eurovoc_concepts:
European Monetary Agreement
Monaco
monetary cooperation
monetary policy
monetary relations

text: A ir * I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION # ä* Bryssel den 18. 12. 1998 KOM(1998) 789 slutlig 98/0365 (CNB) 98/0366 (CNB) 98/0367 (CNB) Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen (Framlagda av kommissionen) Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras. I. Allmänna överväganden Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco. Dessa grundar sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco. Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas av behörig fransk myndighet. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. b I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Furstendömet Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Furstendömet Monaco förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco rekommenderar kommissionen att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco. 3 Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco. I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Furstendömet Monaco får till några eller samtliga franska nationella betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB samtycker till det. tillgång Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. H Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Frankrike. b Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco 98/ 0365(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska betalningssystem på samma villkor som franska banker. 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987. 5. Euron kommer att ersätta den franska francen den 1 januari 1999. 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Furstendömet Monaco och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Frankrike bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller centralbanken inom sina 1- Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. 13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet Monaco om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. "B Artikel 4 Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikels 1. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco. 2. Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens samtycke. Artikel 7 Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. B Artikel 8 Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Frankrike. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande /i°. •*•**«#*. , Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras. I. Allmänna överväganden Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en centralbanks uppgifter. Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4 marzo 1994. AA italienska RTGS-systemet. Det finns inget formellt förhållande mellan Banca d'Italia och Institute di Credito Sammarinese. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San Marino. I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Republiken San Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Republiken San Marino. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San Marino i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras AV eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Republiken San Marino. Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino. Artikel 4 I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. ArtikelS Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino. I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) /Ii tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. A Rekommendation till rådets beslut [ ] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Republiken San Marino 98/ 0366(CNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 EGTL 139, 11. 5. 1998, s. l. 2 Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21- XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4 marzo 1994. AÎ 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Republiken San Marino och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina /ib 13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. 2. Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. fr Artikel 4 Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. Artikel 5. 1. Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino. Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen 2. när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Republiken San Marino på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. /fl Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande A3 Rekommendation till rådets beslut om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen MOTIVERING Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna tredje framtida behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron och tredje land. I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framfbrhandlingen av ett nytt avtal mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras. I. Allmänna överväganden » Italien har särskilda monetära förbindelser med Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank. Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från de italienska tillsynsmyndigheterna. Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligt fördraget skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen. 1 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. JtP I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa. Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för Heliga Stolen. Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109. 3 i fördraget, där följande anges: "Om gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet, med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur sådana avtal skall ingås. " Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning rekommenderar att Europeiska medverka vid centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. förhandlingarna. Kommissionen II. Kommentarer till artiklarna Artikel 1 Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen. Artikel 2 I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal om monetära frågor med Heliga Stolen. U Artikel 3 I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen. Artikel 4 I artikeM föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut några sedlar; mynt eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering. Artikel5 Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Heliga Stolen. I det andra stycket föreskrivs att Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter. Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. • • Artikel 6 I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det och på de villkor som ECB anger. Artiklarna 7 och 8 ' I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor System för bruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System) it skall ingås. I enlighet med artikel 109. 3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska i full omfattning vid centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka förhandlingarna på sitt behörighetsområde. Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken, vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109. 3 i fördraget. Artikel 9 I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Artikel 10 I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det har meddelats Italien. iti Rekommendation till rådets beslut [] av den. om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Heliga Stolen 98/ 0367CCNB) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109. 3 i detta, med beaktande av kommissionens rekommendation, med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och ! av följande skäl: 1. Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till omräkningskursen. 2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron. 3. Rådet skall besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor skall ingås. 4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om monetära frågor2. 5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999. 1 2 EGT L 139, 11. 5. 1998, s. l. Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre 1991. *IH 6. Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs. 7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget tilldelats behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor. 8. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar. 9. För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell i euro som givits ut av Europeiska valuta och göra sedlar och mynt centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel. 10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att samarbeta med gemenskapen på detta område. 11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna. 12. Kommissionen centralbanken och Europeiska respektive behörighetsområden skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Italien bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt. inom sina ti 13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal. Artikel 2 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Heliga Stolen om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i artiklarna 3-6. Artikel 3 1. 2. Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta. Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga betalningsmedel. île Artikel 4 Heliga Stolen skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med Europeiska gemenskapen. ArtikelS 1. Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen. Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det 2. gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro. Artikel 6 Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS- systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken. Artikel 7 Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande. Vt Artikel 8 Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet. Artikel 9 Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden. Detta beslut riktar sig till Italien. Artikel 10 Utfärdat i Bryssel, På rådets vägnar Ordförande ft> ISSN 1024-4506 KOM(98) 789 slutlig DOKUMENT SV 09 10 11 06 Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: Reglamento (CE) nº 60/1999 del Consejo de 18 de diciembre de 1998 por el que se establecen, para 1999 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de Lituania

eurovoc_concepts:
Lithuania
catch quota
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence
ship's flag

formats: html pdf print

text: L 13/104 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 1. 1999 REGLAMENTO (CE) No 60/1999 DEL CONSEJO de 18 de diciembre de 1998 por el que se establecen, para 1999 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de Lituania EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 3760/92 del Consejo, de 20 de diciembre de 1992, por el que se establece un re´gimen comunitario de la pesca y la acuicultura (1) y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que, de conformidad con el procedimiento previsto en el Acuerdo sobre las relaciones pesqueras entre la Comunidad Europea y la República de Litua- nia (2), y, en particular, en sus artículos 3 y 6, la Comunidad y Lituania han celebrado consultas sobre sus derechos recíprocos de pesca en 1999 y sobre la gestión de los recursos vivos comunes; Considerando que, en el curso de dichas consultas, las delegaciones han acordado recomendar a sus respectivas autoridades la fijación para 1999 de determinadas cuotas de pesca en favor de los buques de la otra Parte; Considerando que es necesario adoptar las medidas perti- nentes a fin de aplicar en 1999 los resultados de las consultas celebradas con Lituania; Considerando que corresponde al Consejo fijar las condi- ciones concretas en las que podrán efectuar sus capturas los buques que enarbolen pabellón de Lituania; Considerando que las actividades pesqueras contempla- das en el presente Reglamento están sujetas a las medidas de control establecidas en el Reglamento (CEE) no 2847/ 93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un re´gimen de control aplicable a la política pesquera común (3); Considerando que el apartado 2 del artículo 3 del Regla- mento (CEE) no 1381/87 de la Comisión, de 20 de mayo de 1987, por el que se establecen normas concretas sobre (1) DO L 389 de 31. 12. 1992, p. 1; Reglamento cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1181/98 (DO L 164 de 9. 6. 1998, p. 1). (2) DO L 332 de 20. 12. 1996, p. 6. (3) DO L 261 de 20. 10. 1993, p. 1; Reglamento cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2205/97 (DO L 304 de 7. 11. 1996, p. 6. ). señalización y documentación de los barcos de pesca (4), dispone que todo buque con depósitos de agua de mar refrigerada conserve a bordo un documento, autenticado por una autoridad competente, que indique en metros cúbicos el calibrado de aque´llos a intervalos de 10 centímetros; Considerando que, por razones imperativas de intere´s común, el presente Reglamento se aplicará a partir del 1 de enero de 1999, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 1. Se autoriza a los buques con pabellón de Lituania para que, del 1 de enero al 31 de diciembre de 1999, capturen, en la zona de pesca de 200 millas náuticas de los Estados miembros en el Mar Báltico, las especies que se indican en el anexo I dentro de los límites geográficos y cuantitativos fijados en dicho anexo y de acuerdo con lo dispuesto en el presente Reglamento. La pesca de bacalao estará prohibida en el Mar Báltico, los Belt y el Sund desde el 1 de julio hasta el 20 de agosto de 1999 inclusive. Entre el 15 de mayo y el 31 de agosto de 1999 estará prohibido cualquier tipo de pesca en la zona limitada por las coordenadas siguientes: — latitud 55° 30(cid:57) N, longitud 15° 30(cid:57) E, — latitud 55° 30(cid:57) N, longitud 16° 10(cid:57) E, — latitud 55° 15(cid:57) N, longitud 16° 10(cid:57) E, — latitud 55° 15(cid:57) N, longitud 15° 30(cid:57) E. 2. Las actividades pesqueras autorizadas en virtud del apartado 1 se circunscribirán a las partes de la zona de pesca de 200 millas que están situadas a más de 12 millas náuticas de las líneas de base que sirven para calcular las zonas de pesca de los Estados miembros y al sur de los 59 °30(cid:57) N. 3. No obstante lo dispuesto en el apartado 1 y siempre que se respeten los límites establecidos en las medidas de conservación vigentes en la zona de que se trate, se autorizarán las capturas accesorias inevitables que consis- tan en especies para las que no se haya fijado ninguna cuota en dicha zona. (4) DO L 132 de 21. 5. 1987, p. 9. 18. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 13/105 4. Las capturas accesorias efectuadas en una zona dada que consistan en especies para las que se haya fijado una cuota en dicha zona se imputarán a esa cuota. c) letras y cifras exteriores de identificación; d) puerto de matriculación; Artículo 2 e) nombre, apellidos y domicilio del propietario o arma- dor; 1. Los buques que faenen en el marco de las cuotas fijadas en el artículo 1 observarán las medidas de conser- vación y control y las demás disposiciones reguladoras de la pesca en las zonas a las que se refiere dicho artículo. f) tonelaje bruto y eslora total; g) potencia del motor; h) indicativo de llamada y frecuencia de radio; 2. Los buques llevarán un cuaderno diario de pesca en el que se consignará la información indicada en el ane- xo II. i) me´todo de pesca previsto; j) zona de pesca prevista; k) especies que se desee pescar; 3. Dichos buques remitirán a la Comisión la informa- ción contemplada en el anexo III, siguiendo a tal efecto las normas fijadas en el mismo. l) período para el que se solicite la licencia. 4. Los buques en cuestión que dispongan de depósitos de agua de mar refrigerada conservarán a bordo un documento, autenticado por una autoridad competente, en el que se indique en metros cúbicos el calibrado de dichos depósitos a intervalos de 10 centímetros. 5. Las letras y los números de matrícula de los buques deberán figurar claramente a ambos lados de la proa de los mismos. Artículo 3 1. La pesca efectuada en el marco de las cuotas fijadas en el artículo 1 estará subordinada a la posesión de una licencia y un permiso especial de pesca expedidos por la Comisión en nombre de la Comunidad y a instancia de las autoridades lituanas, así como a la observancia de las condiciones que figuran en los anexos II y III. A bordo de cada buque se conservarán copias de estos anexos, de la licencia y del permiso especial de pesca. Los buques a los que deba atribuirse una licencia para pescar en la zona comunitaria durante un mes determi- nado serán notificados a más tardar el decimoquinto día del mes precedente. La Comunidad tramitará a la mayor brevedad las solicitudes de modificación de las listas mensuales que se presenten durante el período de validez de e´stas. 2. Al presentarse a la Comisión las solicitudes de licen- cias y de permisos especiales de pesca, deberán facilitarse los datos siguientes: a) nombre del buque; b) número de matrícula; 3. La expedición de las licencias y de los permisos especiales de pesca estará supeditada a la condición de que el número de licencias válidas en cualquier momento de un mes o un año dados no sobrepase las cantidades indicadas en el anexo I. 4. Únicamente se autorizarán los buques pesqueros de menos de 40 metros. 5. Cada licencia y cada permiso especial de pesca sólo serán válidos para un buque. Cuando dos o más buques participen en la misma operación de pesca, cada uno de ellos deberá disponer de una licencia y de un permiso especial de pesca. 6. Las licencias y los permisos especiales de pesca podrán ser anulados con vistas a la expedición de otros nuevos. La anulación surtirá efectos el día anterior a la fecha en que la Comisión expida las nuevas licencias y los nuevos permisos especiales de pesca. Éstos y aque´llas serán válidos a partir de su fecha de expedición. 7. En caso de agotamiento de alguna de las cuotas fijadas en el anexo I, las respectivas licencias y permisos especiales de pesca se retirarán total o parcialmente antes de la fecha de su expiración. 8. En caso de incumplimiento de alguna de las obligacio- nes establecidas en el presente Reglamento, se procederá a la retirada de las licencias y de los permisos especiales de pesca. 9. Durante un período máximo de doce meses no se expedirá ninguna licencia ni permiso especial de pesca para los buques que no hayan respetado las obligaciones establecidas en el presente Reglamento. L 13/106 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 1. 1999 10. La Comisión, en nombre de la Comunidad, presen- tará a Lituania los nombres y las características de los buques lituanos que, por haber infringido las normas comunitarias, no puedan faenar en la zona de pesca de la Comunidad durante el mes o meses siguientes. el año en cuestión haya sido presentada a la Comisión y aprobada por e´sta en nombre de la Comunidad. Artículo 5 Artículo 4 El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Los buques que este´n autorizados para pescar a 31 de diciembre podrán seguir faenando al principio del año siguiente hasta que la lista de los buques autorizados para Será aplicable a partir del 1 de enero de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 1998. Por el Consejo El Presidente M. MOLTERER 18. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 13/107 ANEXO I Cuotas y licencias de pesca lituanas durante 1999 Zona de pesca de los Estados miembros de la Comunidad Especie Zonas en las que se autoriza la pesca Bacalao Arenque Espadín Salmón CIEM IIId (1) CIEM IIId (1) CIEM IIId (1) CIEM IIId (1) Cantidades (toneladas) 1 350 500 4 000 500 (2) Número de licencias (3) 70 (50) (1) Más allá de 12 millas náuticas de las líneas de base que sirven para calcular las aguas territoriales y al sur de los 59° 30(cid:57) N. (2) Número de ejemplares. (3) El número de licencias y permisos especiales de pesca válidos en cualquier momento figura entre pare´ntesis. Además, se autorizará un máximo de cuatro buques frigoríficos de transporte en las pesquerías de arenque y espadín, pero no se autorizarán más de tres buques simultáneamente en un momento dado. ANEXO II Cuando se faene dentro de la zona de 200 millas marinas que, situada frente a las costas de los Estados miembros de la Comunidad, está sujeta a la normativa comunitaria en materia de pesca, los datos que figuran a continuación se consignarán en el cuaderno diario de pesca inmediatamente despue´s de las operaciones siguientes: 1. Despue´s de cada operación de pesca: 1. 1. cantidad (en kilogramos de peso vivo) capturada de cada especie; 1. 2. fecha y hora de la operación de pesca; 1. 3. posición geográfica en la que se hayan efectuado las capturas; 1. 4. me´todo de pesca empleado. 2. Despue´s de cada transbordo a otro buque o desde otro buque: 2. 1. indicación «recibido de» o «transbordado a»; 2. 2. cantidad (en kilogramos de peso vivo) transbordada de cada especie; 2. 3. nombre, letras y números de identificación externa del buque con el que se haya efectuado el transbordo; 2. 4. el transbordo de bacalao no está autorizado. 3. Despue´s de cada desembarco en un puerto de la Comunidad: 3. 1. nombre del puerto; 3. 2. cantidad (en kilogramos de peso vivo) desembarcada de cada especie. 4. Despue´s de cada transmisión de información a la Comisión de las Comunidades Europeas: 4. 1. fecha y hora de la transmisión; 4. 2. tipo de mensaje: «IN», «OUT», «ICES» (CIEM), «WKL» o «2 WKL»; 4. 3. en el caso de las transmisiones por radio: nombre de la estación de radio. (cid:252) (cid:253) (cid:254) L 13/108 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 1. 1999 ANEXO III 1. La información que deberá transmitirse a la Comisión y las ocasiones de su transmisión son las que aquí se indican: 1. 1. Cada vez que el buque entre en la zona de 200 millas marinas situada frente a las costas de los Estados miembros de la Comunidad que está sujeta a la normativa pesquera comunitaria: a) la información que se especifica en el punto 1. 5; b) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas; c) la fecha y la división CIEM en las que el capitán tenga previsto comenzar a faenar. Cuando las operaciones de pesca exijan más de una entrada al día en la zona mencionada en el punto 1. 1, será suficiente una sola comunicación con motivo de la primera entrada. 1. 2. Cada vez que el buque abandone la zona mencionada en el punto 1. 1: a) la información que se especifica en el punto 1. 5; b) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas; c) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión; d) la división CIEM en la que se hayan efectuado las capturas; e) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya transbordado a otros buques o desde otros buques desde que el buque entró en la zona, e identificación del buque o buques con los que se hayan efectuado los transbordos; f) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya desembarcado en un puerto de la Comunidad desde que el buque entró en la zona. Cuando las operaciones de pesca exijan más de una entrada al día en la zona mencionada en el punto 1. 1, será suficiente una sola comunicación con motivo de la última salida. 1. 3. Cada tres días a partir del tercer día siguiente a la primera entrada del buque en la zona mencionada en el punto 1. 1, en el caso de la pesca del arenque, y cada siete días a partir del se´ptimo día siguiente a esa primera entrada, en el caso de la pesca de todas las demás especies: a) la información que se especifica en el punto 1. 5; b) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión; c) la división CIEM en la que se hayan efectuado las capturas. 1. 4. Cada vez que el buque se traslade de una división CIEM a otra: a) la información que se especifica en el punto 1. 5; b) la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión; c) la división CIEM en la que se hayan efectuado las capturas. 1. 5. a) El nombre, el indicativo de llamada, las letras y números de identificación externa del buque y el nombre y apellidos de su capitán; b) el número de licencia, si el buque cuenta con una; c) el número de serie del mensaje de la marea de que se trate; d) la identificación del tipo de mensaje (IN/OUT/ICES(CIEM)/WKL/2 WKL); e) la fecha, la hora y la posición geográfica del buque. 2. 1. La información requerida en el punto 1 se transmitirá a la Comisión de las Comunidades Europeas en Bruselas (te´lex: 24189 FISEU-B) por mediación de alguna de las estaciones de radio mencionadas en el punto 3 y de la forma indicada en el punto 4. 2. 2. Si por causa de fuerza mayor no pudiere el buque transmitir el mensaje, podrá hacerlo otro buque en su nombre. 18. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 13/109 3. Nombre de la estación de radio Blåvand Norddeich Scheveningen Oostende North Foreland Humber Cullercoats Wick Portpatrick Anglesey Ilfracombe Niton Stonehaven Portishead Land’s End Valentia Malin Head Boulogne Brest Saint-Nazaire Bordeaux-Arcachon Stockholm Gryt Göteborg Rønne Maarianhamina Helsinki Indicativo de llamada de la estación de radio OXB DAF DAK DAH DAL DAI DAM DAJ DAN PCH OST GNF GKZ GCC GKR GPK GLV GIL GNI GND GKA GKB GKC GLD EJK EJM FFB FFU FFO FFC SDJ (sin indicativo) SOG OYE OHM OHG 4. Forma de las comunicaciones La información requerida en el punto 1 deberá incluir por el orden que se indica a continuación los datos siguientes: — nombre del buque; — indicativo de llamada; — letras y números de identificación externa; — número de serie del mensaje de la marea de que se trate; — indicación del tipo de mensaje ajustado al código siguiente: — mensaje al entrar en la zona contemplada en el punto 1. 1: «IN», — mensaje al salir de la zona contemplada en el punto 1. 1: «OUT», — mensaje al pasar de una división CIEM a otra: «ICES», — mensaje semanal: «WKL», — mensaje cada tres días: «2 WKL»; — fecha, hora y posición geográfica; — división/subdivisiones CIEM en las que este´ previsto comenzar a faenar; — fecha en la que este´ previsto comenzar a faenar; — cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas, utilizando el código mencionado en el punto 5; — cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión, utilizando el código indicado en el punto 5; — división/subdivisiones CIEM en las que se hayan realizado las capturas; — cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya transbordado a otros buques o desde otros buques desde la última transmisión; L 13/110 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 1. 1999 — nombre e indicativo de llamada del buque al que o desde el que se haya efectuado el transbordo; — cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya desembarcado en un puerto de la Comunidad desde la última transmisión; — nombre y apellidos del capitán. 5. Los códigos que se utilizarán para indicar, de conformidad con el punto 4, las especies llevadas a bordo son los siguientes: COD — bacalao (Gadus morhua), SAL — salmón (Salmo salar), HER — arenque (Clupea harengus), SPR — espadín (Sprattus sprattus)


title: Reglamento (CE) nº 2756/98 de la Comisión de 18 de diciembre de 1998 por el que se abren contingentes arancelarios comunitarios de ganado ovino y caprino y de carne de ovino y caprino de los códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80, 0104 20 10, 0104 20 90 y 0204 para 1999 y se establecen excepciones al Reglamento (CE) nº 1439/95 por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) nº 2467/98 del Consejo en lo relativo a la importación y exportación de productos del sector de la carne de ovino y caprino

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
association agreement (EU)
goatmeat
liberalisation of trade
sheepmeat
tariff quota

text: 19. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 345/31 REGLAMENTO (CE) No 2756/98 DE LA COMISIÓN de 18 de diciembre de 1998 por el que se abren contingentes arancelarios comunitarios de ganado ovino y caprino y de carne de ovino y caprino de los códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80, 0104 20 10, 0104 20 90 y 0204 para 1999 y se establecen excepciones al Reglamento (CE) no 1439/95 por el que se establecen disposiciones de aplicación del Regla- mento (CE) no 2467/98 del Consejo en lo relativo a la importación y exportación de productos del sector de la carne de ovino y caprino LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 3066/95 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, por el que se establecen determi- nadas concesiones en forma de contingentes arancelarios comunitarios para determinados productos agrícolas y se adaptan, con carácter autónomo y transitorio, determi- nadas concesiones agrícolas previstas en los Acuerdos Europeos con el fin de tener en cuenta el Acuerdo sobre agricultura celebrado en el marco de las negociaciones comerciales multilaterales de la Ronda Uruguay (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2435/98 (2), y, en particular, su artículo 8, Visto el Reglamento (CEE) no 2467/98 del Consejo, de 3 de noviembre de 1998, por el que se establece la organiza- ción común de mercados en el sector de las carnes de ovino y caprino (3), y, en particular, el apartado 1 de su artículo 17, Visto el Reglamento (CE) no 3491/93 del Consejo, de 13 de diciembre de 1993, relativo a determinadas medidas de aplicación del Acuerdo europeo por el que se crea una Asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Hungría, por otra (4) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 3492/93 del Consejo, de 13 de diciembre de 1993, relativo a determinadas medidas de aplicación del Acuerdo europeo por el que se crea una Asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Polonia, por otra (5) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 3296/94 del Consejo, de 19 de diciembre de 1994, relativo a ciertas medidas de aplica- ción del Acuerdo europeo por el que se crea una Asocia- ción entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República Checa, por otra (6) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 3297/94 del Consejo, de 19 de diciembre de 1994, relativo a ciertas medidas de aplica- ción del Acuerdo europeo por el que se crea una Asocia- (1) DO L 328 de 30. 12. 1995, p. 31. (2) DO L 303 de 13. 11. 1998, p. 1. (3) DO L 312 de 20. 11. 1998, p. 1. (4) DO L 319 de 21. 12. 1993, p. 1. (5) DO L 319 de 21. 12. 1993, p. 4. (6) DO L 341 de 30. 12. 1994, p. 14. ción entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República Eslovaca, por otra (7) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 3382/94 del Consejo, de 19 de diciembre de 1994, relativo a determinadas medidas de aplicación del Acuerdo Europeo por el que se crea una Asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y Rumanía, por otra (8) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 3383/94 del Consejo, de 19 de diciembre de 1994, relativo a determinadas medidas de aplicación del Acuerdo Europeo por el que se crea una Asociación entre las Comunidades Europeas y sus Estados miembros, por una parte, y la República de Bulgaria, por otra (9) y, en particular, su artículo 1, Visto el Reglamento (CE) no 1926/96 del Consejo, de 7 de octubre de 1996, por el que se establecen determinadas concesiones en forma de contingentes arancelarios comu- nitarios para determinados productos agrícolas y se adaptan, con carácter autónomo y transitorio, determi- nadas concesiones agrícolas previstas en los Acuerdos sobre libre comercio y medidas de acompañamiento cele- brados con Estonia, Letonia y Lituania con el fin de tener en cuenta el Acuerdo de agricultura celebrado en el marco de las negociaciones comerciales multilaterales de la Ronda Uruguay (10) y, en particular, su artículo 5, Considerando que, en cumplimiento del Acuerdo de agri- cultura celebrado en el marco de las negociaciones la comerciales multilaterales de la Ronda Uruguay (11), Comunidad se ha comprometido a abrir un contingente arancelario no asignado a ningún país determinado; que los Acuerdos europeos celebrados entre la Comunidad y los países de Europa central proporcionan a éstos un acceso preferente adicional al mercado comunitario; Considerando, además, que, en virtud de lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1926/96, la Comisión ha abierto un contingente arancelario para la importación en 1997 de carne de ovino y de caprino de Estonia, Letonia y Lituania; (7) DO L 341 de 30. 12. 1994, p. 17. (8) DO L 368 de 31. 12. 1994, p. 1. (9) DO L 368 de 31. 12. 1994, p. 5. (10) DO L 254 de 8. 10. 1996, p. 1. (11) DO L 336 de 23. 12. 1994, p. 22. L 345/32 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 19. 12. 98 Considerando que los contingentes arancelarios han de ser abiertos para 1999 por la Comisión y gestionados de acuerdo con las normas establecidas en el Reglamento (CE) no 1439/95 de la Comisión (1), cuya última modifica- ción la constituye el Reglamento (CE) no 1764/98 (2); Considerando que procede fijar un equivalente de peso canal para garantizar el correcto funcionamiento de los contingentes arancelarios; que, además, determinados arancelarios prevén la posibilidad de contingentes importar bien en forma de animales vivos, bien de carne; que, por consiguiente, se precisa un coeficiente de conver- sión; Considerando que el Reglamento (CE) no 3066/95 esta- blece, con carácter autónomo y transitorio en particular, la reducción del derecho de aduana y el incremento de determinados contingentes de importación de los países asociados de Europa del Este; que contempla asimismo la importación de cabras reproductoras de raza pura del código NC 0104 20 10 al amparo de los contingentes arancelarios fijados para Hungría, Polonia, Eslovaquia, la República Checa y Bulgaria; que, en consecuencia, procede establecer excepciones, durante el año 1999, a algunas de las disposiciones de aplicación contenidas en el Reglamento (CE) no 1439/95; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión de la carne de ovino y caprino, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 El presente Reglamento abre una serie de contingentes arancelarios en el sector de la carne de ovino y caprino y establece ciertas excepciones a lo dispuesto en el Regla- mento (CE) no 1439/95 durante el período comprendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999. Artículo 2 los caprino de Los derechos de aduana aplicables a las importaciones en la Comunidad de ganado ovino y caprino y carne de ovino y códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80, 0104 20 90 y 0204 originario de los países indicados en los anexos, así como a las importaciones de cabras de raza pura del código NC 0104 20 10, de Hungría, Polonia, Eslovaquia, la República Checa y Bulgaria, se suspenderán o reducirán durante el período fijado, en los niveles y dentro de los límites de los contin- gentes arancelarios establecidos en el presente Regla- mento. Artículo 3 1. En el anexo I se establecen las cantidades de carne del código NC 0204, expresadas en equivalente de peso canal, para las que queda suspendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999 el derecho de aduana apli- (1) DO L 143 de 27. 6. 1995, p. 7. (2) DO L 223 de 11. 8. 1998, p. 4. cable a las importaciones originarias de determinados países proveedores. 2. En el anexo II se establecen las cantidades de animales vivos y de carne de los códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80, 0104 20 90 y 0204, y además, para Hungría, Polonia, Eslovaquia, la República Checa y Bulgaria, del código NC 0104 20 10, expresadas en equivalente de peso canal, para las que queda reducido a cero entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999 el derecho de aduana aplicable a las importaciones originarias de determinados países proveedores. 3. En el anexo III se establecen las cantidades de animales vivos de los códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80 y 0104 20 90, expresadas en peso vivo, para las que queda reducido un 10 % ad valorem entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999 el derecho de aduana aplicable a las importaciones originarias de determinados países provee- dores. 4. En la parte A del anexo IV se establecen las canti- dades de animales vivos de los códigos NC 0104 10 30, 0104 10 80 y 0104 20 90, expresadas en peso vivo, para las que queda reducido un 10 % ad valorem entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999 el derecho de aduana aplicable a las importaciones. En la parte B del anexo IV se establecen las canti- 5. dades de carne del código NC 0204, expresadas en equi- valente de peso canal, para las que queda suspendido entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999 el derecho de aduana aplicable a las importaciones. Artículo 4 1. Los contingentes arancelarios a que se refieren los apartados 1, 2 y 3 del artículo 3 se gestionarán con arreglo a lo establecido en la parte A del título II del Reglamento (CE) no 1439/95. 2. Los contingentes arancelarios a que se refieren los apartados 4 y 5 del artículo 3 se gestionarán con arreglo a lo establecido en la parte B del título II del Reglamento (CE) no 1439/95. Artículo 5 1. Por la expresión «equivalente de peso canal» mencio- nada en el artículo 3 se entenderá tanto el peso de la carne sin deshuesar presentada como tal, como el de la carne deshuesada convertido en peso de carne sin deshuesar mediante un coeficiente. A tal efecto, 55 kg de carne deshuesada de ovino o de caprino distinta de la de cabrito corresponderán a 100 kg de carne sin deshuesar de ovino o de caprino distinta de la de cabrito y 60 kg de carne de cordero o de cabrito deshuesada corresponderán a 100 kg de carne de cordero o de cabrito sin deshuesar. 2. Cuando los Acuerdos de asociación celebrados entre la Comunidad y determinados países proveedores incluyan la posibilidad de autorizar importaciones bien de animales vivos, bien de carne, se considerará que 100 kg de animales vivos equivalen a 47 kg de carne. 19. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 345/33 Artículo 6 Se establecen las siguientes excepciones a lo dispuesto en el Reglamento (CE) no 1439/95: 1) El título II parte A, se aplicará mutatis mutandis a la importación de productos del código NC 0104 20 10 de Hungría, Polonia, Eslovaquia, la República Checa y Bulgaria. 2) En el apartado 1 del artículo 14, después del código 0104 20 90 se añadirán las palabras siguientes: «y, cuando se trate de Hungría, Polonia, Eslovaquia, la código NC y Bulgaria, República Checa 0104 20 10». del 3) El texto del apartado 4 del artículo 14 se sustituirá por el siguiente: En la casilla no 24 de las licencias de importa- «4. ción expedidas para las cantidades mencionadas en el anexo II del Reglamento (CE) no 1440/95 y en poste- riores Reglamentos por los que se establezcan contin- gentes arancelarios anuales figurará al menos una de las indicaciones siguientes: — Derecho limitado a 0 [aplicación del anexo II del Reglamento (CE) no 1440/95 y de posteriores Reglamentos por los que se establecen contin- gentes arancelarios anuales] — Told nedsat til 0 (jf. bilag II til forordning (EF) nr. 1440/95 og efterfølgende forordninger om årlige toldkontingenter) — Beschränkung des Zollsatzes auf Null (Anwendung von Anhang II der Verordnung (EG) Nr. 1440/95 und der späteren jährlichen Verordnungen über die Zollkontingente) — Dasl(cid:149)r peqioqif(cid:149)lemor sto lgd(cid:146)m [evaqloc(cid:147) tou paqaqt(cid:147)lator II tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1440/95 jai tym letacem(cid:146)steqym jamomisl(cid:150)m swetij(cid:145) le tgm et(cid:147)sia daslokocij(cid:147) pos(cid:149)stysg] — Duty limited to zero (application of Annex II of Regulation (EC) No 1440/95 and subsequent annual tariff quota regulations) — Droit de douane nul [application de l’annexe II du règlement (CE) no 1440/95 et des règlements ulté- rieurs sur les contingents tarifaires] — Dazio limitato a zero [applicazione dell’allegato II del regolamento (CE) n. 1440/95 e dei successivi regolamenti relativi ai contingenti tariffari annuali] — Invoerrecht beperkt tot nul (toepassing van bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1440/95 en van de latere verordeningen tot vaststelling van de jaar- lijkse tariefcontingenten) — Direito limitado a zero [aplicação do anexo II do Regulamento (CE) nº 1440/95 e regulamentos subsequentes relativos aos contingentes pautais anuais] — Tulli rajoitettu 0 prosenttiin [asetuksen (EY) N:o 1440/95 liitteen II ja sen jälkeen annettujen vuotuisia tariffikiintiöitä koskevien asetusten sovel- taminen] — Tull begränsad till noll procent (tillämpning av bilaga II i förordning (EG) nr 1440/95 i senare förordningar om årliga tullkvoter)». Artículo 7 El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable entre el 1 de enero y el 31 de diciembre de 1999. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 1998. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión L 345/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 19. 12. 98 ANEXO I CANTIDADES PARA 1999 A QUE SE REFIERE EL APARTADO 1 DEL ARTÍCULO 3 Número de orden: 09. 4033 Carne de ovino y caprino con derecho nulo (toneladas en equivalente de peso canal) Argentina Australia Chile Nueva Zelanda Uruguay Islandia Bosnia y Herzegovina Croacia Eslovenia Antigua República Yugoslava de Macedonia (en toneladas) 23 000 18 650 3 000 226 700 5 800 1 350 850 450 50 1 750 ANEXO II CANTIDADES PARA 1999 A QUE SE REFIERE EL APARTADO 2 DEL ARTÍCULO 3 (toneladas de equivalente de peso canal) Derecho nulo Polonia Rumanía (1) Hungría Bulgaria República Checa Eslovaquia Animales vivos Carne (en toneladas) Animales vivos y/o carne — — 9 200 (2) 2 245 (2) 352,5 (3) — — — — — — — — — 13 967,5 (2) 5 469 (2) 2 075 (2) 4 150 (2) (1) Posibilidad de intercambiar cantidades limitadas entre animales vivos y carne. (2) Número de orden: 09. 4575. (3) Número de orden: 09. 4576. 19. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 345/35 ANEXO III CANTIDADES PARA 1999 A QUE SE REFIERE EL APARTADO 3 DEL ARTÍCULO 3 Número de orden: 09. 4035 Ganado ovino y caprino vivo (toneladas de peso vivo) — Derecho del 10 % Antigua República Yugoslava de Macedonia 215 toneladas. ANEXO IV A. CANTIDADES PARA 1999 A QUE SE REFIERE EL APARTADO 4 DEL ARTÍCULO 3 Número de orden: 09. 4036 Ganado ovino y caprino vivo (toneladas de peso vivo) — Derecho del 10 % Otros países 105 toneladas. B. CANTIDADES PARA 1999 A QUE SE REFIERE EL APARTADO 5 DEL ARTÍCULO 3 Número de orden: 09. 4037 Carne de ovino y caprino (toneladas en equivalente de peso canal) — Derecho nulo Otros países 637,5 toneladas. (Groenlandia: 100 toneladas, islas Feroe: 20 toneladas, Estonia, Letonia y Lituania: 117,5 toneladas y Turquía: 200 toneladas)


title: Règlement (CE) n° 2747/98 de la Commission du 18 décembre 1998 fixant la restitution maximale à l'exportation de riz blanchi à grains ronds, moyens et longs A dans le cadre de l'adjudication visée au règlement (CE) n° 2564/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common organisation of markets
export refund
rice
third country

formats: pdf print

text: L 345/14 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 19. 12. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2747/98 DE LA COMMISSION du 18 d(cid:130)cembre 1998 fixant la restitution maximale (cid:133) l’exportation de riz blanchi (cid:133) grains ronds, moyens et longs A dans le cadre de l’adjudication vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 2564/98 LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, (CE) no 3072/95 du Conseil, du 22 vu le r(cid:138)glement d(cid:130)cembre 1995, portant organisation commune du march(cid:130) du riz (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2072/98 (2), et notamment son article 13 para- graphe 3, consid(cid:130)rant que, par le r(cid:138)glement (CE) no 2564/98 de la Commission (3), une adjudication de la restitution (cid:133) l’ex- portation de riz a (cid:130)t(cid:130) ouverte; consid(cid:130)rant que, conform(cid:130)ment (cid:133) l’article 5 du r(cid:138)glement (CEE) no 584/75 de la Commission (4), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 299/95 (5), sur la base des offres d(cid:130)pos(cid:130)es, la Commission peut, selon la proc(cid:130)dure (CE) no 3072/95, pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 22 du r(cid:138)glement d(cid:130)cider de la fixation d’une restitution maximale (cid:133) l’ex- portation; que, pour cette fixation, il doit (cid:136)tre tenu compte notamment des crit(cid:138)res pr(cid:130)vus (cid:133) l’article 13 du r(cid:138)glement (CE) no 3072/95; que l’adjudication est attri- bu(cid:130)e (cid:133) tout soumissionnaire dont l’offre se situe au niveau de la restitution maximale (cid:133) l’exportation ou (cid:133) un niveau inf(cid:130)rieur; consid(cid:130)rant que l’application des crit(cid:138)res vis(cid:130)s ci-avant (cid:133) la situation actuelle du march(cid:130) du riz en cause conduit (cid:133) fixer la restitution maximale (cid:133) l’exportation au montant repris (cid:133) l’article 1er; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des c(cid:130)r(cid:130)ales, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier La restitution maximale (cid:133) l’exportation de riz blanchi (cid:133) grains ronds, moyens et longs A (cid:133) destination de certains pays tiers est fix(cid:130)e sur base des offres d(cid:130)pos(cid:130)es du 14 au 17 d(cid:130)cembre 1998 (cid:133) 109,00 (cid:130)cus par tonne dans le cadre de l’adjudication vis(cid:130)e au r(cid:138)glement (CE) no 2564/98. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 19 d(cid:130)cembre 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 18 d(cid:130)cembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 329 du 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 265 du 30. 9. 1998, p. 4. (3) JO L 320 du 28. 11. 1998, p. 43. (4) JO L 61 du 7. 3. 1975, p. 25. (5) JO L 35 du 15. 2. 1995, p. 8


title: Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 118/98 av den 18 december 1998 om ändring av bilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning och certifiering) till EES-avtalet

eurovoc_concepts:
Community certification
European Economic Area
agreement (EU)
building materials
quality standard
technical regulations

text: L 297/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 11. 1999 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr 118/98 av den 18 december 1998 om ändring av bilaga II (Tekniska föreskrifter, standarder, provning och certifiering) till EES-avtalet GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, justerat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98 i detta, och av följande skäl: Bilaga II till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 65/98 av den 4 juli 1998 (1). Kommissionens beslut 97/740/EG av den 14 oktober 1997 om förfarandet för bestyrkande av överens- stämmelse av byggprodukter enligt artikel 20. 2 i rådets direktiv 89/106/EEG beträffande murverk och liknande produkter (2) bör införlivas med avtalet. Kommissionens beslut 97/808/EG av den 20 november 1997 om förfarandet för bestyrkande av överens- stämmelse av byggprodukter enligt artikel 20. 2 i rådets direktiv 89/106/EEG beträffande golvbelägg- ningar (3) bör införlivas med avtalet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Följande strecksatser skall läggas till i punkt 1 (rådets direktiv 89/106/EEG) i kapitel XXI i bilaga II till avtalet: ”— 397 D 0740: Kommissionens beslut 97/740/EG av den 14 oktober 1997 (EGT L 299, 4. 11. 1997, s. 42). — 397 D 0808: Kommissionens beslut 97/808/EG av den 20 november 1997 (EGT L 331, 3. 12. 1997, s. 18). ” Artikel 2 Texterna till beslut 97/740/EG och 97/808/EG på isländska och norska, som bifogas respektive språkver- sion av detta beslut, är giltiga. Detta beslut träder i kraft den 19 december 1998 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103. 1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén. Artikel 3 Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 4 Utfärdat i Bryssel den 18 december 1998. På Gemensamma EES-kommitténs vägnar N. v. LIECHTENSTEIN Ordförande (1) EGT L 100, 15. 4. 1999, s. 54. (2) EGT L 299, 4. 11. 1997, s. 42. (3) EGT L 331, 3. 12. 1997, s. 18