliver opfyldt, eller n¿r den p¿g»ldende anmoder om fasts»ttelse af en ydelse ved alderdom, der er blevet stillet i bero i overensstemmelse med stk. 1. 5. (cid:218)(cid:217)B(cid:192)rnetill»g og pensioner til b(cid:192)rn, der har mistet en af for»ldrene eller dem begge, tilkendes i overensstem(cid:220) melse med bestemmelserne i dette kapitel. Artikel 33 Medregning af forsikrings(cid:220) eller bop»lsperioder med henblik p¿ erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser institution 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente i en medlemsstat medregner alle forsikrings(cid:220) og/eller bop»lsperioder, der er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlems(cid:220) stat enten inden for en almindelig ordning eller inden for en s»rordning. 2. (cid:218)(cid:217)Ved tilkendelse af ydelser efter en s»rordning medregnes, hvis det kr»ves i henhold til den lovgivning, der finder anvendelse, kun perioder, der er tilbagelagt i de (cid:192)vrige medlemsstater, hvis perioderne er tilbagelagt forsikringstageren ikke opfylder de fore(cid:220) 3. (cid:218)(cid:217)Hvis skrevne betingelser for ret til ydelser efter en s»rordning, medregnes perioderne i den ber(cid:192)rte stat ved tilkendelse af ydelser efter den almindelige ordning, eller, hvis en s¿dan ikke findes, efter den for arbejdere eller funktio(cid:220) n»rer g»ldende ordning, alt efter omst»ndighederne. 4. (cid:218)(cid:217)De perioder, som har givet ret til ydelser efter en s»rordning i en medlemsstat, medregnes ligeledes ved tilkendelse af ydelser efter den almindelige ordning, eller, hvis en s¿dan ikke findes, efter den for arbejdere eller funktion»rer g»ldende ordning, alt efter omst»n(cid:220) dighederne. Artikel 34 Ydelsernes fasts»ttelse 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt de foreskrevne betingelser i en medlems(cid:220) stats lovgivning for erhvervelse af ret til ydelser er opfyldt, uden at der skal foretages sammenl»gning af perioder, beregner den kompetente institution det ydel(cid:220) sesbel(cid:192)b, der skal udredes: a)(cid:217)dels i henhold til den for lovgivning alene (national pension); institutionen g»ldende b) dels i henhold til bestemmelserne i stk. 2 (pro rata(cid:220) pension). 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt de foreskrevne betingelser i en medlems(cid:220) stats lovgivning for erhvervelse af ret til ydelser kun sammenl»gning af perioder, g»lder opfyldes ved f(cid:192)lgende regler: a)(cid:217)Den kompetente institution beregner det teoretiske bel(cid:192)b for den ydelse, som den p¿g»ldende ville kunne g(cid:192)re krav p¿, hvis samtlige forsikrings(cid:220) og/eller bop»lsperioder, der er tilbagelagt efter de (cid:192)vrige medlemsstaters tilbagelagt efter den for institutionen g»ldende lovgivning p¿ det tidspunkt, da ydelsen skal fasts»ttes. S¿fremt ydelses(cid:220) ikke afh»nger af bel(cid:192)bet efter n»vnte l»ngden af de tilbagelagte perioder, anses dette bel(cid:192)b for at v»re det teoretiske bel(cid:192)b. lovgivning, havde v»ret lovgivning b) Den kompetente institution fasts»tter derefter det faktiske bel(cid:192)b for ydelsen (pro rata) p¿ grundlag af det teoretiske bel(cid:192)b efter forholdet mellem l»ngden af de forsikrings(cid:220) eller bop»lsperioder, der er tilbage(cid:220) lagt efter den for institutionen g»ldende lovgivning forud for forsikringsbegivenhedens indtr»den, og den samlede l»ngde af de forsikrings(cid:220) og bop»lsperioder, der er tilbagelagt efter lovgivningen i alle de ber(cid:192)rte medlemsstater forsikringsbegivenhedens for indtr»den. forud 3. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution anvender i givet fald samtlige regler om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser, der er fastsat i den lovgivning, C 38/20 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 hvorefter ydelsen skal udbetales, p¿ ydelsesbel(cid:192)bet beregnet i henhold til stk. 1 og 2 inden for de gr»nser, der er fastsat i bestemmelserne i artikel 35 til 37 i dette kapitel. 7. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution skal ikke tage hensyn til det ydelsesbel(cid:192)b, der er erhvervet ret til efter lovgiv(cid:220) ningen i en anden medlemsstat p¿ grundlag af en frivillig eller frivillig fortsat forsikring. 4. (cid:218)(cid:217)Den p¿g»ldende har fra den kompetente institution i hver af de ber(cid:192)rte medlemsstater ret til det h(cid:192)jeste ydelsesbel(cid:192)b af bel(cid:192)bet beregnet i henhold til den natio(cid:220) nale lovgivning og bel(cid:192)bet beregnet i henhold til f»lles(cid:220) skabsretten. Artikel 35 Bestemmelser om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser ved invaliditet, alderdom eller til lovgivning efterladte til medlemsstaternes i henhold (Antikumulationsregler) - Almindelige bestemmelser 1. (cid:218)(cid:217)Medmindre andet f(cid:192)lger af bestemmelserne i dette kapitel finder bestemmelserne i en medlemsstats lovgiv(cid:220) ning om, at en ydelse skal neds»ttes, stilles i bero eller bortfalde, n¿r der samtidig best¿r ret til en ydelse og andre sociale sikringsydelser, som vedr(cid:192)rer en og samme tvungne forsikringsperiode, eller andre indt»gter, anven(cid:220) delse, selv om det drejer sig om ydelser, der er erhvervet i henhold til lovgivningen i en anden medlemsstat, eller om indt»gter, der er opn¿et p¿ en anden medlemsstats omr¿de. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den p¿g»ldende modtager ydelser ved invaliditet eller f(cid:192)rtidsydelser ved alderdom og samtidig ud(cid:192)ver en l(cid:192)nnet besk»ftigelse eller selvst»ndig virk(cid:220) somhed, finder de antikumulationsregler, der er fastsat i en medlemsstats lovgivning, anvendelse, selv om denne besk»ftigelse eller virksomhed ud(cid:192)ves p¿ en anden medlemsstats omr¿de. 3. (cid:218)(cid:217)Sammenfald af ydelser ved invaliditet, alderdom og til efterladte, som beregnes eller udredes p¿ grundlag af forsikrings(cid:220) og/eller bop»lsperioder, der er tilbagelagt af en og samme person, betragtes som sammenfald af ydelser af samme art. 4. (cid:218)(cid:217)Sammenfald af ydelser, der ikke kan betragtes som ydelser af samme art i den i stk. 3 anf(cid:192)rte forstand, betragtes som sammenfald af ydelser af forskellig art. 5. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution skal kun tage hensyn til ydelser eller indt»gter, der er erhvervet eller opn¿et i udlandet, s¿fremt der udtrykkeligt er fastsat bestem(cid:220) melser herom i den for institutionen g»ldende lovgiv(cid:220) ning. 6. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution skal tage hensyn til det ydelsesbel(cid:192)b, der skal udbetales af en anden medlemsstat inden fradrag af skat, sociale sikringsbidrag og andre individuelle indeholdelser. 8. (cid:218)(cid:217)S¿fremt en enkelt medlemsstat anvender antikumu(cid:220) lationsregler, fordi den p¿g»ldende modtager ydelser af samme eller af anden art i henhold til andre medlemssta(cid:220) ters lovgivning eller har andre indt»gter, der er opn¿et p¿ andre medlemsstaters omr¿de, kan den p¿g»ldende ydelse h(cid:192)jst neds»ttes med et bel(cid:192)b, der svarer til bel(cid:192)bet for de ydelser, der skal udredes efter de andre medlems(cid:220) staters lovgivning, eller for de indt»gter, der er opn¿et p¿ disse medlemsstaters omr¿de. Artikel 36 Sammenfald af ydelser af samme art i henhold til lov(cid:220) i to eller flere medlemsstater - S»rlige givningen bestemmelser 1. (cid:218)(cid:217)Bestemmelserne i en medlemsstats lovgivning om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser finder ikke anvendelse p¿ en ydelse, der beregnes i henhold til artikel 34, stk. 2 (pro rata). 2. (cid:218)(cid:217)En ydelse, der beregnes i henhold til artikel 34, stk. 1, litra a) - national ydelse - kan udelukkende neds»ttes, stilles i bero eller inddrages ved anvendelse af de antikumulationsregler, der er fastsat i en medlemsstats lovgivning, s¿fremt det drejer sig om: a)(cid:217)en ydelse, hvis st(cid:192)rrelse ikke afh»nger af forsikrings(cid:220) eller bop»lsperiodernes l»ngde, eller b) en ydelse, hvis st(cid:192)rrelse fasts»ttes p¿ grundlag af en fiktiv periode, der anses for at v»re tilbagelagt forsikringsbegivenhedens mellem indtr»den og et senere tidspunkt, n¿r der samtidig best¿r ret til en s¿dan ydelse og tidspunktet for i) enten en ydelse af samme art, medmindre to eller flere medlemsstater har indg¿et aftale om ikke at medregne samme fiktive periode to eller flere gange ii)(cid:217)eller en ydelse, hvis st(cid:192)rrelse ikke afh»nger af forsikrings(cid:220) eller bop»lsperiodernes l»ngde. Artikel 37 Samtidig ret til en eller flere nationale ydelser og en eller flere andre ydelser eller indt»gter, n¿r to eller flere medlemsstater er ber(cid:192)rt - S»rlige bestemmelser 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt udbetaling af andre ydelser eller indt»gter medf(cid:192)rer, at antikumulationsregler finder anvendelse p¿: 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/21 a)(cid:217)to eller flere ydelser, der beregnes i henhold til den nationale lovgivning, skal de kompetente institutioner dividere de bel(cid:192)b, som ikke udbetales ved en streng anvendelse af antikumulationsreglerne, med det antal ydelser, som er omfattet af de n»vnte regler; skal de kompetente b) to eller flere ydelser, som beregnes efter pro rata(cid:220) metoden, institutioner, med henblik p¿ anvendelsen af antikumulationsreglerne, medregne ydelsen eller ydelserne fra de (cid:192)vrige medlemsstater eller andre indt»gter samt alle andre bestanddele svarende til forholdet mellem de forsik(cid:220) rings(cid:220) og/eller bop»lsperioder, der er taget i betragt(cid:220) ning ved den i artikel 34, stk. 2, litra b) omhandlede beregning (pro rata) af de n»vnte ydelser; c) en eller flere ydelser, der beregnes i henhold til den lovgivning, og en eller flere pro rata(cid:220) nationale ydelser, anvender de kompetente institutioner antiku(cid:220) mulationsreglerne: i) i overensstemmelse med litra a), for s¿ vidt ang¿r de nationale ydelser; ii)(cid:217)i overensstemmelse med litra b), for s¿ vidt ang¿r pro rata(cid:220)ydelserne. 2. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution foretager ikke den for de nationale ydelser fastsatte division, hvis den for insti(cid:220) tutionen g»ldende indeholder bestemmelser om, at andre ydelser og/eller andre indt»gter samt alle andre bestanddele skal medregnes med et bel(cid:192)b svarende til forholdet mellem de i artikel 34, stk. 2, litra b) omhandlede forsikringsperioder. lovgivning 3. (cid:218)(cid:217)Samtlige ovenst¿ende bestemmelser finder tilsva(cid:220) rende anvendelse, s¿fremt det i en eller flere medlemssta(cid:220) ters lovgivning er fastsat, at en ydelse ikke kan tilkendes i de tilf»lde, hvor en person f¿r udbetalt en ydelse af anden art i henhold til lovgivningen i en anden medlems(cid:220) stat eller har andre indt»gter. Artikel 38 Supplerende bestemmelser om beregning af ydelser 1. (cid:218)(cid:217)For beregningen af det i artikel 34, stk. 2, omhand(cid:220) lede teoretiske bel(cid:192)b og pro rata(cid:220)bel(cid:192)b g»lder f(cid:192)lgende regler: a)(cid:217)Den kompetente institution skal tage den l»ngste forsikringstid i betragtning, der kr»ves efter den for denne institution g»ldende lovgivning, s¿fremt den samlede l»ngde af de forsikrings(cid:220) og/eller bop»lspe(cid:220) rioder, der er tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige ber(cid:192)rte medlemsstater forud for forsikringsbegivenhe(cid:220) forsik(cid:220) dens indtr»den, overstiger denne l»ngste ringstid. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse p¿ ydelser, hvis st(cid:192)rrelse ikke afh»nger af forsikrings(cid:220) periodernes l»ngde; b) den kompetente institution medregner sammenfal(cid:220) dende perioder efter de regler, der fasts»ttes i den i artikel 71 omhandlede gennemf(cid:192)relsesforordning; c) S¿fremt det i en medlemsstats lovgivning er fastsat, at ydelserne beregnes p¿ grundlag af gennemsnitlige, forholdsm»ssige, indt»gter, fikserede eller bidrag eller till»g skal den kompetente institution: fiktive i) fasts»tte det gennemsnitlige eller forholdsm»ssige beregningsgrundlag for ydelserne udelukkende p¿ grundlag af de forsikringsperioder, der er tilbage(cid:220) lagt efter den for institutionen g»ldende lovgiv(cid:220) ning; ii)(cid:217)med henblik p¿ fasts»ttelsen af det bel(cid:192)b, der skal beregnes p¿ grundlag af de forsikrings(cid:220) og/eller bop»lsperioder, der er tilbagelagt efter lovgiv(cid:220) ningen i de (cid:192)vrige medlemsstater, anvende de samme gennemsnitlige, forholdsm»ssige, fikserede eller fiktive bestanddele, der er fastsat eller er konstateret for de forsikringsperioder, der er tilba(cid:220) gelagt efter den for denne institution g»ldende lovgivning. teoretiske ydelsesbel(cid:192)b, 2. (cid:218)(cid:217)Det som beregnes p¿ grundlag af de i stk. 1 anf(cid:192)rte bestanddele, reguleres og forh(cid:192)jes, som om den p¿g»ldende fortsat og p¿ samme i den ber(cid:192)rte betingelser havde v»ret besk»ftiget medlemsstat. Artikel 39 Ydelse af till»g, n¿r summen af de ydelser, der skal udbe(cid:220) tales efter lovgivningen i de enkelte medlemsstater, er lavere end det minimumsbel(cid:192)b, der er fastsat i lovgiv(cid:220) ningen i den stat, hvor modtageren er bosat En person, der modtager ydelser i henhold til dette kapitel, kan ikke f¿ udbetalt et bel(cid:192)b, der er lavere end forsikrings(cid:220) eller den minimumsydelse, der bop»lsperiode svarende til samtlige perioder, der efter bestemmelserne i betragtning ved ydelsens fasts»ttelse, er fastsat i lovgiv(cid:220) ningen i den stat, hvor han er bosat, og efter hvilken lovgivning han har ret til ydelser. i de foreg¿ende artikler er for en taget Den kompetente institution i den p¿g»ldende stat skal gennem hele det tidsrum, hvor han er bosat i denne stat, udbetale ham et till»g svarende til forskellen mellem summen af de ydelser, der tilkommer ham i medf(cid:192)r af dette kapitel, og st(cid:192)rrelsen af minimumsydelsen. C 38/22 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 Artikel 40 Regulering og fornyet beregning af ydelser at den p¿g»ldende sygdom f(cid:192)rste gang er l»geligt konstateret p¿ dens omr¿de, anses denne betingelse for opfyldt, n¿r sygdommen f(cid:192)rste gang er konstateret p¿ en anden medlemsstats omr¿de. 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt ydelserne i de p¿g»ldende medlemsstater »ndres med en bestemt procentdel eller et bestemt bel(cid:192)b som f(cid:192)lge af stigningen i leveomkostningerne, »ndringer i indt»gtsniveauet eller andre forhold, som giver anled(cid:220) ning til regulering, finder en s¿dan »ndring direkte anvendelse p¿ de ydelser, der er fastsat efter artikel 34, uden at der skal foretages fornyet beregning i henhold til n»vnte artikel. 2. (cid:218)(cid:217)Derimod skal der, i tilf»lde af »ndring af reglerne for fasts»ttelse eller beregning af ydelser, foretages fornyet beregning efter artikel 34. KAPITEL 4 ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME Artikel 41 Ret til naturalydelser og kontantydelser 1. (cid:218)(cid:217)Medmindre andet f(cid:192)lger af mere gunstige bestem(cid:220) melser i stk. 2, finder artiklerne 14, 15, 16, 18 19 og 26 mutatis mutandis anvendelse p¿ ydelser i anledning af en arbejdsulykke eller erhvervssygdom. 2. (cid:218)(cid:217)En person, der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat, og som rammes af en arbejdsulykke eller p¿drager sig en erhvervssygdom, har ret til s»rlige naturalydelser efter ordningen for arbejdsulykker og erhvervssygdomme, der for den kompetente institutions regning udredes af bop»lsstedets institution efter den for denne lovgivning, som om den p¿g»ldende var forsikret efter denne lovgivning. institution g»ldende Artikel 42 Ydelser i anledning af en erhvervssygdom, n¿r den p¿g»l(cid:220) dende har v»ret udsat for samme risiko i flere medlems(cid:220) stater 1. (cid:218)(cid:217)N¿r en person, der har p¿draget sig en erhvervs(cid:220) sygdom, har v»ret besk»ftiget ved et arbejde, der i kraft af sin art m¿ antages at kunne for¿rsage den p¿g»ldende sygdom, under lovgivningen i to eller flere medlems(cid:220) stater, skal de ydelser, som den p¿g»ldende eller hans efterladte kan g(cid:192)re krav p¿, alene tilkendes efter den stats lovgivning, hvis betingelser den p¿g»ldende senest har opfyldt, i givet fald under iagttagelse af bestemmel(cid:220) serne i stk. 2 til 4. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt tilkendelse af ydelser for en erhvervs(cid:220) sygdom efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, 3. (cid:218)(cid:217)S¿fremt tilkendelse af ydelser for en erhvervs(cid:220) sygdom efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at den p¿g»ldende sygdom er konstateret inden for et bestemt tidsrum efter oph(cid:192)ret af den seneste besk»fti(cid:220) gelse, som antages at kunne for¿rsage en s¿dan sygdom, skal den kompetente institution i den p¿g»ldende stat ved unders(cid:192)gelsen af, hvorn¿r denne seneste besk»fti(cid:220) gelse har fundet sted, i forn(cid:192)dent omfang tage hensyn til en under i enhver anden medlemsstat ud(cid:192)vet besk»ftigelse af samme art, som om den havde v»ret ud(cid:192)vet under den f(cid:192)rstn»vnte stats lovgivning. lovgivningen 4. (cid:218)(cid:217)S¿fremt tilkendelse af ydelser for en erhvervs(cid:220) sygdom efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at en besk»ftigelse, der m¿ antages at kunne for¿rsage den p¿g»ldende sygdom, har v»ret ud(cid:192)vet i et tidsrum af en vis varighed, skal den kompetente institution i den p¿g»ldende medlemsstat i forn(cid:192)dent omfang medregne perioder, i hvilke en s¿dan besk»ftigelse har v»ret ud(cid:192)vet under lovgivningen i enhver anden medlemsstat, som om den havde v»ret ud(cid:192)vet under den f(cid:192)rstn»vnte stats lovgivning. Artikel 43 Beregning af kontantydelser 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning kontantydelser beregnes p¿ grundlag af en gennemsnitsindt»gt, fasts»tter denne gennemsnitsind(cid:220) t»gt alene p¿ grundlag af de konstaterede indt»gter i de perioder, der er tilbagelagt efter den n»vnte lovgivning. 2. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning kontantydelser beregnes p¿ grundlag af en fikseret indt»gt, skal alene basere beregningen p¿ den fikserede indt»gt, eller i givet fald p¿ gennemsnittet af de fikserede indt»gter, der svarer til de perioder, der er tilbagelagt efter den n»vnte lovgivning. Artikel 44 Udgifter ved transport af skadelidte 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, hvis lovgivning indeholder bestemmelser om overtagelse af udgifterne ved skadelidtes transport, enten til hans bop»l eller til et hospital, afholder s¿danne transportudgifter til det tilsvarende sted i en anden medlemsstat, p¿ hvis omr¿de skadelidte er bosat. 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/23 2. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, hvis lovgivning indeholder bestemmelser om overtagelse af udgifterne ved transport til begravelsessted i tilf»lde af skadelidtes d(cid:192)d, afholder s¿danne transportudgifter til det tilsvarende sted i en anden medlemsstat, p¿ hvis omr¿de skadelidte var bosat, da ulykkestilf»ldet indtraf, efter den for denne institution g»ldende lovgivning. Artikel 45 Forv»rring af en erhvervssygdom, for hvilken der er ydet erstatning I tilf»lde af forv»rring af en erhvervssygdom, for hvilken skadelidte har modtaget eller modtager erstat(cid:220) ning efter en medlemsstats lovgivning, g»lder f(cid:192)lgende regler: a)(cid:217)S¿fremt den p¿g»ldende ikke efter den f(cid:192)rste udbeta(cid:220) ling af ydelsen har haft en l(cid:192)nnet besk»ftigelse eller selvst»ndig virksomhed i en anden medlemsstat, der m¿ antages at kunne for¿rsage eller forv»rre den p¿g»ldende sygdom, p¿hviler det den kompetente institution i den f(cid:192)rstn»vnte stat at afholde de med ydelserne forbundne udgifter, under hensyntagen til den indtr¿dte forv»rring, efter den for denne institu(cid:220) tion g»ldende lovgivning; b) s¿fremt den p¿g»ldende efter den f(cid:192)rste udbetaling af ydelsen har haft en s¿dan besk»ftigelse i en anden medlemsstat, p¿hviler det den kompetente institution i den f(cid:192)rstn»vnte medlemsstat at afholde de med ydel(cid:220) serne forbundne udgifter uden hensyntagen til den indtr¿dte forv»rring, efter den for denne institution i lovgivning. Den kompetente g»ldende den sidstn»vnte medlemsstat yder den p¿g»ldende et till»g, hvis st(cid:192)rrelse svarer til forskellen mellem de ydelser, der efter den for denne institution g»ldende lovgivning tilkommer ham efter den indtr¿dte forv»r(cid:220) ring, og de ydelser, som ville have tilkommet ham, f(cid:192)r forv»rringen indtr¿dte, efter den for denne institution g»ldende lovgivning, hvis han havde p¿draget sig den p¿g»ldende sygdom p¿ et tidspunkt, hvor han var omfattet af denne medlemsstats lovgivning; institution c) en medlemsstats lovbestemmelser om neds»ttelse, midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser, finder ikke anvendelse p¿ en person, der modtager ydelser, som er blevet fastsat af institutionerne i to medlems(cid:220) stater i henhold til litra b). fremt der ikke under en best¿ende forsikringsordning er oprettet nogen institution, der udreder naturalydelser, skal disse ydelser udredes af den institution p¿ opholds(cid:220) eller bop»lsstedet, som det p¿hviler at udrede natural(cid:220) ydelser i sygdomstilf»lde. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt helt gratis naturalydelser efter den kompe(cid:220) tente stats lovgivning er betinget af, at der g(cid:192)res brug af arbejdsgiverens l»getjeneste, skal de naturalydelser, der udredes for udredt gennem en s¿dan l»getjeneste. i en anden medlemsstat, anses 3. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den kompetente stats lovgivning omfatter en ordning vedr(cid:192)rende arbejdsgiverens forpligtelser, skal de naturalydelser, der udredes i en anden medlemsstat, anses for udredt p¿ den kompetente institutions anmod(cid:220) ning. 4. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den kompetente stats ordning vedr(cid:192)rende erstatning for arbejdsulykker ikke har karakter af en tvungen forsikring, udredes naturalydelserne direkte af arbejdsgiveren eller af det forsikringsorgan, der tr»der i hans sted. efter tidligere eller indtr¿dte erhvervssygdomme eller konstaterede 5. (cid:218)(cid:217)S¿fremt arbejdsulykker en medlemsstats lovgivning udtrykkeligt eller stiltiende skal tages i betragtning ved fasts»ttelse af invaliditetsgraden, af retten til ydelser eller af disses st(cid:192)rrelse, skal den kompetente institution i den p¿g»ldende stat ligeledes tage arbejdsulykker eller erhvervssygdomme, der tidli(cid:220) gere er indtruffet eller konstateret under lovgivningen i en anden medlemsstat, i betragtning, som om de var indtruffet eller konstateret under den for denne institu(cid:220) tion g»ldende lovgivning. stiltiende fasts»ttelse af 6. (cid:218)(cid:217)S¿fremt senere indtr¿dte eller konstaterede arbejds(cid:220) ulykker eller erhvervssygdomme efter en medlemsstats lovgivning udtrykkeligt eller i skal invaliditetsgraden, af betragtning ved retten til ydelser eller af disses st(cid:192)rrelse, skal den kompe(cid:220) tente institution i den p¿g»ldende stat ligeledes tage arbejdsulykker eller erhvervssygdomme, der senere er indtruffet eller konstateret under lovgivningen i en anden medlemsstat, i betragtning, som om de var indtruffet eller konstateret under den institution g»ldende lovgivning, p¿ betingelse af, at for denne tages Artikel 46 Regler for anvendelsen af s»rbestemmelser i visse lovgivninger a)(cid:217)der ikke for den tidligere indtr¿dte eller konstaterede arbejdsulykke eller erhvervssygdom er tilkendt erstat(cid:220) ning institutionen g»ldende lovgivning, og at i henhold til den for 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt der i den medlemsstat, p¿ hvis omr¿de den p¿g»ldende befinder sig, ikke findes nogen forsikring mod arbejdsulykker eller erhvervssygdomme, eller s¿(cid:220) b) der for den indtr¿dte eller konstaterede arbejdsulykke eller erhvervssygdom, uanset bestem(cid:220) senere C 38/24 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 melserne i stk. 5, ikke tilkendes erstatning i henhold til den i den anden medlemsstat g»ldende lovgivning, under hvilken ulykken eller sygdommen er indtr¿dt eller konstateret. Artikel 47 G»ldende ordning i tilf»lde af flere ordninger i bop»ls(cid:220) eller opholdslandet - Tidsbegr»nsning af ydelser 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt lovgivningen i opholds(cid:220) eller bop»lslandet omfatter flere forsikringsordninger, er det ordningen for arbejdere i st¿lindustrien, der skal finde anvendelse p¿ skadelidte, der opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat. S¿fremt den n»vnte lovgivning omfatter en s»rordning for personer besk»ftiget i miner eller dermed ligestillede virksom(cid:220) heder, finder denne ordning dog anvendelse p¿ n»vnte kategori af besk»ftigede, n¿r den institution p¿ opholds(cid:220) eller bop»lsstedet, som de p¿g»ldende retter henven(cid:220) delse til, er ansvarlig for administrationen af denne ordning. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt tilkendelse af ydelser efter en medlemsstats lovgivning er tidsbegr»nset, kan den institution, for hvilken denne lovgivning g»lder, medregne det tidsrum, i hvilket ydelserne allerede er blevet udredt af institu(cid:220) tionen i en anden medlemsstat. KAPITEL 5 A R B E J D S L ˘ S H E D Artikel 48 S»rlig bestemmelse om sammenl»gning af forsikrings(cid:220) perioder, besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt enten forsikringsperioder, besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, skal i forn(cid:192)dent omfang medregne besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, der er tilba(cid:220) gelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning, som om det drejede sig om forsikringsperioder, besk»ftigel(cid:220) sesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, der var institution g»ldende lovgivning. tilbagelagt efter den forsikringsperioder, for denne N¿r retten til ydelser i henhold til g»ldende lovgivning er betinget af, at der er tilbagelagt forsikringsperioder, medregnes besk»ftigelsesperioder eller perioder med selvst»ndig virksomhed, der er tilbagelagt efter lovgiv(cid:220) ningen i en anden medlemsstat, dog kun, hvis disse perioder ville v»re blevet anset for forsikringsperioder, hvis de havde v»ret tilbagelagt efter denne lovgivning. 2. (cid:218)(cid:217)Anvendelsen af bestemmelserne i stk. 1 er betinget af, at den p¿g»ldende senest har tilbagelagt enten -(cid:217)forsikringsperioder, eller -(cid:217)besk»ftigelsesperioder, eller -(cid:217)perioder med selvst»ndig virksomhed efter den lovgivning, i henhold til hvilken der ans(cid:192)ges om ydelser. 3. (cid:218)(cid:217)N¿r det tidsrum, for hvilket ydelserne tilkendes, er afh»ngigt af l»ngden af forsikringsperioderne, besk»fti(cid:220) gelsesperioderne eller perioderne med selvst»ndig virk(cid:220) somhed, finder bestemmelserne i stk. 1 anvendelse. Artikel 49 Beregning af ydelserne institution Den kompetente i en medlemsstat, hvor lovgivningen bestemmer, at ydelserne beregnes p¿ grundlag af st(cid:192)rrelsen af den tidligere indt»gt, skal som grundlag for beregningen kun benytte den indt»gt, som den p¿g»ldende har haft under sin seneste besk»ftigelse eller virksomhed under denne lovgivning. Hvis den p¿g»ldendes seneste besk»ftigelse eller virksomhed under denne lovgivning ikke har varet i mindst fire uger, beregnes ydelserne dog p¿ grundlag af den indt»gt, der p¿ det sted, hvor den kompetente institution er belig(cid:220) gende, s»dvanligt opn¿s for en besk»ftigelse eller virk(cid:220) somhed, der svarer til eller kan sammenlignes med den, han senest har ud(cid:192)vet under lovgivningen i en anden medlemsstat. Artikel 50 Arbejdsl(cid:192)se, som rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat 1. (cid:218)(cid:217)En arbejdsl(cid:192)s forsikringstager, som rejser til en anden medlemsstat, for at s(cid:192)ge besk»ftigelse, bevarer retten til kontantydelser ved arbejdsl(cid:192)shed p¿ f(cid:192)lgende betingelser og inden for f(cid:192)lgende gr»nser: a)(cid:217)Han skal f(cid:192)r sin afrejse have v»ret tilmeldt som arbejdss(cid:192)gende og have st¿et til r¿dighed for arbejds(cid:220) formidlingen i den kompetente stat i mindst fire uger, efter at han blev arbejdsl(cid:192)s. Det kompetente arbejds(cid:220) institution formidlingskontor eller den kompetente kan dog give samtykke til, at han rejser inden udl(cid:192)bet af denne frist; b) han skal inden syv dage efter det tidspunkt, hvor han oph(cid:192)rte med at st¿ til r¿dighed for arbejdsformid(cid:220) lingen i den stat, han har forladt, tilmelde sig som arbejdss(cid:192)gende ved arbejdsformidlingen i den med(cid:220) 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/25 lemsstat, hvortil han rejser, underkaste sig den d~r best¿ende kontrol og overholde de betingelser, der er fastsat i denne stats lovgivning. I undtagelsestilf»lde kan det kompetente arbejdsformidlingskontor eller den kompetente institution forl»nge denne frist; er bosat, har ret til ydelser, der udredes af den kompe(cid:220) tente institution efter lovgivningen i den kompetente stat, som om han stod til r¿dighed for arbejdsformidlingen i denne stat. c) han skal overholde de betingelser vedr(cid:192)rende ret til andre ydelser ved arbejdsl(cid:192)shed end de i stk. 2 omhandlede kontantydelser, der er fastsat i lovgiv(cid:220) ningen i den stat, som han rejser til for at s(cid:192)ge besk»ftigelse; d) retten til ydelser bevares i h(cid:192)jst tre m¿neder, regnet fra det tidspunkt, da den arbejdsl(cid:192)se oph(cid:192)rte med at st¿ til r¿dighed for arbejdsformidlingen i den stat, han har forladt, dog s¿ledes at det samlede tidsrum, for hvilket der tilkendes ydelser, ikke kan overstige det tidsrum, for hvilket den p¿g»ldende har ret til ydelser i medf(cid:192)r af den n»vnte stats lovgivning. Ydelserne udredes af den kompetente institution efter den for institutionen g»ldende lovgivning og til udgift for denne institution. 2. (cid:218)(cid:217)Den i stk. 1 omhandlede person har i den medlems(cid:220) stat, hvortil han rejser for at s(cid:192)ge besk»ftigelse, ret til andre ydelser ved arbejdsl(cid:192)shed end kontantydelser, som har til form¿l at fremme adgangen til arbejdsmarkedet, p¿ samme betingelser som statens egne borgere, som modtager ydelser ved arbejdsl(cid:192)shed i den i denne forord(cid:220) ning anf(cid:192)rte forstand. Retten til ydelser er betinget af, at betingelserne i lovgivningen i den stat, hvor den arbejds(cid:220) s(cid:192)ger besk»ftigelse, overholdes, og ydelserne l(cid:192)se udredes af denne stat og for denne stats regning. 3. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den p¿g»ldende vender tilbage til den kompetente stat inden udl(cid:192)bet af den periode, i hvilket han efter bestemmelserne i stk. 1, litra d) har ret til ydelser, er han fortsat berettiget til ydelser efter denne stats lovgivning. S¿fremt han ikke vender tilbage til den kompetente stat inden udl(cid:192)bet af n»vnte periode, mister han enhver ret til ydelser efter denne stats lovgivning. I undtagelsestilf»lde kan det kompetente arbejdsformid(cid:220) lingskontor eller den kompetente institution forl»nge denne frist. for 4. (cid:218)(cid:217)Reglerne samarbejde og gensidig bistand mellem institutionerne og kontorerne i den kompetente stat og i den stat, hvortil den p¿g»ldende rejser for at s(cid:192)ge besk»ftigelse, fasts»ttes i den i artikel 71 omhand(cid:220) lede gennemf(cid:192)relsesforordning. KAPITEL 6 E F T E R L ˘ N Artikel 52 S»rlig bestemmelse om sammenl»gning af forsikrings(cid:220) eller besk»ftigelsesperioder 1. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning erhvervelse, bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt enten forsikrings(cid:220) eller besk»ftigelsesperioder, skal i forn(cid:192)dent forsikrings(cid:220) eller besk»ftigelsespe(cid:220) omfang medregne rioder, der er tilbagelagt efter enhver anden medlems(cid:220) stats lovgivning, som om det drejede sig om forsikrings(cid:220) eller besk»ftigelsesperioder, der var tilbagelagt efter den for denne institution g»ldende lovgivning. N¿r retten til ydelser i henhold til g»ldende lovgivning er betinget af, at der er tilbagelagt forsikringsperioder, medregnes besk»ftigelsesperioder, der er tilbagelagt efter lovgivningen i en anden medlemsstat, dog kun, hvis disse perioder ville v»re blevet anset for forsikringsperioder, hvis de havde v»ret tilbagelagt efter denne lovgivning. 2. (cid:218)(cid:217)Anvendelsen af bestemmelserne i stk. 1 er betinget af, at den p¿g»ldende senest har tilbagelagt enten -(cid:217)forsikringsperioder, eller -(cid:217)besk»ftigelsesperioder efter den lovgivning, i henhold til hvilken der ans(cid:192)ges om ydelser. KAPITEL 7 FAMILIEYDELSER, YDELSER TIL B˘RN, DER FORS˘RGES AF PENSIONISTER, YDELSER TIL B˘RN, DER HAR MISTET EN AF FOR`LDRENE ELLER DEM BEGGE Artikel 51 Arbejdsl(cid:192)se, som under deres seneste besk»ftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat Artikel 53 Prioritetsregler ved samtidig ret til flere ydelser En arbejdsl(cid:192)s forsikringstager, som under sin seneste besk»ftigelse eller virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat, og som stiller sig til r¿dighed for arbejdsformidlingen i den stat, hvor han N¿r der i l(cid:192)bet af samme periode og for samme familie(cid:220) medlem best¿r ret til familieydelser, ydelser til b(cid:192)rn, der har mistet en af for»ldrene eller dem begge, eller ydelser til b(cid:192)rn, der fors(cid:192)rges af pensionister, fra flere medlems(cid:220) C 38/26 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 stater i henhold til lovgivningen i disse stater eller i henhold til denne forordning, udbetaler den kompetente institution lovgivningen er fastsat det h(cid:192)jeste ydelsesbel(cid:192)b, dette bel(cid:192)b i sin helhed. Udgifterne fordeles ligeligt mellem de ber(cid:192)rte medlems(cid:220) stater i form af refusioner. i den medlemsstat, i hvis Artikel 54 Udbetaling af ydelser - Den person, som fors(cid:192)rger familiemedlemmerne S¿fremt den person, til hvem familieydelserne, ydelserne til b(cid:192)rn, der har mistet en af for»ldrene eller dem begge, eller ydelserne til b(cid:192)rn, der fors(cid:192)rges af pensionister, skal udbetales, ikke anvender dem til familiemedlemmernes institution udbetale underhold, skal den kompetente disse ydelser med frig(cid:192)rende virkning til den fysiske eller juridiske person, som faktisk fors(cid:192)rger familiemedlem(cid:220) merne. KAPITEL 8 S`RLIGE YDELSER Artikel 55 1. (cid:218)(cid:217)Dette kapitel finder anvendelse p¿ ikke(cid:220)bidragsplig(cid:220) tige kontantydelser, hvis betingelser for tilkendelse er knyttet til en s»rlig (cid:192)konomisk og social kontekst, og som: a)(cid:217)tilkendes p¿ grundlag af en trangsvurdering, eller som b) udelukkende har til form¿l at sikre s»rlige beskyttelse af handicappede forudsat, at disse ydelser er optegnet i bilag I. 2. (cid:218)(cid:217)Uanset de (cid:192)vrige bestemmelser i denne forordning har personer, som er omfattet af denne forordning, kun ret til de i stk. 1 omhandlede s»rlige ydelser i den medlemsstat, hvor de er bosat, og i henhold til lovgiv(cid:220) ningen i denne stat. Ydelserne udredes af institutionen p¿ bop»lsstedet og til udgift for denne institution. 3. (cid:218)(cid:217)Den kompetente institution i en medlemsstat, efter hvis lovgivning retten til de i stk. 1 omhandlede ydelser er betinget af, at der er tilbagelagt bop»lsperioder, skal i forn(cid:192)dent omfang medregne bop»lsperioder, der er i enhver anden medlemsstat, som om det tilbagelagt drejede sig om bop»lsperioder, der var tilbagelagt i f(cid:192)rstn»vnte medlemsstat. omr¿de, anses denne betingelse for opfyldt, n¿r invalidi(cid:220) teten eller handicappet f(cid:192)rste gang er konstateret p¿ en anden medlemsstats omr¿de. AFSNIT IV DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERINGEN AF DE SOCIALE SIKRINGSORDNINGER Artikel 56 Sammens»tning og virksomhed 1. (cid:218)(cid:217)Den Administrative Kommission for Koordine(cid:220) ringen af De Sociale Sikringsordninger, i det f(cid:192)lgende ben»vnt (cid:176)Den Administrative Kommission(cid:133), der er oprettet under Kommissionen, best¿r af en regeringsre(cid:220) pr»sentant for hver af medlemsstaterne, eventuelt bist¿et af tekniske r¿dgivere. En repr»sentant for Kommis(cid:220) sionen deltager i Den Administrative Kommissions m(cid:192)der, med status som r¿dgiver. 2. (cid:218)(cid:217)Vedt»gterne for Den Administrative Kommission fasts»ttes af dens medlemmer ved overenskomst mellem disse. 3. (cid:218)(cid:217)Den Administrative Kommissions sekretariatsforret(cid:220) ninger varetages af Kommissionen. Artikel 57 Den Administrative Kommissions opgaver Den Administrative Kommission har til opgave at a)(cid:217)behandle ethvert sp(cid:192)rgsm¿l eller administrativt fortolkningssp(cid:192)rgsm¿l, der opst¿r i forbindelse med bestemmelserne i denne forordning og senere forord(cid:220) ninger eller med enhver overenskomst eller ordning, der tr»ffes inden for rammerne af disse forordninger, uden at dette ber(cid:192)rer de p¿g»ldende myndigheders, institutioners eller enkeltpersoners ret til at benytte sig af de procedurer og domstole, der er fastsat i medlemsstaternes lovgivning, i denne forordning eller i traktaten; b) fremme og udvikle samarbejdet mellem medlemssta(cid:220) terne p¿ den sociale sikrings omr¿de; i stk. 1 omhandlede 4. (cid:218)(cid:217)S¿fremt tilkendelse af de ydelser til invalider eller handicappede efter en medlems(cid:220) stats invaliditeten eller handicappet f(cid:192)rste gang er konstateret p¿ denne stats lovgivning er betinget af, at c) modernisere procedurerne for dataudveksling, is»r ved at tilpasse informationsstr(cid:192)mmen mellem institu(cid:220) tionerne til telematikudveksling under hensyntagen til udviklingen inden for databehandling i de enkelte 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/27 medlemsstater; Den Administrative Kommission fast(cid:220) s»tter de f»lles arkitekturregler for telematiktjene(cid:220) sterne, is»r med hensyn til sikkerhed og anvendelse af normer; den fasts»tter bestemmelser om funktionen af den f»lles del af telematiktjenesterne; d) ud(cid:192)ve enhver anden funktion, der i medf(cid:192)r af denne forordning og senere forordninger eller enhver over(cid:220) enskomst eller ordning, der m¿tte blive truffet inden for rammerne af disse forordninger, henh(cid:192)rer under dens kompetence; b) »ndringer i deres lovgivning, som m¿ antages at ber(cid:192)re anvendelsen af denne forordning. 2. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaternes myndigheder og institutioner skal med henblik p¿ anvendelsen af denne forordning yde hinanden bistand, som om det drejede sig om anven(cid:220) delsen af deres egen lovgivning. Den gensidige admini(cid:220) i princippet vederlagsfrit af de strative bistand ydes institutioner. De kompetente n»vnte myndigheder og myndigheder i medlemsstaterne kan dog aftale, at visse udgifter skal v»re genstand for refusion. e) frems»tte forslag for Kommissionen med henblik p¿ udarbejdelse af fremtidige forordninger samt med henblik p¿ »ndring af denne forordning og senere forordninger. 3. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaternes myndigheder og institutioner kan med henblik p¿ anvendelsen af denne forordning forhandle direkte med hinanden samt med de p¿g»l(cid:220) dende personer eller deres repr»sentanter. Artikel 58 Det Tekniske Udvalg for Databehandling 4. (cid:218)(cid:217)En medlemsstats myndigheder, institutioner og domstole kan ikke afvise beg»ringer eller andre doku(cid:220) menter, der forel»gges dem, med den begrundelse, at de er affattet p¿ en anden medlemsstats officielle sprog. teknisk udvalg for databehandling, i det 1. (cid:218)(cid:217)Et f(cid:192)lgende ben»vnt (cid:176)Det Tekniske Udvalg(cid:133) oprettes under Den Administrative Kommission. Det Tekniske Udvalg afl»gger beretninger og forel»gger en begrundet udta(cid:220) lelse, f(cid:192)r Den Administrative Kommission tr»ffer de i artikel 57, litra c) n»vnte afg(cid:192)relser. Reglerne for Det Tekniske Udvalgs virksomhed og sammens»tning fast(cid:220) s»ttes af Den Administrative Kommission. 2. (cid:218)(cid:217)Det Tekniske Udvalg har til opgave at a)(cid:217)indsamle den relevante tekniske dokumentation og foretage de n(cid:192)dvendige unders(cid:192)gelser og arbejder for udf(cid:192)relsen af dets opgaver; b) forel»gge Den Administrative Kommission de beret(cid:220) ninger og begrundede udtalelser, der er n»vnt i stk. 1; c) udf(cid:192)re alle opgaver og unders(cid:192)gelser i sp(cid:192)rgsm¿l, der forel»gges af Den Administrative Kommission. AFSNIT V FORSKELLIGE BESTEMMELSER Artikel 59 Samarbejde mellem de kompetente myndigheder 1. (cid:218)(cid:217)De kompetente myndigheder skal underrette hinanden om: i medlemsstaterne Artikel 60 Beskyttelse af personoplysninger 71 omhandlede institutionerne 1. (cid:218)(cid:217)N¿r myndighederne eller i en medlemsstat i henhold til denne forordning eller den i artikel gennemf(cid:192)relsesforordning meddeler myndighederne eller institutionerne i en anden medlemsstat personoplysninger, er denne meddelelse omfattet af lovbestemmelserne om databeskyttelse i den medlemsstat, senere meddelelse samt dataenes lagring, »ndring og sletning er omfattet af bestemmelserne i lovgivningen om databe(cid:220) skyttelse i den medlemsstat, som modtager dem. fremsender dem. Enhver som 2. (cid:218)(cid:217)Fremsendelse af detta i henhold til denne forord(cid:220) ning og gennemf(cid:192)relsesforordningen fra en medlemsstat til en anden skal ske under iagttagelse af f»llesskabsbe(cid:220) stemmelserne om beskyttelse af fysiske personer i forbin(cid:220) delse med behandling af personoplysninger. Artikel 61 Elektronisk databehandling 1. (cid:218)(cid:217)Medlemsstaterne vil gradvist anvende telematiktje(cid:220) nester til udveksling af data mellem de sociale sikringsin(cid:220) stitutioner, der er n(cid:192)dvendige for forordningens og gennemf(cid:192)relsesforordningens anvendelse. Form¿let med anvendelsen af telematiktjenester er at muligg(cid:192)re en effektiv anvendelse af forordningen og gennemf(cid:192)relses(cid:220) forordningen og at fremskynde tilkendelsen og udbeta(cid:220) lingen af ydelser. Kommissionen st(cid:192)tter aktiviteter af f»lles interesse fra det tidspunkt, hvor medlemsstaterne etablerer disse telematiktjenester. a)(cid:217)foranstaltninger, de har truffet med henblik p¿ anven(cid:220) delsen af denne forordning; 2. (cid:218)(cid:217)Hver medlemsstat er ansvarlig for sin egen del af telematiktjenesterne under iagttagelse af f»llesskabsbe(cid:220) C 38/28 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 stemmelserne om beskyttelse af fysiske personer i forbin(cid:220) delse med behandling af personoplysninger. og dokumenter, der kan kr»ves fremlagt i henhold til en anden medlemsstats lovgivning eller i henhold til denne forordning. i overensstemmelse med bestemmelserne 3. (cid:218)(cid:217)En elektronisk meddelelse, som fremsendes af en institution i denne forordning og i gennemf(cid:192)relsesforordningen, kan ikke afvises af nogen myndighed eller institution i en anden medlemsstat med den begrundelse, at den er blevet modtaget elektronisk, n¿r modtagerinstitutionen har erkl»ret sig rede til at modtage elektroniske meddel(cid:220) elser. Gengivelse eller registrering af s¿danne meddel(cid:220) elser betragtes som v»rende en korrekt gengivelse af det originale dokument eller registrering af de data, det vedr(cid:192)rer, indtil det modsatte bevises. forn(cid:192)dne sikkerhedsforanstaltninger En elektronisk meddelelse anses for gyldig, hvis det computersystem, hvori meddelelsen er registreret, inde(cid:220) holder de til at forhindre enhver »ndring, videregivelse eller adgang til registreringen. Det skal til enhver tid v»re muligt at gengive de registrerede data i en direkte letl»selig form. N¿r en elektronisk meddelelse overf(cid:192)res fra en institu(cid:220) tion til en anden, skal der tr»ffes de forn(cid:192)dne sikker(cid:220) hedsforanstaltninger i overensstemmelse med f»llesskabs(cid:220) bestemmelserne om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger. Artikel 62 Finansiering af foranstaltninger p¿ det sociale sikringsomr¿de Inden for rammerne af denne forordning kan Kommis(cid:220) sionen finansiere: -(cid:217)Foranstaltninger, der har forbedre udvekslingen af data mellem myndighederne og de i medlemsstaterne, sociale herunder elektronisk dataudveksling; sikringsinstitutioner form¿l at til samt -(cid:217)alle andre foranstaltninger s¿ som unders(cid:192)gelser og til ekspertm(cid:192)der form¿l at oplyse borgerne og de ber(cid:192)rte faggrupper om de rettigheder, der f(cid:192)lger af denne forordning, is»r ved hj»lp af publikationer og afholdelse af konferencer og seminarer. foranstaltninger, der har Artikel 63 Fritagelse for eller neds»ttelse af afgifter eller gebyrer - Fritagelse for legalisering 1. (cid:218)(cid:217)Enhver i en medlemsstats lovgivning fastsat frita(cid:220) gelse for eller neds»ttelse af afgifter, stempel(cid:220), rets(cid:220) eller registreringsgebyrer for akter eller dokumenter, der kan kr»ves fremlagt i henhold til den p¿g»ldende stats lovgivning, udvides til ogs¿ at omfatte tilsvarende akter 2. (cid:218)(cid:217)Attester, dokumenter og akter af enhver art, der kan kr»ves fremlagt i forbindelse med anvendelsen af denne forordning, er fritaget for legalisering af diploma(cid:220) tiske eller konsul»re myndigheder. Artikel 64 Beg»ringer, erkl»ringer, klage eller appel indgivet til en myndighed, institution eller domstol i en anden medlems(cid:220) stat end den kompetente stat Beg»ringer, erkl»ringer, klager eller appel, der i medf(cid:192)r af en medlemsstats lovgivning skal v»re indgivet til en myndighed, en institution eller en domstol i den p¿g»l(cid:220) dende stat inden en bestemt frist, skal anses for rettidigt indgivet, s¿fremt de inden for samme frist er indgivet til en tilsvarende myndighed, institution eller domstol i en anden medlemsstat. I s¿ fald skal den myndighed, insti(cid:220) tution eller domstol, der har modtaget n»vnte beg»(cid:220) ringer, erkl»ringer, klage eller appel, straks oversende dem, enten direkte eller gennem de kompetente myndig(cid:220) heder i de p¿g»ldende medlemsstater, til den kompe(cid:220) tente myndighed, institution eller domstol i den f(cid:192)rst(cid:220) n»vnte stat. Datoen for indgivelse af disse beg»ringer, erkl»ringer, klage eller appel til en myndighed, institu(cid:220) tion eller domstol i den sidstn»vnte stat skal anses for at indgivelse til den kompetente v»re datoen for deres myndighed, institution eller domstol, der skal behandle dem. Artikel 65 L»geunders(cid:192)gelser 1. (cid:218)(cid:217)De i en medlemsstats lovgivning foreskrevne l»ge(cid:220) unders(cid:192)gelser kan p¿ den kompetente institutions anmodning foretages p¿ en anden medlemsstats omr¿de af institutionen p¿ det sted, hvor ydelsesmodtageren har ophold eller bop»l, p¿ de betingelser, der er fastsat i den i artikel 71 omhandlede gennemf(cid:192)relsesforordning, eller, s¿fremt denne ikke indeholder bestemmelser herom, p¿ de betingelser, der er aftalt mellem de kompetente myndigheder i de p¿g»ldende medlemsstater. 2. (cid:218)(cid:217)L»geunders(cid:192)gelser, der foretages p¿ de i stk. 1 fastsatte betingelser, anses for foretaget p¿ den kompe(cid:220) tente stats omr¿de. Artikel 66 Overf(cid:192)rsler fra en medlemsstat til en anden af skyldige bel(cid:192)b i henhold til denne forordning Pengeoverf(cid:192)rsler, der foretages til denne forordning, skal i givet fald ske i overensstemmelse med i henhold 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/29 de aftaler herom, der p¿ tidspunktet for overf(cid:192)rslen er g»ldende mellem de p¿g»ldende medlemsstater. Hvor der ikke best¿r s¿danne aftaler mellem to medlemsstater, skal de kompetente myndigheder i disse stater eller de betalinger myndigheder, henh(cid:192)rer, til gennemf(cid:192)relse af s¿danne overf(cid:192)rsler. foranstaltninger internationale aftale de hvorunder forn(cid:192)dne Artikel 67 S»rregler for anvendelsen af visse medlemsstaters lovgivning S»rregler for anvendelsen af visse medlemsstaters lovgiv(cid:220) ning, som er n(cid:192)dvendige for at sikre de rettigheder, der f(cid:192)lger af denne forordning, eller lovgivning, som inde(cid:220) holder gunstigere bestemmelser for de p¿g»ldende, er anf(cid:192)rt i bilag II. Artikel 68 Inddrivelse af bidrag og tilbages(cid:192)gning af ydelser 1. (cid:218)(cid:217)Skyldige bidrag til en medlemsstats institution kan inddrives, og ydelser, der med urette er blevet udbetalt af en medlemsstats institution, kan tilbages(cid:192)ges p¿ en anden medlemsstats omr¿de efter den administrative procedure og med de garantier og fortrinsrettigheder, som g»lder for inddrivelse af skyldige bidrag og tilbages(cid:192)gning af ydelser, der med urette er blevet udbetalt af den tilsva(cid:220) rende institution i den sidstn»vnte stat. 2. (cid:218)(cid:217)Retskraftige afg(cid:192)relser fra domstole og administra(cid:220) tive myndigheder om inddrivelse af bidrag, renter og omkostninger elle tilbages(cid:192)gning af uberettigede ydelser i henhold til en medlemsstats ikke l»ngere kan indankes, fuldbyrdes efter anmodning fra den kompetente institution p¿ en anden medlemsstats omr¿de if(cid:192)lge g»ldende retsmidler i denne stat. Rets(cid:220) kraftige afg(cid:192)relser kan fuldbyrdes i den medlemsstat, hvor den institution, der af den kompetente institution f¿r forelagt en beg»ring, er beliggende, s¿fremt der er hjemmel herfor i denne stats lovgivning. lovgivning, som 3. (cid:218)(cid:217)Ved tvangsfuldbyrdelse samt i konkurs(cid:220) og akkord(cid:220) forhandlinger vil krav, som en medlemsstats institution har, i en anden medlemsstat have samme fortrinsrettig(cid:220) heder, som tilsvarende krav ville have i henhold til denne stats lovgivning. Artikel 69 Forpligtede institutioners krav over for en erstatningspligtig tredjemand 1. (cid:218)(cid:217)S¿fremt en person modtager ydelser efter en medlemsstats lovgivning for en skade, der skyldes en begivenhed indtruffet p¿ en anden medlemsstats omr¿de, g»lder f(cid:192)lgende regler for den forpligtede institutions eventuelle krav over for en erstatningspligtig tredjemand: a)(cid:217)N¿r den forpligtede institution efter den for denne institution g»ldende lovgivning er indtr¿dt i de krav, som modtageren har over for tredjemand, skal enhver medlemsstat anerkende denne indtr»den; b) n¿r den forpligtede institution har et selvst»ndigt krav over for tredjemand, skal enhver medlemsstat anerkende dette krav. 2. (cid:218)(cid:217)S¿fremt en person modtager ydelser i medf(cid:192)r af en medlemsstats lovgivning for en skade, der skyldes en begivenhed indtruffet p¿ en anden medlemsstats omr¿de, g»lder de som bestemmer, i hvilke tilf»lde arbejdsgivere eller de af dem besk»ftigede arbejdstagere er for civilretligt ansvar, i forhold til den p¿g»ldende person eller til den kompetente institution. i den n»vnte lovgivning, fritaget regler Bestemmelserne i stk. 1 finder tilsvarende anvendelse p¿ den forpligtede institutions eventuelle krav over for en arbejdsgiver eller de af denne besk»ftigede arbejdsta(cid:220) gere, i de tilf»lde, hvor det ikke kan udelukkes, at de p¿g»ldende er erstatningspligtige. 3. (cid:218)(cid:217)N¿r to eller flere medlemsstater eller de kompe(cid:220) tente myndigheder i disse stater i henhold til artikel 26, stk. 2 har indg¿et aftale om afkald p¿ refusion mellem de under deres kompetence h(cid:192)rende institutioner, g»lder f(cid:192)lgende regler om eventuelle krav over for en ansvarlig tredjemand: a)(cid:217)S¿fremt institutionen i opholds(cid:220) eller bop»lsstaten tilkender en person ydelser for en skade, der er indtr¿dt p¿ den p¿g»ldende stats omr¿de, kan denne institution i henhold til den for institutionen g»ldende lovgivning indtr»de i krav eller g(cid:192)re et selvst»ndigt krav g»ldende over for en erstatningspligtig tredje(cid:220) mand; b) ved anvendelsen af litra a): i) betragtes ydelsesmodtageren som tilknyttet institu(cid:220) tionen p¿ opholds(cid:220) eller bop»lsstedet, og ii)(cid:217)denne institution anses for at v»re den institution, som det p¿hviler at udrede ydelsen; til gennemf(cid:192)relse af bestemmelserne i 4. (cid:218)(cid:217)Reglerne denne artikel fasts»ttes om forn(cid:192)dent i den i artikel 71 omhandlede gennemf(cid:192)relsesforordning eller ved aftaler mellem medlemsstaterne. c) bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder fortsat anvendelse p¿ ydelser, der ikke er omfattet af den i dette stykke n»vnte aftale om afkald p¿ refusion. C 38/30 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 12. 2. 1999 AFSNIT VI med forbehold af gunstigere bestemmelser i en medlems(cid:220) stats lovgivning. OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 70 Overgangsbestemmelser 1. (cid:218)(cid:217)Denne forordning begrunder ikke ret til ydelser for noget tidsrum, der ligger forud for datoen for dens anvendelse i den p¿g»ldende medlemsstat. 2. (cid:218)(cid:217)Enhver forsikringsperiode samt i givet fald enhver besk»ftigelses(cid:220) eller bop»lsperiode eller periode med selvst»ndig virksomhed, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for datoen for denne forordnings anvendelse i den p¿g»ldende medlemsstat, tages i betragtning ved afg(cid:192)relsen af ret til ydelser efter denne forordning. 3. (cid:218)(cid:217)Rettigheder kan erhverves i medf(cid:192)r af denne forordning, selv om de vedr(cid:192)rer en begivenhed, der er indtruffet f(cid:192)r forordningen kom til anvendelse i den p¿g»ldende medlemsstat, jf. dog bestemmelsen i stk. 1. 4. (cid:218)(cid:217)Enhver ydelse, som p¿ grund af den p¿g»ldendes nationalitet eller bop»l ikke har v»ret fastsat, eller hvis udbetaling har v»ret stillet i bero, skal efter den p¿g»l(cid:220) dendes anmodning fasts»ttes eller udbetales p¿ ny fra datoen for forordningens anvendelse i den p¿g»ldende medlemsstat, medmindre tidligere anerkendte rettigheder har givet anledning til udbetaling af en kapitalydelse. 5. (cid:218)(cid:217)De rettigheder, der tilkommer personer, som f(cid:192)r denne forordning kom til anvendelse i den p¿g»ldende medlemsstat har f¿et tillagt en pension eller rente, kan efter de p¿g»ldendes anmodning tages op til revision under hensyntagen til denne forordnings bestemmelser. til anvendelse 6. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den i stk. 4 eller stk. 5 omhandlede anmod(cid:220) ning frems»ttes inden udl(cid:192)bet af to ¿r efter, at denne forordning kom i den p¿g»ldende medlemsstat, erhverves rettigheder i medf(cid:192)r af denne forordning med virkning fra dette tidspunkt, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller for»ldelse af rettigheder kan g(cid:192)res g»ldende over for de p¿g»ldende. 7. (cid:218)(cid:217)S¿fremt den i stk. 4 eller stk. 5 omhandlede anmod(cid:220) ning frems»ttes inden udl(cid:192)bet af to ¿r efter, at denne forordning kom i den p¿g»ldende medlemsstat, erhverves rettigheder, der ikke er bortfaldet eller for»ldet, fra datoen for anmodningens indgivelse, til anvendelse 8. (cid:218)(cid:217)S¿fremt en person ved anvendelse af denne forord(cid:220) ning bliver omfattet af en anden medlemsstats lovgivning end den lovgivning, som han var omfattet af i henhold til bestemmelserne i forordning (E˘F) nr. 1408/71, vil denne person kun blive omfattet af lovgivningen i denne anden medlemsstat, hvis han anmoder herom. Anmod(cid:220) ningen skal indgives til den kompetente institution i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse i henhold til forordning (E˘F) nr. 1408/71, inden udl(cid:192)bet af to ¿r efter datoen for denne forordnings anvendelse. Artikel 71 Gennemf(cid:192)relsesforordning De n»rmere regler for denne forordnings gennemf(cid:192)relse fasts»ttes i en senere forordning. Denne gennemf(cid:192)relses(cid:220) forordning skal udstedes senest et ¿r efter udstedelsen af denne forordning. Artikel 72 Ikrafttr»delse Denne forordning tr»der i kraft tyve dage efter offent(cid:220) ligg(cid:192)relsen i De Europ»iske F»llesskabers Tidende. Den finder anvendelse fra datoen for den i artikel 71 omhandlede gennemf(cid:192)relsesforordnings ikrafttr»delse. Artikel 73 Oph»velse sociale R¿dets forordning (E˘F) nr. 1408/71 af 14. juni 1971(cid:216)(˛) om anvendelse af de sikringsordninger p¿ arbejdstagere, selvst»ndige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for F»llesskabet, og R¿dets forordning (E˘F) nr. 574/72(cid:216)(ˇ) af 21. marts 1972 om regler til gennemf(cid:192)relse af forordning (E˘F) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsord(cid:220) ninger p¿ arbejdstagere, selvst»ndige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for F»lles(cid:220) skabet, oph»ves. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og g»lder umddelbart i hver medlemsstat. (˛)(cid:217)EFT L 149 af 5. 7. 1971, s. 2. (ˇ)(cid:217)EFT L 74 af 27. 3. 1972, s. 1. 12. 2. 1999 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 38/31 BILAG I (Artikel 55) I. Luxembourg. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). J. Nederlandene. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). K. ˘strig. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). L. Portugal. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). M. Finland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). N. Sverige. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). O. Det Forenede Kongerige. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). S»rlige ydelser: A. Belgien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). B. Danmark. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). C. Tyskland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). D. Spanien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). E. Frankrig. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). F. Gr»kenland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). G. Irland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). H. Italien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). BILAG II (Artikel 67) S»rregler for anvendelsen af visse medlemsstaters lovgivning: A. Belgien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). B. Danmark. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). C. Tyskland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). D. Spanien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). E. Frankrig. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). F. Gr»kenland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). G. Irland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). H. Italien. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). I. Luxembourg. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). J. Nederlande. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). K. ˘strig. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). L. Portugal. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). M. Finland. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). N. Sverige. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). O. Det Forenede Kongerige. (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216). (cid:216)