title: 1999/6/EF: Kommissionens beslutning af 14. december 1998 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/35.280 - Sicasov) (meddelt under nummer K(1998) 3452) (Kun den franske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
agricultural cooperative
agro-industry
marketing
patent law
plant propagation
trade licence

text: 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/27 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. december 1998 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 (IV/35. 280 — Sicasov) (meddelt under nummer K(1998) 3452) (Kun den franske udgave er autentisk) (1999/6/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) ud fra følgende betragtninger: under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det I. SAGSFREMSTILLING under henvisning til R(cid:134)dets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel 85 og 86 (1), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sverige tiltrædelse, særlig artikel 2, 4 og 8, (1) under henvisning til anmodning om negativattest og anmeldelse indgivet den 26. oktober 1994 fra SICASOV (Soci(cid:130)t(cid:130) Coop(cid:130)rative d’Int(cid:130)r(cid:136)t Collectif Agricole Anonyme (cid:133) Capital Variable), Paris, Frankrig, vedrørende standardlicensaftaler om produktion og salg af frø, under henvisning til anmeldelsens indhold i hovedtræk, offentliggjort (2) i henhold til artikel 19, stk. 3, i forord- ning nr. 17, efter høring af Det R(cid:134)dgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspørgsm(cid:134)l, og (1) EFT 13 af 21. 2. 1962, s. 204/62. (2) EFT C 95 af 19. 4. 1995, s. 8. A. VIRKSOMHEDERNE a) SICASOV SICASOV (Soci(cid:130)t(cid:130) Coop(cid:130)rative d’Int(cid:130)r(cid:136)t Collectif Agricole Anonyme (cid:133) Capital Variable), herefter benævnt »SICASOV«, er en sammenslutning af plantesortsforædlere af plantesorter, der er beskyt- tede i Frankrig. Ingen af SICASOV’s andelshavere kan besidde mere end l0 % af selskabskapitalen eller repræsentere mere end 10 % af stemmerettig- hederne. SICASOV’s form(cid:134)l er følgende: — at varetage enekoncession eller ikke-eksklusiv koncession p(cid:134) andelshavernes plantesorter samt enhver anden form for immaterielle rettigheder vedrørende landbrug og fødevareindustri — p(cid:134) bedst mulige tekniske og økonomiske vilk(cid:134)r at tilvejebringe nyt eller forbedret plantemate- riale for landbrugsbedrifterne og fødevareindu- strien — at udstede underkoncessioner eller licenser, hvorved produktion, opformering og salg af forædlernes plantesorter kan ske under selska- bets kontrol L 4/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 — at overv(cid:134)ge sorternes opretholdelse (det vil sige fremstilling af teknisk materiale til de forme- ringstrin, der g(cid:134)r forud for det, der skal sælges til den endelige forbruger) og træffe alle foran- staltninger for at hindre enhver knaphedssitua- tion — at sikre fælles forskning i nyt genetisk materiale — at fremme planteforædling og formidle plante- materiale samt sikre materialets udbredelse. (2) SICASOV har især til opgave at administrere de plantesorter, som forædlerne (eller indehaverne af forædlerrettigheder) har overgivet i selskabets vare- tægt. Til dette form(cid:134)l kan forædlerne (eller indeha- verne af forædlingsrettigheder): a) enten bemyndige SICASOV til at udstede ikke- eksklusive reproduktions- og salgslicenser b) eller give SICASOV enekoncession til produk- tion og salg med ret til at udstede ikke-eksklu- sive underkoncessioner til reproduktion og salg. (6) De aftaler, der er indg(cid:134)et mellem forædlerne og SICASOV, er ikke omfattet af nærværende beslut- ning. Administration af forædlernes plantesorter omfatter især indg(cid:134)else af produktions- og salgsaftaler for frø med opformeringsvirksomheder, hvorefter SICASOV opkræver vederlag, som udbetales til forædlerne efter fradrag af administrationsomkost- ninger. Det er disse aftaler, der er anmeldt og omfattet af nærværende beslutning (se betragtning 37 til 42). (3) Administration af plantesorter blev indtil 1993 i Frankrig varetaget af s(cid:134)vel SICASOV som »Caisse de Gestion des Licences V(cid:130)g(cid:130)tales«, herefter benævnt »CGLV«. (7) Den 1. januar 1994 fusioneredes SICASOV og førstnævnte opkøbte sidstnævnte. CGLV ved, at Som følge heraf findes der i Frankrig nu kun et selskab, der administrerer forædlerrettigheder; dette selskab er en sammenslutning af de andelshavere, som tidligere var medlemmer af enten SICASOV eller CGLV. (4) (5) under SICASOV administrerer p(cid:134) vegne af talrige franske og udenlandske forædlere ca. 2 600 sorter, der arter. Næsten samtlige henhører kontraktfremstillede plantesorter administreres af SICASOV. Forvaltningsorganet indg(cid:134)r hvert (cid:134)r hen ved 9 500 licensaftaler med ca. 6 000 franske virk- somheder og 2 500 udenlandske virksomheder. 50 b) Forædlerne Forædlerne er private eller offentlige enheder, som driver forskning med henblik p(cid:134) at finde nye plan- tesorter, der overholder de nødvendige kriterier for at opn(cid:134) retlig beskyttelse som plantesort. samt Forædlervirksomhederne omfatter først og frem- mest familiebedrifter, der under heterogene størrel- sesforhold viderefører en meget gammel foræd- lingstradition, landbrugsandelsselskaber. Dernæst skal det understreges, at flere virksom- heder, som ellers hidtil ikke har beskæftiget sig med sektoren, i de seneste (cid:134)r har p(cid:134)begyndt foræd- lingsvirksomhed den kemiske industri). Det skal ogs(cid:134) nævnes, at offent- lige institutter driver forskning inden for det land- brugsvidenskabelige omr(cid:134)de (f. eks. l’Institut nati- onal de recherche agronomique (INRA), landbo- højskoler og universitetsfakulteter) s(cid:134)vel i Frankrig som i udlandet. virksomheder (især fra forædler Hver flere forskellige sorter, hvoraf en eller flere kan være reelt konkurrencedygtige. r(cid:134)der over rettigheder til En ny sort kan opformeres af forædleren selv, men denne kan dog ofte ikke efterkomme efter- spørgslen. Forædleren overdrager derfor opforme- ringen til en opformeringsvirksomhed (jf. betragt- ning 7) for at f(cid:134) tilstrækkelige mængder udsæd, der sælges til landmændenes (cid:134)rlige uds(cid:134)ning. Forædle- rens rettigheder og forpligtelser gennemg(cid:134)s i det følgende under betragtning 11 til 36. c) Opformeringsvirksomhederne Frøproduktion foreg(cid:134)r hos opformeringsvirksom- heder (ogs(cid:134) kaldet produktionsvirksomheder eller frøproducenter — i det følgende benævnt »opfor- meringsvirksomheder«). Virksomhederne skal være i besiddelse af et erhvervskort, og for at kunne producere certificeret frø skal de først kontrolleres af de særlige myndigheder, der er blevet oprettet til netop dette form(cid:134)l (jf. betragtning 32). For at kunne opformere en ny sort skal opformeringsvirksomhe- derne henvende sig til forvaltningsorganet for at indhente licens til den p(cid:134)gældende sort. I Frankrig findes der for øjeblikket ca. 6 000 opfor- meringsvirksomheder. (8) Meget ofte r(cid:134)der opformeringsvirksomhederne over et net af opformeringsbedrifter, som f(cid:134)r udleveret frø til opformering. Frøet tilbagekøbes af opforme- ringsvirksomheden, der tager sig af godkendelse og afsætning. Forholdet mellem opformeringsvirk- somhederne og opformeringsbedrifterne reguleres af en standarddyrkningsaftale, som er udarbejdet af den officielle tilsynstjeneste, Le Service Officiel de Contr(cid:147)le, herefter benævnt »SOC«, og godkendt af det franske landbrugsministerium. 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/29 (9) Opformeringsbedrifterne m(cid:134) ikke forveksles med aftagerbedrifterne, der anvender frøet til uds(cid:134)ning (og ikke til at producere andet frø), og som derfor p(cid:134) en m(cid:134)de er den endelige forbruger. B. DE RELEVANTE PRODUKTER (10) De i denne sag omhandlede produkter er s(cid:134)sæd og læggemateriale, der tilhører følgende arter eller foderplanter, proteinafgrøder, artsgrupper: korn, majs, sorgho, grøntsager og urter, olieplanter, spindplanter og kartofler. I det følgende betegnes b(cid:134)de s(cid:134)sæd og læggemateriale som »frø«. C. BESKYTTELSE I KRAFT AF PLANTEFORÆD- LINGSRETTIGHEDERNE a) Fællesskabsbestemmelserne b) Den franske lovgivning (14) Den retlige beskyttelse af nye plantesorter er i Frankrig inspireret af den internationale konven- tion om beskyttelse af for planter, der blev undertegnet i Paris den 2. december 1961, herefter benævnt »UPOV-konven- tionen« (Union internationale pour la protection des obtentions v(cid:130)g(cid:130)tales). forædlerrettigheder I henhold til lov nr. 70/489 af 11. juni 1970 kan der for enhver ny, ensartet og stabil plantesort udstedes et s(cid:134)kaldt »planteforædlingscertifikat«, som giver indehaveren eneret p(cid:134) at producere ethvert element, der indg(cid:134)r i opformeringen eller repro- duktionen af den p(cid:134)gældende sort, indføre det i Frankrig og sælge eller udbyde det til salg. (15) Ifølge loven fra 1970 er varigheden af denne eneret 20 (cid:134)r regnet fra udstedelsen af certifikatet, dog 25 (cid:134)r, hvis arten kræver en længere tidsramme for at formere sit reproduktive materiale. I dekret nr. 71- 75 af 9. september 1971 opregnes de arter, for hvilke eneretten strækker sig over 20, henholdsvis 25 (cid:134)r. retlig beskyttelse (11) Der findes i de fleste af medlemsstaterne ordninger for vedrørende plantesorter. Ordningerne er imidlertid ikke harmoniseret p(cid:134) fællesskabsplan og er fortsat underlagt de enkelte medlemsstaters nationale bestemmelser. (16) Med hensyn til ejerforhold og overførsel af foræd- lerrettigheder henviser loven fra 1970 til de almin- delige patentregler. Forædlerrettighederne kan derfor overføres lige s(cid:134) frit som en patentrettighed, herunder s(cid:134)vel ejendomsretten som brugsretten. P(cid:134) denne baggrund vedtog R(cid:134)det den 27. juli 1994 forordning (EF) nr. 2100/94 (3), vedrørende EF- sortsbeskyttelse, ændret ved forordning (EF) nr. 2506/95 (4), hvorved der ved siden af de nationale ordninger indføres en EF-ordning, hvorefter der kan meddeles en sortsbeskyttelse for planter, der er gældende i hele EF’s omr(cid:134)de. EF-ordningen berører ikke medlemsstaternes ret til at meddele national af forbuddet mod kumulering af beskyttelse). Der har siden den 1. april 1995 kunnet ansøges om EF- sortsbeskyttelse. sortsbeskyttelse forbehold (med D. BESTEMMELSER FOR PRODUKTION OG AFSÆTNING AF FRØ (17) Produktion, kontrol samt godkendelse af frø er i Frankrig reguleret gennem en detaljeret lovgivning, som ogs(cid:134) efterlever kravene i fællesskabsbestem- melserne p(cid:134) omr(cid:134)det. (12) ensartede, EF-sortsbeskyttelsen kan meddeles for sorter, der er selvstændige, stabile og nye. Den bevirker, at indehaveren har eneret til at foretage følgende handlinger: a) produktion eller reproduk- tion (opformering), b) behandling med henblik p(cid:134) opformering, c) udbud til salg, d) salg eller anden form for afsætning, e) udførsel fra Fællesskabet, f) indførsel til Fællesskabet, g) oplagring med henblik p(cid:134) de form(cid:134)l, der er nævnt under a) til f). (13) EF-sortsbeskyttelsen gælder for 25 (cid:134)r (30 (cid:134)r for druesorters og træarters vedkommende). (3) EFT L 227 af 1. 9. 1994, s. 1. (4) EFT L 258 af 28. 10. 1995, s. 3. a) Fællesskabsbestemmelserne (18) P(cid:134) fællesskabsplan er der blevet vedtaget adskillige direktiver med henblik p(cid:134) at indføre en meget omfattende kontrol med vilk(cid:134)rene for produktion og afsætning af frø inden for Fællesskabet, s(cid:134)ledes at den frie bevægelighed for produkterne sikres. Direktivernes sigte er at fremme dyrkningsproduk- tiviteten for de forskellige plantesorter ved at p(cid:134)lægge medlemsstater at anvende s(cid:134) ensartede og strenge regler som muligt med hensyn til, hvilke sorter der tillades afsat. Med direktiverne indføres et ensartet godkendelsessystem i Fællesskabet for — sikre sorternes gennem officiel kontrol — at L 4/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 ægthed og renhed. Et s(cid:134)dant system gælder b(cid:134)de ved afsætningen p(cid:134) de nationale markeder og i samhandelen mellem medlemsstaterne. Frø kan kun afsættes, hvis de i overensstemmelse med godkendelsesreglerne er blevet officielt undersøgt og godkendt af en offentlig myndighed i en af medlemsstaterne. at der fra et retligt synspunkt ikke er noget til hinder for, at en forædler anvender basisfrø til uds(cid:134)ning eller sælger basisfrø til landmænd med henblik p(cid:134) uds(cid:134)ning (eller tillader sine licenshavere at gøre s(cid:134)ledes). Noget s(cid:134)dant vil dog kun fore- komme meget sjældent, da det ikke vil kunne betale sig at anvende det ret værdifulde basisfrø til uds(cid:134)ning. (19) Der er indtil videre vedtaget direktiver om afsæt- ningen af de fleste arter (korn, roer, foderplanter, kartofler, olie- og spindplanter osv. ). (23) »Certificeret frø« er frø, ved R(cid:134)dets direktiv 70/ Endvidere blev der 457/EØF (5), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse, indført en fælles sortsliste over landbrugsplantearter. (20) I direktiverne opstilles der for hver enkelt planteart en række betingelser, hvis opfyldelse er en forud- sætning for frøenes afsætning. Direktiverne fast- sætter især minimumskriterier for sortsægthed og -renhed samt dyrkningsbetingelser. Der er endvi- dere indført EF-regler for pakning, prøveudtagning, lukning og mærkning. — som stammer direkte fra basisfrø — som er bestemt til anden avl end avl af frø (dvs. bestemt til direkte eller indirekte salg til land- mændene/brugerne til uds(cid:134)ning) — som opfylder de i direktivet fastsatte betingelser for dyrkning, sortsægthed og -renhed — for hvilke det ved en officiel afprøvning er konstateret, at ovennævnte betingelser er over- holdt. i) Basisfrø og certificeret frø (21) Med udgangspunkt i den allerede eksisterende internationale terminologi skelnes der i EF-direkti- verne om handel med frø mellem »basisfrø« og »certificeret frø«. (22) »Basisfrø« er frø, — som er ansvar efter retningslinjerne for systematisk vedligeholdelse forædlernes avlet p(cid:134) — som er bestemt til avl af certificeret frø — som opfylder de i direktivet fastsatte betingelser for dyrkning, sortsægthed og -renhed — for hvilke det ved en officiel afprøvning er konstateret, at ovennævnte betingelser er blevet overholdt. Basisfrø er s(cid:134)ledes ikke frø bestemt til videresalg til landmændene gennem (hverken direkte andelsselskaber eller forhandlere), men frø, der udelukkende er bestemt til produktion af andet frø af en senere generation. Basisfrø kan derfor p(cid:134) sin vis sammenlignes med et industrielt halvfabrikata. Det skal imidlertid understreges i den forbindelse, eller (5) EFT L 225 af 12. 10. 1970, s. 1. Certificeret frø kan s(cid:134)ledes ikke lovligt anvendes til avl af frø af en senere generation. Frø, der er frem- avlet af certificeret frø, kan ikke selv certificeres og frø kan derfor heller ikke afsættes. Certificeret derfor kun anvendes til uds(cid:134)ning eller til salg (direkte eller gennem andelsselskaber eller forhand- lere) til landmænd, som anvender dem til uds(cid:134)ning. Certificeret frø betegnes derfor ofte »handelsfrø« frø kan eller s(cid:134)ledes til en vis grad sammenlignes med en patentbeskyttet industriel færdigvare. »frit omsætteligt frø«. Certificeret (24) imidlertid mere kompliceret Situationen er for visse plantearter (f. eks. havre, byg, ris, hvede og spelt). For disse arter opereres der nemlig i EF- frø af anden direktiverne ogs(cid:134) med certificeret generation foruden certificeret frø af første genera- tion. Der kan s(cid:134)ledes være to generationer af certi- ficeret følgende definitioner: frø. EF-direktiverne indeholder a) »certificeret frø af første generation« er frø, — som stammer direkte fra basisfrø — som er bestemt enten til avl af frø af katego- frø af anden generation« rien »certificeret eller til anden avl end frøavl (dvs. er bestemt til direkte eller indirekte salg til landmæn- dene/brugerne til uds(cid:134)ning) 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/31 — som opfylder de i direktivet fastsatte betin- gelser for dyrkning, sortsægthed og -renhed — for hvilken det ved en officiel afprøvning er konstateret, at ovennævnte betingelser er overholdt. stater, som kun opererer med en enkelt generation. Der er derfor medlemsstater, som med hensyn til den samme planteart kun tillader frø af første gene- ration, medens andre medlemsstater tillader frø af s(cid:134)vel første som anden generation (eller en efterføl- gende generation). b) »certificeret frø af anden generation« er frø, — som stammer direkte fra basisfrø af første generation — som er bestemt til en anden avl end frøavl (dvs. er bestemt til direkte eller indirekte salg til landmændene/brugerne til uds(cid:134)ning) — som opfylder de i direktivet fastsatte betin- gelser — for hvilken det ved en officiel afprøvning er konstateret, at ovennævnte betingelser er overholdt. (27) Det kan s(cid:134)ledes forekomme, at certificeret frø med oprindelse i en medlemsstat, som kun tillader en enkelt generation, eksporteres til andre medlems- stater, som derimod tillader to (eller flere) generati- oner, og at det i en af disse medlemsstater bliver opformeret. S(cid:134)danne frø bliver i handelen ofte betegnet som »teknisk frø«. Denne betegnelse anvendes dog ikke i EF-teksterne, men anvendes i praksis for at betegne en særlig gruppe frø, som kan identificeres p(cid:134) følgende m(cid:134)de: certificeret frø, som udelukkende er bestemt til »handel« (kan ikke anvendes til fremstilling af andet frø) i oprindelses- landet og som i bestemmelseslandet kan tjene som »basisfrø« (til produktion af nyt certificeret frø). En række direktiver omfatter endog certificeret frø af tredje generation. ii) Den fælles sortsliste (25) Det følger af disse definitioner, at certificeret frø af første generation kan anvendes til to form(cid:134)l: de kan a) anvendes til avl af andet certificeret frø, eller b) anvendes til uds(cid:134)ning. I det første tilfælde har certi- ficeret som frø samme funktion som basisfrø, beskrevet under betragtning 22 (og kan dermed I det andet sammenlignes med halvfabrikata). tilfælde fungerer certificeret frø derimod som handelsfrø, der er beregnet til salg til uds(cid:134)ning (og er derfor at sammenligne med en industriel færdig- vare). Det er først og fremmest forædleren (eller dennes licenshaver), der har beføjelse til at træffe afgørelse om anvendelsen af certificeret frø af første generation. Tredjemand, som p(cid:134) lovlig vis m(cid:134)tte have erhvervet s(cid:134)dant certificeret frø (og som af de nationale organer er godkendt til at udøve opfor- meringserhvervet), vil dog ogs(cid:134) kunne producere frø af anden generation og lade disse godkende af de offentlige organer. (26) P(cid:134) baggrund af den i betragtning 21-25 omhand- lede skelnen bør det bemærkes, at EF-direktiverne kun vedrører den fri bevægelighed inden for Fællesskabet for frø (basisfrø eller certificeret frø), som opfylder de deri fastsatte betingelser. Der stilles dog ikke krav om, at medlemsstaterne i deres lovgivning skal operere med to særskilte generati- oner af certificeret frø (af første og anden genera- tion). Selv i de tilfælde, hvor der er mulighed for flere generationer, er der s(cid:134)ledes visse medlems- sortsliste (28) Direktiv 70/457/EØF vedrører udarbejdelse af en landbrugsplantearter p(cid:134) fælles over grundlag af medlemsstaternes nationale lister. Alle medlemsstaterne udarbejder en eller flere nationale lister over de sorter, som p(cid:134) deres omr(cid:134)de er offi- cielt godkendt til certificering og afsætning. (29) Frøsorter, der er optaget p(cid:134) en national liste kan ikke længere underkastes nogen form for restrikti- oner med hensyn til afsætning i de øvrige medlemsstater: — fra og med den 31. december i det andet (cid:134)r efter optagelsen af de p(cid:134)gældende sorter p(cid:134) den nationale liste, eller — fra og med det tidspunkt, hvor samtlige medlemsstater over for den st(cid:134)ende komit(cid:130) for frø og plantemateriale har tilkendegivet ikke at ville underkaste afsætningen af frøsorter optaget p(cid:134) den p(cid:134)gældende nationale liste nogen restriktioner. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende (under betegnelsen »Fælles sortsliste for landbrugsplantearter«) alle sorter, hvis frø og planter ikke er underkastet nogen restrikti- oner med hensyn til afsætning. L 4/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 (30) P(cid:134) grundlag af disse bestemmelser kan frø af sorter, som er opført p(cid:134) den fælles liste, frit omsættes i samtlige Fællesskabets medlemsstater, ogs(cid:134) selv om den p(cid:134)gældende sort ikke er anerkendt i bestem- melseslandet. For at kunne producere certificeret frø uden for den medlemsstat, hvor den første certificering har fundet sted, er det derimod nødvendigt, at sorten optages p(cid:134) den nationale liste i den medlemsstat, hvor produktionen tænkes gennemført. Med andre ord sikrer EF-direktivet muligheden for at afsætte frø i hele EF, men ikke retten til at fremstille frø i alle medlemsstater. b) Den franske lovgivning (31) For at opretholde produkternes kvalitet indeholder den generelle tekniske lovgivning om produktion og afsætning af frø i Frankrig, som i vid udstræk- ning er afledt af de ovenfor omhandlede EF-direk- tiver, bestemmelser om meget grundige kontrolfor- anstaltninger, som indebærer en ret omfattende offentlig administration. Den centrale rolle i denne henseende spilles af SOC, som henhører under det franske landbrugsministerium og forvaltes af Grou- pement national interprofessionnel des semences (GNIS). (32) Godkendelsen af frø er det sidste led i den kontrol- proces, som gør det muligt for SOC at sikre sig, at det indleverede frø opfylder minimumskravene til sorts- eller artsrenhed. Certificeringen af frø kan kun finde sted i bygnin- gerne hos de produktionsvirksomheder, som p(cid:134) forh(cid:134)nd er godkendt til kontrol. Certificeringen bekræftes ved, at det certificerede frøs emballage forsynes med certifikater eller officielle vignetter og eventuelt segl, der leveres af SOC. træffer p(cid:134) forslag fra SOC Landbrugsministeriet afgørelse om godkendelse til kontrol af en eller flere arter med angivelse af en eller flere af de sorter for hver art. (35) (33) Den generelle tekniske lovgivning i Frankrig omfatter følgende frøkategorier: a) Udgangsmateriale Det oprindelige frømateriale (stammer, kloner eller opformeringsgrundlag), som gør det muligt hvert (cid:134)r at genoptage eller videreføre foræd- lingen til sortens bevarelse. b) Præ-basisfrø (generationer forud for basisfrøet) Frø af en generation mellem udgangsmaterialet og basisfrøet. c) Basisfrø Frø, som er produceret i overensstemmelse med forædlingsreglerne for artens bevarelse, og som normalt er bestemt til produktion af certificeret frø. d) Certificeret frø Frø, der stammer direkte fra opformering af basisfrø, eller i givet fald efter anmodning fra forædleren og efter SOC’s godkendelse, fra præ- basisfrø. Kategorien kan underopdeles i certifi- ceret frø af første generation (R1) og certificeret frø af anden generation (R2). For s(cid:134) vidt ang(cid:134)r nærværende beslutning omtales frø nævnt under litra a), b) og c) under fællesbeteg- nelsen »basisfrø« og frø nævnt under under beteg- nelsen »certificeret frø«. (34) Ansvaret for produktion af udgangsmateriale, præ- basisfrø og basisfrø ligger hos forædleren, som selv er herre over produktionen af sine sorter. Kravene med hensyn til produktion af udgangsma- teriale, præ-basisfrø, basisfrø og certificeret frø er beskrevet i de særlige tekniske forskrifter. I Frankrig omfatter de fleste særlige tekniske forskrifter kun en generation af certificeret frø. Frankrig adskiller sig her fra andre medlemsstater, hvor der er mulighed for at tillade to eller flere end to generationer certificeret frø (jf. betragtning 26). I s(cid:134)danne tilfælde kan franske certificerede frø udføres hertil og være genstand for en opformering, der ikke ville have været tilladt i Frankrig (»teknisk frø«). 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/33 (36) Den franske lovgivning giver derfor mulighed for »deklassering« af certificeret frø. Frøene af første generation forsynes med nye etiketter, idet certi- fikat eller vignet udskiftes. P(cid:134) denne m(cid:134)de vil de p(cid:134)gældende frø ikke mere lovligt kunne anvendes til produktion af andet frø i bestemmelseslandet. E. DE ANMELDTE AFTALER (37) De anmeldte aftaler er standardaftaler, hvormed SICASOV tilrettelægger produktion og salg af frø, der er beskyttet af de planteforædlingsrettigheder, som forædlerne har overdraget SICASOV admini- strationen af. S(cid:134)danne aftaler kan antage to former: (jf. a) n(cid:134)r SICASOV optræder som befuldmægtiget for forædleren indg(cid:134)r betragtning SICASOV og opformeringsvirksomheden en aftale, der betegnes »Licensaftale for produktion og salg af vegetativt reproduktions- eller opfor- meringsmateriale af en plantesort« a), 2, De anmeldte aftaler vedrører artsgrupper, underopdeles som følger: som — korn — foder- og proteinafgrøder grøntsager, olieplanter, spind- — majs/sorgho, planter — kartofler. (39) Ifølge de anmeldte aftaler sker produktion og afsætning af frø p(cid:134) følgende betingelser: a) produktions- og reproduktionslicensen gives for produktion og salg af frø p(cid:134) fransk omr(cid:134)de eller p(cid:134) det omr(cid:134)de, der er genstand for beskyttelsen (artikel 2, litra A) (6) b) licenshaveren m(cid:134) hverken eksportere eller importere basisfrø uden SICASOV’s udtrykke- lige tilladelse (artikel 2, litra C, stk. 1) c) en licenshaver, der sælger basisfrø, skal indhente en forsikring fra køberen om, at frøet ikke vil blive eksporteret, hverken direkte eller indirekte (artikel 2, litra C, stk. 2) d) licenshaveren m(cid:134) ikke direkte (eller gennem en virksomhed, der tilhører samme koncern, eller som er underkastet eksportforbud) eksportere certificeret frø, hvis sorten ikke har været opført p(cid:134) den fælles liste i mindst fire (cid:134)r (artikel 2, litra D) samme e) b) n(cid:134)r SICASOV derimod optræder som forædle- rens koncessionshaver (jf. betragtning 2, b), indg(cid:134)r SICASOV og opformeringsvirksomheden en aftale, der betegnes »Underkoncessionsaftale for produktion og salg af vegetativt reproduk- tions- eller opformeringsmateriale af en plante- sort«. (38) P(cid:134) grundlag af de anmeldte aftaler udsteder SICASOV en ikke-eksklusiv licens til opforme- ringsvirksomheden, herefter benævnt »licensha- veren«, med henblik p(cid:134) reproduktion og salg af en given plantesort (artikel 1, stk. 1). Denne licens er personlig, og de medfølgende rettigheder kan ikke overdrages, hverken helt eller delvist (artikel 1, stk. 2). Licenshaveren kan ikke uden forudg(cid:134)ende tilla- delse fra SICASOV, hverken helt eller delvis, over- lade produktionen af den sort, der er genstand for aftalen, til tredjemand (artikel 1, stk. 3). licenshaveren m(cid:134) ikke eksportere certificeret frø af første generation til medlemsstater, der tillader to eller flere generationer, eller ekspor- tere certificeret frø af anden generation til medlemsstater, der tillader tre eller flere genera- tioner. Licenshaveren forpligter sig til at vælte denne forpligtelse over p(cid:134) alle sine købere (artikel 2, litra E, stk. 1). Forædleren forpligter sig imidlertid til at give tilladelse til, at de natio- nale deklasserer frøene, forudsat at eksportøren giver forædleren meddelelse om sin hensigt, samt at godkendel- (eller sesmyndighederne giver dennes om mængderne af deklasseret frø og bestemmelses- landet (artikel 2, litra E, stk. 2). Nævnte gene- relle tilladelse gives kun for de sorter, der har været opført p(cid:134) den fælles liste i over fire (cid:134)r (artikel 2, litra E, stk. 3) befuldmægtigede) meddelelse godkendelsesmyndigheder forædleren franske omr(cid:134)de. Hvis fransk sortscertifikat, gælder (6) Hvis sorten er beskyttet ved et produktionsretten hele det sorten derimod er beskyttet af et EF-certifikat, indrømmes produkti- onsretten for hele Fællesskabets omr(cid:134)de. Licenshaveren har s(cid:134)ledes ret frit at producere og sælge frøene i samtlige medlemsstater. Bestemmelserne i aftalens artikel 2 om import- og eksportbegrænsninger finder nemlig ikke anvendelse, n(cid:134)r den p(cid:134)gældende sort er beskyttet i kraft af EF-reglerne om sortsbeskyttelse (dette gælder dog ikke for Nederlandenes vedkommende). til L 4/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 f) g) licenshaveren m(cid:134) ikke eksportere certificeret frø til medlemsstater, retlig som ikke vedgiver beskyttelse af plantenyheder. Licenshaveren forpligter sig til at vælte denne forpligtelse over p(cid:134) alle sine købere (artikel 2, litra E, stk. 1) licenshaveren m(cid:134) ikke eksportere certificeret frø til stater, som ikke er medlemmer af Fælles- skabet ikke har undertegnet UPOV- konventionen. Licenshaveren forpligter sig til at vælte denne forpligtelse over p(cid:134) alle sine købere (artikel 2, litra E, stk. 1). eller Forvaltningsorganet kan p(cid:134)lægge licenshaveren enhver form for kontrol, som forvaltningsorganet m(cid:134)tte anse for nødvendig for at sikre sig lovlig- heden af de transaktioner, der finder sted under licenshaverens ansvar, og kan ligeledes p(cid:134)lægge licenshaveren at fremsende en (cid:134)rlig oversigt over henholdsvis salg eller godkendelser. Licenshaveren skal som modydelse for de rettig- heder, han overdrages, forpligte sig til at betale forvaltningsorganet et registreringsgebyr samt et gebyr, der hvert efter(cid:134)r eller for(cid:134)r beregnes p(cid:134) grundlag af de solgte eller godkendte mængder. licenshavere, Opformeringsvirksomheder, der er skal betale gebyrer, n(cid:134)r de leverer frø, som er omfattet af licensen, og som de har produceret eller pakket, til opformeringsbedrifterne. Er den p(cid:134)gældende planteart en(cid:134)rig, udstedes licensen udelukkende for førstkommende høst fra første s(cid:134)ning efter undertegnelsen. Er den p(cid:134)gæl- dende planteart fler(cid:134)rig, udstedes licensen for det i aftalen specificerede høstantal fra første uds(cid:134)ning efter undertegnelsen. II. RETLIG VURDERING A. TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 1 Ved traktatens artikel 85, stk. 1, er det fastsat, at alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden sammenslutninger af virksomheder og alle for former for samordnet praksis, der kan p(cid:134)virke handelen mellem medlemsstater, og som har til form(cid:134)l eller til følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencen inden for fællesmarkedet, er uforenelige med fællesmarkedet og er forbudt. SICASOV er en virksomhed efter traktatens artikel 85, da SICASOV udøver en økonomisk aktivitet, som best(cid:134)r i forvaltning af og kontrol med foræd- lerrettigheder til plantesorter i Frankrig. Licensha- verne er ligeledes virksomheder, da de udøver en (40) (41) (42) (43) (44) økonomisk aktivitet, der best(cid:134)r i produktion og afsætning af frø. (45) Med hensyn til det relevante produktmarked vedrører de anmeldte aftaler et meget stort antal forskellige referencemarkeder. Hver sort udgør et marked for sig, og det er endog meget ofte inden skelne mellem for en bestemt sort muligt at som grupper af underarter, adskilte markeder. som m(cid:134) betragtes første skal det (46) Med hensyn til det relevante geografiske marked svarer de ovennævnte markeder til medlemssta- ternes omr(cid:134)der. For det tages i betragtning, at produktion og afsætning af frø er reguleret ved nationale bestemmelser (jf. betragt- ning 31 til 36 for Frankrigs vedkommende), selv om s(cid:134)danne bestemmelser skal være i overensstem- melse med gældende EF-direktiver p(cid:134) omr(cid:134)det. For det andet skal det understreges, at distributions- strukturerne for frø hovedsageligt er organiseret p(cid:134) national basis. At referencemarkederne er natio- nale, er imidlertid ikke til hinder for, at betydelige import- og eksportaktiviteter finder sted. (47) De anmeldte aftaler udgør aftaler mellem virksom- heder efter EF-traktatens artikel 85. Det m(cid:134) derfor efterprøves, hvorvidt aftalernes bestemmelser kan begrænse konkurrencen og p(cid:134)virke handelen mellem medlemsstaterne. a) Almindelige betragtninger (48) Før der foretages en vurdering af de anmeldte afta- lers forenelighed med traktatens artikel 85, stk. 1, synes det imidlertid hensigtsmæssigt at undersøge omfanget af forædlingsrettighederne for at fastsl(cid:134), hvilke af de anmeldte aftalers bestemmelser, der er direkte affødt af nævnte rettigheder. (49) Der bør i denne henseende tages s(cid:134)vel hensyn til forordning (EF) nr. 2100/94 som til UPOV-konven- tionen, som de fleste medlemsstater har ratificeret. Disse regler giver forædleren ret til at gøre alle handlinger i forbindelse med produktion, repro- salg, eksport, duktion, pakning, markedsføring, import og opbevaring af den p(cid:134)gældende frøsort betinget af hans tilladelse. Enhver handling i forbindelse med produktion af s(cid:134)vel basisfrø som certificeret frø er derfor omfattet af forædlerens eneret og er som følge heraf affødt af selve planteforædlingsrettighedens eksistens. 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/35 omr(cid:134)det (50) Ud fra disse betragtninger synes forædleren at have en ret til at kontrollere anvendelsen af alle de frø, hvorfra det fortsat er retligt muligt at foretage en produktionshandling i henhold til eksisterende (jf. bestemmelser p(cid:134) offentligretlige betragtning 21 til 27 og 31 til 36). Artikel 85, stk. 1, kan derfor ikke finde anvendelse p(cid:134) aftaler, der kun har til form(cid:134)l at sikre overholdelse af forædlerens i rettigheder vedrørende frø, som med hjemmel lovligt offentligretlige bestemmelser p(cid:134) omr(cid:134)det kan anvendes til at producere andet frø. Eksem- pelvis vil en aftale, der forbyder licenshaveren at sælge eller eksportere frø, som ikke tilhører den sidste lovligt reproducerbare generation, og som er til r(cid:134)dighed for licenshaveren alene med stillet henblik p(cid:134) formering, ikke være omfattet af trakta- tens artikel 85, stk. 1 (7). Det ovennævnte frø kan imidlertid være underlagt megen kontrol fra de offentlige myndigheders side (jf. betragtning 31 til 36). P(cid:134) dette punkt er forædle- rens retlige stilling dog ikke forskellig fra en patentindehavers eller en varemærkeindehavers, med hensyn til et produkt, der ogs(cid:134) er underlagt offentlige myndigheders kontrol (f. eks. lægemiddel- produkter). Der er derfor ikke grund til at anse frø, der er beskyttet af en forædlingsrettighed, for i den grad at fremvise særlige karakteristika, at det retfær- diggør en konkurrenceretlig behandling, der er forskellig fra behandlingen af produkter, der er beskyttet af andre industrielle ejendomsrettigheder. Dette berører tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for frø i forbindelse med konkurrencereglernes anvendelse (8). ikke nødvendigheden af at »teknisk frø« Samme betragtninger gælder (jf. betragnting 27). Det m(cid:134) derfor fastsl(cid:134)s, at s(cid:134) længe omr(cid:134)det ikke er harmoniseret p(cid:134) fællesskabsplan, indsætter forædleren de kontraktlige klausuler, der er nødvendige for at beskytte sine rettigheder. Forædleren kan i denne henseende fastsætte de klausuler, der gør det muligt for ham at lade enhver form for produktion af frø, uanset det p(cid:134)gældende frøs generation (første generation, anden generation osv. ), være undergivet hans tilladelse og kontrol. S(cid:134)danne bestemmelser kan imidlertid kun tillades, hvis de er af afgørende betydning for at sikre forædlingsrettighedens beskyttelse og forenelige med EF’s konkurrenceregler. En undersøgelse af nærværende sag vil kunne fastsl(cid:134), hvorvidt disse kriterier er opfyldt. (51) Forædlerens kontrolret ophører derimod, n(cid:134)r forædleren har produceret (eller givet tilladelse til at producere) frø, som i henhold til gældende offentligretlige bestemmelser p(cid:134) omr(cid:134)det ikke mere er lovligt reproducerbare, og n(cid:134)r han har bragt dem i fri omsætning (eller givet tilladelse til at bringe dem i ikke mere kunne anvendes til at producere andet frø og vil (direkte eller gennem en kun kunne sælges mellemmand) landmænd med henblik p(cid:134) produktion af forbrugsgoder. I s(cid:134) tilfælde bør frøet anses for at være en vare, der kan sammenlignes med en industriel færdigvare. fri omsætning). Dette frø vil til Alle aftaler med sigte p(cid:134) at begrænse produktion eller afsætning af det p(cid:134)gældende frø vil kunne undersøges p(cid:134) grundlag af traktatens artikel 85. (7) Se i denne henseende Domstolens dom af 19. april 1988, sag 27/87, SPRL Louis Erauw-Jacquery mod SC La Hesbignonne, Sml. 1988, s. 1919, præmis 9 og 10: »Forædleren m(cid:134) derfor have ret til udelukkende at lade de formeringsvirksomheder, han har meddelt licens, varetage formeringen. For s(cid:134) vidt er den klausul, som forbyder licenshaveren at sælge og eksportere basiss(cid:134)sæd, ikke omfattet af forbuddet efter traktatens artikel 85, stk. 1«. b) Klausuler, der ikke er omfattet af artikel 85, stk. 1 (52) N(cid:134)r SICASOV giver en ikke-eksklusiv rettighed til at formere de frø, der er omfattet af aftalerne, i Frankrig eller p(cid:134) det af beskyttelsen omfattede omr(cid:134)de (i tilfælde af en EF-sortsbeskyttelse, hele EF’s omr(cid:134)de), i koncession, begrænser dette ikke SICASOV’s ret til at udstede licenser til alle de opformeringsvirksomheder, som anmoder herom, forudsat at disse virksomheder opfylder de betin- gelser, som stilles ved den franske lovgivning med hensyn til certificering af frø. SICASOV’s politik har i denne henseende været uden indvendinger at udstede licens for de valgte sorter til enhver, der anmoder herom. Det skal endvidere understreges, at forædleren i Frankrig og andre steder fortsat frit kan sælge det af aftalen omfattede frø, s(cid:134)vel direkte som gennem distributører. Denne klausul m(cid:134) derfor anses for ikke at være konkurrencebegrænsende efter artikel 85, stk. 1. (53) ikke (uden SICA- Licenshaverens forpligtelse til SOV’s forudg(cid:134)ende tilladelse) at overdrage basisfrø til tredjemand med henblik p(cid:134) produktion af certi- ficeret frø er en bestemmelse, der er direkte affødt af selve forædlingsrettigheden. Det skal her under- streges, at produktion af basisfrø indebærer en bety- delig økonomisk investering og ikke ubetydelige risici. Det er endvidere nødvendigt at erindre, at ansvar. basisfrø produceres under at Forædleren m(cid:134) derfor have mulighed for forædlerens (8) Jf. Domstolens dom af 8. sag 258/78, L. C. Nongesser KG og Kurt Eisele mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Sml. 1982, s. 2015. juni 1982, L 4/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 (54) (55) form for mangelfuld beskytte sig mod enhver h(cid:134)ndtering af frøet. Til dette form(cid:134)l bør han kunne forbeholde opformeringen af basisfrø udelukkende til de virksomheder, som SICASOV har udvalgt til licenshavere (9). Det følger heraf, at forædleren har ret til at begrænse omsætning af basisfrø. Licensha- verens forpligtelse til ikke at udlevere basisfrø til tredjemænd p(cid:134) denne baggrund anses for forenelig med traktatens artikel 85, stk. 1. Licenshaverens forpligtelse til ikke at eksportere basisfrø m(cid:134) ligeledes anses for at være affødt af forædlerens rettigheder. Forædleren (eller som i denne sag dennes rettighedshaver) m(cid:134) have ret til at begrænse basisfrøets anvendelse for at hindre enhver form for mangelfuld h(cid:134)ndtering af sorterne. Til dette form(cid:134)l m(cid:134) han have ret til at forbyde de licenshavere, han har valgt (eller som i denne sag rettighedshaveren har valgt) at sælge og eksportere basisfrø (10). Det er p(cid:134) denne baggrund klart, at forædleren, som løber de økonomiske og retlige risici i forbindelse med produktionen af frø, m(cid:134) kunne kontrollere frøets anvendelse, herunder salg i udlandet. P(cid:134) grundlag af disse betragtninger m(cid:134) forbuddet mod at udføre basisfrø anses for at være undtaget fra forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1. Lignende betragtninger kan anlægges med hensyn til forbuddet mod at importere basisfrø. Foræd- lingsrettigheden gør det muligt for rettighedsha- veren at forbyde tredjemand at importere beskyt- tede frø. Denne rettighed udtømmes først, n(cid:134)r forædleren har ladet frøet overg(cid:134) til fri omsætning eller har givet tilladelse hertil. N(cid:134)r det drejer sig om basisfrø, tilrettelægger forædleren produktion og distribution gennem et net af opformeringsvirk- somheder, der ikke har fri r(cid:134)deret over basisfrøet. Det kan derfor godtages, at forædleren styrker forbud mod import af systemet gennem det basisfrø, der p(cid:134)lægges alle licenshavere. Denne bestemmelse m(cid:134) derfor anses for at falde uden for traktatens artikel 85, stk. 1. (56) Licenshaverens forpligtelse til at vælte forpligtelsen til ikke at eksportere basisfrø over p(cid:134) enhver køber m(cid:134) ligeledes anses for at være affødt af en af de rettigheder, der m(cid:134) indrømmes forædleren. Ogs(cid:134) i forædleren nemlig kunne dette tilfælde m(cid:134) (9) Jf. dommen i sagen SPRL Louis Erauw-Jacquery mod SC La Hesbignonne, citeret i fodnote 7, præmis 10. (10) Ibid. kontrollere basisfrøets anvendelse for at undg(cid:134) enhver form for mangelfuld h(cid:134)ndtering af sorterne. Dette vil kunne kontrolleres, s(cid:134)vel n(cid:134)r licensha- veren eksporterer direkte, som n(cid:134)r licenshaveren (med SICASOV’s samtykke) sælger til tredjemand, som derefter eksporterer frøet. Det er derfor nødvendigt for forædleren at have kontrol med den endelige anvendelse af basisfrøet. Ud fra disse betragtninger kan licenshaverens forpligtelse til at indhente en erklæring fra sin køber om ikke at eksportere basisfrøet anses for at være undtaget fra forbuddet i artikel 85, stk. 1. (57) i ikke at eksportere Licenshaverens forpligtelse til certificeret frø af første eller anden generation, n(cid:134)r det p(cid:134)gældende frø ikke er omfattet af den laveste beskyttelsesgrad bestemmelsesmedlemsstaten (»teknisk frø«) og ikke forudg(cid:134)ende er blevet deklas- seret, har til form(cid:134)l at sikre forædlerens kontrol med reproduktionshandlinger, hvilket er omfattet af hans eneret. I de medlemsstater, der tillader flere generationer, vil frø af første generation, der impor- teres til Frankrig, nemlig kunne anvendes som basisfrø med henblik p(cid:134) at producere andet frø (hvilket ligeledes gælder for frø af anden genera- tion, n(cid:134)r det drejer sig om et land, der tillader tre generationer eller flere). Reproduktionshandlinger vil derfor kunne finde sted, som udføres af opfor- meringsvirksomheder, der ikke er udvalgt af foræd- leren, og derfor falder uden for dennes kontrol (11). Det skal endvidere understreges, at en deklassering hverken mindsker frøets indre værdi eller dets kommercielle værdi. En deklassering medfører kun, at frøet ikke kan reproduceres (set ud fra et retligt synspunkt). Det skal ligeledes tages i betragt- ning, at det næsten vil være umuligt for en rettig- hedshaver udelukkende ved aftale at hindre, at reproduktionshandlinger foretages uden hans tilla- delse i en bestemmelsesmedlemsstat, der tillader flere generationer. Reproduktionshandlinger med henblik p(cid:134) efterfølgende generationer er jo fuldt ud lovlig i de p(cid:134)gældende medlemsstater, ligesom de nationale myndigheder til hverken at anmode om forædlerens tilladelse eller give ham meddelelse om certificering af frø af en efterfølgende generation. forpligtet ikke er (11) Ibid. 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/37 (58) (59) Det er korrekt, at forædleren først giver tilladelse til deklassering fire (cid:134)r efter optagelsen p(cid:134) den fælles liste. Licenshaverne kan alts(cid:134) ikke i nævnte periode eksportere direkte til en række medlemsstater. S(cid:134) længe der ikke foreligger en harmonisering p(cid:134) fællesskabsplan, m(cid:134) en s(cid:134)dan foranstaltning dog anses for retligt og ikke-konkurrencebegrænsende. I betragtning af det ovenfor anførte kan licenshave- rens forpligtelse til at deklassere frø af første gene- ration (eller i givet fald af anden generation) forud for eksport til medlemsstater, der tillader to eller for at være en ikke anses flere generationer, konkurrencebegrænsende foranstaltning efter trak- tatens artikel 85, stk. 1. Licenshaverens forpligtelse til at vælte forbuddet mod at eksportere ovennævnte frø over p(cid:134) køberne har til form(cid:134)l at hindre, at forædlerens rettigheder gennem en eller flere tredjemænd som optræder som købere, krænkes i bestemmelsesmedlems- staten med de i betragtning 57 beskrevne virk- ninger til følge. Forpligtelsen m(cid:134) derfor anses for forenelig med traktatens artikel 85, stk. 1. s(cid:134)dant forbud bør ikke betragtes som konkurrence- begrænsende. forpligter I betragtning af det ovenfor anførte bør en bestem- ikke at melse, der eksportere frø til de medlemsstater, der ikke yder retlig beskyttelse af den p(cid:134)gældende sort, anses for ikke at være konkurrencebegrænsende efter trakta- tens artikel 85, stk. 1. licenshaveren til (60) Licenshaverens forpligtelse til at vælte den i betragtning 59 nævnte forpligtelse over p(cid:134) enhver køber har ligeledes til form(cid:134)l at sikre, at der ikke foretages reproduktionshandlinger uden for foræd- lerens kontrol. Af denne grund falder en s(cid:134)dan forpligtelse ikke ind under forbuddet i traktatens artikel 85, stk. 1. (61) Forpligtelsen til ikke at eksportere certificeret frø til stater, der hverken er medlemmer af EF eller UPOV, har samme form(cid:134)l (jf. betragtning 57 til 60). c) Klausuler, der er omfattet af artikel 85, stk. 1 (62) Licenshaverens forpligtelse til ikke at eksportere certificeret frø til medlemsstater, hvor der ikke ydes retlig beskyttelse af plantesorter, har til form(cid:134)l at hindre, at tredjemænd uden forædlerens tilladelse kan foretage reproduktionshandlinger med henblik p(cid:134) at opn(cid:134) en efterfølgende generation af det p(cid:134)gældende frø. Det skal her understreges, at i de p(cid:134)gældende stater kan enhver reproducere frø til og med den sidste generation, som den nationale lovgivning tillader i overensstemmelse med EF- direktiverne. Forædlerens eneste mulighed for at sikre sig kontrol herover er derfor at begrænse afsætningen af frøet. Forædlerens rettighed er ikke udtømt, n(cid:134)r det drejer sig om frø, der ikke tilhører de selvformerende plantearter. Situationen for selvformerende plantearter afviger fra situationen p(cid:134) patentomr(cid:134)det. Et patenteret industrielt produkt kan, n(cid:134)r det er bragt i handelen (af indehaveren selv eller med dennes samtykke) ikke mere anvendes til at frembringe mange andre lignende produkter (med eller uden patentbeskyt- telse). Et forbud mod eksport af frø til medlems- stater, der retlig beskyttelse for den p(cid:134)gældende art, svarer derimod til, at det forbydes licenshaveren at levere halvfabrikata til fremstilling af et produkt, der i oprindelsesmedlemsstaten er patentbeskyttet, tredjemænd i medlemsstater, som ikke yder retlig beskyttelse af patentet. Et ikke yder til Licenshavernes forpligtelse til ikke direkte (eller gennem virksomheder inden for samme koncern eller gennem andre licenshavere) at eksportere certificeret frø ud af Frankrig gennem en periode p(cid:134) fire (cid:134)r regnet fra datoen for sortens optagelse p(cid:134) den fælles liste (herefter benævnt »forbud mod at eksportere certificeret frø«) hindrer ikke blot licens- haverne i at føre en aktiv salgspolitik uden for Frankrig, men ogs(cid:134) i at efterkomme uopfordret i andre medlemsstater. efterspørgsel Licenshaveren vil derfor forsyne kunder, der er etableret i andre medlemsstater end Frankrig, selv om frøsalget finder sted p(cid:134) fransk omr(cid:134)de. Det skal endvidere understreges, at den p(cid:134)gældende forpligtelse ligeledes gælder i tilfælde af salg gennem en mægler (som handler p(cid:134) vegne af en kunde uden for Frankrig og i dennes navn). ikke kunne fra kunder Denne forpligtelse hindrer s(cid:134)ledes enhver direkte eksport og efterlader kun en mulighed for indirekte eksporttransaktioner (dvs. eksport gennem en helt tredje virksomhed i Frankrig). Forpligtelsen har s(cid:134)ledes til form(cid:134)l at fjerne licens- haverne som direkte afsættere af frø til virksom- heder i andre medlemsstater end Frankrig. Virk- somheder uden for Frankrig har derfor kun mulighed for at købe frøet gennem mellemhand- lere, der er etableret p(cid:134) fransk omr(cid:134)de. S(cid:134)danne L 4/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 graden af konkurrence indkøb er almindeligvis vanskeligere at gennem- føre og mindre fordelagtige end indkøb direkte hos licenshaverne. Den p(cid:134)gældende klausul mindsker s(cid:134)ledes i de øvrige forædleren (eller den virk- medlemsstater, da somhed, som han har givet produktions- og/eller salgstilladelse) kun konfronteres med salg foretaget af andre virksomheder, som har indkøbt det af aftalen omhandlede frø i Frankrig (hos licenshavere i forvaltningsgruppen eller hos forædleren selv) for dernæst at eksportere det til den p(cid:134)gældende medlemsstat. (67) Det skal først erindres, at de anmeldte aftaler ikke udgør en integrerende del af en national markeds- ordning for frø. En s(cid:134)dan national markedsordning findes hverken i Frankrig eller nogen anden medlemsstat, da omr(cid:134)det er reguleret ved R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 2358/71 af 26. oktober 1971 om den fælles markedsordning for frø (14), senest ændret ved forordning (EF) nr. 192/98 (15). (68) Det skal dernæst undersøges, hvorvidt de anmeldte traktatens aftaler er nødvendige for at n(cid:134) de i artikel 39 angivne m(cid:134)l. (63) Det fremg(cid:134)r af det ovenfor anførte, at den forplig- telse, der er nævnt under betragtning 62, har til form(cid:134)l at begrænse konkurrencen efter traktatens artikel 85, stk. 1, i hvert fald for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r eksport til medlemsstater, der ikke giver forædleren (eller dennes rettighedshavere) ret til at modsætte sig import fra andre medlemsstater. Den p(cid:134)gæl- dende forpligtelse giver følgende omfang forædleren mulighed for at opn(cid:134) resultater, som ikke ville være mulige udelukkende p(cid:134) baggrund af vedrørende forædlingsrettigheder vedtaget i de medlemsstater, hvor frøet importeres. i det heraf eventuelle forskrifter (64) Den i betragtning 62 nævnte forpligtelse kan elimi- nere en ellers mulig handelsstrøm for frø fra Fran- krig til de øvrige medlemsstater, som ellers havde kunnet udvikle sig. Forpligtelsen bør derfor anses for at p(cid:134)virke handelen mellem medlemsstaterne. B. ARTIKEL 2 I FORORDNING Nr. 26 (65) Det er ved artikel 2 i R(cid:134)dets forordning nr. 26 af 4. april 1962 om anvendelse af visse konkurrence- regler inden for produktion og handel med land- brugsvarer (12), ændret ved forordning nr. 49 (13) fastsat, at artikel 85, stk. 1, i EF-traktaten ikke gælder aftaler, vedtagelser og former for praksis i forbindelse med produktion af og handel med landbrugsvarer, der udgør en integrerende del af en national markedsordning, eller som er nødvendige for at n(cid:134) de i EF-traktatens artikel 39 angivne m(cid:134)l for den fælles landbrugspolitik. (66) Frø er anført i traktatens bilag II og skal derfor betragtes som landbrugsvarer. Det bør derfor undersøges, hvorvidt de to undtagelser i artikel 2, første punktum, i forordning nr. 26 finder anven- delse p(cid:134) de anmeldte aftaler. (12) EFT 30 af 20. 4. 1962, s. 993/62. (13) EFT 53 af 1. 7. 1962, s. 1571/62. Det skal i denne henseende understreges, at undta- gelsen skal fortolkes strikt, da der er tale om en fravigelse af den almindelige regel traktatens artikel 85, stk. 1 (16). i Endvidere er det Domstolens faste retspraksis, at den p(cid:134)gældende undtagelse kun finder anvendelse, hvis en aftale fremmer gennemførelsen af alle de m(cid:134)lsætninger, der er anført traktatens artikel 39 (17). i Slutteligt m(cid:134) der anlægges den betragtning, at de aftaler, der ikke indg(cid:134)r blandt de midler, der er opført i forordningen om den fælles markedsord- ning, for at n(cid:134) til de m(cid:134)l, der er omhandlet i traktatens artikel 39, ikke er nødvendige efter artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 26. Den fælles markedsordning for frø indeholder imidlertid intet om indg(cid:134)else af licensaftaler. (69) Den undtagelsesbestemmelse, der er indeholdt i artikel 2 i forordning nr. 26, kan derfor ikke finde anvendelse i denne sag, hvorfor traktatens artikel 85, stk. 1, finder anvendelse. C. TRAKTATENS ARTIKEL 85, STK. 3 (70) I henhold til artikel 85, stk. 3, kan bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, erklæres uanvendelige p(cid:134) enhver aftale eller kategori af aftaler mellem virksomheder, forbedre produktionen eller som bidrager til at fordelingen af varerne eller til at fremme den tekniske eller økonomiske udvikling, samtidig med at de sikrer forbrugerne en rimelig andel af fordelen herved, og uden at der: (14) EFT L 246 af 5. 11. 1971, s. 1. (15) EFT L 20 af 27. 1. 1998, s. 16. (16) Jf. Domstolens dom af 12. december 1995 i sag C-399/93, H. G. Oude Luttikhuis m. fl. mod Verenigde Cooeperatieve Melk- industrie Coberco BA. , Sml. s. I-4515, præmis 23 ff. , og Førsteinstansrettens dom af 14. maj 1977 i sag T-70/92 og T-71/92, Florimex BV og Vereniging van Groothandelaren in Bloemkwekerijprodukten mod Kommissionen for De Euro- pæiske Fællesskaber, sml. 1997, II-693, præmis 152. (17) Jf. Domstolens dom af 15. maj 1975 i sag 71/74, Frubo mod Kommissionen, Sml. s. 563, præmis 22 til 27, dom i den i fodnote 16 nævnte sag, Oude Luttikhuis m. fl. , præmis 25, og dom i ovennævnte sag, Florimes m. fl. mod Kommissionen, præmis 153. 8. 1. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 4/39 a) p(cid:134)lægges de p(cid:134)gældende virksomheder begræns- ninger, som ikke er nødvendige for at n(cid:134) disse m(cid:134)l b) gives disse virksomheder mulighed for at udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de p(cid:134)gældende varer. (71) Kommissionen kan anvende artikel 85, stk. 3, ved at vedtage enten en individuel beslutning eller en forordning. (72) Kommissionens forordning (EF) nr. 240/96 (18) kan finde anvendelse p(cid:134) visse kategorier af teknologi- overførselsaftaler forædlerrettigheder (artikel 8, stk. 1, litra h)). vedrørende Ovennævnte forordning kan dog ikke finde anven- delse p(cid:134) de anmeldte aftaler, da forbuddet mod at eksportere certificeret frø ikke svarer til nogen af de forpligtelser, der er nævnt i forordningens artikel 1, stk. 1. Det skal især understreges, at de anmeldte aftaler ikke indeholder bestemmelser hverken om omr(cid:134)der, der er givet til licenshaverne (jf. nr. 1, 2, 4, 5 og 6 i artikel 1, stk. 1), eller om omr(cid:134)der, der er forbeholdt licensgiveren (jf. nr. 3 i artikel 1, stk. 1). (73) Selv om forordning (EF) nr. 240/96 ikke finder anvendelse som s(cid:134)dan, kan forordningens kriterier imidlertid vise sig anvendelige ved vurderingen af forbuddet mod at eksportere certificeret frø inden for rammerne af nærværende individuelle beslut- ning. (75) Med henblik p(cid:134) at vurdere om forbuddet mod at eksportere certificeret frø opfylder betingelserne for at bringe traktatens artikel 85, stk. 3, i anvendelse, bør der derfor tages hensyn til de nedenfor anførte betragtninger. (74) eksportere frø Forbuddet mod at bidrager til at forbedre produktionen og forde- lingen af varerne og til at fremme den tekniske og økonomiske udvikling. certificeret For det første fremmer forbuddet udbredelsen af nye sorter i andre medlemsstater end Frankrig, da virksomhederne i de øvrige medlemsstater moti- veres til at acceptere de risici, der er forbundet med produktion og/eller afsætning af nye sorter frem- avlet af franske forædlere. Nævnte virksomheder vil være mere indstillet p(cid:134) at p(cid:134)tage sig udbredelse af nye sorter, hvis de har vished for ikke at møde direkte eksport fra Frankrig i løbet af lanceringspe- rioden for de nye sorter. Den franske forædler m(cid:134) løbet af den p(cid:134)gældende derfor anses for — i (18) EFT L 31 af 9. 2. 1996, s. 2. periode — at have mulighed for at beskytte sine licenshavere og distributører (i andre medlemsstater end Frankrig) mod direkte konkurrence fra franske licenshavere ved at p(cid:134)lægge sidstnævnte kontrakt- lige klausuler om forbud mod eksport af certificeret frø. Licenshavere og distributører i andre medlems- stater end Frankrig vil sædvanligvis have et bedre kendskab til de respektive markeder end de franske forædlere, og de vil derfor kunne afsætte frø af nye sorter p(cid:134) optimale vilk(cid:134)r og sikre tilstrækkelige og regelmæssige forsyninger til brugerne. ikke at For det andet forbedrer forpligtelsen til eksportere tilrettelæggelsen af produktionen og distributionen i Frankrig af det p(cid:134)gældende frø, da de franske licenshavere motiveres til at koncentrere deres indsats p(cid:134) det franske marked med henblik p(cid:134) at sikre landbrugerne/forbrugerne regelmæssige og tilstrækkelige forsyninger. licenshavere p(cid:134)lægges Det skal ligeledes erindres, at forordning (EF) nr. 240/96 tillader, at s(cid:134)vel forbud mod aktivt salg (artikel l, stk. 1, nr. 5), som forbud mod passivt salg (artikel 1, stk. 1, nr. 6), da s(cid:134)danne forbud ifølge forordningen almindeligvis bidrager til at forbedre produktionen og til at fremme den tekniske udvikling. Landbrugerne/forbrugerne, der er etableret s(cid:134)vel i Frankrig som i de øvrige medlemsstater, vil kunne f(cid:134) en rimelig andel i fordelene ved den i betragt- ning 74 nævnte forbedring af forsyningen af markedet for frø. Først og fremmest vil eksport- forbuddet i de øvrige medlemsstater til at indg(cid:134) produktions- og distribu- tionsaftaler med de franske forædlere, hvorved landbrugerne/forbrugerne p(cid:134)gældende medlemsstater f(cid:134)r adgang til nye sorter, der kan forbedre høstresultaterne. tilskynde virksomheder de i De franske landmænd vil endvidere drage fordel af en omfattende og regelmæssig forsyning, da de franske licenshavere bliver nødt til at koncentrere deres indsats p(cid:134) især det franske marked. For at bevare den gunstige virkning er det imid- lertid nødvendigt, at parallelimporten fra det franske omr(cid:134)de til stadighed forbliver fri. Dette krav er opfyldt i nærværende sag, da de anmeldte aftaler ikke indeholder nogen bestemmelser, der sælge til brugere og forbyder forhandlere, der er etableret p(cid:134) fransk omr(cid:134)de, og som dernæst kan eksportere til andre medlems- stater. licenshaveren at L 4/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8. 1. 1999 er forenelige med Ovenst(cid:134)ende betragtninger forordning (EF) nr. 240/96, hvorefter de eksport- forbud, der p(cid:134)lægges licenshavere, jf. artikel 1, normalt vil give brugerne en rimelig andel af forde- lene i kraft af et mere righoldigt udbud p(cid:134) markedet. (78) (79) (76) fremme kendskabet Forbuddet mod direkte eksport synes af afgørende betydning for at sikre udbredelsen af nye sorter i de andre medlemsstater end Frankrig og dermed opfylde m(cid:134)lsætningen om at fremme den tekniske og økonomiske udvikling til fordel for brugerne i disse medlemsstater. Især synes en beskyttelsespe- riode p(cid:134) fire (cid:134)r regnet fra optagelsen p(cid:134) den fælles i liste ikke at være uforholdsmæssig lang set forhold til m(cid:134)let, at til og udbredelsen af en ny sort p(cid:134) et givet marked. Det skal i denne henseende bemærkes, at forordning forbud mod passiv (EF) nr. 240/96 tillader et eksport i en periode p(cid:134) fem (cid:134)r regnet fra datoen for den første markedsføring af produktet. Med hensyn til den dato, fra hvilken eksportsforbudsperioden beregnes, skal det erindres, at en sort almindeligvis (dvs. bortset fra en sideløbende optagelse p(cid:134) den nationale liste i bestemmelseslandet) ikke kan omsættes frit i Fællesskabet, før den er optaget p(cid:134) den fælles sortsliste. Det synes derfor hensigtsmæs- sigt at vælge dette tidspunkt som udgangspunkt for beregningen af beskyttelsesperioden. (77) Licenshaverens ikke direkte at forpligtelse til eksportere frø sætter ikke forædleren i stand til at hindre konkurrence. Først og fremmest skal det erindres, at de fleste nye frøsorter konkurrerer med allerede eksisterende, som er velkendte for land- mændene, og som derfor udgør en alternativ forsy- ningskilde. Dernæst skal det erindres, at der fortsat er fri parallelimport fra Frankrig, hvorfor enhver kunde, der er etableret i en anden medlemsstat kan f(cid:134) adgang, om end indirekte, til de franske sorter ogs(cid:134) i lanceringsperioden. D. ARTIKEL 6 OG 8 I FORORDNING Nr. 17 artikel Ifølge skal Kommissionen angive det tidspunkt, fra hvilket en beslutning om fritagelse skal have virkning. forordning nr. 17 6 i Ifølge artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 17 skal beslutningen om fritagelse træffes for et bestemt tidsrum. I betragtning af den tekniske udvikling p(cid:134) frøomr(cid:134)det og de økonomiske forhold, der gør sig gældende for det p(cid:134)gældende marked, synes det rimeligt at meddele fritagelse for en periode p(cid:134) ti (cid:134)r regnet fra den 26. oktober 1994 — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Bestemmelserne i EF-traktatens artikel 85, stk. l, erklæres i overensstemmelse med samme traktats artikel 85, stk. 3, for uanvendelige p(cid:134) SICASOV’s (Soci(cid:130)t(cid:130) Coop(cid:130)rative d’Int(cid:130)r(cid:136)t Collectif Agricole Anonyme (cid:133) Capital Variable) standardaftaler for produktion og salg af frø. Artikel 2 Fritagelsen er gyldig fra den 26. oktober 1994 til den 26. oktober 2004. Artikel 3 Denne beslutning er rettet til SICASOV (Soci(cid:130)t(cid:130) Coop(cid:130)ra- tive d’Int(cid:130)r(cid:136)t Collectif Agricole Anonyme (cid:133) Capital Variable), rue Coq-H(cid:130)ron 7, F-75001 Paris. Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: Règlement (CE) n° 2695/98 de la Commission du 14 décembre 1998 relatif à la fourniture de sucre blanc au titre de l'aide alimentaire

eurovoc_concepts:
Middle East
Sudan
export refund
food aid
white sugar

formats: pdf print

text: L 338/12 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 15. 12. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2695/98 DE LA COMMISSION du 14 d(cid:130)cembre 1998 relatif (cid:133) la fourniture de sucre blanc au titre de l’aide alimentaire LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1292/96 du Conseil du 27 juin 1996 concernant la gestion de l’aide alimentaire et des actions sp(cid:130)cifiques d’appui (cid:133) la s(cid:130)curit(cid:130) alimentaire (1), et notamment son article 24, paragraphe 1, point b), la politique et consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement pr(cid:130)cit(cid:130) (cid:130)tablit la liste des pays et organisations susceptibles de b(cid:130)n(cid:130)ficier d’une aide communautaire et d(cid:130)termine les crit(cid:138)res g(cid:130)n(cid:130)raux relatifs au transport de l’aide alimentaire au-del(cid:133) du stade fob; consid(cid:130)rant que, suite (cid:133) plusieurs d(cid:130)cisions relatives (cid:133) l’allocation d’aide alimentaire, la Commission a allou(cid:130) du sucre blanc (cid:133) certains b(cid:130)n(cid:130)ficiaires; consid(cid:130)rant qu’il y a lieu de proc(cid:130)der (cid:133) ces fournitures suivant les r(cid:138)gles pr(cid:130)vues au r(cid:138)glement (CE) no 2519/97 de la Commission du 16 d(cid:130)cembre 1997 portant moda- lit(cid:130)s g(cid:130)n(cid:130)rales de mobilisation de produits (cid:133) fournir au titre du r(cid:138)glement (CE) no 1292/96 du Conseil pour l’aide alimentaire communautaire (2); qu’il est n(cid:130)cessaire de pr(cid:130)ciser notamment les d(cid:130)lais et conditions de fourniture pour d(cid:130)terminer les frais qui en r(cid:130)sultent; consid(cid:130)rant que l’article 2 du r(cid:138)glement (CE) no 1103/97 du Conseil du 17 juin 1997 fixant certaines dispositions relatives (cid:133) l’introduction de l’euro (3), dispose que, (cid:133) partir du 1er janvier 1999, toute r(cid:130)f(cid:130)rence (cid:133) l’(cid:130)cu figurant dans un instrument juridique est remplac(cid:130)e par une r(cid:130)f(cid:130)rence (cid:133) l’euro au taux de 1 EUR pour 1 ECU, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Il est proc(cid:130)d(cid:130), au titre de l’aide alimentaire communau- taire, (cid:133) la mobilisation dans la Communaut(cid:130) de sucre blanc en vue de fournitures aux b(cid:130)n(cid:130)ficiaires indiqu(cid:130)s en annexe, conform(cid:130)ment aux dispositions du r(cid:138)glement (CE) no 2519/97 et aux conditions figurant en annexe. Le soumissionnaire est r(cid:130)put(cid:130) avoir pris connaissance de toutes les conditions g(cid:130)n(cid:130)rales et particuli(cid:138)res applicables et les avoir accept(cid:130)es. Toute autre condition ou r(cid:130)serve contenue dans son offre est r(cid:130)put(cid:130)e non (cid:130)crite. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Commu- naut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 14 d(cid:130)cembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 166 du 5. 7. 1996, p. 1. (2) JO L 346 du 17. 12. 1997, p. 23. (3) JO L 162 du 19. 6. 1997, p. 1. 15. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 338/13 ANNEXE LOTS A, B, C, D et E 1. Actions nos: 74/98 (A); 75/98 (B); 76/98 (C); 77/98 (D); 78/98 (E) 2. B(cid:130)n(cid:130)ficiaire (2): UNRWA, Supply division, Amman Office, PO Box 140157, Amman — Jordanie; t(cid:130)lex: 21170 UNRWA JC; t(cid:130)l(cid:130)copieur: (962-6) 86 41 27 3. Repr(cid:130)sentant du b(cid:130)n(cid:130)ficiaire: UNRWA Field Supply and Transport Officer Lots A et E: PO Box 19149, Jerusalem, Isra(cid:137)l [t(cid:130)l. : (972-2) 589 05 55; t(cid:130)lex: 26194 UNRWA IL; t(cid:130)l(cid:130)co- pieur: 581 65 64] Lot B: PO Box 947, Beyrouth, Liban [t(cid:130)l. : Lot C: PO Box 4313, Damascus, Syrie [t(cid:130)l. : (963-11) 613 30 35; t(cid:130)lex: 412006 UNRWA SY; t(cid:130)l(cid:130)copieur: 613 30 47] Lot D: PO Box 484, Amman, Jordanie [t(cid:130)l. : (962-6) 74 19 14/77 22 26; t(cid:130)lex: 23402 UNRWA JFO JO; t(cid:130)l(cid:130)copieur: 74 63 61] (961-1) 840 460-9; t(cid:130)l(cid:130)copieur: 603 683] 4. Pays de destination: Lots A et E: Isra(cid:137)l (lot A: Gaza; lot E: West Bank); lot B: Liban; lot C: Syrie; lot D: Jordanie 5. Produit (cid:133) mobiliser: sucre blanc 6. Quantit(cid:130) totale (tonnes net): 1 780 7. Nombre de lots: 5 (A: 660 tonnes; B: 260 tonnes; C: 200 tonnes; D: 420 tonnes; E: 240 tonnes) 8. Caract(cid:130)ristiques et qualit(cid:130) du produit (3) (5) (9) (10): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point V A 1] 9. Conditionnement (7): JO C 267 du 13. 9. 1996, p. 1 [points 11. 2 A 1 b), 2 b) et B 4] 10. (cid:144)tiquetage ou marquage (6): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point V A 3] — Langue (cid:133) utiliser pour le marquage: anglais — Inscriptions compl(cid:130)mentaires: «NOT FOR SALE» 11. Mode de mobilisation du produit: sucre produit dans la Communaut(cid:130), au sens de l’article 24, paragraphe 1 bis, sixi(cid:138)me alin(cid:130)a, du r(cid:138)glement (CEE) no 1785/81 du Conseil sucre «A» ou «B» [points a) et b)] 12. Stade de livraison pr(cid:130)vu (8) (11): Lots A, C et E: rendu port de d(cid:130)barquement — terminal conteneurs; Lots B et D: rendu destination 13. Stade de livraison alternatif: rendu port d’embarquement 14. a) Port d’embarquement: — b) Adresse de chargement: — 15. Port de d(cid:130)barquement: Lots A et E: Ashdod; lot C: Lattakia 16. Lieu de destination: UNRWA warehouse in Beirut (lot B) and Amman (lot D) — port ou magasin de transit: — — voie de transport terrestre: — 17. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade pr(cid:130)vu: — premier d(cid:130)lai: A, B, C: le 7. 3. 1999; D: le 14. 3. 1999; E: le 4. 4. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: A, B, C: le 21. 3. 1999; D: le 28. 3. 1999; E: le 18. 4. 1999 18. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade alternatif: — premier d(cid:130)lai: A, B, C, D: du 1 au 14. 2. 1999; E: du 1 au 14. 3. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: A, B, C, D: du 15 au 28. 2. 1999; E: du 15 au 28. 3. 1999 19. D(cid:130)lai pour la pr(cid:130)sentation des offres ((cid:133) 12 heures, heure de Bruxelles): — premier d(cid:130)lai: le 5. 1. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: le 18. 1. 1999 20. Montant de la garantie de soumission: 15 EUR par tonne 21. Adresse pour l’envoi des offres et des garanties de soumission (1): Bureau de l’aide alimentaire, (cid:133) l’attention de Monsieur T. Vestergaard, b(cid:131)timent «Loi 130», bureau 7/46, rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles; tlx: 25670 AGREC B; fax: (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 (exclusive- ment) 22. Restitution (cid:133) l’exportation (4): restitution p(cid:130)riodique applicable pour le sucre blanc le 10. 12. 1998, fix(cid:130)e par le r(cid:138)glement (CE) no 2596/98 de la Commission (JO L 325 du 3. 12. 1998, p. 5) L 338/14 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 15. 12. 98 LOT F 1. Actions nos: 79/98 (F1); 80/98 (F2) 2. B(cid:130)n(cid:130)ficiaire (2): PAM, World Food Programme, via Cristoforo Colombo 426, I-00145 Roma t(cid:130)l. : (39-6) 6513 2988; fax: (39-6) 6513 2844/3; t(cid:130)lex: 626675 WFP I 3. Repr(cid:130)sentant du b(cid:130)n(cid:130)ficiaire: (cid:133) d(cid:130)signer par le b(cid:130)n(cid:130)ficiaire 4. Pays de destination: Soudan 5. Produit (cid:133) mobiliser: sucre blanc 6. Quantit(cid:130) totale (tonnes net): 300 7. Nombre de lots: 1 en 2 parties (F1: 235 tonnes; F2: 65 tonnes) 8. Caract(cid:130)ristiques et qualit(cid:130) du produit: (3) (5) (9): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point V A 1] 9. Conditionnement (7): JO C 267 du 13. 9. 1996, p. 1 [points 11. 2 A 1 b), 2 b) et B 4] 10. (cid:144)tiquetage ou marquage (6): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point V A 3] — Langue (cid:133) utiliser pour le marquage: anglais — Inscriptions compl(cid:130)mentaires: «Expiry date:. » 11. Mode de mobilisation du produit: sucre produit dans la Communaut(cid:130), au sens de l’article 24, paragraphe 1 bis, sixi(cid:138)me alin(cid:130)a, du r(cid:138)glement (CEE) no 1785/81 du Conseil: sucre «A» ou «B» [points a) et b)] 12. Stade de livraison pr(cid:130)vu: rendu port d’embarquement 13. Stade de livraison alternatif: — 14. a) Port d’embarquement: — b) Adresse de chargement: — 15. Port de d(cid:130)barquement: — 16. Lieu de destination: — — port ou magasin de transit: — — voie de transport terrestre: — 17. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade pr(cid:130)vu: — premier d(cid:130)lai: du 25. 1 au 14. 2. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: du 8 au 28. 2. 1999 18. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade alternatif: — premier d(cid:130)lai: — — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: — 19. D(cid:130)lai pour la pr(cid:130)sentation des offres ((cid:133) 12 heures, heure de Bruxelles): — premier d(cid:130)lai: le 5. 1. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: le 18. 1. 1999 20. Montant de la garantie de soumission: 15 EUR par tonne 21. Adresse pour l’envoi des offres et des garanties de soumission (1): Bureau de l’aide alimentaire, (cid:133) l’attention de Mr T. Vestergaard, b(cid:131)timent «Loi 130», bureau 7/46, rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles; tlx: 25670 AGREC B; fax: (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 (exclusivement) 22. Restitution (cid:133) l’exportation (4): restitution p(cid:130)riodique applicable pour le sucre blanc le 10. 12. 1998, fix(cid:130)e par le r(cid:138)glement (CE) no 2596/98 de la Commission (JO L 325 du 3. 12. 1998, p. 5) 15. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 338/15 Notes (1) Renseignements compl(cid:130)mentaires: Andr(cid:130) Debongnie [t(cid:130)l. : (32-2) 295 14 65], Torben Vestergaard [t(cid:130)l. : (32-2) 299 30 50]. (2) Le fournisseur prend contact avec le b(cid:130)n(cid:130)ficiaire ou son repr(cid:130)sentant dans les plus brefs d(cid:130)lais, en vue de d(cid:130)terminer les documents d’exp(cid:130)dition n(cid:130)cessaires. (3) Le fournisseur d(cid:130)livre au b(cid:130)n(cid:130)ficiaire un certificat (cid:130)manant d’une instance officielle et certifiant que, pour le produit (cid:133) livrer, les normes en vigueur, relatives (cid:133) la radiation nucl(cid:130)aire, dans l’(cid:144)tat membre concern(cid:130) ne sont pas d(cid:130)pass(cid:130)es. Le certificat de radioactivit(cid:130) doit indiquer la teneur en c(cid:130)siums 134 et 137 et en iode 131. (4) Le r(cid:138)glement (CE) no 259/98 de la Commission (JO L 25 du 31. 1. 1998, p. 39) est applicable en ce qui concerne la restitution (cid:133) l’exportation. La date vis(cid:130)e (cid:133) l’article 2 du r(cid:138)glement pr(cid:130)cit(cid:130) est celle figurant au point 22 de la pr(cid:130)sente annexe. L’attention du fournisseur est attir(cid:130)e sur l’article 4, paragraphe 1, dernier alin(cid:130)a, dudit r(cid:138)glement. La copie du certificat est transmise d(cid:138)s l’acceptation de la d(cid:130)claration d’exportation [num(cid:130)ro de t(cid:130)l(cid:130)copieur (cid:133) utiliser: (32 2) 296 20 05]. (5) Le fournisseur transmet au b(cid:130)n(cid:130)ficiaire ou (cid:133) son repr(cid:130)sentant, lors de la livraison, le document suivant: — un certificat sanitaire. (6) Par d(cid:130)rogation au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes C 114, le texte du point V A 3 c) est remplac(cid:130) par le texte suivant: «la mention “Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne”». (7) En vue d’un (cid:130)ventuel r(cid:130)ensachage, le fournisseur devra fournir 2 % des sacs vides, de la m(cid:136)me qualit(cid:130) que ceux contenant la marchandise avec l’inscription suivie d’un «R» majuscule. (8) (cid:211) livrer en conteneurs de 20 pieds. Lots A, C et E: les conditions d’exp(cid:130)dition convenues sont consid(cid:130)r(cid:130)es (cid:136)tre enti(cid:138)rement celles d’un navire de ligne (entr(cid:130)e/sortie de navire) franco port de d(cid:130)barquement, parc (cid:133) conteneurs, et sont r(cid:130)put(cid:130)es couvrir une p(cid:130)riode de franchise de redevances pour conteneurs de quinze jours (samedi, dimanche et jours f(cid:130)ri(cid:130)s exclus) au port de d(cid:130)barquement, (cid:133) compter du jour/de l’heure d’arriv(cid:130)e du navire. Les quinze jours de franchise de redevances pour conteneurs doivent figurer clairement sur le connaissement. Les redevances (bona fide) dues au titre des conteneurs d(cid:130)tenus au-del(cid:133) des quinze jours indiqu(cid:130)s ci-dessus sont (cid:133) la charge de l’UNRWA. L’UNRWA n’acquitte ni ne supporte aucune redevance au titre de la garantie aff(cid:130)rente aux conteneurs. Apr(cid:138)s la prise en charge des marchandises au stade de livraison, le b(cid:130)n(cid:130)ficiaire est responsable de tous les co(cid:150)ts relatifs au d(cid:130)placement des conteneurs vers l’aire de d(cid:130)potage (cid:133) l’ext(cid:130)rieur de la zone portuaire et au r(cid:130)acheminement de ceux-ci au parc (cid:133) conteneurs. Ashdod: l’exp(cid:130)dition s’effectue en conteneurs de 20 pieds, d’une capacit(cid:130) unitaire ne d(cid:130)passant pas 17 tonnes m(cid:130)triques nettes. (9) La cat(cid:130)gorie de sucre est constat(cid:130)e de mani(cid:138)re d(cid:130)terminante par application de la r(cid:138)gle pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 18, paragraphe 2, point a), deuxi(cid:138)me tiret, du r(cid:138)glement (CEE) no 2103/77 de la Commission (JO L 246 du 27. 9. 1977, p. 12), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 260/96 (JO L 34 du 13. 2. 1996, p. 16). (10) Lot C: les certificats sanitaire et d’origine doivent (cid:136)tre vis(cid:130)s par un consulat syrien. Le visa doit mentionner que les frais et taxes consulaires ont (cid:130)t(cid:130) acquitt(cid:130)s. (11) En compl(cid:130)ment des dispositions de l’article 14, paragraphe 3, du r(cid:138)glement (CE) no 2519/79, les navires affr(cid:130)t(cid:130)s ne doivent appara(cid:140)tre sur aucune des quatre listes trimestrielles les plus r(cid:130)centes de navires immobilis(cid:130)s publi(cid:130)es par le m(cid:130)morandum de Paris d’entente sur le contr(cid:147)le des navires par l’(cid:144)tat du port [directive 95/21/CEE du Conseil (JO L 157 du 7. 7. 1995)]


title: 1999/201/EZ: Odluka Vijeća od 14. prosinca 1998. o sklapanju Sporazuma između Europske zajednice i Vlade Kanade o sanitarnim mjerama za zaštitu zdravlja ljudi i životinja koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla

eurovoc_concepts:
Canada
agreement (EU)
animal product
health control
meat
public health

text: L_1999071HR. 01000101. xml 03/Sv. 12 HR Službeni list Europske unije 66 31999D0201 L 071/1 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE ODLUKA VIJEĆA od 14. prosinca 1998. o sklapanju Sporazuma između Europske zajednice i Vlade Kanade o sanitarnim mjerama za zaštitu zdravlja ljudi i životinja koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla (1999/201/EZ) VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 113. u vezi s prvom rečenicom članka 228. stavka 2. , uzimajući u obzir prijedlog Komisije, budući da Sporazum između Europske zajednice i Vlade Kanade o sanitarnim mjerama za zaštitu zdravlja ljudi i životinja koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla osigurava primjereni način za praktičnu uporabu odredaba Sporazuma Svjetske trgovinske organizacije o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera koje se odnose na zdravlje ljudi i životinja; budući da će Sporazum postupnim priznavanjem jednakovrijednosti sanitarnih mjera, priznavanjem zdravstvenoga statusa životinja, primjenom regionalizacije i poboljšanjem komunikacije i suradnje doprinijeti olakšavanju bilateralne trgovine živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla između Europske zajednice i Kanade; budući da je primjereno donijeti odredbe o postupku za uspostavu bliske i djelotvorne suradnje između Komisije i država članica unutar Stalnog veterinarskog odbora; budući da taj Sporazum treba odobriti u ime Zajednice, ODLUČILO JE: Članak 1. Sporazum između Europske zajednice i Vlade Kanade o sanitarnim mjerama za zaštitu zdravlja ljudi i životinja koje se primjenjuju u trgovini živim životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla ovime se odobrava u ime Zajednice. Tekst Sporazuma i njegovih priloga nalaze se u privitku ovoj Odluci. Članak 2. Ovim se ovlašćuje predsjednik Vijeća da odredi osobu ili osobe ovlaštenu(-e) za potpisivanje Sporazuma kako bi isti bio obvezujući za Zajednicu. Članak 3. Mjere neophodne za provedbu Sporazuma, uključujući i jamstva za svježe meso i proizvode na osnovi mesa, jednakovrijedne onima utvrđenim Direktivom Vijeća 72/462/EEZ od12. prosinca 1972. o problemima zdravlja i veterinarskoj inspekciji pri uvozu goveda, svinja i svježeg mesa iz trećih zemalja (1), uspostavljaju se u skladu s postupkom utvrđenim člankom 30. te Direktive. Članak 4. Komisija, uz pomoć predstavnika država članica, zastupa Zajednicu u Zajedničkom odboru za upravljanje iz članka 16. stavka 1. Sporazuma. Stav Komisije o pitanjima kojima će se baviti Zajednički odbor za upravljanje utvrđivat će se unutar odgovarajućih tijela Vijeća, u skladu s odredbama Ugovora. Izmjene priloga Sporazumu koje su rezultat preporuka Zajedničkog odbora za upravljanje donose se u skladu s postupkom utvrđenim u članku 29. Direktive 72/462/EEZ. Članak 5. Ova Odluka objavljuje se u Službenom listu Europskih zajednica. Proizvodi učinke od dana objave. Sastavljeno u Bruxellesu 14. prosinca 1998. Za Vijeće Predsjednik W. MOLTERER (1)  SL L 302, 31. 12. 1972. , str. 28. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 97/79/EZ (SL L 24, 30. 1. 1998. , str. 31. )


title: Rådets afgørelse af 14. december 1998 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Lægeuddannelsen

eurovoc_concepts:
Netherlands
advisory committee (EU)
appointment of staff
doctor
vocational training

formats: html pdf print

text: 24. 12. 98 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende C 405/1 I (Meddelelser) R¯DET R¯DETS AFG˘RELSE af 14. december 1998 om udn»vnelse af et medlem af Det R¿dgivende Udvalg for L»geuddannelsen (98/C 405/01) R¯DET FOR DEN EUROP`ISKE UNION HAR - under henvisning til R¿dets afg(cid:192)relse 75/364/E˘F af 16. juni 1975 om oprettelse af et r¿dgi(cid:220) vende udvalg for l»geuddannelsen(cid:216)(˛), s»rlig artikel 3 og 4, og ud fra f(cid:192)lgende betragtninger: Ved afg(cid:192)relse af 29. juni 1998(cid:216)(ˇ) udn»vnte R¿det J. BOEV^ til medlem for perioden indtil den 28. juni 2001; den nederlandske regering har udpeget A. (cid:216)R. KOOMEN til efterf(cid:192)lger for J. BOEV^ - TRUFFET F˘LGENDE AFG˘RELSE: Eneste artikel A. (cid:216)R. KOOMEN udn»vnes til medlem af Det R¿dgivende Udvalg for L»geuddannelsen som efterf(cid:192)lger for J. BOEV^ for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 28. juni 2001. Udf»rdiget i Bruxelles, den 14. december 1998. P¿ R¿dets vegne W. MOLTERER Formand (˛)(cid:217)EFT L 167 af 30. 6. 1975, s. 17. (ˇ)(cid:217)EFT C 222 af 16. 7. 1998, s. 3


title: Richtlinie 98/92/EG des Rates vom 14. Dezember 1998 zur Änderung der Richtlinie 70/524/EWG über Zusatzstoffe in der Tierernährung und der Richtlinie 95/69/EG zur Festlegung der Bedingungen und Einzelheiten für die Zulassung und Registrierung bestimmter Betriebe und zwischengeschalteter Personen des Futtermittelsektors

eurovoc_concepts:
animal nutrition
food additive
food industry
health control
product quality
quasi-fiscal charge

text: 22. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 346/49 RICHTLINIE 98/92/EG DES RATES vom 14. Dezember 1998 zur (cid:142)nderung der Richtlinie 70/524/EWG (cid:129)ber Zusatzstoffe in der Tierern(cid:132)hrung und der Richtlinie 95/69/EG zur Festlegung der Bedingungen und Einzelheiten f(cid:129)r die Zulassung und Registrierung bestimmter Betriebe und zwischengeschal- teter Personen des Futtermittelsektors DER RAT DER EUROP(cid:142)ISCHEN UNION (cid:190) HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43, Artikel 1 auf Vorschlag der Kommission (1), nach Stellungnahme des Europ(cid:132)ischen Parlaments (2), nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialaus- schusses (3), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 14 der Richtlinie 95/69/EG (4) legt der Rat die H(cid:148)he der Geb(cid:129)hren f(cid:129)r die Zulassung der Betriebe und zwischengeschalteten Personen des Futtermittelsek- tors fest. Gem(cid:132)ß Artikel 6 der Richtlinie 70/524/EWG (5) kann vom berichterstattenden Mitgliedstaat f(cid:129)r die Pr(cid:129)fung der Antragsdossiers f(cid:129)r die Erteilung einer gemeinschaftli- chen Zulassung von Zusatzstoffen f(cid:129)r Futtermittel eine Geb(cid:129)hr erhoben werden. Der Rat legt die H(cid:148)he dieser Geb(cid:129)hr fest. Eine Untersuchung der Finanzierung der betreffenden Dienststellen in den einzelnen Mitgliedstaaten hat ergeben, daß die Festsetzung der H(cid:148)he der Geb(cid:129)hren auf Gemeinschaftsebene einen unverh(cid:132)ltnism(cid:132)ßig weitrei- in die bestehenden Geb(cid:129)hrenerhe- chenden Eingriff bungssysteme der Mitgliedstaaten bedeuten w(cid:129)rde. Außerdem sind die Kosten, die den Mitgliedstaaten durch diese Dienstleistungen entstehen, sehr unterschiedlich, vor allem infolge der erheblichen Unterschiede bei den Lohnkosten. Um Wettbewerbsverzerrungen zu vermeiden, sollte jedoch vorgeschrieben werden, daß der Rat harmonisierte Vorschriften f(cid:129)r die Berechnung der Geb(cid:129)hren erlassen muß. Die einschl(cid:132)gigen Bestimmungen der Richtlinien 70/ zu 95/69/EG sind 524/EWG und (cid:132)ndern — entsprechend (1) ABl. C 155 vom 20. 5. 1998, S. 29. (2) ABl. C 292 vom 21. 9. 1998. (3) ABl. C 284 vom 14. 9. 1998, S. 91. (4) ABl. L 332 vom 30. 12. 1995, S. 15. (5) ABl. L 270 vom 14. 12. 1970, S. 1. Richtlinie zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Richtlinie 98/19/EG (ABl. L 96 vom 28. 3. 1998, S. 39). Artikel 6 Absatz 2 der Richtlinie 70/524/EWG erh(cid:132)lt folgende Fassung: „(2) Der Rat erl(cid:132)ßt vor dem 1. April 1999 mit quali- fizierter Mehrheit auf Vorschlag der Kommission Vorschriften zur Berechnung der in Absatz 1 genannten Geb(cid:129)hr. “ Artikel 2 Artikel 14 der Richtlinie 95/69/EG erh(cid:132)lt Fassung: folgende „Artikel 14 erl(cid:132)ßt mit qualifizierter Mehrheit auf Der Rat Vorschlag der Kommission vor dem 1. April 1999 Vorschriften zur Berechnung der Geb(cid:129)hren f(cid:129)r die Zulassung der Betriebe und der zwischengeschalteten Personen. “ Artikel 3 erforderlichen (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richt- linie sp(cid:132)testens am 31. M(cid:132)rz 1999 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverz(cid:129)glich davon in Kenntnis. Wenn die Mitgliedstaaten diese Vorschriften erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Ver(cid:148)ffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzel- heiten der Bezugnahme. (2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvor- schriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen. Artikel 4 Diese Richtlinie tritt am Tag ihrer Ver(cid:148)ffentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften in Kraft. L 346/50 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 22. 12. 98 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet. Artikel 5 Geschehen zu Br(cid:129)ssel am 14. Dezember 1998. Im Namen des Rates Der Pr(cid:132)sident W. MOLTERER