title: Reglamento (CE) n° 2707/98 de la Comisión de 15 de diciembre de 1998 por el que se establecen el precio del mercado mundial del algodón sin desmotar y el importe del anticipo de la ayuda

eurovoc_concepts:
Greece
Spain
aid system
cotton
world market price

text: 16. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 340/21 REGLAMENTO (CE) No 2707/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 15 de diciembre de 1998 por el que se establecen el precio del mercado mundial del algod(cid:155)n sin desmotar y el importe del anticipo de la ayuda LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista el Acta de adhesi(cid:155)n de Grecia y, en particular, los apartados 3 y 10 del Protocolo no 4 sobre el algod(cid:155)n, cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1553/95 del Consejo (1), Visto el Reglamento (CE) no 1554/95 del Consejo, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen las normas generales del r(cid:130)gimen de ayuda al algod(cid:155)n y deroga el Reglamento (CEE) no 2169/81 (2), cuya (cid:156)ltima modifica- ci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1419/98 (3), y, en particular, sus art(cid:146)culos 3, 4 y 5, Considerando que, de acuerdo con el art(cid:146)culo 3 del Regla- mento (CE) no 1554/95, el precio del mercado mundial del algod(cid:155)n sin desmotar se determina peri(cid:155)dicamente a partir del precio mundial registrado para el algod(cid:155)n desmotado, teniendo en cuenta la relaci(cid:155)n hist(cid:155)rica del precio fijado para el algod(cid:155)n desmotado y el precio calcu- lado para el algod(cid:155)n sin desmotar; que esta relaci(cid:155)n hist(cid:155)- rica qued(cid:155) establecida en el apartado 2 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1201/89 de la Comisi(cid:155)n, de 3 de mayo de 1989, por el que se establecen disposiciones de aplicaci(cid:155)n del r(cid:130)gimen de ayuda al algod(cid:155)n (4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1664/98 (5); que, cuando el precio mundial no pueda determinarse de esta forma, debe establecerse a partir del (cid:156)ltimo precio fijado; Considerando que, seg(cid:156)n lo establecido en el art(cid:146)culo 4 del Reglamento (CE) no 1554/95, el precio del mercado mundial del algod(cid:155)n sin desmotar debe determinarse en relaci(cid:155)n con un producto que re(cid:156)na ciertas caracter(cid:146)sticas y en funci(cid:155)n de las ofertas y cotizaciones m(cid:145)s favorables en el mercado mundial entre las que se consideren repre- sentativas de la tendencia real del mercado; que, para determinar este precio, se establece una media de las ofertas y cotizaciones registradas en una o varias bolsas europeas para un producto cif para un puerto de Europa del norte, procedente de los distintos pa(cid:146)ses proveedores que se consideren m(cid:145)s representativos en el comercio internacional; que, no obstante, est(cid:145)n previstos ciertos ajustes de los criterios de determinaci(cid:155)n del precio mundial del algod(cid:155)n desmotado que reflejan las diferen- cias justificadas por la calidad del producto entregado o la (1) DO L 148 de 30. 6. 1995, p. 45. (2) DO L 148 de 30. 6. 1995, p. 48. (3) DO L 190 de 4. 7. 1998, p. 4. (4) DO L 123 de 4. 5. 1989, p. 23. (5) DO L 211 de 29. 7. 1998, p. 9. naturaleza de las ofertas y cotizaciones; que estos ajustes son los previstos en el art(cid:146)culo 2 del Reglamento (CEE) no 1201/89; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de los criterios apenas indicados conduce a fijar el precio del mercado mundial del algod(cid:155)n sin desmotar en el nivel que se indica m(cid:145)s adelante; Considerando que el segundo p(cid:145)rrafo del apartado 3 bis del art(cid:146)culo 5 del Reglamento (CE) no 1554/95 establece que el importe del anticipo de la ayuda debe ser igual al precio de objetivo menos el precio del mercado mundial y un importe calculado mediante la f(cid:155)rmula aplicable en caso de rebasamiento de la cantidad m(cid:145)xima garantizada, tomando como base la nueva estimaci(cid:155)n de la producci(cid:155)n de algod(cid:155)n sin desmotar, incrementada como m(cid:146)nimo en un 7,5 %; que el Reglamento (CE) no 2591/98 de la Comisi(cid:155)n (6) fija el nivel de la nueva estimaci(cid:155)n de la producci(cid:155)n para la campa(cid:157)a 1998/99; as(cid:146) como el porcen- taje de incremento correspondiente; que la aplicaci(cid:155)n del citado m(cid:130)todo conduce a fiar el importe del anticipo correspondiente a cada Estado miembro en el nivel que se indica m(cid:145)s adelante, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 El precio del mercado mundial del algod(cid:155)n sin 1. desmotar, mencionado en el art(cid:146)culo 3 del Reglamento (CE) no 1554/95, queda fijado en 21,820 ecus por cada 100 kilogramos. 2. El importe del anticipo de la ayuda contemplado en el segundo p(cid:145)rrafo del apartado 3 bis del art(cid:146)culo 5 del Reglamento (CE) no 1554/95 ser(cid:145) el siguiente: — 62,370 ecus por cada 100 kilogramos para Espa(cid:157)a, — 52,165 ecus por cada 100 kilogramos para Grecia, — 84,480 ecus por cada 100 kilogramos para los dem(cid:145)s Estados miembros. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 16 de diciembre de 1998. (6) DO L 324 de 2. 12. 1998, p. 25. L 340/22 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 12. 98 El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de diciembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n


title: Commission Regulation (EC) No 2707/98 of 15 December 1998 determining the world market price for unginned cotton and the rate for the aid

formats: pdf print

text: 16. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities L 340/21 COMMISSION REGULATION (EC) No 2707/98 of 15 December 1998 determining the world market price for unginned cotton and the rate for the aid THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, quotations; whereas these adjustments are specified in Article 2 of Regulation (EEC) No 1201/89; Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to the Act of Accession of Greece, and in particular paragraphs 3 and 10 of Protocol 4 on cotton, as last amended by Council Regulation (EC) No 1553/95 (1), Having regard to Council Regulation (EC) No 1554/95 of 29 June 1995 (2) laying down general rules for the system of aid for cotton and repealing Regulation (EEC) No 2169/81, as last amended by Regulation (EC) No 1419/ 98 (3), and in particular Articles 3, 4 and 5 thereof, Whereas Article 3 of Regulation (EC) No 1554/95 requires a world market price for unginned cotton to be periodically determined from the world market price determined for ginned cotton, using the historical rela- tionship between the two prices as specified in Article 1 (2) of Commission Regulation (EEC) No 1201/89 of 3 May 1989 laying down rules for implementing the system of aid for cotton (4), as last amended by Regulation (EC) No 1664/98 (5); whereas if it cannot be determined in this way it is to be based on the last price determined; Whereas Article 4 of Regulation (EC) No 1554/95 requires the world market price for ginned cotton to be determined for a product of specific characteristics using the most favourable offers and quotations on the world market of the real those considered representative of market trend; whereas to this end an average is to be calculated of offers and quotations on one or more Euro- pean exchanges for a cif product to a North European port considered most representative as regards international trade; whereas these rules for determination of the world market price for ginned cotton provide for adjustments to reflect differ- ences in product quality and the nature of offers and from the countries supplier Whereas application of the above rules gives the world market price for unginned cotton indicated hereunder; Whereas the second subparagraph of Article 5(3a) of Regulation (EC) No 1554/95 stipulates that the advance payment rate for the aid is to be the guide price less the world market price and less a further amount calculated by the formula applicable when the guaranteed maximum quantity is overrun but with a minimum 7,5 % increase in the revised estimate for unginned cotton production; whereas Commission Regulation (EC) No 2591/98 (6) fixes the revised estimate of production of unginned cotton for the 1998/99 marketing year and the relevant percentage increase; whereas application of these rules gives the advance payment rates for each Member State indicated hereunder, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 1. The world market price for unginned cotton as indi- cated in Article 3 of Regulation (EC) No 1554/95 is set at ECU 21,820 per 100 kilograms. 2. Advance payment of the aid as indicated in Article 5 (3a), second sentence, of Regulation (EC) No 1554/95 shall be at the rate of: — ECU 62,370 per 100 kilograms in Spain, — ECU 52,165 per 100 kilograms in Greece, — ECU 84,480 per 100 kilograms in other Member States. Article 2 (1) OJ L 148, 30. 6. 1995, p. 45. (2) OJ L 148, 30. 6. 1995, p. 48. (3) OJ L 190, 4. 7. 1998, p. 4. (4) OJ L 123, 4. 5. 1989, p. 23. (5) OJ L 211, 29. 7. 1998, p. 9. This Regulation shall enter into force on 16 December 1998. (6) OJ L 324, 2. 12. 1998, p. 25. L 340/22 EN Official Journal of the European Communities 16. 12. 98 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 15 December 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission


title: Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilsluttet telekommunikationsudstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
harmonisation of standards
marketing
mutual recognition principle
telecommunications
telecommunications equipment

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 15. 12. 1998 KOM(1998) 692 endelig udg. 97/0149 (COD) UDTALELSE FRA KOMMISSIONEN i henhold til EF-traktatens artikel 189 B, stk. 2, litra d), om Europa-Parlamentets ændringerne til Rådets fælles holdning til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV OM TILSLUTTET TELEKOMMUNIKATIONSUDSTYR SAMT GENSIDIG ANERKENDELSE AF UDSTYRETS OVErøNSSTEMMELSE OM ÆNDRING AF KOMMISSIONENS FORSLAG i henhold til EF-traktatens artikel 189 A, stk. 2 RESUME Den 6. oktober 1998 traf Europa-Parlamentet afgørelse om at fremsætte en række ændringsforslag til den fælles holdning, som Rådet havde fastlagt med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (C4-0342/98 - 97/0149(COD)). Formålet med direktivet er at skabe et enhedsmarked for teleterminaludstyr og radioudstyr og indebærer en betydelig lempelse af reglerne for markedsføring, fri omsætning og ibrugtagning af udstyr. Direktivet skal træde i stedet for to rådsdirektiver (91/263/EØF1 om teleterminaludstyr og 93/97/EØF2 om satellitjordstationsudstyr), forenkle anvendelsen af to andre rådsdirektiver (93/68/EØF3 om overensstemmelsesmærkning og 89/336/EØF4 om elektromagnetisk kompatibilitet) og afløse en lang række nationale forskrifter. De spørgsmål, der optager Europa-Parlamentet, er følgende: • Formelle ændringer: 1, 2, 3, 6 og 8. • Afklaring af tvetydigheder, som kan medføre misfortolkninger til skade for forbrugere eller fabrikanter: 4, 11, 12 og 16. • En forbedret definition af væsentlige krav og visse procedureaspekter med henblik på at sikre en korrekt gennemførelse af sidstnævnte og tage højde for nødsituationer: 5 og 7. • Større åbenhed i gennemførelsen af direktivet, navnlig hvad angår beskyttelsesforanstaltninger og arbejdet i TCAM-udvalget: 9, 10 og 18. • Spørgsmål, som skal indgå i den fremtidige vurdering og revision af direktivet: 14. accepteret accepteret, delvis eller i princippet ikke accepteret alle undtagen nr. 1 ingen nr. 1 1 2 3 4 EFT L 128 af 23. 5. 1991, s. 1. EFT L 290 af 24. 11. 1993, s. 1. EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1. EFT L 139 af 23. 5. 1989, s. 19. BEGRUNDELSE Kommissionen fremlægger hermed sin udtalelse om Europa-Parlamentets ændringsforslag samt et ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tilsluttet radio- og telekommunikationsudstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse. I det ændrede efter andenbehandling, som Kommissionen har accepteret. indgår de af Europa-Parlamentets ændringsforslag forslag INDLEDNING a) Baggrund Kommissionen godkendte forslaget den 4. juni 1997 og fremsendte det formelt til Europa-Parlamentet og Rådet den 6 juni 19975. Det Økonomiske og Sociale Udvalg udtalte sig positivt den 10. december 1997. Europa-Parlamentet vedtog ved førstebehandlingen den 29. januar 1998 en positiv beslutning med 23 ændringsforslag til Kommissionens forslag6. Den 6. juni 1998 fastlagde Rådet en fælles holdning med henblik på vedtagelse af og Europa-Parlamentets telekommunikationsudstyr udstyrets overensstemmelse7. om anerkendelse direktiv gensidig og Rådets tilsluttet radio- samt af b) Direktivets formål Formålet med direktivet er at skabe et enhedsmarked for teleterminaludstyr og radioudstyr og indebærer en betydelig lempelse af reglerne for markedsføring, fri omsætning og ibrugtagning af udstyr. Direktivet skal træde i stedet for to og 93/97/EØF9 om rådsdirektiver rådsdirektiver satellitjordstationsudstyr), (93/68/EØF10 89/336/EØF11 om overenssternmelsesmærkning elektromagnetisk kompatibilitet) og afløse en lang række nationale forskrifter. forenkle anvendelsen af to andre og (91/263/EØF8 om teleterminaludstyr om De vigtigste punkter i det nye direktiv: • Udvidelse af anvendelsesområdet til også at omfatte radioudstyr • Et nyt sæt definitioner, som gør direktivet tidssvarende langt ud i fremtiden, idet de tager højde for liberaliseringen af infrastrukturer og konkurrence mellem operatører • Tilpasning af begrebet telekommunikationsspecifikke væsentlige krav, så der tages højde for den teknologiske udvikling EFT C 248 af 14. 8. 1997, s. 4. A4-0023/98, PV 29-01-98 EFT C 227, 20. 7. 98 s. 37 EFT L 128 af 23. 5. 1991, s. 1. EFT L 290 af 24. 11. 1993, s. 1. EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1. EFT L 139 af 23. 5. 1989, s. 19. • En fleksibel beslutningsproces, så man hurtigt kan dække fremtidige netinfrastrukturer og systemer • En mere lempelig ordning for overensstemmelsesvurdering, der bygger på princippet om fabrikanterklæringer. Direktivet supplerer andre lovgivningstiltag på telekommunikationsområdet og er et svar på de uundgåelige forandringer på radio- og teleterminaludstyrsmarkedet, som skyldes liberaliseringen af teleinfrastrukturer og -tjenester. ÆNDRINGSFORSLAG FRA EUROPA-PARLAMENTET, SOM KOMMISSIONEN HAR ACCEPTERET de Af førstebehandlingen, har Kommissionen accepteret 14 fuldt ud: 15 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet fremsatte ved Ændringsforslag, der er accepteret fuldt ud 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12, 14,16,18 • Kommissionen har accepteret ændringsforslag 2, 3, 6 og 8, da de gør lovteksten mere sammenhængende. • Mht. ændringsforslag 4, 11, 12 og 16 er Kommissionen enig med Europa- Parlamentet i, at de afklarer en række tvetydigheder i den fælles holdning. • Ifølge ændringsforslag 5 pålægges der kun krav vedrørende forebyggelse mod ikke-fysiske skader på nettet, efter at Kommissionen specifikt har truffet afgørelse herom (art. 3, stk. 1, litra c), udgår, og der indsættes et nyt art. 3, stk. 3, litra aa)). Kommissionen støtter denne fremgangsmåde. Risikoen anses for lav, og det vil være overdrevet at fastsætte et generelt krav. • Ændringsforslag 7, der giver operatører ret til at frakoble terminaler øjeblikkeligt, tydeliggør bestemmelserne i artikel 7, stk. 4. • Kommissionen støtter ændringsforslag 9, 10 og 18, der skaber større åbenhed i beslutningsprocessen i de tilfælde, hvor medlemsstaterne træffer beskyttelses foranstaltninger. • Kommissionen har accepteret ændringsforslag 14 af samme grund, som da den accepterede ændringsforslaget ved førstebehandlingen. ÆNDRINGSFORSLAG FRA EUROPA-PARLAMENTET, SOM KOMMISSIONEN IKKE HAR ACCEPTERET Kommissionen kan ikke acceptere ændringsforslag 1, da den foreslåede betragtning ikke hænger sammen med nogen bestemmelse i direktivet, idet artikel 1, stk. 5, udgår som følge af ændringsforslag 3. KONKLUSION Kommissionen har accepteret 14 af de 15 ændringsforslag, som Europa-Parlamentet har fremsat ved andenbehandlingen, i deres helhed. I overensstemmelse med EF-traktatens artikel 189 B, stk. 2, litra d), afgiver Kommissionen hermed sin udtalelse om Europa-Parlamentets ændringsforslag og fremsætter et ændret forslag, hvori de godkendte ændringsforslag indgår. ÆNDRET FORSLAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV OM TILSLUTTET TELEKOMMUNIKATIONSUDSTYR SAMT GENSIDIG ANERKENDELSE AF UDSTYRETS OVERENSSTEMMELSE (FORELAGT AF KOMMISSIONEN I MEDFØR AF ARTIKEL 189 A, STK. 2, I EF-TRAKTATEN) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen 1 ', under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg 2 ], til henhold i artikel 189 B3 ), og fremgangsmåden i traktatens ud fra følgende betragtninger: (1) Radio- og teleterminaludstyrssektoren udgør en vigtig del af telekommunikationsmarkedet, der er en nøglefaktor i Fællesskabets økonomi; de direktiver, der gælder for sektoren, tager ikke højde for de forandringer, der forventes inden for sektoren som følge af ny teknologi, udviklingen på markedet og lovgivningen på telenetområdet; (2) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 3 B, skabe et åbent, kan målsætningen om at konkurrencebaseret tele for kommunikationsudstyr ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og målet kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; direktivet går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå det nævnte mål; enhedsmarked (3) medlemsstaterne kan på grundlag af traktatens artikel 36 udelukke visse klasser af udstyr fra dette direktiv; (4) ved direktiv 98/13/EF4) blev foranstaltningerne teleterminaludstyr, vedrørende satellitjordstationsudstyr og gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse konsolideret; (5) nævnte direktiv dækker ikke en væsentlig procentdel af markedet for radioudstyr; (6) varer med dobbelt anvendelse er omfattet af en EF- eksportkontrolordning, der blev indført ved Rådets forordning (EF) nr. 3381/94 5> ; (7) direktivets brede anvendelsesområde kræver nye og skal definitioner teleterminaludstyr; begreberne forskriftsrammer, radioudstyr der af EFT C 248 af 14. 8. 1997, s. 4. EFT C 73 af 9. 3. 1998, s. 10. Europa-Parlamentets udtalelse af 29. 1. 1998 (A4-0023), Rådets fælles holdning af8. 6. 1998 (EFT C 227, 20. 7. 1998, s. 37-59) og Europa-Parlamentets afgørelse af 6. 10. 1998 (A4-0037/98,endnu ikke offentliggjort i EFT). EFTL 74 af 12. 3. 1998, s. 1. EFT L 367 af 31. 12. 1994, s. 1. 4) 5) enhedsmarkedet fremme teleterminaludstyr, bør tillade, at fabrikation og salg udvikler sig teknologiudviklingen og udviklingen på markedet; radioudstyr og investering, takt med for i (8) enhver anvendelse vedrørende fremstilling, forskrift markedsføring og radio- og teleterminaludstyr skal i betragtning af den stigende betydning af teleterminaludstyr og net, der anvender radiotransmission ud over udstyr, der er tilsluttet via kablet opkobling, dække begge typer udstyr; af (9) ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/10/EF af 26. februar 1998 om ONP-vilkår for af og taletelefonitjenesten under forsyningspligtydelser på konkurrenceforhold6 ' nationale tilsynsmyndigheder sørge for, at der offentliggøres detaljerede oplysninger om specifikationerne for de tekniske grænseflader for at sikre konkurrence på markedet for terminaludstyr; om teleområdet de til nettet udbud skal om tilnærmelse (10) kravene i Rådets direktiv 73/23/EØF af 19. februar af medlemsstaternes 1973 lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser 7 ), er tilstrækkelige og teleterminaludstyr, men uden at der gælder nogen nedre spændingsgrænse; omfatte radio- til at (ll)beskyttelseskravene vedrørende elektromagnetisk kompatibilitet i Rådets direktiv 89/336/EØF af 3. maj af indbyrdes medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet 8), er tilstrækkelige til at omfatte radio- og teleterminaludstyr; tilnærmelse 1989 om (12) ifølge EF-lovgivningen er hindringer for i medlemsstaternes frie varebevægelser inden for Fællesskabet, der skyldes forskelle lovgivning om af produkter, kun berettigede, markedsføring såfremt særlige nationale krav er nødvendige og står i rimeligt forhold til målsætningen; derfor skal den indbyrdes af medlemsstaternes lovgivning begrænses til de krav, der er nødvendige for at opfylde de væsentlige krav vedrørende radio- og teleterminaludstyr; tilnærmelse (13) de væsentlige krav for en klasse af radio- og teleterminaludstyr bør afhænge af det pågældende udstyrs karakter og behov; kravene skal anvendes ikke bremser den med omtanke, så man 6) 7) 8) EFTL 101 af 1. 4. 1998, s. 24. EFT L 77 af 26. 3. 1973, s. 29. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/68/EØF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1 ). EFT L 139 af 23. 5. 1989, s. 19. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/68/EØF. , teknologiske markedsstyrede økonomis behov opfyldes; fornyelse eller hindrer, at den ressourcer som f. eks. radiofrekvensspekteret bør fremmes; (14) der bør lægges vægt på at sikre, at radio- og unødig ikke udgør en teleterminaludstyr sundhedsrisiko; (23) harmoniserede grænseflader mellem terminaludstyr fremme både og telenet konkurrencebaserede terminaludstyr og nettjenester; markeder bidrager for til at (15) telekommunikation er af afgørende betydning for handicappedes livskvalitet og beskæftigelse, og denne gruppe mennesker udgør en betydelig og voksende del af befolkningen i Europa; radio- og teleterminaludstyr bør derfor i relevante tilfælde designes på en sådan måde, at handicappede kan bruge det uden eller med så lidt tilpasning som muligt; (24) operatører af offentlige telenet bør imidlertid have mulighed for at fastlægge de tekniske karakteristika for deres grænseflader under hensyn til traktatens konkurrenceregler; de bør derfor offentliggøre nøjagtige og tilstrækkelige tekniske specifikationer for sådanne grænseflader, så fabrikanterne får mulighed for at konstruere teleterminaludstyr, der opfylder kravene i dette direktiv; (16) faciliteter i og forbindelse med teleterminaludstyr kan tilbyde visse funktioner, der er nødvendige for nødtjenester; radio- (17) nogle faciliteter vil eventuelt skulle indarbejdes i radio- og teleterminaludstyr for at undgå misbrug af personoplysninger om brugeren og abonnenten og krænkelse af privatlivets fred og/ eller for at undgå svig; (18) det kan i visse tilfælde være nødvendigt med samfunktion via net med andet apparatur som defineret i dette direktiv og forbindelse med de relevante grænseflader overalt i Fællesskabet; (19) det bør derfor være muligt at fastlægge og tilføje specifikke væsentlige krav til beskyttelse af brugernes privatliv, faciliteter for handicappede brugere, faciliteter til nødtjenester og/eller faciliteter til at undgå svig; der udvikles (20) det anerkendes, at frivillige certificerings- og af mærkningsordninger, forbrugersammenslutninger, fabrikanter, operatører og andre brancheaktører, på et konkurrencepræget marked bidrager til kvaliteten og er nyttige midler til at øge til produkter og telekommunikationsområdet; tjenesteydelser medlemsstaterne kan støtte sådanne ordninger; ordningerne bør være forenelige med traktatens konkurrenceregler; forbrugernes tillid på af 88/301 /EØF 16. maj 1988 teleterminalmarkederne9) (25) traktatens konkurrenceregler og Kommissionens om direktiv konkurrence på har imidlertid fastlagt princippet om lige, gennemsigtig og ikke-diskriminerende behandling af alle tekniske specifikationer med regulerende virkning; det er derfor Fællesskabets og medlemsstaternes opgave i samråd med de økonomiske aktører at sikre, at de forskriftsrammer, der skabes med dette direktiv, er rimelige; (26) det de påhviler fortolkes europæiske standardiseringsorganisationer og navnlig ETSI at sørge for, at harmoniserede standarder rettidigt aktualiseres og er affattet på en sådan måde, at de kan vedligeholdelse, utvetydigt; fortolkning og gennemførelse af harmoniserede standarder udgør meget specialiserede områder af voksende teknisk kompleksitet; disse opgaver kræver aktiv ekspertdeltagelse fra de økonomiske aktører; under visse omstændigheder kan det være nødvendigt at foretage en hurtigere fortolkning eller hurtigere justeringer af harmoniserede standarder, end det er muligt at gøre gennem de normale procedurer europæiske standardiseringsorganisationer, som er underlagt bestemmelserne i Rådets direktiv 83/189/EØF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter 1 0) ; de i (21)uacceptabel forringelse af tjenesten for andre end brugeren af radio- og teleterminaludstyr bør undgås; fabrikanter af terminaludstyr bør konstruere dette på en sådan måde, at nettene ikke beskadiges og forårsager en sådan forringelse, når det bruges under normale driftsvilkår; netoperatører bør udforme nettene sådan, at fabrikanterne af terminaludstyr ikke uforholdsmæssige for at undgå beskadigelse af foranstaltninger nettene; Det Europæiske Standardiseringsinstitut for tage behørigt Telekommunikation hensyn hertil, når der udvikles standarder vedrørende adgang til offentlige net; (ETSI) bør tvinges til at træffe (27) det er interesse i offentlighedens at have harmoniserede standarder på europæisk plan i forbindelse med konstruktion og fabrikation af radio- og teleterminaludstyr; overholdelse af sådanne harmoniserede standarder indebærer en formodning om, at de væsentlige krav er opfyldt; der kan anvendes andre måder til at godtgøre, at de væsentlige krav er opfyldt; (28) ved tildeling af identifikation for udstyrsklassen bør i man udnytte den ekspertviden, der findes europæiske CEPT/ERC de på standardiseringsorganer relevante og (22) der bør sikres en effektiv udnyttelse af frekvensbånd for at undgå skadelig interferens; den mest effektive og teknisk avancerede anvendelse af begrænsede 9) EFT L 131 af 27. 5. 1988, s. 73. Direktivet er ændret ved direktiv 94/46/EF (EFT L 268 af 19. 10. 1994, s. 15). 10) EFT L 109 af 26. 4. 1983, s. 8. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens beslutning 96/139/EF (EFT L32 af 10. 2. 1996, s. 31). -y radiokommunikationsområdet; der bør så vidt muligt tilskyndes til andre former for samarbejde med disse organer; (29) for at Kommissionen kan føre effektivt tilsyn med markedet, er det nødvendigt, at medlemsstaterne stiller de relevante oplysninger til rådighed om grænsefladetyper, utilstrækkelige eller ukorrekt anvendte harmoniserede standarder, bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder; om radio- oplysninger (30) bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder bør udveksle og teleterminaludstyr med henblik på effektivt tilsyn med markedet; et sådant samarbejde bør i videst mulig udstrækning af foregå elektroniske medier; dette samarbejde bør bl. a. gøre det muligt for de nationale myndigheder at holde sig underrettet om radioudstyr, der markedsføres på deres område, og som anvender frekvensbånd, der ikke er harmoniseret på fællesskabsplan; på grundlag (31) fabrikanter bør over for medlemsstaterne anmelde, at de ønsker at markedsføre radioudstyr, der anvender frekvensbånd, hvis anvendelse ikke er harmoniseret i hele Fællesskabet; medlemsstaterne sådanne indføre procedurer skal derfor anmeldelser; sådanne procedurer skal være rimeligt afpasset yderligere overensstemmelsesvurderingsprocedure i forhold til bilag IV eller V; det er ønskeligt, at disse og helst anmeldelsesprocedurer gennemføres og étstedsbestillingsordninger; elektroniske midler harmoniseres være ikke ved for og en (32) der bør være fri bevægelighed for radio- og teleterminaludstyr, der opfylder de relevante væsentlige krav; sådant udstyr bør kunne tages i brug i overensstemmelse med sit formål; ibrugtag ning kan være betinget af, at der er givet tilladelse til at bruge frekvensbåndet og til at stille den pågældende tjeneste til rådighed; (33) radiofrekvenser allokeres nationalt og henhører, i det omfang de ikke er harmoniseret, fortsat under medlemsstaternes enekompetence; det er nødvendigt at indsætte en beskyttelsesklausul, der giver medlemsstaterne mulighed for i overensstemmelse med traktatens artikel 36 at forbyde eller begrænse anvendelsen af radioudstyr eller kræve det trukket tilbage fra deres marked, hvis det har forårsaget eller med rimelighed kan forventes at forårsage skadelig interferens; interferens med nationalt allo kerede radiofrekvenser er tilstrækkelig begrundelse for, træffe beskyttelsesforanstaltninger; medlemsstaterne kan at (34) fabrikanter er i henhold til bestemmelserne i Rådets direktiv 85/374/EØF n) ansvarlige for skade, der forårsages af en defekt ved deres apparatur; uden at fabrikantens ansvar derved berøres, er enhver person, der indfører apparatur i Fællesskabet med sin henblik erhvervsvirksomhed, ansvarlig i henhold til samme videresalg som led på i direktiv; fabrikanten, dennes befuldmægtigede eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet i Fællesskabet, er ansvarlige i henhold til for retsreglerne om ansvar kontraktforhold i medlemsstaterne; i og uden (35)de relevante foranstaltninger, som medlemsstaterne eller Kommissionen skal træffe, når apparatur, der er erklæret for at være i overensstemmelse med dette direktiv, forårsager betydelig skade på et net eller skadelig radiointerferens, fastlægges i over i ensstemmelse med de generelle principper fællesskabslovgivningen, navnlig principperne om objektivitet, proportionalitet og ikke-forskelsbehandling; herunder (36)Rådet den vedtog 22. juli 1993 afgørelse 93/465/EØF om modulerne for de forskellige faser i procedurerne for overensstemmelsesvurdering og regler om anbringelse og anvendelse af CE-overens- stemmelsesmærkningen, med henblik på anvendelse i direktiverne om teknisk harmonisering12'; de procedurer for overensstemmelsesvurdering, der skal finde anvendelse, bør fortrinsvis vælges blandt de eksisterende moduler, der er fastlagt ved nævnte afgørelse; (37) medlemsstaterne kan anmode om, at bemyndigede deres til organer, tilsynsmyndigheder akkrediteres gældende europæiske standarder; og i henhold udpeger, som de (38)det skal være muligt at godtgøre, at radio- og teleterminaludstyr opfylder kravene i direktiv 73/23/EØF og 89/336/EØF, ved at anvende de procedurer, der er beskrevet i disse direktiver, når apparatur er omfattet af deres anvendelsesområde; proceduren i artikel 10, stk. 1, i direktiv 89/336/EØF kan derfor af harmoniserede standarder indebærer en formodning om, at beskyttelseskravene er opfyldt; proceduren i artikel 10, stk. 2, kan anvendes, når fabrikanten ikke har anvendt harmoniserede standarder, eller når der ikke findes sådanne standarder; anvendes, når anvendelsen (39) virksomheder i Fællesskabet bør have effektiv og tilsvarende adgang til tredjelandsmarkeder og bør i tredjelande behandles på samme måde, som Fællesskabet behandler virksomheder, der ejes helt af eller kontrolleres af en majoritet af eller faktisk kontrolleres af statsborgere i de pågældende tredjelande; (40) der bør nedsættes et udvalg, som omfatter de parter, der er direkte i gennemførelsen af involveret reguleringen af radio- og terminaludstyr, herunder særlig de nationale organer, der er udpeget til at vurdere overensstemmelsen, og de nationale orga ner, der har ansvaret for tilsyn med markedet; dette udvalg skal bistå Kommissionen med at opnå en harmoniseret gennemførelse af forskrifterne, der står til målsætningen, og som i rimeligt almindelige tilgodeser markedets for behov; befolknings repræsentanter forhold den og 11) EFT L 210 af 7. 8. 1985, s. 29. 12) EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 23. X teleselskaberne, forbrugerne, fabrikanterne og tjenesteleverandørerne bør høres, hvor det er relevant; brugerne, (41 ) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20. december 1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesforanstaltningerne til retsakter vedtaget efter fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B. (42) Kommissionen følger gennemførelsen og den praktiske anvendelse af dette og andre relevante direktiver og af anvendelsen af alle relevante direktiver for at undgå forstyrrelser som indvirker på menneskers sundhed eller som forvolder materiel skade; telekommunikationsudstyr, for koordineringen sørger i (43) det vurderes efter en vis tid, hvordan direktivet fungerer, på baggrund af udviklingen inden for telesektoren og den erfaring, der opnås i forbindelse med anvendelsen af de væsentlige krav og procedurerne i henhold til dette direktiv; for overensstemmelsesvurdering (44) når der foretages ændringer i forskriftsrammerne, er det nødvendigt at sikre en gnidningsløs overgang fra de tidligere rammer for at undgå, at markedet bringes ud af balance, og at undgå retsusikkerhed; for (45) nærværende direktiv erstatter direktiv 98/13/EØF, der derfor bør ophæves; direktiv 73/23/EØF og direktiv 89/336/EØF finder ikke længere anvendelse på apparatur, som ligger inden for nærværende direktivs fra beskyttelses- og sikkerhedskravene og visse procedurer for overensstemmelsesvurdering - anvendelsesområde, bortset UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: KAPITEL I Generelle aspekter Artikel I Anvendelsesområde og sigte 1. I dette direktiv fastlægges forskriftsrammerne for markedsføring, fri bevægelighed og ibrugtagning i Fællesskabet af radioudstyr og teleterminaludstyr. 2. Hvis apparatur defineret i artikel 2, litra a), som en integrerende del eller ekstraudstyr omfatter a) en medicinsk anordning som omhandlet i artikel 1 i Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger 1 3 ), eller b) en aktiv, implantabel medicinsk anordning som direktiv indbyrdes omhandlet i Rådets 90/385/EØF af 20. juni 1990 om artikel 1 i 13) EFT LI 69 af 12. 7. 1993, s. 1. tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantable medicinske anordninger 1 4 ), er apparaturet omfattet af nærværende direktiv, uden at dette berører anvendelsen af direktiv 93/42/EØF og 90/385/EØF på henholdsvis de medicinske anordninger og de aktive, implantable medicinske anordninger. af motordrevne i et motordrevet køretøj 3. Hvis apparaturet er en komponent eller en separat teknisk enhed som omhandlet i Rådets direktiv 72/245/EØF 1 5) om køretøjer radiostøjdæmpning (elektromagnetisk kompatibilitet) eller en komponent eller en separat teknisk enhed i et motordrevet køretøj som omhandlet i artikel 1 i Rådets direktiv om 92/61/EØF trehjulede standardtypegodkendelse motordrevne køretøjer 1 6 ), er apparaturet omfattet af nærværende direktiv, uden at dette berører anvendelsen af henholdsvis direktiv 72/245/EØF og 92/61/EØF. 30. juni 1992 to- og af af 4. Dette direktiv finder ikke anvendelse på udstyr, der er nævnt i bilag I. Artikel 2 Definitioner I dette direktiv forstås ved: a) "apparatur": udstyr, som enten er radioudstyr eller teleterminaludstyr eller begge dele b) "teleterminaludstyr": et produkt eller en relevant komponent heri, der er beregnet til på en hvilken som helst måde at blive direkte eller indirekte tilsluttet nettermineringspunkter på offentlige telenet, som helt eller delvis telenet (dvs. anvendes tilgængelige teletjenester til rådighed) til at stille offentligt c) "radioudstyr": et produkt eller en relevant komponent heri til kommunikation ved hjælp af udsendelse og/eller modtagelse af radiobølger inden for frekvensbånd, der er allokeret til jord eller rumbaseret radiokommunikation d) "radiobølger": elektromagnetiske bølger med frekvenser fra 9 kHz op til 3 000 GHz, som udbredes i rummet uden kunstig retningsstyring e) "grænseflade" i) et nettermineringspunkt, der er et fysisk tilslutningspunkt, hvor en bruger får adgang til det offentlige telenet, og/eller ii) en luftgrænseflade, der specificerer radiovejen mellem radioudstyr samt disses tekniske specifikationer 14) EFT L 189 af 20. 7. 1990, s. 17. Direktivet er senest ændret ved direktiv 93/68/EF (EFT L 220 af 30. 8. 1993, s. 1 ). 15) EFT L 152 af 6. 7. 1972, s. 15. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 95/54/EF (EFT L266 af 8. 11. 1995, s. 1). 16) EFT I. 225 af 10. 8. 1992, s. 72. Direktivet er ændret ved tiltræ delsesakten af 1994. ,-. f) "udstyrsklasse": en klasse, der angiver bestemte typer apparatur, som ifølge dette direktiv anses for at være af samme art, og som specificerer de grænseflader, som apparaturet er konstrueret til. Apparatur kan indgå i mere end én udstyrsklasse e) at det er kompatibelt med visse faciliteter, som sikrer adgang til nødtjenester, og/eller f) at det er kompatible elt med visse faciliteter, som letter apparaturets anvendelse for handicappede brugere. g) "dokumentation vedrørende den tekniske konstruktion": dokumentation, som beskriver apparaturet, og som indeholder oplysninger om relevante og væsentlige krav er blevet opfyldt forklaringer på, hvorledes de er vedtaget h) "harmoniseret standard": en teknisk specifikation, anerkendt som fra standardiseringsorgan overensstemmelse med Kommissionen procedurerne i direktiv 83/189/EØF med det formål at fastlægge krav på europæisk plan, idet overholdelse heraf ikke er obligatorisk af efter rriandat et i i) "skadelig interferens": interferens, der udgør en fare for radionavigationstjenesters eller andre sikkerhedstjenesters aktiviteter, eller som på anden måde i alvorlig grad forringer, hindrer eller afbryder gentagne gange i radiokommunikationstjenester, der overensstemmelse med eller Fællesskabets medlemsstaternes gældende bestemmelser. fungerer Artikel 3 Væsentlige krav 1. Følgende væsentlige krav finder anvendelse på alt apparatur: a) beskyttelse af brugerens eller enhver anden persons sundhed og sikkerhed, herunder de i direktiv 73/23/EØF indeholdte mål med hensyn til sikkerhedskrav, idet der dog ikke gælder nogen grænse for spænding, b) de i direktiv indeholdte beskyttelseskrav med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet. 89/336/EØF 2. Radioudstyr skal desuden konstrueres således, at det effektivt udnytter det frekvensbånd, der er allokeret og til satellitressourcer, interferens undgås. således at skadelig radiokommunikation jord-/rumbaseret 3. I overensstemmelse med proceduren i artikel 14 kan træffe afgørelse om, at apparatur Kommissionen inden for visse udstyrsklasser eller af særlige typer konstrueres på en sådan måde, a) at det via net fungerer korrekt sammen med andet apparatur, og at det overalt i Fællesskabet kan forbindes med de relevante grænseflader, og/eller b) at det ikke skader dets funktionsdygtighed eller misbruger netressourcer på en sådan måde, at det medfører en uacceptabel forringelse af tjenesten, og/eller nettet eller c) at det er i stand til at sikre, at personoplysninger om brugeren og abonnenten og disses privatliv beskyttes, og/eller d) at det er kompatibelt med visse faciliteter, som sikrer mod svig, og/eller Artikel 4 Meddelelse og offentliggørelse af grænsefladespecifikationer 1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke grænseflader de har reguleret, såfremt de ikke er blevet meddelt i henhold til direktiv 83/189/EØF. Kommissionen fastlægger, efter høring af udvalget i overensstemmelse med proceduren i artikel 14, ækvivalensen mellem meddelte grænseflader og angiver en identifikation for udstyrsklassen, idet der offentliggøres en nærmere beskrivelse heraf i De Europæiske Fællesskabers Tidende. til rådighed 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke typer grænseflader der udbydes i de enkelte medlemsstater af operatører af offentlige telenet. Medlemsstaterne sikrer, at disse operatører jævnligt offentliggør ajourførte præcise og fyldestgørende tekniske specifikationer for sådanne grænseflader, inden de tjenester, der ydes via disse grænseflader, stilles offentligheden. Specifikationerne bør være tilstrækkeligt detaljerede til, at der kan konstrueres teleterminaludstyr, der er i stand til at udnytte de tjenester, der udbydes via den tilsvarende grænseflade. Specifikationerne skal bl. a. omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige, for at fabrikanterne efter eget valg kan gennemføre de relevante afprøvninger med henblik på de væsentlige teleterminaludstyr. krav, Medlemsstaterne sikrer, at operatørerne straks stiller disse specifikationer til rådighed. gælder der for for Artikel 5 Harmoniserede standarder 1. Når apparaturet opfylder de relevante harmoniserede standarder eller dele heraf, hvis referencenumre er offentliggjort Fællesskabers i De Europæiske Tidende, går medlemsstaterne ud fra, at apparaturet opfylder de væsentlige krav, der er anført i artikel 3, og som er dækket af disse harmoniserede standarder eller dele heraf. 2. Hvis en medlemsstat eller Kommissionen finder, at overensstemmelse med en harmoniseret standard ikke sikrer overensstemmelse med de væsentlige krav i artikel 3, den skal dække, indbringer Kornmis sionen eller den berørte medlemsstat sagen for udvalget. i forhold efter høring af udvalget og 3. I tilfælde, hvor de harmoniserede standarder udviser til de væsentlige krav, kan mangler Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i artikel 13 , i De Europæiske Fællesskabers Tidende offentliggøre retningslinjer for fortolkningen af den harmoniserede standard er eller betingelserne for, at overholdelse af de en formodning om overensstemmelse. Efter høring af pågældende standarder berettige kan udvalget og i overensstemmelse med proceduren i artikel 13 kan Kommissionen trække harmoniserede standarder tilbage ved offentliggørelse af en med delelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Artikel 6 Markedsføring 1. Medlemsstaterne at sikrer, apparatur kan markedsføres, hvis og kun hvis det opfylder de relevante væsentlige krav i artikel 3, og de øvrige relevante bestemmelser i dette direktiv, når det er installeret korrekt og vedligeholdes og anvendes efter ikke underkastes yderligere hensigten. Det må national angår regulering markedsføringen. vidt for så i krav stk. 3, artikel 3, 2. I forbindelse med afgørelser om anvendelse af de væsentlige træffer Kommissionen afgørelse om datoen for anvendelsen af kravene. Når det fastsættes, at en udstyrsklasse skal opfylde bestemte væsentlige krav i henhold til artikel 3, stk. 3, kan apparatur under den pågældende udstyrsklasse, der første gang er markedsført inden datoen for gennemførelsen af Kommissionens afgø relse, fortsat markedsføres i en rimelig periode. Såvel anvendelsesdatoen som periodens længde fastlægges af Kommissionen efter proceduren i artikel 13. 3. Medlemsstaterne sikrer, at fabrikanten eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, oplyser brugeren om, hvilken brug apparaturet er bestemt til, og forelægger en erklæring om, at det er i overensstemmelse med de væsentlige krav. I forbindelse med radioudstyr skal sådanne oplysninger være tilstrækkelige til på pakningen og i brugsanvisningen for apparatet at identificere den medlemsstat eller det geografiske område inden for en medlemsstat, hvor det pågældende udstyr er bestemt til at bruges, og de skal ved mærkningen på apparatet, jf. bilag VII, stk. 5, gøre brugeren opmærksom på de eventuelle begrænsninger eller krav om godkendelse i forbindelse med anvendelsen af radioudstyret i visse medlemsstater. I forbindelse med teleterminaludstyr skal sådanne oplysninger være tilstrækkelige til at identificere de grænseflader på det offentlige telenet, hvor udstyret skal kunne tilkobles. For alt apparatur gælder det, at disse oplysninger skal anbringes på en fremtrædende plads. 4. Når der er skal eller fabrikanten tale om radioudstyr, der benytter frekvensbånd, hvis brug ikke er harmoniseret i hele dennes Fællesskabet, befuldmægtigede inden for Fællesskabet, eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af udstyret, underrette den nationale myndighed, der i for den pågældende medlemsstat er ansvarlig frekvensbåndforvaltning, om, at udstyret påtænkes markedsført på denne medlemsstats nationale marked. inden Underretningen skal ske mindst 4 uger, omfatte markedsføringen radiotekniske om oplysninger specifikationer frekvensbånd, (herunder navnlig kanalseparation, modulationstype og RF-styrke) og og udstyrets indledes, skal identifikationsnummeret for det underrettede organ, der er omhandlet i bilag IV eller V. Artikel 7 Ibrugtagning og tilslutningsret 1. Medlemsstaterne tillader, at apparatur tages i brug i overensstemmelse med det formål, hvortil det er konstrueret, når det er i overensstemmelse med de relevante væsentlige krav i artikel 3 og andre relevante bestemmelser i direktivet. 2. Uanset og med stk. 1 forbehold af tilladelsesvilkårene for ydelse af den pågældende tjeneste i overensstemmelse med EF-lovgivningen kan medlemsstaterne kun begrænse ibrugtagning af radioudstyr med begrundelse i en effektiv og korrekt brug af skadelig frekvensbåndet, hindring af interferens eller hensynet til den offentlige sundhed. 3. Medlemsstaterne sikrer med forbehold af stk. 4, at netoperatørerne af offentlige telenet ikke afviser at tilkoble teleterminaludstyr til passende grænseflader med en teknisk begrundelse, når udstyret opfylder kravene i artikel 3. 4. Når en medlemsstat finder, at apparatur, der er erklæret for at være i overensstemmelse med dette direktiv, forårsager betydelig skade på et net eller skadelig radiointerferens eller beskadiger nettet eller dets funktion, kan operatøren få tilladelse til at afvise at tilkoble eller til at frakoble eller til at trække tjene ster tilbage fra sådant apparatur. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de enkelte tilladelser, og denne indkalder til et møde i udvalget, som udtaler sig om sagen. Når udvalget er blevet hørt, kan Kommissionen indlede proceduren i artikel 5, stk. 2 og 3. Kommissionen og medlemsstaterne kan også træffe andre passende foranstaltninger. 5. I nødstilfælde kan en operatør frakoble apparatur, såfremt beskyttelsen af nettet kræver, at udstyret frakobles øjeblikkeligt, og såfremt brugeren kan tilbydes en alternativ løsning. Operatøren skal i så fald straks underrette den nationale myndighed, som er ansvarlig for gennemførelsen af artikel 7, stk. 4, og artikel 8 i dette direktiv. Artikel 8 Fri omsætning af apparatur 1. Uden at det berører bestemmelserne i artikel 6, stk. 4, og artikel 7, stk. 2, kan medlemsstaterne ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring eller ibrugtagning på deres område af apparatur, som bærer den i bilag VII omhandlede CE-mærkning, der angiver, at apparaturet opfylder alle kravene i dette i kapitel II omhandlede direktiv, herunder de procedurer for overensstemmelsesvurdering. 2. Medlemsstaterne modsætter sig ikke, at der på messer og udstillinger samt ved demonstration mv. forevises apparatur, som ikke er i overensstemmelse med dette direktiv, såfremt det ved synlig skiltning er klart anført, at det pågældende apparatur ikke er i overensstemmelse med direktivet, og at apparaturet ikke kan erhverves eller tages i brug, før det er bragt i overensstemmelse med kravene. fabrikanten mulighed 3. Såfremt apparaturet er omfattet af andre direktiver, som vedrører andre aspekter og som også foreskriver CE-mærkning, skal det af mærkningen fremgå, at det pågældende apparatur også opfylder bestemmelserne i disse andre direktiver. Såfremt et eller flere af disse direktiver giver i en overgangsperiode at vælge, hvilke ordninger der skal finde anvendelse, skal det af CEmærkningen fremgå, at apparaturet kun opfylder kravene i de direktiver, som fabrikanten anvender. I sådanne tilfælde skal det nærmere indhold af de pågældende direktiver, som offentliggjort Fællesskabers i De Europæiske Tidende, anføres i de dokumenter, meddelelser eller instrukser, som kræves i henhold til de pågældende direktiver, pågældende apparatur. ledsager som det for og Artikel 9 Beskyttelsesforanstaltninger 1. Hvis en medlemsstat konstaterer, at apparatur, som ligger inden for dette direktivs anvendelsesområde, træffer den alle ikke opfylder direktivets krav, til at nødvendige foranstaltninger på sit område trække apparaturet tilbage fra markedet eller hindre eller brugen heraf, ibrugtagning frie bevægelighed. forbyde dets markedsføring dets indskrænke eller 2. Den underretter straks berørte medlemsstat Kommissionen om foranstaltninger og sådanne anfører grundene til beslutningen, herunder om den manglende overensstemmelse skyldes: a) ukorrekt anvendelse af de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder, b) mangler ved selve de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder, c) manglende opfyldelse omhandlede krav, når apparaturet overensstemmelse med standarder i artikel 5, stk. 1. de de af i artikel 3 ikke er i harmoniserede ikke 3. Hvis den i stk. 1 nævnte beslutning begrundes med, at de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder finder korrekt anvendelse, eller begrundes med manglende opfyldelse af kravene i artikel 3, når apparaturet ikke er i overensstemmelse med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede harmoniserede standarder, hører Kommissionen de berørte parter snarest muligt. Kommissionen underretter straks sine medlemsstaterne undersøgelser og meddeler senest to måneder efter, at den er blevet underrettet om de pågældende foranstaltninger, om den foranstaltningerne berettiget. resultaterne finder om af 4. Hvis den i stk. 1 nævnte beslutning begrundes med, at der er mangler ved de harmoniserede standarder i artikel 5, stk. 1, forelægger Kommissionen sagen for afgiver udvalget udtalelse i artikel 13. Efter denne høring underretter Kommissionen medlemsstaterne om resultaterne af to måneder. Udvalget inden i overensstemmelse med proceduren sine undersøgelser og meddeler, om den finder medlemsstatens foranstaltning berettiget. Hvis den finder foranstaltningen berettiget, indleder den straks proceduren i artikel 5, stk. 2. 5. a) Uanset artikel 6 kan en medlemsstat under særlig hensigtsmæssige af iagttagelse artikel 30 vedtage og 36, foranstaltninger med henblik på bestemmelser, traktatens i) forbud mod eller begrænsning af markedsføring og/eller ii) krav om tilbagetrækning fra markedet af radioudstyr, herunder typer af radioudstyr, der har forårsaget, eller som med rimelighed kan forventes at forårsage skadelig interferens, herunder interferens med eksisterende eller planlagte tjenester på nationalt allokerede frekvensbånd. b) Hvis en medlemsstat træffer foranstaltninger i overensstemmelse med litra a), underretter den straks Kommissionen og disse begrunder nærmere, hvorfor den har vedtaget dem. foranstaltninger om 6. Når en medlemsstat underretter Kommissionen om en foranstaltning truffet i henhold til stk. 1 eller 5, underretter Kommissionen øvrige medlemsstater og hører udvalget om spørgsmålet. straks de Såfremt Kommissionen efter denne høring finder, - - at foranstaltningen er berettiget, underretter den straks den medlemsstat, som tog initiativet, og de øvrige medlemsstater, at foranstaltningen er uberettiget, underretter den sti aks medlemsstaten og opfordrer den til at trække foranstaltningen tilbage. 7. Kommissionen registrerer som medlemsstaterne giver underretning om; sagerne stilles til rådighed for medlemsstaterne, hvis de anmoder om det. sager, de KAPITEL II Overensstemmelsesvurdering Artikel 10 Procedurer for overensstemmelsesvurdering 1. Procedurerne for overensstemmelsesvurdering i denne artikel skal bruges til at påvise, at apparaturet opfylder alle de relevante væsentlige krav, der er fastlagt i artikel 3. 2. Efter kan litra a) fabrikantens apparaturets valg overensstemmelse med de væsentlige krav i artikel 3, stk. 1, bruge og b), påvises i henholdsvis direktiv 73/23/EØF og procedurerne direktiv 89/336/EØF til et i det følgende, når apparaturet er procedurerne omfattet af disse direktivers anvendelsesområde. alternativ som ved at 3. Fabrikanten kan selv vælge, hvilke af procedurerne i i enten bilag II, IV eller V, der skal anvendes ikke gør forbindelse med teleterminaludstyr, som brug af frekvensbånd, som er allokeret til jord- /lumbaseret radiokommunikation og modtagerdele i radioudstyr. , „ /! </ 4. Har en fabrikant anvendt de harmoniserede standarder, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, kan han selv vælge, hvilke af procedurerne i bilag III, IV og V, der skal anvendes i forbindelse med radioudstyr, som ikke er omfattet af stk. 3. 5. Har en fabrikant ikke eller kun delvist anvendt de harmoniserede standarder, der er nævnt i artikel 5, stk. 1, kan han selv vælge, hvilke af procedurerne i bilag IV og V der skal anvendes i forbindelse med radioudstyr, som ikke er omfattet af stk. 3 i nærværende artikel. 6. Dokumenter og korrespondance vedrørende de procedurer for overensstemmelsesvurdering, der henvises til i stk. 2-5, skal udfærdiges på et officielt sprog i den medlemsstat, hvor proceduren gennemføres, eller på et sprog, som det berørte bemyndigede organ kan acceptere. Artikel II Bemyndigede organer og tilsynsmyndigheder 1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke organer de har udpeget til at udføre de opgaver, der henvises til i artikel 9. Ved udpegelsen af bemyndigede organer anvender medlemsstaterne kriterierne i bilag VI. 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om, hvilke myndigheder på deres område der udfører tilsynsopgaver i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv. 3. Kommissionen offentliggør i De Europæiske Fællesskabers Tidende en liste over de bemyndigede organer, herunder deres identifikationsnumre og de opgaver, de er udpeget til at udføre. Kommissionen offentliggør også en liste over tilsynsmyndighederne i De Tidende. Medlemsstaterne fremsender alle de oplysninger til Kommissionen, der er nødvendige for, at listerne kan ajourføres. Fællesskabers Europæiske KAPITEL III CE-overensstemmelsesmærkning og påskrifter Artikel 12 CE-mærkning skal være forsynet 1. Apparatur, der opfylder alle relevante væsentlige CE- krav, i overensstemmelsesmærkningen, bilag VII. Mærkningen anbringes under ansvar af fabrikanten, dennes befuldmægtigede inden for EF eller for der markedsføringen af apparaturet. med som beskrevet ansvarlig person, den er Anvendes procedurerne i bilag III, IV eller V, suppleres mærkningen med identifikationsnummeret på det bemyndigede organ, jf. artikel 10, stk. 1. Radioudstyr en identifikation for udstyrsklassen, hvis der er fastlagt en sådan. Det er tilladt at anbringe andre mærker på udstyret, forudsat at det ikke gør CE-mærkningen mindre synlig eller læsbar. endvidere med forsynes 2. Apparaturet må ikke, uanset om det opfylder de relevante væsentlige krav eller ej, forsynes med mærker, som kan vildlede tredjemand med hensyn til betydningen eller udformningen af den CE- mærkning, der er beskrevet i bilag VII. 3. Den kompetente medlemsstat træffer passende foranstaltninger over for enhver, der har anbragt mærkning, som ikke er i overensstemmelse med stk. 1 og 2. Hvis det ikke er muligt at fastslå, hvem der har anbragt mærkningen, træffes der passende foranstaltninger over for den, der er i besiddelse af apparaturet, når den manglende overensstemmelse opdages. 4. Apparaturet skal af fabrikanten identificeres ved hjælp af type-, parti- og/eller serienumre og navnet på fabrikanten eller den person, der ansvarlig for dets markedsføring. KAPITEL IV Udvalg Artikel 13 Udvalgets sammensætning Kommissionen bistås af et udvalg, benævnt Udvalget for Overensstemmelsesvurdering og Markedstilsyn på Teleområdet (TCAM), der består af repræsentanter for har Kommissionens som medlemsstaterne, repræsentant som formand. og Artikel 14 Procedure med rådgivende udvalg 1. Udvalget høres om spørgsmål, der er omfattet af artikel 5, artikel 6, stk. 2, artikel 7, stk. 4, artikel 8, stk. 4, samt bilag VII, punkt 5. 2. Kommissionen om hører periodisk tilsynsopgaverne i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv og udstikker om nødvendigt retningslinjer på området. udvalget 3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen. tager størst muligt hensyn Kommissionen til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse, og træffer afgørelse senest en måned efter, at udvalget har afgivet udtalelse. 4. Kommissionen hører periodisk repræsentanter for telenetudbyderne, forbrugerne og fabrikanterne. Den underretter med jævne mellemrum udvalget om resultatet af disse høringer. /*> Artikel 15 Forskriftsudvalgsprocedure 1. Uanset artikel 13 procedure finder anvendelse i de spørgsmål, der er omhandlet i artikel 3, stk. 3, og artikel 4, stk. 1. følgende 2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast træffes. til de foranstaltninger, der skal Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af i udvalget Kommissionen. Ved af afgives tillægges repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, som er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen. afstemninger stemmer, der de 3. Kommissionen påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse. vedtager de de påtænkte foranstaltninger ikke afgivet nogen udtalelse, Er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er forelægger der til de Kommissionen straks Rådet et foranstaltninger, der skal træffer afgørelse med kvalificeret flertal. forslag træffes. Rådet ikke Har Rådet efter udløbet af en frist på tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet ikke truffet nogen afgørelse, vedtages de foreslåede foranstaltninger af Kommissionen. KAPITEL V Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser Artikel 16 Tredjelande 1. Medlemsstaterne kan underrette Kommissionen om generelle faktiske eller juridiske vanskeligheder, som EF-virksomheder måtte have haft med hensyn til markedsføring i tredjelande, og som de er blevet gjort opmærksom på. 2. Når Kommissionen om underrettes sådanne vanskeligheder, kan den om nødvendigt forelægge Rådet forslag til et passende mandat til forhandling EF- om træffer virksomheder afgørelse med kvalificeret flertal. for i disse tredjelande. Rådet sammenlignelige rettigheder 3. Foranstaltninger, der træffes i medfør af stk. 2, berører ikke de forpligtelser, som Fællesskabet og relevante medlemsstaterne har internationale aftaler. i henhold til Artikel 17 Undersøgelse og rapporter Parlamentet og Rådet, første gang senest den. *! og derefter hvert tredje år. Rapporten skal omfatte de fremskridt, der er gjort med hensyn til udarbejdelsen af de relevante standarder, samt ethvert problem, som er opstået under gennemførelsen. Rapporten skal også redegøre for udvalgets virksomhed og vurdere de fremskridt, som er gjort hen imod et åbent marked for apparatur på EF-plan , samt undersøge, hvorledes lovgivningsrammen for markedsføring og ibrugtagning af apparatur kan udvikles hen imod a) at sikre, at der opnås et sammenhængende system på EF-plan for alt apparatur;. b) at fremme konvergensen mellem tele-, AVog IT- sektorerne; c) at muliggøre lovgivningsmæssige internationalt plan. harmonisering foranstaltninger af på Det skal navnlig undersøges, om der fortsat er behov for væsentlige krav for alle de kategorier af apparatur, der er omfattet af direktivet, og om procedurerne i bilag IV, tredje afsnit, er forholdsmæssigt afpassede til målsæt ningen om at sikre, at de væsentlige krav til apparatur omfattet af dette bilag opfyldes. Der kan om fornødent i rapporten foranstaltninger med henblik på fuldstændig opfyldelse af direktivets mål. foreslås yderligere Artikel 18 Overgangsbestemmelser k Standarderne i henhold til direktiv 73/23/EØF eller direktiv 89/336/EØF, hvortil der er offentliggjort henvisninger i De Europæiske Fællesskabers Tidende, kan bruges som grundlag for en formodning om overensstemmelse med de væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a) og b). De fælles tekniske forskrifter i henhold til direktiv 98/13/EF, hvortil der er offentliggjort henvisninger i De Europæiske Fællesskabers Tidende, kan bruges som grundlag for en formodning om overensstemmelse med de andre relevante væsentlige krav, der er omhandlet i artikel 3. Kommissionen offentliggør en liste over henvisninger til disse standarder i De Europæiske Fællesskabers Tidende umiddelbart efter dette direktivs ikrafttræden. 2. Medlemsstaterne må ikke hindre markedsføring eller ibrugtagning af apparatur, som er i overensstemmelse med direktiv 98/13/EF eller med gældende regler på deres område, og som er blevet markedsført første gang inden dette direktivs ikrafttræden eller senest to år efter dette direktivs ikrafttræden. 3. Bortset fra de væsentlige krav, der fremgår af artikel 3, stk. 1, kan medlemsstaterne anmode om tilladelse til, for en periode på op til 30 måneder fra datoen i artikel 18, stk. 1, første punktum, og under iagttagelse af traktatens bestemmelser fortsat at kræve, at teleterminaludstyr ikke må forårsage en uacceptabel forringelse af en taletelefonitjeneste, der stilles til rådighed som led i forsyningspligten som i direktiv 98/1 O/EF. Den pågældende defineret om medlemsstat Kommissionen informerer Kommissionen undersøger og udarbejder en rapport om direktivets anvendelse og fremsender denne til Europa- 18 måneder efter direktivets ikrafttræden. AH begrundelsen for anmodningen om opretholdelse af et sådant krav, det tidspunkt hvor den pågældende tjeneste ikke længere vil have behov for kravets opretholdelse, samt de foranstaltninger der vil blive truffet for at overholde tidsfristen. Kommissionen tager ved behandlingen af anmodningen hensyn til særlige til og ensartede nødvendigheden lovgivningsmæssige rammer på fællesskabsplan og meddeler medlemsstaten, om der efter dens opfattelse er særlige forhold i denne medlemsstat, som taler for en sådan opretholdelse, samt i givet fald det tidsrum, hvori en opretholdelse vil være berettiget. i medlemsstaten af forhold sikre at Artikel 19 Gennemførelsesbestemmelser 1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den. *>. De underretter straks Kommissionen herom. De anvender disse love og bestemmelser fra. **). Artikel 21 Ikrafttrædelse Dette direktiv offentliggørelsen Tidende. træder for i De Europæiske Fællesskabers på dagen i kraft Artikel 22 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne Formand Formand Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fast sættes af medlemsstaterne. ledsages en af 2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv. Artikel 20 Ophævelse 1. Direktiv 98/13/EF ophæves fra den 2. i stk. 2, direktiv Dette direktiv er ikke et særdirektiv i henhold til artikel 2, 89/336/EØF. Bestemmelserne i direktiv 89/336/EØF finder ikke anvendelse på apparatur, der hører ind under nærværende direktivs anvendelsesområde, bortset fra i artikel 4 og bilag III og beskyttelseskravene proceduren i artikel 10, stk. 1 og 2, og bilag I, i direktiv 89/336/EØF fra den. *\ overensstemmelsesvurdering for 3. Direktiv 73/23/EØF finder ikke anvendelse på apparatur, der hører ind under nærværende direktivs anvendelsesområde, bortset fra målsætningerne med hensyn til sikkerhedskrav i artikel 2 og bilag I og i proceduren bilag III, litra B, og bilag IV, i direktiv 73/23/EØF fra den. *}. overensstemmelsesvurdering for ' 12 måneder efter direktivets ikrafttræden. > Dagen efter datoen i fodnote *). *) Datoen i artikel 18, stk. 1, første afsnit, tredje punktum. ^ BILAG I Udstyr, der ikke er omfattet af dette direktiv, jf. artikel 1, stk. 4 1. Radioudstyr, der anvendes af radioamatører i henhold til artikel 1, definition nr. 53, i Den Internationale Telekommunikationsunions radioreglement, medmindre udstyret handles frit. Samlesæt til radioamatører samt kommercielt udstyr, der er ændret af og beregnet til radioamatører, betragtes ikke som udstyr, der er i fri handel. 2. Udstyr i henhold til Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 1996 om udstyr på skibe 17 >. 3. Kabler og ledninger. 4. Modtageradioudstyr, der er beregnet til udelukkende at skulle anvendes til modtagelse aflyd- og tv-udsendelser. 5. Produkter, udstyr og komponenter i henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 3922/91 af 16. december 1991 om harmonisering af tekniske krav og administrative procedurer inden for civil luftfart 18). 6. Udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken i henhold til artikel 1 i Rådets direktiv 93/65/EØF af 19. juli 1993 om definition og anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken 19). 17) EFT L 46 af 17. 2. 1997, s. 25. 18) EFT L 373 af 31. 12. 1991, s. 4. Forordningen er asndret ved Kommissionens forordning nr. (EF) 2176/96 (EFT L 291 af 14. 11. 1996, s. 15). 19) EFT L 187 af 29. 7. 1993, s. 52. Direktivet er senest ændret ved Kommissionens direktiv 97/15/EF (EFTL 95 af 10. 4. 1997, s. 16). •> BILAG II Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9, stk. 3 Modul A (intern fabrikationskontrol) 1. Dette bilag beskriver en procedure, hvorved fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet, som varetager de forpligtelser, der er fastlagt i punkt 2, sikrer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF anbringer CE-mærkningen på hvert enkelt produkt og udsteder en skriftlig overensstemmelseserklæring. 2. Fabrikanten udarbejder den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 4, og fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet skal kunne stille den til rådighed for de relevante nationale myndigheder i enhver medlemsstat med henblik på inspektion i mindst ti år efter det tidspunkt, hvor produktionen af produktet er ophørt. 3. Er hverken fabrikanten eller dennes befuldmægtigede etableret inden for Fællesskabet, har den person, som er ansvarlig for produktets markedsføring i Fællesskabet, pligt til at kunne fremlægge den tekniske dokumentation. 4. Den tekniske dokumentation skal gøre det muligt at vurdere, om produkterne opfylder de væsentlige krav. Dokumentationen skal omfatte konstruktion og fremstilling af produktet samt produktets funktion, herunder navnlig: - en generel beskrivelse af produktet - konstruktions- og produktionstegninger samt lister over komponenter, delmontager, kredsløb osv. - de beskrivelser og forklaringer, der er nødvendige for forståelse af ovennævnte tegninger og lister samt produktets funktion - en liste over, hvilke af de standarder, der henvises til i artikel 5, der er anvendt helt eller delvist, samt beskrivelser og forklaringer af de løsninger, der er brugt for at opfylde de væsentlige krav i direktivet, hvis sådanne standarder ikke er anvendt eller ikke findes - resultater af konstruktionsberegninger, kontrolundersøgelser mv. - prøvningsrapporter. 5. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede opbevarer en kopi af overensstemmelseserklæringen sammen med den tekniske dokumentation. 6. Fabrikanten træffer alle nødvendige foranstaltninger til, at fremstillingsprocessen sikrer, at det fremstillede produkt er i overensstemmelse med den tekniske dokumentation, som er nævnt i punkt 2, og med de krav i direktivet, der vedrører det pågældende produkt. AT- BILAG III Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9, stk. 4 (Intern fabrikationskontrol samt særlige apparaturprøvninger) *> Dette bilag består af bilag II samt følgende yderligere krav: Fabrikanten skal sikre, at der for hver type apparatur gennemføres alle væsentlige radioprøvningssæt. Et bemyndiget organ, som fabrikanten selv vælger, fastlægger, hvilke prøvningssæt der betragtes som væsentlige, medmindre det i de harmoniserede standarder er fastlagt, hvilke prøvningssæt der skal gennemføres. Det bemyndigede organ tager behørigt hensyn til tidligere afgørelser, som bemyndigede organer har truffet i fællesskab. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for EF eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparatet, erklærer, at disse prøvninger er blevet gennemført, og at apparaturet opfylder de væsentlige krav, og anbringer under fremstillingsprocessen det bemyndigede organs identifikationsnummer på apparaturet. *) Bilag baseret på modul A med de for sektoren specifikke supplerende krav. At BILAG IV Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9, stk. 5 (Dokumentation vedrørende den tekniske konstruktion) Dette bilag består af bilag III samt følgende yderligere krav: Den tekniske dokumentation, der er beskrevet i punkt 4 i bilag II, og den overensstemmelseserklæring i forbindelse med særlige radioprøvningssæt, der er omhandlet i bilag III, udgør dokumentationen vedrørende den tekniske konstruktion. Fabrikanten, dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet, eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, forelægger dokumentationen for en eller flere bemyndigede organer; hvert enkelt af de bemyndigede organer underrettes om andre, som har modtaget dokumentationen. Det bemyndigede organ gennemgår dokumentationen, og hvis det vurderes, at den ikke på tilfredsstillende vis godtgør, at dette direktivs krav er opfyldt, kan det bemyndigede organ sende en udtalelse til fabrikanten, dennes repræsentant eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, og underrette de øvrige bemyndigede organer, der har modtaget dokumentationen, herom. En sådan udtalelse skal afgives inden fire uger efter det bemyndigede organs modtagelse af dokumentationen. Apparaturet kan markedsføres, når udtalelsen er modtaget, eller efter udløbet af de 4 uger, jf. dog artikel 6, stk. 4, og artikel 8, stk. 5. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede inden for Fællesskabet eller den person, der er ansvarlig for markedsføringen af apparaturet, opbevarer dokumentationen i en periode, der udløber mindst ti år efter det tidspunkt, hvor produktionen af apparaturet er ophørt, således at den er til rådighed for de relevante nationale myndigheder i enhver medlemsstat med henblik på inspektion. A BILAG V Procedure for overensstemmelsesvurdering, jf. artikel 9 Fuld kvalitetssikring 1. Fuld kvalitetssikring er den procedure, hvorved en fabrikant, der opfylder bestemmelserne i punkt 2, garanterer og erklærer, at de pågældende produkter opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Fabrikanten anbringer de skriftlig mærker, der er omhandlet overensstemmelseserklæring. i artikel 11, stk. 1, på hvert enkelt produkt og udsteder en 2. Fabrikanten anvender et godkendt kvalitetssystem for konstruktion, fremstilling, endelig produktionskontrol og prøvning som beskrevet i punkt 3 og er underlagt den i punkt 4 omhandlede kontrol. 3. Kvalitetssystem 3. 1. Fabrikanten indsender en ansøgning om vurdering af kvalitetssystemet til et bemyndiget organ. Ansøgningen skal indeholde - alle relevante oplysninger om de planlagte produkter - dokumentation vedrørende kvalitetssystemet. 3. 2. Kvalitetssystemet skal sikre, at produkterne opfylder de krav i direktivet, der gælder for dem. Alle de forhold, krav og bestemmelser, som fabrikanter har taget hensyn til, skal dokumenteres på systematisk og overskuelig måde i en skriftlig redegørelse for forholdsregler, procedurer og instruktioner. Denne dokumentation vedrørende kvalitetssystemet skal sikre, at kvalitetspolitik og -procedurer, såsom kvalitetsprogrammer, -planer, -manualer og registre fortolkes ens. Redegørelsen skal navnlig indeholde en fyldestgørende beskrivelse af: - kvalitetsmålsætninger og organisationsstruktur samt ledelsens ansvar og beføjelser med hensyn til konstruktions- og produktionskvalitet - de tekniske specifikationer, herunder de harmoniserede standarder og tekniske forskrifter samt relevante prøvningsspecifikationer, der vil blive anvendt, samt hvis de i artikel 5, stk. 1, omhandlede standarder ikke anvendes fuldt ud, hvordan det sikres, at de væsentligste krav i direktivet, der gælder for produkterne, vil blive opfyldt - de teknikker til konstruktionskontrol og -verifikation samt de processer og systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt ved konstruktionen af produkterne, for så vidt angår den pågældende produktkategori - de tilsvarende teknikker for fremstilling, kvalitetskontrol og kvalitetssikring samt de fremgangsmåder og systematiske foranstaltninger, der vil blive anvendt - de undersøgelser og prøvninger, der skal udføres før, under og efter produktionen, og den hyppighed, hvormed dette sker, samt resultaterne af de prøvninger, der er udført før produktionen, når det er relevant - hvordan det sikres, at prøvnings- og undersøgelsesfaciliteterne er i overensstemmelse med de relevante krav for gennemførelse af den nødvendige prøvning - kvalitetsregistreringer, herunder kontrolrapporter og prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter om personalets kvalifikationer mv. - hvordan det verificeres, at den krævede konstruktions- og produktkvalitet er opnået, og at kvalitetssystemet fungerer effektivt. 3. 3 Det bemyndigede organ vurderer kvalitetssystemet for at fastslå, om det opfylder kravene i punkt 3. 2. Organet skal antage, at disse krav er opfyldt, hvis kvalitetssystemerne anvender den relevante harmoniserede standard. Det bemyndigede organ vurderer navnlig, om kvalitetskontrolsystemet sikrer produkternes overensstemmelse med direktivets krav på baggrund af den relevante dokumentation, der leveres i henhold til punkt 3. 1 og 3. 2, herunder, når det er relevant, prøvningsresultater leveret af fabrikanten. Vurderingsholdet skal mindst omfatte ét medlem, som har erfaring med at vurdere den pågældende produktteknologi. Vurderingsproceduren skal omfatte et besøg på fabrikantens anlæg. Afgørelsen skal meddeles til fabrikanten. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse. 3. 4. Fabrikanten forpligter sig til at opfylde sine forpligtelser i henhold til kvalitetssystemet, således som det er godkendt, og til at vedligeholde det, således at det forbliver hensigtsmæssigt og effektivt. Fabrikanten eller dennes befuldmægtigede underretter det bemyndigede organ, som har godkendt kvalitetssystemet, om enhver påtænkt ændring af dette. Det bemyndigede organ vurderer de foreslåede ændringer og afgør, om det ændrede kvalitetssystem stadig opfylder de i punkt 3. 2 omhandlede krav, eller om en fornyet vurdering er nødvendig. Det bemyndigede organ meddeler fabrikanten afgørelsen. Meddelelsen skal indeholde resultaterne af undersøgelsen og den begrundede vurderingsafgørelse. 4. EF-kontrol på det bemyndigede organs ansvar 4. 1. Formålet med EF-kontrollen er at sikre, at fabrikanten fuldt ud opfylder sine forpligtelser i henhold til det godkendte kvalitetssystem. 4. 2. Fabrikanten skal give det bemyndigede organ adgang til at kontrollere konstruktions-, produktions-, kontrol- og prøvnings- samt oplagringsfaciliteterne og skal give det alle nødvendige oplysninger, herunder - dokumentation vedrørende kvalitetssystemet - kvalitetsregistreringer i henhold til konstruktionsdelen i kvalitetssystemet, såsom resultater af analyser, beregninger, prøvninger mv. - kvalitetsregistreringer i henhold til produktionsdelen i kvalitetssystemet, såsom kontrolrapporter samt prøvnings- og kalibreringsdata, rapporter om personalets kvalifikationer mv. 4. 3. Det bemyndigede organ skal gennemføre kontrolbesøg med rimelige mellemrum for at sikre, at fabrikanten vedligeholder og anvender kvalitetssystemet, og udarbejde en kontrolrapport til fabrikanten. 4. 4. Det bemyndigede organ kan desuden aflægge uanmeldte besøg hos fabrikanten. Under disse besøg kan det bemyndigede organ om nødvendigt foretage eller få foretaget prøvninger for at kontrollere, om kvalitetssystemet fungerer tilfredsstillende. Det udsteder en besøgsrapport og i givet fald en prøvningsrapport til fabrikanten. 5. Fabrikanten skal i et tidsrum på mindst ti år fra datoen for ophøret af fremstillingen af produktet kunne forelægge de nationale myndigheder: - den i punkt 3. 1, andet led, omhandlede dokumentation - de i punkt 3. 4, andet afsnit, omhandlede meddelelser om ændringer - de i sidste afsnit i punkt 3. 4 og i punkt 4. 3 og 4. 4 omhandlede afgørelser og rapporter fra det bemyndigede organ. 6. Hvert af de bemyndigede organer stiller relevante oplysninger om udstedte eller tilbagekaldte godkendelser af kvalitetssystemer, herunder henvisninger til de(t) pågældende produkt(er), til rådighed for de øvrige bemyndigede organer. U BILAG VI Minimumskriterier, som medlemsstaterne skal lægge til grund ved udpegelse af bemyndigede organer i henhold til artikel 10, stk. 1 1. Det bemyndigede organ, dets leder og det personale, som skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, må hverken være konstruktør, fabrikant, leverandør eller være beskæftiget med montage af radio- eller teleterminaludstyr eller være netoperatør eller tjenesteudbyder eller nogen af disse personers befuldmægtigede. De skal være uafhængige og må hverken deltage direkte i konstruktion, fabrikation, salg eller vedligeholdelse af radio- eller teleterminaludstyr eller repræsentere de parter, der er beskæftiget med disse aktiviteter. Dette udelukker ikke, at der kan udveksles tekniske oplysninger mellem fabrikant og det bemyndigede organ. 2. Det bemyndigede organ og dets personale skal udføre de opgaver, som det bemyndigede organ har fået pålagt at gennemføre, med faglig integritet og teknisk kompetence på højeste plan og må ikke kunne påvirkes af nogen form for pression og incitamenter, navnlig af finansiel art, som kan få indflydelse på deres bedømmelse eller kontrolresultater, især fra personer eller grupper af personer, der har interesse i disse resultater. 3. Det bemyndigede organ skal råde over det personale og besidde de faciliteter, som er nødvendige, for at det på fyldestgørende måde kan udføre det tekniske og administrative arbejde i forbindelse med de opgaver, det er udpeget til at udføre. 4. Det personale, som skal udføre kontrol, skal have: - en god teknisk og faglig uddannelse - tilstrækkeligt kendskab til de krav, der stilles til de prøvninger eller kontrolbesøg, der udføres, og en tilstrækkelig praktisk erfaring med sådanne prøvninger og kontrolbesøg - den nødvendige færdighed i at udarbejde attester, journaler og rapporter, som gengiver kontrolresultaterne. 5. Det skal sikres, at kontrolpersonalet er uafhængigt. Aflønningen af den enkelte ansatte må hverken være afhængig af antallet afprøvninger eller kontrolbesøg eller af disse prøvningers eller kontrolbesøgs resultater. 6. Det bemyndigede organ skal tegne en ansvarsforsikring, medmindre det privatretlige ansvar dækkes af staten i henhold til nationale retsregler, eller medmindre medlemsstaten selv er direkte ansvarlig. 7. Det bemyndigede organs personale er bundet af tavshedspligt om alt, hvad det får kendskab til under udøvelsen af sin virksomhed (undtagen over for de kompetente administrative myndigheder i den medlemsstat, hvor det udøver sin virksomhed) i henhold til dette direktiv eller enhver national retsforskrift udstedt til gennemførelse heraf. 21 BILAG VU Mærkning til anbringelse på udstyr, jf. artikel 11, stk. 1 1. CE-overensstemmelsesmærkningen består af bogstaverne CE i følgende udformning: Hvis CE-mærkningen formindskes eller forstørres, skal modellens størrelsesforhold, som vist ovenfor, overholdes. 2. CE-mærkningens højde skal være mindst 5 mm, medmindre dette ikke er muligt på grund af apparaturets karakter. 3. CE-mærkningen skal anbringes på produktet eller på dettes dataskilt. CE-mærkningen skal desuden anbringes på emballagen, hvis der er en sådan, og på de ledsagende dokumenter. 4. CE-mærkningen skal anbringes synligt samt være let læselig og uudslettelig. 5. Udformningen af identifikationen af udstyrsklassen fastlægges af Kommissionen efter proceduren i artikel 13. Den skal, når det er relevant, omfatte et element, der oplyser brugeren om, at apparaturet benytter radiofrekvensbånd, hvis anvendelse ikke er blevet harmoniseret i hele Fællesskabet. Den skal have samme højde som bogstaverne "CE". ISSN 0254-1459 KOM(98) 692 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 16 10 01 Katalognummer : CB-CO-98-697-DA-C Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg £>


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2706/98 av den 15 december 1998 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

text: 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 340/19 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2706/98 av den 15 december 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)r importordningen f(cid:148)r frukt och gr(cid:148)nsaker (1), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1498/98 (2), s(cid:132)rskilt artikel 4. 1 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 av den 28 december 1992 om den ber(cid:132)kningsenhet och de omr(cid:132)kningskurser till(cid:132)mpas avseende den gemensamma jordbrukspolitiken (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 3. 3 i denna, och som skall med beaktande av f(cid:148)ljande: I f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 anges som till(cid:132)mpning av resultaten av de multilaterala f(cid:148)rhandlingarna i Uruguay- rundan kriterierna f(cid:148)r kommissionens fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rdena vid import fr(cid:134)n tredje land f(cid:148)r de produkter och de perioder som anges i bilagan till den f(cid:148)rordningen. Vid till(cid:132)mpningen av dessa kriterier b(cid:148)r schablonv(cid:132)rdena vid import fastst(cid:132)llas till de niv(cid:134)er som anges i bilagan till denna f(cid:148)rordning. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De schablonv(cid:132)rden vid import som avses i artikel 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 3223/94 skall fastst(cid:132)llas enligt tabellen i bilagan. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 16 december 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 15 december 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 337, 24. 12. 1994, s. 66. (2) EGT L 198, 15. 7. 1998, s. 4. (3) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (4) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. L 340/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 15 december 1998 om fastst(cid:132)llande av schablonv(cid:132)rden vid import f(cid:148)r best(cid:132)mning av ing(cid:134)ngspriset f(cid:148)r vissa frukter och gr(cid:148)nsaker KN-nr Kod f(cid:148)r tredje land (1) (ecu/100 kg) Schablonv(cid:132)rde vid import 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 052 204 624 999 052 204 999 052 204 628 999 052 204 999 204 999 052 464 999 052 600 999 060 064 400 404 999 064 400 720 999 104,2 85,2 289,0 159,5 80,8 85,3 83,1 93,5 105,7 156,1 118,4 31,8 45,0 38,4 63,9 63,9 59,0 294,2 176,6 59,6 71,1 65,3 16,5 45,1 85,4 51,4 49,6 62,4 93,1 50,7 68,7 (1) Landsbeteckningar som fastst(cid:132)lls i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2317/97 (EGT L 321, 22. 11. 1997, s. 19). Koden ”999” betecknar ”(cid:148)vriga ursprung”


title: Verordening (EG) nr. 2708/98 van de Commissie van 15 december 1998 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 1725/92 houdende uitvoeringsbepalingen van de specifieke regeling voor de voorziening van de Azoren en Madeira met producten van de sector varkensvlees

eurovoc_concepts:
Azores
Madeira
aid system
pigmeat
supply

text: 16. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 340/23 VERORDENING (EG) Nr. 2708/98 VAN DE COMMISSIE van 15 december 1998 tot w¶ziging van Verordening (EEG) nr. 1725/92 houdende uitvoeringsbepalingen van de specifieke regeling voor de voorziening van de Azoren en Madeira met producten van de sector varkensvlees DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1600/92 van de Raad van 15 juni 1992 houdende specifieke maatregelen voor bepaalde landbouwproducten ten behoeve van de Azoren en Madeira (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2348/96 (2), en met name op artikel 10, Overwegende dat de steunbedragen voor de levering aan de Azoren en Madeira van producten van de sector varkensvlees z¶n vastgesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 1725/92 van de Commissie van 30 juni 1992 houdende uitvoeringsbepalingen van de specifieke regeling voor de voorziening van de Azoren en Madeira met producten van de sector varkensvlees (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 2012/98 (4); dat, b¶ de berekening van de steun voor producten van de sector varkensvlees die bestemd z¶n voor de Azoren en Madeira, de bestaande verhouding tussen de steun voor granen en die voor varkensvlees in aanmerking moet worden genomen; dat, als gevolg van de veranderingen in de noteringen en de pr¶zen van de graanproducten in het continentale deel van de Gemeenschap en op de wereldmarkt, de steun voor de voorziening van de Azoren en Madeira moet worden aangepast; dat de nieuwe steunbedragen in de b¶lage z¶n vastgesteld; Overwegende dat op grond van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 1103/97 van de Raad van 17 juni 1997 over enkele bepalingen betreffende de invoering van de euro (5) verw¶zingen naar de ECU in rechtsinstrumenten vanaf 1 januari 1999 worden vervangen door verw¶zingen naar de euro, tegen een koers van 1 EUR voor 1 ECU; dat duide- l¶kheidshalve de benaming „euro” in deze verordening dient te worden gebruikt, aangezien deze eenheid gehan- teerd wordt met ingang van 1 januari 1999; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor varkensvlees, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 B¶lage II b¶ Verordening (EEG) nr. 1725/92 wordt vervangen door de b¶lage b¶ deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 15 december 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 173 van 27. 6. 1992, blz. 1. (2) PB L 320 van 11. 12. 1996, blz. 1. (3) PB L 179 van 1. 7. 1992, blz. 95. (4) PB L 260 van 23. 9. 1998, blz. 3. (5) PB L 162 van 19. 6. 1997, blz. 1. L 340/24 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 16. 12. 98 B(cid:246)LAGE „B(cid:246)LAGE II Steunbedragen voor de in b¶lage I bedoelde producten van de markt van de Gemeenschap (in EUR/100 kg nettogewicht) Productcode Steunbedrag 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 19 55 9110 0203 19 55 9310 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 0203 22 19 9100 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 0203 29 15 9100 0203 29 55 9110 18,1 27,1 18,1 18,1 27,1 18,1 30,7 30,7 18,1 27,1 18,1 18,1 27,1 18,1 30,7 NB: De productcodes en de voetnoten z¶n aangegeven in Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1). ”


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3828/98 von Riccardo GAROSCI Forderung nach Verschiebung des Drucks und der Ausgabe der 500 Euro-Banknote um ein Jahr

eurovoc_concepts:
European Central Bank
fraud
industrial counterfeiting
institutional cooperation
issuing of currency
paper money
public awareness campaign

formats: html pdf print

text: C 289/94 Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften DE 11. 10. 1999 Antwort von Herrn de Silguy im Namen der Kommission (29. Januar 1999) Eine der drei Maßnahmen zugunsten der kleinen und mittleren Unternehmen (KMU) nach dem Beschluß des Rates 98/347/EWG vom 19. Mai 1998 über Maßnahmen zur finanziellen Unterstützung innovativer und arbeitsplatzschaffender kleiner und mittlerer Unternehmen * der Initiative für mehr Wachstum und Beschäftigung (1) * ist die KMU-Bürgschaftsfazilität. Ein nationales Bürgschaftssystem ist nicht erforderlich, damit ein Mitgliedstaat diese Fazilität in Anspruch nehmen kann. Die Fazilität steht allen geeigneten öffentlichen oder privaten Bürgschaftssystemen in den Mitgliedstaaten offen, einschließlich Bürgschafts- systemen auf Gegenseitigkeit. Um eine zweckdienliche Zusammenarbeit mit den Mitgliedstaaten sicherzu- stellen, nimmt der Europäische Investitionsfonds (EIF), der die Fazilität verwaltet, mit den nationalen Behörden vor der Umsetzung der Fazilität Kontakt auf. Im Falle Italiens wurde dieser Kontakt bereits aufgenommen. Da es in Italien kein entsprechendes nationales System gibt, beabsichtigt der EIF, auf nationaler Ebene eine Aufforderung zur Abgabe von Interessens- bekundungen zu veröffentlichen, um in Frage kommende regionale Finanzinstitute als Intermediäre aus- zuwählen. (1) ABl. L 155 vom 29. 5. 1998. (1999/C 289/124) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3828/98 von Riccardo Garosci (PPE) an den Rat (15. Dezember 1998) Betrifft: Forderung nach Verschiebung des Drucks und der Ausgabe der 500 Euro-Banknote um ein Jahr Mit der Ausgabe von Banknoten und Münzen wird der Euro ab dem 1. 1. 2002 in das Alltagsleben aller Bürger Einzug halten. Die nächsten drei Jahre, in denen die Verwendung des Euro weder verbindlich vorgeschrieben noch untersagt ist, müssen so gut wie möglich vorbereitet werden. Die Privatwirtschaft und die öffentliche Hand müssen in entsprechende Initiativen einbezogen werden, und es müssen Informationskampagnen für die Bürger und Ausbildungsmaßnahmen innerhalb der Unternehmen durchgeführt werden. Die 500 Euro-Banknote (ca. 1 Million Lire) hat im Vergleich zu den derzeit in den elf Euro-Ländern im Umlauf befindlichen Banknoten einen zu hohen Nennwert: Derzeit erreicht in der EWU kein Geldschein den Wert von 500 Euro. Dies könnte zu Akzeptanzschwierigkeiten bei den Bürgern (die bereits mit sieben neuen Banknoten konfrontiert sind) und beim Handel führen, da die Bürger wie die Wirtschaft vom zu hohen Wert der 500 Euro-Note abgeschreckt werden. Hinzu kommt, daß bereits von Euro-Fälschungen die Rede ist und sogar schon eine Druckplatte entwendet wurde, von den Risiken der Hehlerei ganz zu schweigen. Deshalb muß die Einführung des Euro so geplant werden, daß den Bürgern Hilfestellung bei der Überwindung möglicher psychologischer und praktischer Schwierigkeiten geleistet wird. Ist der Rat bereit, dafür einzutreten, daß der Druck und die Ausgabe der 500 Euro-Banknote um ein Jahr * vom 1. 1. 2002 auf den 1. 1. 2003 * verschoben werden? Antwort (29. März 1999) Nach Artikel 105 a des EG-Vertrags hat die Europäische Zentralbank (EZB) das ausschließliche Recht, die Ausgabe von Banknoten innerhalb der Gemeinschaft zu genehmigen. Der Rat ist daher für die von dem Herrn Abgeordneten aufgeworfene Frage nicht zuständig. Der Rat hat jedoch auf seiner Tagung vom 23. November 1998 die Notwendigkeit unterstrichen, die Fälschung von Euro-Banknoten und -münzen wirksam zu bekämpfen, und die Mitgliedstaaten ersucht, ihre diesbezüglichen Vorbereitungen in enger Zusammenarbeit mit der EZB und der Europäischen Kommission zu intensivieren