title: Verordening (EG) nr. 2747/98 van de Commissie van 18 december 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige, halflangkorrelige en langkorrelige A volwitte rijst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2564/98

text: L 345/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 19. 12. 98 VERORDENING (EG) Nr. 2747/98 VAN DE COMMISSIE van 18 december 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige, halflang- korrelige en langkorrelige A volwitte rijst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2564/98 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3072/95 van de Raad van 22 december 1995 houdende een gemeenschappelijke ordening van de rijstmarkt (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2072/98 (2), en met name op artikel 13, lid 3, Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 2564/98 van de Commissie (3) een inschrijving voor de vaststelling van de restitutie bij uitvoer van rijst is opengesteld; Overwegende dat, overeenkomstig artikel 5 van Verorde- ning (EEG) nr. 584/75 van de Commissie (4), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 299/95 (5), de Commissie volgens de procedure van artikel 22 van Verordening (EG) nr. 3072/95 op grond van de inge- diende offertes kan besluiten een maximumrestitutie bij uitvoer vast te stellen; dat bij deze vaststelling met name rekening moet worden gehouden met de in artikel 13 van Verordening (EG) nr. 3072/95 genoemde criteria; dat wordt toegewezen aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte ten hoogste gelijk is aan de maximumrestitutie bij uitvoer; Overwegende dat de toepassing van bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken rijst leidt tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige, half- langkorrelige en langkorrelige A volwitte rijst naar bepaalde derde landen in het kader van de in Verorde- ning (EG) nr. 2564/98 bedoelde inschrijving wordt op grond van de van 14 tot en met 17 december 1998 ingediende offertes vastgesteld op 109,00 ECU per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt 1998. in werking op 19 december Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 18 december 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 329 van 30. 12. 1995, blz. 18. (2) PB L 265 van 30. 9. 1998, blz. 4. (3) PB L 320 van 28. 11. 1998, blz. 43. (4) PB L 61 van 7. 3. 1975, blz. 25. (5) PB L 35 van 15. 2. 1995, blz. 8


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2754/98 af 18. december 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 1772/96 om gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for forsyning af de oversøiske franske departementer med læggekartofler

eurovoc_concepts:
French overseas department and region
import
potato
seed
supply
tariff exemption

formats: html pdf print

text: 19. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 345/25 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2754/98 af 18. december 1998 om ændring af forordning (EF) nr. 1772/96 om gennemførelsesbestemmelser til de særlige foranstaltninger for forsyning af de oversøiske franske departementer med læggekartofler KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Frø — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3763/91 af 16. december 1991 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversøiske franske departementer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2598/95 (2), særlig artikel 2, stk. 6, og Artikel 1 forordning I ændringer: (EF) nr. 1772/96 foretages følgende ud fra følgende betragtninger: I medfør af artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3763/91 fastsættes ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1772/ 96 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1395/98 (4), mængden i den foreløbige forsyningsopgørelse for de oversøiske franske departementer for læggekartofler og størrelsen af støtten for produkter fra resten af EF for anden halvdel af 1998; den foreløbige forsyningsopgørelse for de oversøiske franske departementer bør fastsættes for kalenderåret 1999; denne opgørelse skal udarbejdes afhængigt af behovene; med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 4, i forord- ning (EØF) nr. 3763/91 bør størrelsen af støtten til forsy- ning af de oversøiske franske departementer med lægge- kartofler fra resten af EF fastsættes på en sådan måde, at denne forsyning sker på vilkår, der for den endelige forbruger svarer til fordelen som følge af fritagelsen for importtolden for læggekartofler fra tredjelande; denne støtte skal fastsættes under hensyntagen til navnlig omkostningerne ved forsyning fra verdensmarkedet; ifølge artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (5), erstattes enhver henvisning i et retligt instru- ment til ecuen fra 1. januar 1999 af en henvisning til euroen i forholdet 1 EUR: 1 ECU; af hensyn til klarheden er det rimeligt at benytte betegnelsen euro i nærværende forordning, idet denne skal anvendes fra den 1. januar 1999; (1) EFT L 356 af 24. 12. 1991, s. 1. (2) EFT L 267 af 9. 11. 1995, s. 1. (3) EFT L 232 af 13. 9. 1996, s. 13. (4) EFT L 187 af 1. 7. 1998, s. 39. (5) EFT L 162 af 19. 6. 1997, s. 1. 1) Artikel 1 affattes således: »Artikel 1 Med henblik på anvendelsen af artikel 2 i forordning (EØF) nr. 3763/91 fastsættes den mængde i den forelø- bige forsyningsopgørelse for læggekartofler henhø- rende under KN-kode 0701 10 00, som fritages for importafgift ved indførsel til de oversøiske franske departementer, eller for hvilken der ydes EF-støtte for produkter fra resten af EF, til 750 tons for kalenderåret 1999. Denne mængde er fordelt som angivet i bilaget. De franske myndigheder kan ændre denne fordeling inden for rammerne af den samlede fastsatte mængde. I så fald underretter de Kommissionen om denne ændring. « 2) Artikel 2 affattes således: »Artikel 2 i Med henblik på anvendelsen af artikel 2, stk. 4, forordning (EØF) nr. 3763/91 fastsættes støtten til forsyning af de oversøiske franske departementer med læggekartofler fra resten af EF til 4,830 EUR/100 kg for produkter til Guadeloupe og til 5,430 EUR/100 kg for produkter til Réunion i forbindelse med den fore- løbige forsyningsopgørelse. « 3) Bilaget affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 1999. L 345/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 98 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 1998. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen BILAG »BILAG Læggekartofler henhørende under KN-pos. 0701 10 00 (tons) Guadeloupe Réunion 50 700«


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2760/98 af 18. december 1998 om gennemførelse af et program for grænseoverskridende samarbejde inden for rammerne af Phare-programmet

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
EU aid
EU programme
accession to the European Union
cross-border cooperation
economic development

text: 19. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 345/49 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2760/98 af 18. december 1998 om gennemførelse af et program for grænseoverskridende samarbejde inden for rammerne af Phare-programmet KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til visse lande i Central- og Østeuropa (1), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 753/96 (2), særlig artikel 8, og ud fra følgende betragtninger: Det Europæiske R(cid:134)d fastlagde p(cid:134) mødet i december 1997 i Luxembourg en udvidet førtiltrædelsesstrategi, som har til form(cid:134)l med tiden at gøre det muligt for alle ansøger- lande i Central- og Østeuropa at blive medlemmer af Den Europæiske Union og med dette for øje i videst mulig udstrækning at tilpasse sig Unionens regelværk før tiltræ- delsen; der er i tiltrædelsespartnerskabet, som st(cid:134)r i centrum for den udvidede førtiltrædelsesstrategi, fastlagt en priorite- ring af det videre arbejde hen imod tiltrædelsen, og der skal tages hensyn dertil i forbindelse med det grænseover- skridende samarbejde; der er allerede i løbet af de første (cid:134)r, i hvilke Kommissio- nens forordning (EF) nr. 1628/94 (3) om Phares program for grænseoverskridende samarbejde er gennemført i kombination med Interreg, opn(cid:134)et en række positive resultater, bl. a. i form af dialog og samarbejde mellem Den Europæiske Unions grænseregioner og de tilstø- dende regioner i landene i Central- og Østeuropa, som bidrager til den økonomiske udvikling i disse landes grænseregioner og til større tilnærmelse til udviklingsni- veauet i regionerne i EU og gør det muligt for disse regioner at gøre sig fortrolige med Interregs praksis og procedurer, herunder fastlæggelsen af regionale udvik- lingsstrategier for grænseregioner; der bør tilstræbes yderligere forbedringer, navnlig ved at forøge antallet af projekter af reel grænseoverskridende karakter og ved at forbedre gennemførelsestempoet; det bør ogs(cid:134) gøres muligt for Rumænien, der er det eneste ansøgerland uden fælles grænse med Unionen, at deltage i Phare-programmet for grænseoverskridende samarbejde; (1) EFT L 375 af 23. 12. 1989, s. 11. (2) EFT L 103 af 26. 4. 1996, s. 5. (3) EFT L 171 af 6. 7. 1994, s. 14. Phare-programmet for grænseoverskridende samarbejde vil gradvis i sammenhæng med førtiltrædelsesstrategien blive en del af en bredere politik for regionaludvikling, som bør rette op p(cid:134) de nuværende uligevægte mellem de budgetmidler, der afsættes til grænseoverskridende samar- bejde og til de øvrige højtprioriterede førtiltrædelses- aspekter, og mellem de forskellige regioner i ansøgerlan- dene; R(cid:134)det har gentagne gange understreget, at det er nødven- digt at udbygge samarbejdet og stimulere integreringen af landene i Central- og Østeuropa og i Det Europæiske fællesskab, og det er nødvendigt at støtte stabiliteten og sikkerheden i regionen; af hensyn til de tiltrædende staters fremtidige deltagelse i Unionens strukturpolitik er det nødvendigt med en yder- ligere tilpasning af Phare-programmet for grænseoverskri- dende samarbejde efter Interreg, bl. a. ved fastlæggelse af fælles fælles programmeringsstrukturer; grænseoverskridende programmer og af hensyn til ansøgerlandene i Central- og Østeuropa er det nødvendigt gradvis at udvide den nuværende geogra- fiske definition af Phares program for grænseoverskri- dende samarbejde, s(cid:134)ledes at den ud over de regioner, der grænser op til Den Europæiske Union, omfatter græn- serne til andre ansøgerlande, der er Phare-modtagerlande; p(cid:134) et senere trin kan ogs(cid:134) grænser til andre nabolande, som nyder godt af Phare eller andre EU-støttepro- grammer, blive støtteberettigede; de støtteberettigede foranstaltninger skal inden for tiltræ- delsespartnerskabernes overordnede rammer minde om Interreg; at forstærke at det er nødvendigt at forstærke de lokale og regionale aktørers engagement i det grænseoverskridende samar- bejde, op«-approachen »nedefra (»bottom-up«), deres programmerings-, gennemførelses- og overv(cid:134)gningskapacitet og at gøre det for lokale myndigheder i grænseregionerne at muligt træffe afgørelser om mindre projekter af reel grænseover- skridende karakter ved oprettelse af fonde for mindre projekter; forstærke og L 345/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 98 det er nødvendigt at erstatte Kommissionens forordning (EF) nr. 1628/94; ii) at fremme oprettelse og udvikling af samarbejdsnet p(cid:134) begge sider af grænserne og etablering af forbindelser mellem disse net og mere omfattende EU-net. denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for den Økonomiske Omstrukturering i visse lande i Central- og Østeuropa — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Inden for de generelle rammer for Phare-programmet, som er fastlagt i forordning (EØF) nr. 3906/89, finder følgende regler anvendelse p(cid:134) finansieringen af struktur- foranstaltninger i grænseregioner i lande i Central- og Østeuropa, som er Phare-støttemodtagere. Disse foranstaltninger gennemføres under hensyntagen til Fællesskabets strukturpolitikker, navnlig Interreg. Artikel 2 grænser støtteberettigede 1. De er Fællesskabets grænser til landene i Central- og Østeuropa samt græn- serne mellem følgende ansøgerlande: Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Tjekkiet og Ungarn. Artikel 4 I de i henhold til artikel 2 udvalgte grænseregioner 1. kan de projekter, der kan medtages i det grænseoverskri- dende samarbejdsprogram, have form af: i) projekter, der er knyttet som støttes af Interreg eller andre eksterne EU-støttepro- grammer foranstaltninger, til ii) projekter godkendt af de p(cid:134)gældende lande, som har grænseoverskridende virkning, bidrager til udviklingen af strukturer i grænseregioner og letter samarbejdet mellem landene som helhed. 2. Der lægges særlig vægt p(cid:134) projekter, som modtager samfinansiering fra eller p(cid:134) vegne af de lokale myndig- heder eller økonomiske aktører i de p(cid:134)gældende central- og østeuropæiske lande. Finansieringen kan omfatte ressourcer fra andre EU- 3. medlemsstater og central- og østeuropæiske lande, fra internationale finansielle institutioner og fra andre private eller offentlige kilder. fastsættes af de 2. De p(cid:134)gældende grænseregioner enkelte lande i forst(cid:134)else med Kommissionen og under hensyntagen til den metode, der følges for Interreg. 1. De programmet, kan være af følgende art: foranstaltninger, der kan finansieres under Artikel 5 3. Ved fordelingen mellem modtagerlandene tages der hensyn til kriterierne befolkning, BNP per capita og areal for de p(cid:134)gældende grænseregioner. a) af administrative institutionelle lempelse hindringer for den frie bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser over grænserne under hensyn til de sikkerhedsmæssige aspekter ved denne bevæge- lighed og Artikel 3 Fællesskabets bistand under dette program skal først og fremmest eller østeuropæiske lands deltagelse i fælles projekter med hver stat, som det deler grænse med som fastlagt i artikel 2. finansiere det p(cid:134)gældende central- Projekternes form(cid:134)l er: b) forbedring af infrastruktur, især kommunikationsfaci- liteter og lokal forsyning med vand, gas og elektricitet, til fordel for omr(cid:134)der p(cid:134) begge sider af grænserne c) miljøbeskyttelse, f. eks. affaldsforvaltning, miljøforvalt- ning og forureningsbekæmpelse, specielt problemer, der forværres som følge af beliggenhed i et grænseom- r(cid:134)de i) at fremme samarbejdet mellem grænseregioner i landene i Central- og Østeuropa og de tilstødende regioner i et naboland som fastlagt i artikel 1 og s(cid:134)ledes bist(cid:134) grænseregionerne i Central- og Østeuropa med at løse de særlige udviklingsproblemer, som bl. a. m(cid:134)tte skyldes deres stilling inden for de nationale økonomier, til gavn for de lokale befolkninger og p(cid:134) en m(cid:134)de, der er forenelig med beskyttelsen af miljøet d) e) foranstaltninger til udvikling af landbrug og landdi- strikter, med særlig vægt p(cid:134) støtte til grænseoverskri- dende samarbejdsprojekter foranstaltninger p(cid:134) energi- og transportomr(cid:134)det med henblik p(cid:134) at fremme udviklingen af transeuropæiske net i overensstemmelse med de retningslinjer, der er vedtaget af Kommissionen 19. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 345/51 foranstaltninger med tilknytning til Fællesskabets politik for retlige og indre anliggender Artikel 6 f) g) h) i) j) k) l) fremme af forretningsmæssigt samarbejde, virksom- finansielt samarbejde og samarbejde hedsudvikling, mellem institutioner, der repræsenterer erhvervslivet (f. eks. handelskamre) investeringsstøtte og tilr(cid:134)dighedsstillelse af tjeneste- ydelser og støttefaciliteter, bl. a. til gavn for sm(cid:134) og mellemstore virksomheder, med henblik p(cid:134) teknolo- gioverførsel og markedsføring uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltninger lokal økonomisk udvikling, herunder turisme foranstaltninger til fremme af samarbejde p(cid:134) sund- hedsomr(cid:134)det, specielt deling af ressourcer og facili- teter hen over grænserne udvikling eller etablering af faciliteter og ressourcer til forbedring af informations- og kommunikations- strømmen mellem grænseregioner, herunder støtte til grænseoverskridende radio, tv, aviser og andre medier m) kulturformidling n) lokale beskæftigelses- og uddannelsesinitiativer. i af indtægtsskabende Fællesskabets bidrag ydes principielt 1. form af tilskud. S(cid:134)fremt Fællesskabets tilskud bidrager til finansie- ring fastsætter Kommissionen dog i samr(cid:134)d med de kompetente myndigheder reglerne for denne finansiering, som even- tuelt kan omfatte samfinansiering via projektets indtægter eller tilbagebetaling af de oprindelige tilskud. aktiviteter, 2. Den ydede støtte kan dække udgifter til indførsel og lokale udgifter, som er nødvendige til projekternes og programmernes gennemførelse. Fællesskabets finansiering omfatter ikke skatter og afgifter samt erhvervelse af fast ejendom. 3. De udgifter, som kan dækkes, kan omfatte faglig bistand, undersøgelser, uddannelse og andre institutions- skabende foranstaltninger, programmer for levering af nødvendigt udstyr eller andre produktionsmidler, investe- ringstransaktioner og arbejdsprogrammer. Vedligeholdelses- og driftsomkostninger i central- og 4. østeuropæiske lande kan i igangsætningsfasen dækkes i gradvis aftagende omfang. De foranstaltninger, der er nævnt under litra j) til n), kan dog kun finansieres p(cid:134) de betingelser, der er fastsat i stk. 2. Artikel 7 2. For at anspore til fælles mindre foranstaltninger, der inddrager lokale aktører fra grænseregionerne, og for at forøge disses muligheder for at identificere, planlægge og gennemføre s(cid:134)danne foranstaltninger kan der i hver grænseregion oprettes en fælles fond for mindre projekter, hvortil der kan anvendes en begrænset procentdel af bevillingerne til de relevante programmer for og initia- tiver til grænseoverskridende samarbejde. 3. Der lægges særlig vægt p(cid:134) foranstaltninger med udpræget karakter af grænseoverskridende samarbejde, som er planlagt i tæt samarbejde med de regionale og lokale myndigheder i grænseomr(cid:134)derne, og som omfatter etablering eller udvikling af fælles forvaltningsstrukturer, der har til form(cid:134)l at udvide og uddybe det grænseoverskri- dende samarbejde mellem offentlige og halvoffentlige organer samt almennyttige organer. 4. Udarbejdelsen af planer for udvikling af grænsere- gioner, projektidentifikation, programformulering, feasibi- lity-undersøgelser, af bistand med programmer og tilsyn og/eller evalueringer kan ogs(cid:134) finansieres. gennemførelse 1. fælles For hver af grænseregionerne nedsættes et samarbejdsudvalg sammensat af repræsentanter for de p(cid:134)gældende lande, herunder regionale eller lokale repræ- sentanter, og repræsentanter for Kommissionen. 2. Det Fælles Samarbejdsudvalg udarbejder et fælles grænseoverskridende programmeringsdokument med et fler(cid:134)rigt perspektiv; dette dokument indeholder fælles udviklingsstrategier og en fælles prioritering for regionen, som (cid:130)n socioøkonomisk og geografisk der betragtes enhed, samt fælles gennemførelsesbestemmelser. Dette dokument skal være retningsgivende for planlægningen og gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes inden for rammerne af de relevante programmer for og initiativer til grænseoverskridende samarbejde, hvortil Det Europæiske Fællesskab yder støtte. programmeringsdokument, 3. Det Fælles Samarbejdsudvalg fastlægger (cid:130)n gang om (cid:134)ret et fælles sæt projekter under hensyn til det fælles grænseoverskridende som fremlægges i henhold til stk. 2. Henstillingerne om projekter fremsendes til Kommissionen af regeringen for det p(cid:134)gældende central- eller østeuropæiske land p(cid:134) grundlag af de forslag, der fremsættes af de relevante myndigheder. L 345/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19. 12. 98 Artikel 8 1. Kommissionen vil for hver grænse udarbejde et programforslag p(cid:134) grundlag af det fælles grænseoverskri- dende programmeringsdokument, der er nævnt i artikel 7, stk. 1, og yderligere henstillinger fra de fælles samarbejds- udvalg vedrørende de projekter, der skal finansieres under dette program, som fremsendt af regeringen for det p(cid:134)gældende central- eller østeuropæiske land. Tilskuddet vedtages, hvad enten det udgør det 2. central- eller østeuropæiske lands fuldstændige eller delvise bidrag til det fælles projekt, i henhold til proce- duren i artikel 9 i forordning (EØF) nr. 3906/89 og godkendes i forening med modtagerlandet gennem en finansieringsaftale. 2. Hvor det er muligt, etableres fælles overv(cid:134)gnings- strukturer med henblik p(cid:134) at lette programmernes gennemførelse. Artikel 10 Ved gennemførelsen af de i artikel 3 omhandlede m(cid:134)lsæt- ninger sikrer Kommissionen koordinationen og sammen- hængen mellem Phare-bistanden, eksterne bistandsprogrammer og bistanden fra strukturfondene. andre Artikel 9 Artikel 11 1. Kommissionen forvalter denne bistand i overens- stemmelse med den normale fremgangsm(cid:134)de for bistand til Central- og Østeuropa, som er fastsat i forordning (EØF) nr. 3906/89. Denne forordning træder i kraft p(cid:134) tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende og erstatter med virkning fra samme dag Kommissionens forordning (EF) nr. 1628/94. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Hans VAN DEN BROEK Medlem af Kommissionen


title: Reglamento (CE) n° 2748/98 de la Comisión de 18 de diciembre de 1998 por el que se fija la restitución máxima a la exportación de arroz blanqueado de grano redondo, medio y largo A en el marco de la licitación contemplada en el Reglamento (CE) n° 2565/98

eurovoc_concepts:
award of contract
common organisation of markets
export refund
rice
third country

formats: pdf print

text: 19. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 345/15 REGLAMENTO (CE) No 2748/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 18 de diciembre de 1998 por el que se fija la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de arroz blanqueado de grano redondo, medio y largo A en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 2565/98 LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 3072/95 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, por el que se establece la organiza- ci(cid:155)n com(cid:156)n del mercado del arroz (1), cuya (cid:156)ltima modifi- caci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2072/98 (2), y, en particular, el apartado 3 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que el Reglamento (CE) no 2565/98 de la Comisi(cid:155)n (3) ha abierto una licitaci(cid:155)n para la restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n de arroz; Considerando que, de conformidad con lo dispuesto en el art(cid:146)culo 5 del Reglamento (CEE) no 584/75 de la Comi- si(cid:155)n (4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Regla- mento (CE) no 299/95 (5), la Comisi(cid:155)n, bas(cid:145)ndose en las ofertas presentadas, y de acuerdo con el procedimiento previsto en el art(cid:146)culo 22 del Reglamento (CE) no 3072/ 95, podr(cid:145) decidir la fijaci(cid:155)n de una restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n; que para proceder a dicha fijaci(cid:155)n deben tenerse en cuenta los criterios establecidos por el art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CE) no 3072/95; que la licitaci(cid:155)n se adjudicar(cid:145) a todo licitador cuya oferta se sit(cid:156)e al nivel de la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n o a un nivel infe- rior; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de los mencionados crite- rios a la situaci(cid:155)n actual del mercado del arroz en cues- ti(cid:155)n conduce a fijar la restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n en el importe que figura en el art(cid:146)culo 1; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 La restituci(cid:155)n m(cid:145)xima a la exportaci(cid:155)n de arroz blan- queado de grano redondo, medio y largo A con destino a determinados terceros pa(cid:146)ses europeos se fijar(cid:145) sobre la base de las ofertas presentadas del 14 al 17 de diciembre de 1998 a 104,00 ecus por tonelada en el marco de la licitaci(cid:155)n contemplada en el Reglamento (CE) no 2565/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 19 de diciembre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (2) DO L 265 de 30. 9. 1998, p. 4. (3) DO L 320 de 28. 11. 1998, p. 46. (4) DO L 61 de 7. 3. 1975, p. 25. (5) DO L 35 de 15. 2. 1995, p. 8


title: Decizia nr. 120/98 a Comitetului mixt al SEE din 18 decembrie 1998 de modificare a anexei XI (Servicii de telecomunicații) la Acordul SEE

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
liberalisation of the market
systems interconnection
telecommunications
telephone charges

formats: html pdf print xhtml

text: 186 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 11/vol. 57 21999D1118(09) 18. 11. 1999 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 297/49 DECIZIA NR. 120/98 A COMITETULUI MIXT AL SEE din 18 decembrie 1998 de modificare a anexei XI (Servicii de telecomunicații) la Acordul SEE COMITETUL MIXT AL SEE, având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost adaptat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98, întrucât anexa XI la acord a fost modificată prin Decizia nr. 111/98 a Comitetului mixt al SEE din 27 noiembrie 1998 (1); întrucât Recomandarea 98/511/CE a Comisiei din 29 iulie 1998 de modificare a Recomandării 98/195/CE privind interconectarea pe piața liberalizată a telecomunicațiilor (Partea I – Tarife de interconectare) (2) trebuie să fie încorporată în acord, DECIDE: Articolul 1 La punctul 26g (Recomandarea 98/195/CE a Comisiei) din anexa XI la acord se adaugă următorul text: „, astfel cum a fost modificată prin: — 398 X 0511: Recomandarea 98/511/CE a Comisiei din 29 iulie 1998 (JO L 228, 15. 8. 1998, p. 30). ” Textele Recomandării 98/511/CE în limbile islandeză ș(cid:13)i norvegiană, anexate la versiunile lingvistice respective ale prezentei decizii, sunt autentice. Articolul 2 Prezenta decizie intră în vigoare la 19 decembrie 1998, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE. Articolul 3 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE ș(cid:13)i în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Comunităților Europene. Articolul 4 Adoptată la Bruxelles, 18 decembrie 1998. Pentru Comitetul mixt al SEE Preș(cid:13)edintele N. v. LIECHTENSTEIN (1) (2) JO L 277, 28. 10. 1999, p. 48. JO L 228, 15. 8. 1998, p. 30


title: EMP Ühiskomitee otsus nr 120/98, 18. detsember 1998, millega muudetakse EMP lepingu XI lisa (telekommunikatsiooniteenused)

text: 66 ET Euroopa Liidu Teataja 11/4. kd 21999D1118(09) 18. 11. 1999 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 297/49 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS nr 120/98, 18. detsember 1998, millega muudetakse EMP lepingu XI lisa (telekommunikatsiooniteenused) EMP ÜHISKOMITEE, võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on kohandatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi “leping”, eelkõige selle artiklit 98, ning arvestades, et: lepingu XI lisa muudeti EMP Ühiskomitee 27. novembri 1998. aasta otsusega nr 111/98 (1); lepingusse tuleb lisada komisjoni 29. juuli 1998. aasta soovitus 98/511/EÜ, millega muudetakse soovitust 98/195/EÜ vastastikuse sidumise kohta liberaliseeritud telekommunikatsiooniturul (1. osa: vastastikuse sidumise hinnakujundus), (2) ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE: Lepingu XI lisa punktile 26 g (komisjoni soovitus 98/195/EÜ) lisatakse: “, muudetud järgmiste aktidega: Artikkel 1 — 398 X 0511: komisjoni soovitus 98/511/EÜ, 29. juuli 1998 (EÜT L 228, 15. 8. 1998, lk 30). ” Artikkel 2 Komisjoni soovituse 98/511/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis on lisatud käesoleva otsuse vastavates keeltes versioonidele, on autentne. Käesolev otsus jõustub 19. detsembril 1998 tingimusel, et kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud tea- ted on EMP Ühiskomiteele esitatud. Artikkel 3 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja EMP osas ja EMP kaasandes. Artikkel 4 Brüssel, 18. detsember 1998 EMP Ühiskomitee nimel eesistuja N. v. LIECHTENSTEIN (1) EÜT L 277, 28. 10. 1999, lk 48. (2) EÜT L 228, 15. 8. 1998, lk 30


title: Henstilling med henblik på Rådets beslutning om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Republikken San Marino

eurovoc_concepts:
European Monetary Agreement
San Marino
monetary cooperation
monetary policy
monetary relations

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 18. 12. 1998 KOM(1998) 789 endelig udg. 98/0365 (CNB) 98/0366 (CNB) 98/0367 (CNB) Henstilling med henblik på RÅDETS BESLUTNING om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Fyrstendømmet Monaco Henstilling med henblik på RÅDETS BESLUTNING om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Republikken San Marino Henstilling med henblik på RÅDETS BESLUTNING om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Vatikanstaten (forelagt af Kommissionen) Henstilling med henblik på rådets beslutning om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Fyrstendømmet Monaco BEGRUNDELSE Fra og med den 1. januar 1999 vil Fællesskabet få enekompetence i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen. Enhver aftale med tredjelande, der vedrører monetære spørgsmål eller valutakursspørgsmål, skal således afspejle denne kompetencefordeling. Fællesskabet skal derfor tage stilling til nugældende aftaler mellem de medlemsstater, der indfører euroen og tredjelande. Med henblik herpå forelægger Kommissionen et udkast til Rådets beslutning rettet til Frankrig, hvori den fastlægger Fællesskabets holdning i forbindelse med forhandlinger om en ny aftale mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco. I. Generelle betragtninger Frankrig og Fyrstendømmet Monaco har særlige monetære relationer baseret på forskellige retlige instrumenter, som sikrer, at sedler og mønter udstedt i Frankrig er lovlige betalingsmidler i Fyrstendømmet Monaco1. Mønter udstedt i Fyrstendømmet Monaco er imidlertid kun lovlige betalingsmidler i Monaco. Fyrstendømmet Monaco har hverken egen valuta eller centralbank. i Fyrstendømmet Monaco har adgang til Banque de Frances Pengeinstitutter refinansieringsfaciliteter, franske betalingssystemer på samme vilkår som franske banker. Til gengæld er de underlagt samme krav om mindstereserver og statistiske oplysninger som franske banker. Samtidig er de omfattet af de samme betingelser for udstedelse af banklicenser, og de kompetente franske myndigheder fører tilsyn med dem. som de aldrig har benyttet, og til nogle Den 1. januar 1999 indfører Frankrig euroen som sin valuta. I overensstemmelse med traktaten vil Det Europæiske System af Centralbanker formulere og gennemføre Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, som ændret ved brevveksling af 27. november 1987. h Fællesskabets monetære politik. Der skal derfor indgås en ny aftale mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco. - , Udkastet til Rådets beslutning fastlægger principperne for forhandlingerne med Fyrstendømmet Monaco. Kommissionen anbefaler, at Fællesskabet lader Fyrstendømmet Monaco bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Desuden kan pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco få adgang til de betalingssystemer, som ESCB vil tilbyde på de vilkår, ECB fastsætter. Til gengæld forventes Fyrstendømmet Monaco at indvilge i ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor. Endvidere forventes Fyrstendømmet Monaco at gøre Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter gældende i Fyrstendømmet Monaco og at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Udkastet til Rådets beslutning er baseret på traktatens artikel 109, stk. 3, som fastslår, at "såfremt Fællesskabet skal forhandle aftaler om monetære spørgsmål eller spørgsmål internationale vedrørende valutakursordninger med en eller organisationer, fastlægger Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af ECB, uanset artikel 228 arrangementer for forhandling og indgåelse af sådanne aftaler. '1 stater eller flere På grund af de nære historiske forbindelser mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco anbefaler Kommissionen, at Frankrig forhandler og indgår den nye aftale på Fællesskabets vegne. I overensstemmelse med traktatens artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Kommissionen anbefaler, at Den Europæiske Centralbank sine kompetenceområder. Udkastet til aftale forelægges Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt. forhandlingerne fuldt ud tilknyttes inden for II. Bemærkninger til artiklerne Artikel 1 Denne artikel er begrundet af, at aftalerne mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco i deres nuværende form ikke er forenelige med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten. Ordningerne herom skal derfor ændres eller erstattes hurtigst muligt. Frankrig anmodes om at meddele Fyrstendømmet Monaco, at aftalerne må ændres så hurtigt, som de nugældende aftaler tillader. Artikel 2 Artikel 2 fastslår, at de principper, der er fastsat i artikel 3 til 6, skal danne grundlag for den holdning, Frankrig indtager på Fællesskabets vegne under forhandlingerne med Fyrstendømmet Monaco om en aftale om monetære spørgsmål. 3 Artikel 3 Artikel 3 siger, at Fællesskabet kan lade Fyrstendømmet Monaco bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Derved sikrer man, at Fyrstendømmet Monaco og Frankrig fortsat kan have fælles valuta, altså euroen, og at pengesedler og mønter, som er lovlige betalingsmidler i Frankrig, får samme status i Fyrstendømmet Monaco. Artikel 4 I henhold til artikel 4 forventes Fyrstendømmet Monaco at indvilge i ikke at udstede for pengesedler, mønter eller pengesurrogater, medmindre aftalen nogen form udtrykkelig omhandler udstedelse. Dette gælder ikke kun pengesedler, mønter eller pengesurrogater benævnt i euro, men alle former for pengesedler, mønter og pengesurrogater uanset møntsorten. Artikel 5 Formålet med stk. 1 er at sikre, at Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter, f. eks. i forbindelse med ophavsret, udveksling af beskadigede pengesedler og gengivelse af pengesedler og mønter, overholdes i Fyrstendømmet Monaco. Stk. 2 fastslår, at Fyrstendømmet Monaco forventes at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om at beskytte eurosedler og -mønter mod falskmøntneri. Det indebærer blandt andet udveksling af tekniske og statistiske oplysninger om forfalskede pengesedler og mønter og udveksling af praktiske og strategiske oplysninger mellem de kompetente myndigheder. Fyrstendømmet Monaco forventes at sørge for passende sanktioner mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Artikel 6 I henhold til artikel 6 kan Fællesskabet give pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco adgang til nogle eller alle franske nationale betalingssystemer på vilkår, som skal godkendes af Den Europæiske Centralbank. Denne bestemmelse er ikke tænkt som en forpligtelse for ESCB til at give adgang til ESCB's betalingssystemer. Der kan kun gives adgang med ECB's samtykke. Artikel 7 og 8 I henhold til artikel 7 og 8 skal Frankrig forhandle med Fyrstendømmet Monaco og indgå aftalen på Fællesskabets vegne. Rådet benytter derved sin kompetence til at fastlægge passende arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål og spørgsmål vedrørende valutakursordninger. I overensstemmelse med traktatens artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Da de fleste aspekter af denne aftale er relevante for Den Europæiske Centralbank, tilknyttes Den Europæiske Centralbank forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. H Inden aftalen indgås, forelægger Frankrig udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Hvis Kommissionen eller Den Europæiske Centralbank, som er tilknyttet forhandlingerne fuldt ud, eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder, at aftalen skal forelægges Rådet, må indgåelsen af aftalen afvente Rådets afgørelse, jf. traktatens artikel 109, stk. 3. Artikel 9 Artikel 9 er begrundet af kravet om, at enhver nugældende bilateral aftale mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco ikke blot med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten, men også med den nye aftale mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco om monetære relationer. skal være forenelig Artikel 10 Denne artikel fastslår, at beslutningen er rettet til Frankrig. Den vil træde i kraft, så snart der er givet meddelelse om den til Frankrig. b Henstilling med henblik på rådets beslutning [ ] af. om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Fyrstendømmet Monaco 98/ 0365(CMB) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 109, stk. 3, under henvisning til henstilling fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 19982 erstatter euroen fra og med den 1. januar 1999 valutaen i hver af de deltagende medlemsstater til omregningskursen; (2) Fællesskabet vil fra og med samme dato få overdraget kompetencen for monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen; (3) det påhviler Rådet at fastlægge arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål og spørgsmål vedrørende valutakursordninger; (4) Frankrig og Fyrstendømmet Monaco har særlige monetære relationer baseret på forskellige retlige instrumenter3; pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco har 2 EFT L 139 af 11. 5. 1998, s. 1. <o mulighed for adgang til Banque de Frances refinansieringsfaciliteter, og de deltager i nogle franske betalingssystemer på samme vilkår som franske banker; (5) euroen erstatter den franske franc den 1. januar 1999; (6) i henhold til erklæring nr. 6, der er vedhæftet slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nuværende ordninger med Fyrstendømmet Monaco, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta; (7) de nugældende aftaler mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco skal ændres eller om nødvendigt erstattes hurtigst muligt under hensyn til, at traktaten overdrager Fællesskabet kompetencen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål; (8) på grund af de tætte økonomiske forbindelser mellem Fyrstendømmet Monaco og Fællesskabet bør en aftale om pengesedler og mønter, adgang til betalingssystemer og euroens retlige status i Fyrstendømmet Monaco indgås mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco; på grund af de nære historiske forbindelser mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco bør Frankrig forhandle og indgå den nye aftale på Fællesskabets vegne; (9) for at tillade Fyrstendømmet Monaco at bruge samme valuta som Frankrig, bør det vedtages, at Fyrstendømmet Monaco bruger euroen som sin officielle valuta og gør eurosedler og -mønter udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og de medlemsstater, der har indført euroen, til lovlige betalingsmidler; (10) det er vigtigt, at Fyrstendømmet Monaco sikrer, at Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gælder i Fyrstendømmet Monaco; eurosedler og -mønter skal beskyttes fyldestgørende mod efterligning; det er vigtigt, at Fyrstendømmet Monaco træffer alle de nødvendige forholdsregler for at bekæmpe falskmøntneri og samarbejde med Fællesskabet på dette område; (1 l)Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker kan foretage alle former i tredjelande; Den Europæiske for banktransaktioner med pengeinstitutter Centralbank og de nationale centralbanker kan på passende vilkår give pengeinstitutter i tredjelande adgang til deres betalingssystemer; aftalen mellem ikke Den Europæiske Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco pålægger Centralbank eller nogen af de nationale centralbanker nogen forpligtelse; Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets du 2 janvier 192S; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ; Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans la Principauté, som ændret ved brevveksling af 27. november 1987. Ir- (12) Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder; Frankrig forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse; udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt; (13)de nugældende aftaler mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco ændres eller erstattes om nødvendigt for at undgå uoverensstemmelser mellem sådanne aftaler og aftalen mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco om monetære relationer - VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Frankrig underretter hurtigst muligt Fyrstendømmet Monaco om behovet for at ændre nugældende ordninger for monetære spørgsmål mellem Frankrig og Fyrstendømmet Monaco og tilbyder forhandlinger om en ny aftale. Artikel 2 Fællesskabets holdning i forhandlingerne med Fyrstendømmet Monaco om en aftale om nedennævnte spørgsmål skal baseres på artikel 3 til 6. Artikel 3 ( 1 ) Fyrstendømmet Monaco er berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta. (2) Fyrstendømmet Monaco er berettiget til at give eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler. Artikel 4 Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Det Europæiske Fællesskabs godkendelse af betingelserne herfor. % Artikel 5 (1) Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til at gøre Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gældende i Fyrstendømmet Monaco; (2) Fyrstendømmet Monaco forpligter sig til at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Artikel 6 Pengeinstitutter i Fyrstendømmet Monaco kan få adgang til nogle eller alle franske betalingssystemer på vilkår, der skal godkendes af Den Europæiske Centralbank. Artikel 7 Frankrig fører forhandlingerne med Fyrstendømmet Monaco om ovennævnte forhold på Fællesskabets vegne. Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud. Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. Frankrig forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Artikel 8 Frankrig bemyndiges indgå aftalen på Fællesskabets vegne, medmindre Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at aftalen skal forelægges Rådet. til at Artikel 9 Frankrig og Fyrstendømmet Monaco reviderer de nugældende ordninger for at gøre dem forenelige med aftalen mellem Fællesskabet og Fyrstendømmet Monaco om monetære relationer. 3 Denne beslutning er rettet til Frankrig. Artikel 10 Udfærdiget i Bruxelles, På Rådets vegne Formand A O Henstilling med henblik på rådets beslutning om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Republikken San Marino BEGRUNDELSE Fra og med den 1. januar 1999 vil Fællesskabet få enekompetence i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen. Enhver aftale med tredjelande, der vedrører monetære spørgsmål eller valutakursspørgsmål, skal således afspejle denne kompetencefordeling. Fællesskabet skal derfor tage stilling til nugældende aftaler mellem de medlemsstater, der indfører euroen og tredjelande. Med henblik herpå forelægger Kommissionen et udkast til Rådets beslutning rettet til Italien, hvori den fastlægger Fællesskabets holdning i forbindelse med forhandlinger om en ny aftale mellem Fællesskabet og Republikken San Marino. I. Generelle betragtninger Italien har indgået en række aftaler med Republikken San Marino, som sikrer, at sedler og mønter udstedt i Italien er lovlige betalingsmidler i Republikken San Marino. Mønter udstedt i Republikken San Marino i andre materialer end guld har samme form, dimensioner og sammensætning som mønter, der cirkulerer i Italien. De mængder, der kan udstedes af disse mønter, der er lovlige betalingsmidler i Republikken San Marino og i Italien, er fastsat i aftalerne. Republikken San Marino har forpligtet sig til ikke at udstede andre mønter, pengesedler eller pengesurrogater. Republikken San Marino har hverken egen valuta eller centralbank, Selv om Istituto di Credito Sammarinese varetager funktioner, der minder om en centralbanks. Pengeinstitutter i Republikken San Marino har ikke adgang til Banca d'Italias refinansieringsfaciliteter. Derimod har ét pengeinstitut i Republikken San Marino adgang til det italienske RTGS-system. Der er ingen formelle relationer mellem Banca d'Italia og Istituto di Credito Sammarinese. Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L' Italia del 31 marzo 1939, som ændret, Convenzione monetaria tra la Repubblica I tal i an a e la Repubblica di San Marino, 21-XI I-1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4 marzo 1994. A* Den 1. januar 1999 indfører Italien euroen som sin valuta. I overensstemmelse med traktaten vil Det Europæiske System af Centralbanker formulere og gennemføre Fællesskabets monetære politik. Der skal derfor indgås en ny aftale mellem Fællesskabet og Republikken San Marino. Udkastet til Rådets beslutning fastlægger principperne for forhandlingerne med Republikken San Marino. Kommissionen anbefaler, at Fællesskabet lader Republikken San Marino bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Desuden kan pengeinstitutter i Republikken San Marino få adgang til de betalingssystemer, som ESCB vil tilbyde på de vilkår, ECB fastsætter. Til gengæld forventes Republikken San Marino at indvilge i ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor. Endvidere forventes Republikken San Marino at gøre Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter gældende i Republikken San Marino og at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Det bekræftes, at Italien kan vælge at udstede mønter med et særligt symbol for Republikken San Marino. Udkastet til Rådets beslutning er baseret på traktatens artikel 109, stk. 3, som fastslår, at "såfremt Fællesskabet skal forhandle aftaler om monetære spørgsmål eller spørgsmål vedrørende valutakursordninger med en eller internationale organisationer, fastlægger Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af ECB, uanset artikel 228 arrangementer for forhandling og indgåelse af sådanne aftaler. " stater eller flere På grund af de nære historiske forbindelser mellem Italien og Republikken San Marino anbefaler Kommissionen, at Italien forhandler og indgår den nye aftale på Fællesskabets vegne. I overensstemmelse med traktatens artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Kommissionen anbefaler, at Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. Udkastet til aftale forelægges Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt. II. Bemærkninger til artiklerne Artikel 1 Denne artikel er begrundet af, at aftalerne mellem Italien og Republikken San Marino i deres nuværende form ikke er forenelige med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten. Ordningerne herom skal derfor ændres eller erstattes hurtigst muligt. Italien anmodes om at meddele Republikken San Marino, at aftalerne må ændres så hurtigt, som de nugældende aftaler tillader. fr Artikel 2 Artikel 2 fastslår, at de principper, der er fastsat i artikel 3 til 6, skal danne grundlag for den holdning, Italien indtager på Fællesskabets vegne under forhandlingerne med Republikken San Marino om en aftale om monetære spørgsmål. Artikel 3 Artikel 3 siger, at Fællesskabet kan lade Republikken San Marino bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Derved sikrer man, at Republikken San Marino og Italien fortsat kan have fælles valuta, altså euroen, og at pengesedler og mønter, som er lovlige betalingsmidler i Italien, får samme status i Republikken San Marino. Artikel 4 I henhold til artikel 4 forventes Republikken San Marino at indvilge i ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater, medmindre aftalen udtrykkelig omhandler udstedelse. Dette gælder ikke kun pengesedler, mønter eller pengesurrogater benævnt i euro, men alle former for pengesedler, mønter og pengesurrogater uanset møntsorten. Artikel 5 Formålet med stk. 1 er at sikre, at Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter, f. eks. i forbindelse med ophavsret, udveksling af beskadigede pengesedler og gengivelse af pengesedler og mønter, overholdes i Republikken San Marino. Stk. 2 fastslår, at Republikken San Marino forventes at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om at beskytte eurosedler og -mønter mod falskmøntneri. Det indebærer blandt andet udveksling af tekniske og statistiske oplysninger om forfalskede pengesedler og mønter og udveksling af praktiske og strategiske oplysninger mellem de kompetente myndigheder. Republikken San Marino forventes at sørge for passende sanktioner mod forfalskning af eurosedler og-mønter. Artikel 6 I henhold til artikel 6 kan Fællesskabet give pengeinstitutter i Republikken San Marino adgang til det italienske nationale RTGS-system5 på vilkår, som fastsættes af Den Europæiske Centralbank. Denne bestemmelse er ikke tænkt som en forpligtelse for ESCB til at give adgang til ESCB's betalingssystemer. Denne adgang til det italienske nationale RTGS-system kan kun gives med ECB's samtykke og på vilkår fastsat af ECB. Artikel 7 og 8 I henhold til artikel 7 og 8 skal Italien forhandle med Republikken San Marino og indgå aftalen på Fællesskabets vegne. Rådet benytter derved sin kompetence til at fastlægge passende arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål Real-Time Gross Settlement System. /D og spørgsmål vedrørende valutakursordninger. I overensstemmelse med traktatens artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Da de fleste aspekter af denne aftale er relevante for Den Europæiske Centralbank, tilknyttes Den Europæiske Centralbank forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. r Inden aftalen indgås, forelægger Italien udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Hvis Kommissionen eller Den Europæiske Centralbank, som er tilknyttet forhandlingerne fuldt ud, eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder, at aftalen skal forelægges Rådet, må indgåelsen af aftalen afvente Rådets afgørelse, jf. traktatens artikel 109, stk. 3. Artikel 9 Artikel 9 er begrundet af kravet om, at enhver nugældende bilateral aftale mellem Italien og Republikken San Marino skal være forenelig ikke blot med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten, men også med den nye aftale mellem Fællesskabet og Republikken San Marino om monetære relationer. Artikel 10 Denne artikel fastslår, at beslutningen er rettet til Italien. Den vil træde i kraft, så snart der er givet meddelelse om den til Italien. AV Henstilling med henblik på rådets beslutning [ ) af. om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Republikken San Marino 98/ 0366CCNB) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 109, stk. 3, under henvisning til henstilling fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 19986 erstatter euroen fra og med den 1. januar 1999 valutaen i hver af de deltagende medlemsstater til omregningskursen; (2) Fællesskabet vil fra og med samme dato få overdraget kompetencen for monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen; (3) det påhviler Rådet at fastlægge arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål og spørgsmål vedrørende valutakursordninger; (4) Italien har indgået en række aftaler med Republikken San Marino, der blandt andet indeholder bestemmelser om monetære spørgsmål7 6 EFTL 139 af 11. 5. 1998, s. 1. 7 Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, som ændret, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-XII-1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale firmato a Roma il 4 marzo 1994. ^ (5) euroen erstatter den italienske lire den 1. januar 1999; (6) i henhold til erklæring nr. 6, der er vedhæftet slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nuværende ordninger med Republikken San Marino, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta; (7) de nugældende aftaler mellem Italien og Republikken San Marino skal ændres eller om nødvendigt erstattes hurtigst muligt under hensyn til, at traktaten overdrager Fællesskabet kompetencen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål; (8) på grund af de tætte økonomiske forbindelser mellem Republikken San Marino og Fællesskabet bør en aftale om pengesedler og mønter, adgang til betalingssystemer og euroens retlige status i Republikken San Marino indgås mellem Fællesskabet og Republikken San Marino; på grund af de nære historiske forbindelser mellem Italien og Republikken San Marino bør Italien forhandle og indgå den nye aftale på Fællesskabets vegne; (9) for at tillade Republikken San Marino at bruge samme valuta som Italien, bør det vedtages, at Republikken San Marino bruger euroen som sin officielle valuta og gør eurosedler og -mønter udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og de medlemsstater, der har indført euroen, til lovlige betalingsmidler; (10) det er vigtigt, at Republikken San Marino sikrer, at Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gælder i Republikken San Marino; eurosedler og -mønter skal beskyttes fyldestgørende mod efterligning; det er vigtigt, at Republikken San Marino træffer alle de nødvendige forholdsregler for at bekæmpe falskmøntneri og samarbejde med Fællesskabet på dette område; (1 l)Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker kan foretage alle former for banktransaktioner med pengeinstitutter i tredjelande; Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker kan på passende vilkår give pengeinstitutter i tredjelande adgang til deres betalingssystemer; aftalen mellem ikke Den Europæiske Fællesskabet og Republikken San Marino pålægger Centralbank eller nogen af de nationale centralbanker nogen forpligtelse; (12) Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder; Italien forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse; udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt; ylG (13) de nugældende aftaler mellem Italien og Republikken San Marino ændres eller erstattes om nødvendigt for at undgå uoverensstemmelser mellem sådanne aftaler og aftalen mellem Fællesskabet og Republikken San Marino om monetære relationer - VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Italien underretter hurtigst muligt Republikken San Marino om behovet for at ændre nugældende ordninger for monetære spørgsmål mellem Italien og Republikken San Marino og tilbyder forhandlinger om en ny aftale. Artikel 2 Fællesskabets holdning i forhandlingerne med Republikken San Marino om en aftale om nedennævnte spørgsmål skal baseres på artikel 3 til 6. Artikel 3 (1) Republikken San Marino er berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta. (2) Republikken San Marino er berettiget til at give eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler. Artikel 4 Republikken San Marino forpligter sig til ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Det Europæiske Fællesskabs godkendelse af betingelserne herfor. Artikels (1) Republikken San Marino forpligter sig til at gøre Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gældende i Republikken San Marino; (2) Republikken San Marino forpligter sig til at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. A Artikel 6 Pengeinstitutter i Republikken San Marino kan få adgang til det italienske nationale RTGS-system på de vilkår, Den Europæiske Centralbank fastsætter. Artikel 7 Italien fører forhandlingerne med Republikken San Marino om ovennævnte forhold på Fællesskabets vegne. Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud. Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. Italien forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Artikel 8 indgå aftalen på Fællesskabets vegne, medmindre Italien bemyndiges Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at aftalen skal forelægges Rådet. til at Artikel 9 Italien og Republikken San Marino sikrer, at nugældende ordninger er forenelige med aftalen med mellem Fællesskabet og Republikken San Marino om monetære relationer. Denne beslutning er rettet til Italien. Artikel 10 Udfærdiget i Bruxelles, På Rådets vegne Formand A% Henstilling med henblik på rådets beslutning om Fællesskabets holdning til en aftale de om monetære relationer med Vatikanstaten BEGRUNDELSE Fra og med den 1. januar 1999 vil Fællesskabet få enekompetence i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen. Enhver aftale med tredjelande, der vedrører monetære spørgsmål eller valutakursspørgsmål, skal således afspejle denne kompetencefordeling. Fællesskabet skal derfor tage stilling til nugældende aftaler mellem de medlemsstater, der indfører euroen og tredjelande. Med henblik herpå forelægger Kommissionen et udkast til Rådets beslutning rettet til Italien, hvori den fastlægger Fællesskabets holdning i forbindelse med forhandlinger om en ny aftale mellem Fællesskabet og Vatikanstaten. I. Generelle betragtninger Italien har særlige monetære relationer med Vatikanstaten baseret på en monetær konvention8, som sikrer, at sedler og mønter udstedt i Italien er lovlige betalingsmidler i Vatikanstaten. Pengesedler udstedt af Banca d'Italia har ikke status af lovlige betalingsmidler, men de cirkulerer de facto på Vatikanstatens område. Mønter udstedt i i andre materialer end guld har samme form, dimensioner og Vatikanstaten sammensætning som mønter, der cirkulerer i Italien. De mængder, der kan udstedes af disse mønter, der er lovlige betalingsmidler i Vatikanstaten og i Italien, er fastsat i den monetære konvention. Vatikanstaten har hverken egen valuta eller centralbank. Pengeinstitutter til hverken Banca d'Italias refinansieringsfaciliteter eller det italienske RTGS-system. De er ikke underlagt de italienske myndigheders tilsyn. i Vatikanstaten har ikke adgang Den 1. januar 1999 indfører Italien euroen som sin valuta. I overensstemmelse med traktaten vil Det Europæiske System af Centralbanker formulere og gennemføre Fællesskabets monetære politik. Der skal derfor indgås en ny aftale mellem Fællesskabet og Vatikanstaten. Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e 3dicerabre 1991. lo Stato délia Città del Vaticano A Udkastet til Rådets beslutning fastlægger principperne for forhandlingerne med Vatikanstaten. Kommissionen anbefaler, at Fællesskabet lader Vatikanstaten bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Desuden kan pengeinstitutter i Vatikanstaten få adgang til de betalingssystemer, som ESCB vil tilbyde på de vilkår, ECB fastsætter. Til gengæld forventes Vatikanstaten at indvilge i ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Fællesskabets godkendelse af betingelserne herfor. Endvidere forventes Vatikanstaten at gøre Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter gældende i Vatikanstaten og at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Det bekræftes, at Italien kan vælge at udstede mønter med et særligt symbol for Vatikanstaten. Udkastet til Rådets beslutning er baseret på traktatens artikel 109, stk. 3, som fastslår, at "såfremt Fællesskabet skal forhandle aftaler om monetære spørgsmål eller spørgsmål vedrørende valutakursordninger med en eller internationale organisationer, fastlægger Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af ECB, uanset artikel 228 arrangementer for forhandling og indgåelse af sådanne aftaler. " stater eller flere På grund af de nære historiske forbindelser mellem Italien og Vatikanstaten anbefaler Kommissionen, at Italien forhandler og indgår den nye aftale på Fællesskabets vegne. I overensstemmelse med traktatens artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Kommissionen anbefaler, at Den Europæiske Centralbank inden for sine kompetenceområder. Udkastet til aftale tilknyttes forhandlingerne forelægges Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt. II. Bemærkninger til artiklerne Artikel 1 Denne artikel er begrundet af, at aftalerne mellem Italien og Vatikanstaten i deres nuværende form ikke er forenelige med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten. Ordningerne herom skal derfor ændres eller erstattes hurtigst muligt. Italien anmodes om at meddele Vatikanstaten, at aftalerne må ændres så hurtigt, som de nugældende aftaler tillader. Artikel 2 Artikel 2 fastslår, at de principper, der er fastsat i artikel 3 til 6, skal danne grundlag for den holdning, Italien indtager på Fællesskabets vegne under forhandlingerne med Vatikanstaten om en aftale om monetære spørgsmål. 10 Artikel 3 Artikel 3 fastslår, at Fællesskabet kan lade Vatikanstaten bruge euroen som sin officielle valuta og give eurosedler udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og euromønter udstedt af de medlemsstater, der har indført euroen, status som lovlige betalingsmidler. Derved sikrer man, at Vatikanstaten og Italien fortsat kan have fælles valuta, altså euroen, og at pengesedler og mønter, som er lovlige betalingsmidler i Italien, får samme status i Vatikanstaten. Artikel 4 I henhold til artikel 4 forventes Vatikanstaten at indvilge i ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater, medmindre aftalen udtrykkelig omhandler udstedelse. Dette gælder ikke kun pengesedler, mønter eller pengesurrogater benævnt i euro, men alle former for pengesedler, mønter og pengesurrogater uanset møntsorten. Artikel 5 Formålet med stk. 1 er at sikre, at Fællesskabets regler om eurosedler og -mønter, f. eks. i forbindelse med ophavsret, udveksling af beskadigede pengesedler og gengivelse af pengesedler og mønter, overholdes i Vatikanstaten. Stk. 2 fastslår, at Vatikanstaten forventes at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om at beskytte eurosedler og -mønter mod falskmøntneri. Det indebærer blandt andet udveksling af tekniske og statistiske oplysninger om forfalskede pengesedler og mønter og udveksling af praktiske og strategiske oplysninger mellem de kompetente myndigheder. Vatikanstaten forventes at sørge for passende sanktioner mod forfalskning af eurosedler og -mønter. Artikel 6 I henhold til artikel 6 kan Fællesskabet give pengeinstitutter i Vatikanstaten adgang til det italienske nationale RTGS-system9 på vilkår, som fastsættes af Den Europæiske Centralbank. Denne bestemmelse er ikke tænkt som en forpligtelse for ESCB til at give adgang til ESCB's betalingssystemer. Denne adgang til det italienske nationale RTGS- system kan kun gives med ECB's samtykke og på vilkår fastsat af ECB. Artikel 7 og 8 I henhold til artikel 7 og 8 skal Italien forhandle med Vatikanstaten og indgå aftalen på Fællesskabets vegne. Rådet benytter derved sin kompetence til at fastlægge passende arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål og traktatens I overensstemmelse med spørgsmål vedrørende valutakursordninger. artikel 109, stk. 3, vil Kommissionen blive tilknyttet forhandlingerne fuldt ud. Da de fleste aspekter af denne aftale er relevante for Den Europæiske Centralbank, tilknyttes Den Europæiske Centralbank forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. Real-Time Gross Settlement System. u Inden aftalen indgås, forelægger Italien udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Hvis Kommissionen eller Den Europæiske Centralbank, som er tilknyttet forhandlingerne fuldt ud, eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder, at aftalen skal forelægges Rådet, må indgåelsen af aftalen afvente Rådets afgørelse, jf. traktatens artikel 109, stk. 3. Artikel 9 Artikel 9 er begrundet af kravet om, at enhver nugældende bilateral aftale mellem Italien og Vatikanstaten skal være forenelig ikke blot med kompetencefordelingen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i henhold til traktaten, men også med den nye aftale mellem Fællesskabet og Vatikanstaten om monetære relationer. Artikel 10 Denne artikel fastslår, at beslutningen er rettet til Italien. Den vil træde i kraft, så snart der er givet meddelelse om den til Italien. Il Henstilling med henblik på rådets beslutning [ ] af. om Fællesskabets holdning til en aftale om de monetære relationer med Vatikanstaten 9 8/. 0367(CNB) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 109, stk. 3, under henvisning til henstilling fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, og ud fra følgende betragtninger: (1) I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 199810 erstatter euroen fra og med den 1. januar 1999 valutaen i hver af de deltagende medlemsstater til omregningskursen; (2) Fællesskabet vil fra og med samme dato få overdraget kompetencen for monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål i de medlemsstater, der indfører euroen; (3) det påhviler Rådet at fastlægge arrangementer for forhandling og indgåelse af aftaler om monetære spørgsmål og spørgsmål vedrørende valutakursordninger; (4) Italien har indgået en aftale med Vatikanstaten, der blandt andet indeholder bestemmelser om monetære spørgsmål11 (5) euroen erstatter den italienske lire den 1. januar 1999; 10 EFT L 139 af 11. 5. 1998, s. 1. 11 Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e 3dicembre 1991. lo Stato délia Città del Vaticano il l± (6) i henhold til erklæring nr. 6, der er vedhæftet slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, forpligter Fællesskabet sig til at lette de genforhandlinger af nuværende ordninger med Vatikanstaten, der kan blive nødvendige på grund af indførelsen af den fælles valuta; (7) de nugældende aftaler mellem Italien og Vatikanstaten skal ændres eller om nødvendigt erstattes hurtigst muligt under hensyn til, at traktaten overdrager Fællesskabet kompetencen i monetære spørgsmål og valutakursspørgsmål; denne aftale skal derfor ændres eller om nødvendigt erstattes hurtigst muligt; (8) på grund af de tætte økonomiske forbindelser mellem Vatikanstaten og Fællesskabet bør en aftale om pengesedler og mønter, adgang til betalingssystemer og euroens retlige status i Vatikanstaten indgås mellem Fællesskabet og Vatikanstaten; på grund af de nære historiske forbindelser mellem Italien og Vatikanstaten bør Italien forhandle og indgå den nye aftale på Fællesskabets vegne; (9) for at tillade Vatikanstaten at bruge samme valuta som Italien, bør det vedtages, at Vatikanstaten bruger euroen som sin officielle valuta og gør eurosedler og -mønter udstedt af Det Europæiske System af Centralbanker og de medlemsstater, der har indført euroen, til lovlige betalingsmidler; (10) det er vigtigt, at Vatikanstaten sikrer, at Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gælder i Vatikanstaten; eurosedler og -mønter skal beskyttes fyldestgørende mod efterligning; det er vigtigt, at Vatikanstaten træffer alle de nødvendige forholdsregler for at bekæmpe falskmøntneri og samarbejde med Fællesskabet på dette område; (11) Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker kan foretage alle former for banktransaktioner med pengeinstitutter i tredjelande; Den Europæiske Centralbank og de nationale centralbanker kan på passende vilkår give pengeinstitutter i tredjelande adgang til deres betalingssystemer; aftalen mellem Fællesskabet og Vatikanstaten pålægger ikke Den Europæiske Centralbank eller nogen af de nationale centralbanker nogen forpligtelse; (12) Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud, og Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder; Italien forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse; udkastet til aftale forelægges Rådet, hvis Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg finder det nødvendigt; l\ (13)den nugældende aftale mellem Italien og Vatikanstaten ændres eller erstattes om nødvendigt for at undgå uoverensstemmelser mellem sådanne aftaler og aftalen mellem Fællesskabet og Vatikanstaten om monetære relationer - VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Italien underretter hurtigst muligt Vatikanstaten om behovet for at ændre den nugældende aftale mellem Italien og Vatikanstaten om monetære spørgsmål og tilbyder forhandlinger om en ny aftale. Artikel 2 Fællesskabets holdning nedennævnte spørgsmål skal baseres på artikel 3 til 6. i forhandlingerne med Vatikanstaten om en aftale om Artikel 3 (1 ) Vatikanstaten er berettiget til at bruge euroen som sin officielle valuta. (2) Vatikanstaten er berettiget til at give eurosedler og -mønter status som lovlige betalingsmidler. Artikel 4 Vatikanstaten forpligter sig til ikke at udstede nogen form for pengesedler, mønter eller pengesurrogater uden Det Europæiske Fællesskabs godkendelse af betingelserne herfor. Artikel 5 (1) Vatikanstaten forpligter sig til at gøre Fællesskabets regler om pengesedler og mønter benævnt i euro gældende i Vatikanstaten; (2) Vatikanstaten forpligter sig til at arbejde tæt sammen med Fællesskabet om forholdsregler mod forfalskning af eurosedler og -mønter. i< Artikel 6 Pengeinstitutter i Vatikanstaten kan få adgang til det italienske nationale RTGS-systcm på de vilkår, Den Europæiske Centralbank fastsætter. Artikel 7 Italien fører forhandlingerne med Vatikanstaten om ovennævnte forhold på Fællesskabets vegne. Kommissionen tilknyttes forhandlingerne fuldt ud. Den Europæiske Centralbank tilknyttes forhandlingerne fuldt ud inden for sine kompetenceområder. Italien forelægger udkastet til aftale for Det Økonomiske og Sociale Udvalg til udtalelse. Artikel 8 indgå aftalen på Fællesskabets vegne, medmindre Italien bemyndiges Kommissionen, Den Europæiske Centralbank eller Det Økonomiske og Sociale Udvalg mener, at aftalen skal forelægges Rådet. til at Artikel 9 Italien og Vatikanstaten sikrer, at alle nugældende aftaler er forenelige med aftalen med mellem Fællesskabet og Vatikanstaten om monetære relationer. Denne beslutning er rettet til Italien. Artikel 10 Udfærdiget i Bruxelles, På Rådets vegne Formand *6 ISSN 0254-1459 KOM(98) 789 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 10 11 06 Katalognummer : CB-CO-98-789-DA-C Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg Vr


title: Komission asetus (EY) N:o 2753/98, annettu 18 päivänä joulukuuta 1998, yhteisön elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimitettuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
agricultural product
cereals
export refund
food aid
rice

text: 19. 12. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 345/23 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2753/98, annettu 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, yhteis(cid:148)n elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimitettuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2547/98 (2), ja erityisesti kohdan kolmannen artiklan 2 alakohdan, sen 13 ottaa huomioon riisin yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 22 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3072/95 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 2072/98 (4), ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) elintarvikeapuna toimitettavista maataloustuotteista aiheu- tuvien menojen yhteis(cid:148)rahoituksesta 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1974 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2681/74 (5) 2 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) asiaa koskevien yhteis(cid:148)n s(cid:132)(cid:132)n- t(cid:148)jen mukaisesti vahvistettuja vientitukia vastaava osa menoista kuuluu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukira- haston tukiosastoon, yhteis(cid:148)n elintarvikeaputoimia koskevan talousarvion laati- misen ja hallinnon helpottamiseksi ja jotta j(cid:132)senvaltiot elintarvikeaputoimia kansallisia saisivat koskevan yhteis(cid:148)n rahoitusosuuden, olisi m(cid:132)(cid:132)ritelt(cid:132)v(cid:132) n(cid:132)ille toimille my(cid:148)nnett(cid:132)vien tukien taso, tietoonsa asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 3072/95 13 artiklassa s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) vientitukea koskevia yleisi(cid:132) s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132) ja sen soveltamista koskevia yksi- tyiskohtaisia s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132) sovelletaan soveltuvin osin edell(cid:132) mainittuihin toimiin, riisin vientituen laskemisessa huomioon otettavat erityis- perusteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n asetuksen (EY) N:o 3072/95 13 artiklassa, ja tietyist(cid:132) euron k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n ottamiseen liittyvist(cid:132) s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132) 17 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (6) 2 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) tammikuuta 1999 alkaen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyv(cid:132)t viittaukset ecuun korvataan viittauksella euroon siten, ett(cid:132) 1 ECU = 1 EUR; selkeyden vuoksi on syyt(cid:132) k(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) ilmaisua ”euro” t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa, koska sit(cid:132) sovel- letaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) tammikuuta 1999, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Kansainv(cid:132)lisiss(cid:132) yleissopimuksissa tai muissa t(cid:132)ydent(cid:132)- viss(cid:132) ohjelmissa sek(cid:132) muissa yhteis(cid:148)n veloituksetonta toimittamista toimenpiteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ttyjen yhteis(cid:148)n elintarvikeaputoimien ja kansallisten elintarvi- keaputoimien osalta vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellet- tavat tuet vahvistetaan liitteen mukaisesti. koskevissa 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1999. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 329, 30. 12. 1995, s. 18 (4) EYVL L 265, 30. 9. 1998, s. 4 (5) EYVL L 288, 25. 10. 1974, s. 1 (6) EYVL L 162, 19. 6. 1997, s. 1 L 345/24 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 19. 12. 98 LIITE yhteis(cid:148)n elintarvikeapuna ja kansallisena elintarvikeapuna toimittuihin vilja- ja riisialan tuotteisiin sovellettavien tukien vahvistamisesta 18 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998 annettuun komission asetukseen Tuotekoodi Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (EUR/t) 1001 10 00 9400 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9400 1005 90 00 9000 1006 30 92 9100 1006 30 92 9900 1006 30 94 9100 1006 30 94 9900 1006 30 96 9100 1006 30 96 9900 1006 30 98 9100 1006 30 98 9900 1006 30 65 9900 1006 40 00 9000 1007 00 90 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1102 20 10 9200 1102 20 10 9400 1102 30 00 9000 1102 90 10 9100 1103 11 10 9200 1103 11 90 9200 1103 13 10 9100 1103 14 00 9000 1104 12 90 9100 1104 21 50 9100 0,00 31,00 70,00 56,00 57,00 49,00 142,00 142,00 142,00 142,00 142,00 142,00 142,00 142,00 142,00 — 49,00 42,50 42,50 77,66 66,56 — 73,35 21,00 21,00 99,85 — 86,56 97,80 Huom. : Tuotekoodit ja alaviitteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n komission asetuk- sessa (ETY) N:o 3846/87 (EYVL L 366, 24. 12. 1987, s. 1), sellaisena kuin se muutettuna


title: Verordening (EG) nr. 63/1999 van de Raad van 18 december 1998 houdende verdeling over de lidstaten van de vangstquota voor 1999 voor vaartuigen die in de wateren van Polen vissen

eurovoc_concepts:
Poland
authorised catch
catch quota
common fisheries policy
fishing area
fishing regulations

text: L 13/120 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 18. 1. 1999 VERORDENING (EG) Nr. 63/1999 VAN DE RAAD van 18 december 1998 houdende verdeling over de lidstaten van de vangstquota voor 1999 voor vaartuigen die in de wateren van Polen vissen DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 3760/92 van de Raad van 20 december 1992 tot invoering van een communau- taire regeling voor de visserij en de aquacultuur (1), en met name op artikel 8, lid 4, Gezien het voorstel van de Commissie, Overwegende dat het beheer van de visserijovereenkom- sten tussen het Koninkrijk Zweden en derde landen overeenkomstig artikel 124 van de Akte van Toetreding van 1994 door de Gemeenschap wordt waargenomen; Overwegende dat voor de onder deze verordening val- lende visserijactiviteiten de desbetreffende controlemaat- regelen gelden die zijn vastgesteld in Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van 12 oktober 1993 tot invoering van een controleregeling voor het gemeenschap- pelijk visserijbeleid (2); Overwegende dat geen overeenkomst werd bereikt met Polen betreffende aanvullende voorwaarden voor het meerjarenbeheer van de TAC’s en quota, op grond van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 847/96 (3); Overwegende dat deze verordening om dwingende rede- nen van algemeen belang met ingang van 1 januari 1999 van toepassing zal zijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Overwegende dat de Gemeenschap, namens het Konink- rijk Zweden en de Republiek Polen volgens de procedure die is vastgesteld in de visserijovereenkomst van 1 fe- bruari 1978, overleg hebben gepleegd over hun weder- zijdse visserijrechten in 1999; Van 1 januari tot en met 31 december 1999 mogen vaartuigen die de vlag van een lidstaat voeren, ten hoog- ste de in de bijlage vermelde hoeveelheden vangen in wateren onder visserij-jurisdictie van Polen. Artikel 1 Overwegende dat de delegaties bij dit overleg zijn over- eengekomen hun onderscheiden autoriteiten aan te beve- len voor 1999 bepaalde vangstquota vast te stellen voor vaartuigen van de andere partij; Artikel 2 Het bepaalde in de artikelen 2, 3 en 5, lid 2, van Verordening (EG) nr. 847/96 is niet van toepassing op de in de bijlage vermelde bestanden. Overwegende dat de nodige maatregelen dienen te wor- den getroffen om voor 1999 gevolg te geven aan de uitkomsten van het overleg met Polen; Artikel 3 Overwegende dat voor een doeltreffend beheer van de vangstmogelijkheden in de wateren van Polen de beschik- bare hoeveelheden overeenkomstig artikel 8 van Verorde- ning (EEG) nr. 3760/92 moeten worden verdeeld in quota per lidstaat; Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing met ingang van 1 januari 1999. (1) PB L 389 van 31. 12. 1992, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1181/98 (PB L 164 van 9. 6. 1998, blz. 1). (2) PB L 261 van 20. 10. 1993, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2205/97 (PB L 304 van 7. 11. 1997; blz. 1). (3) PB L 115 van 9. 5. 1996, blz. 3. 18. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 13/121 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 18 december 1998. Voor de Raad De Voorzitter W. MOLTERER BIJLAGE Verdeling van de vangstquota voor de Gemeenschap in de Poolse wateren voor 1999 Soort ICES-sector Vangstquota van de Gemeenschap Aan de lidstaten toegewezen quota (in ton levend gewicht) Haring Kabeljauw Sprot Platvis III d III d III d III d 1 000 500 3 000 50 Zweden Zweden Zweden Zweden 1 000 (1) 500 (1) 3 000 (1) 50 (1) (1) Er mag tegelijk worden gevist door maximaal 40 vaartuigen met 1 000 PK


title: Règlement (CE) n° 2758/98 de la Commission du 18 décembre 1998 modifiant le règlement (CE) n° 1667/98 et portant à 333 224 tonnes l'adjudication permanente pour l'exportation d'orge détenu par l'organisme d'intervention suédois

eurovoc_concepts:
Sweden
award of contract
barley
export
intervention agency

text: 19. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 345/39 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2758/98 DE LA COMMISSION du 18 d(cid:130)cembre 1998 modifiant le r(cid:138)glement (CE) no 1667/98 et portant (cid:133) 333 224 tonnes l’adjudication permanente pour l’exportation d’orge d(cid:130)tenu par l’organisme d’intervention su(cid:130)dois LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CEE) no 1766/92 du Conseil du 30 juin 1992 portant organisation commune des march(cid:130)s dans le secteur des c(cid:130)r(cid:130)ales (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 923/96 de la Commission (2), et notam- ment son article 5, consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CEE) no 2131/93 de la Commission (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2193/96 (4), fixe les proc(cid:130)dures et les conditions de la mise en vente des c(cid:130)r(cid:130)ales d(cid:130)tenues par les orga- nismes d’intervention; (CE) no 1667/98 de la consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement Commission (5), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2590/98 (6), a ouvert une adjudication permanente pour l’exportation de 189 714 tonnes d’orge d(cid:130)tenues par l’organisme d’intervention su(cid:130)dois; que la Su(cid:138)de a inform(cid:130) la Commission de l’intention de son organisme d’intervention de proc(cid:130)der (cid:133) une augmentation de 143 510 tonnes de la quantit(cid:130) mise en adjudication en vue de l’exportation; qu’il convient de porter (cid:133) 333 224 tonnes la quantit(cid:130) globale mise en adjudication perma- nente pour l’exportation d’orge d(cid:130)tenu par l’organisme d’intervention su(cid:130)dois; consid(cid:130)rant que, compte tenu de l’augmentation des quantit(cid:130)s mises en adjudication, il appara(cid:140)t n(cid:130)cessaire d’apporter les modifications dans la liste des r(cid:130)gions et des quantit(cid:130)s stock(cid:130)es; qu’il convient donc, notamment, de modifier l’annexe I du r(cid:138)glement (CE) no 1667/98; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des c(cid:130)r(cid:130)ales, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Le r(cid:138)glement (CE) no 1667/98 est modifi(cid:130) comme suit. 1) L’article 2 est remplac(cid:130) par le texte suivant: «Article 2 1. L’adjudication porte sur une quantit(cid:130) maximale de 333 224 tonnes d’orge (cid:133) exporter vers tous les pays tiers (cid:133) l’exception des (cid:144)tats-Unis d’Am(cid:130)rique, du Canada et du Mexique. Les r(cid:130)gions dans lesquelles les 333 224 tonnes 2. d’orge sont stock(cid:130)es sont mentionn(cid:130)es (cid:133) l’annexe I. » 2) L’annexe I est remplac(cid:130)e par l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le jour de sa publi- cation au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 18 d(cid:130)cembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 181 du 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 du 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 191 du 31. 7. 1993, p. 76. (4) JO L 293 du 16. 11. 1996, p. 1. (5) JO L 211 du 29. 7. 1998, p. 17. (6) JO L 324 du 2. 12. 1998, p. 23. L 345/40 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 19. 12. 98 ANNEXE «ANNEXE I Lieu de stockage Quantit(cid:130)s (en tonnes) Stallarholmen Motala R(cid:148)k Gamleby (cid:142)ttersta Broddbo 1 Velanda Hova Br(cid:132)nnarp Helsingborg Djur(cid:148)n S(cid:148)r(cid:134)ker G(cid:132)vle Kalmar Halmstad (Engstr(cid:148)ms) Ormesta Ervalla H(cid:132)stholmen Vimmerby Gistad Broddbo 2 Falun Fammarp Funbo-L(cid:148)vsta Gullsp(cid:134)ng G(cid:134)rdsj(cid:148) Karlshamn Laholm Mariestad Moraby Norrt(cid:132)lje Otterb(cid:132)cken Signestorp Skivarp Stavreviken V(cid:132)rnamo Tjustorp (cid:153)sterbybruk 2 062 2 807 4 994 2 835 7 584 5 997 7 645 12 981 2 624 37 526 39 504 13 053 10 847 15 738 4 659 5 077 934 5 089 3 997 3 761 6 076 878 19 046 6 579 2 391 2 565 42 356 2 737 1 956 1 637 10 014 7 210 2 672 9 415 1 479 5 742 9 879 10 878»


title: Résolution sur la communication de la Commission intitulée "Plan d'action contre le racisme" (COM(98)0183 C4-0253/98)

eurovoc_concepts:
EU law
EU policy
anti-discriminatory measure
hiring
racism

formats: html print


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Directive on the approximation of the laws of the Member States with regard to the transport of dangerous goods by vessels on inland waterways (COM(97)0367 C4-0449/97 97/0193(SYN))(Cooperation procedure: first reading)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
free movement of capital
inland waterway transport
transport of dangerous goods
transport safety


title: EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 118/98 (1998. gada 18. decembris), ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)

eurovoc_concepts:
Community certification
European Economic Area
agreement (EU)
building materials
quality standard
technical regulations

text: 11/4. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 63 21999D1118(07) L 297/46 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 18. 11. 1999. EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. 118/98 (1998. gada 18. decembris), ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija) EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA, ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, kurš precizē Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk “līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu, tā kā līguma II pielikums grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1998. gada 4. jūlija Lēmumu Nr. 65/98 (1); tā kā līgumā jāiekļauj 1997. gada 14. oktobra Lēmums 97/740/EK par būvizstrādājumu atbilstības aplieci- nāšanas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 2. punktu attiecībā uz ražoju- miem mūra darbiem un ar tiem saistītajiem ražojumiem (2); tā kā līgumā jāiekļauj 1997. gada 14. oktobra Lēmums 97/808/EK par būvizstrādājumu atbilstības aplieci- nāšanas procedūru saskaņā ar Padomes Direktīvas 89/106/EEK 20. panta 2. punktu attiecībā uz grīdas segumiem (3); IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Līguma II pielikuma XXI nodaļas 1. punktā (Padomes Direktīva 89/106/EEK) pievieno šādu ievilkumu: “— 397 D 0740: Komisijas 1997. gada 14. oktobra Lēmums 97/740/EK (OV L 299, 4. 11. 1997. , 42. lpp. ); — 397 D 0808: Komisijas 1997. gada 20. novembra Lēmums 97/808/EK (OV L 331, 13. 12. 1997. , 18. lpp. ). ” 2. pants Šā lēmuma attiecīgo valodu tekstiem pievienotie Komisijas Lēmumu 97/740/EK un 97/808/EK teksti islan- diešu un norvēģu valodā ir autentiski. Šis lēmums stājas spēkā 1998. gada 19. decembrī ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar līguma 103. panta 1. punktu. 3. pants Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā. 4. pants Briselē, 1998. gada 18. decembrī EEZ Apvienotās komitejas vārdā — priekšsēdētājs N. v. LIECHTENSTEIN (1) OV L 100, 15. 4. 1999. , 54. lpp. (2) OV L 299, 4. 11. 1997. , 42. lpp. (3) OV L 331, 3. 12. 1997. , 18. lpp


title: Reglamento (CE) nº 59/1999 del Consejo de 18 de diciembre de 1998 por el que se reparten entre los Estados miembros las cuotas de capturas de 1999 para los buques que faenen en aguas de Letonia

eurovoc_concepts:
Latvia
authorised catch
catch quota
common fisheries policy
fishing area
fishing regulations

text: L 13/102 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 1. 1999 REGLAMENTO (CE) No 59/1999 DEL CONSEJO de 18 de diciembre de 1998 por el que se reparten entre los Estados miembros las cuotas de capturas de 1999 para los buques que faenen en aguas de Letonia EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Considerando que no se acordaron con Letonia condicio- nes adicionales para la gestión anual de los totales admisibles de capturas (TAC) y las cuotas, de acuerdo con lo dispuesto en el artículo 2 del Reglamento (CE) no 847/96 (4); Visto el Reglamento (CEE) no 3760/92 del Consejo, de 20 de diciembre de 1992, por el que se establece un re´gimen comunitario de la pesca y la acuicultura (1) y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Considerando que, por razones imperativas de intere´s común, el presente Reglamento se aplicará a partir del 1 de enero de 1999, Vista la propuesta de la Comisión, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Considerando que, de conformidad con el procedimiento previsto en el Acuerdo sobre relaciones pesqueras entre la Comunidad Europea y la República de Letonia (2), y, en particular, en sus artículos 3 y 6, la Comunidad y Letonia han celebrado consultas sobre sus derechos recíprocos de pesca en 1999 y sobre la gestión de los recursos vivos comunes; Considerando que, en el curso de dichas consultas, las delegaciones han acordado recomendar a sus respectivas autoridades la fijación para 1999 de determinadas cuotas de pesca en favor de los buques de la otra Parte; Considerando que es necesario adoptar las medidas perti- nentes a fin de aplicar en 1999 los resultados de las consultas celebradas con Letonia; Considerando que, para su gestión eficaz, es preciso que las posibilidades de pesca disponibles en aguas letonas se repartan como cuotas entre los Estados miembros de conformidad con el artículo 8 del Reglamento (CEE) no 3760/92; Considerando que las actividades pesqueras contempla- das en el presente Reglamento están sujetas a las medidas de control establecidas en el Reglamento (CEE) no 2847/ 93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un re´gimen de control aplicable a la política pesquera común (3); (1) DO L 389 de 31. 12. 1992, p. 1; Reglamento cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1181/98 (DO L 164 de 9. 6. 1998, p. 1). (2) DO L 332 de 20. 12. 1996, p. 2. (3) DO L 261 de 20. 10. 1993, p. 1; Reglamento cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 2205/97 (DO L 304 de 7. 11. 1997, p. 1). Artículo 1 Se autoriza a los buques que enarbolen pabellón de un Estado miembro para que, del 1 de enero al 31 de diciembre de 1999, capturen en las aguas bajo jurisdic- ción pesquera de Letonia las cuotas que se fijan en el anexo. Artículo 2 Durante el período contemplado en el artículo 1, la contribución financiera prevista en el artículo 4 del Acuerdo sobre relaciones pesqueras entre la Comunidad Europea y la República de Letonia será de 177 923 ecus, pagaderos en la cuenta que indique Letonia. Artículo 3 Las poblaciones que se indican en el anexo no se hallarán sujetas a las condiciones establecidas en los artículos 2 y 3 y en el apartado 2 del artículo 5 del Reglamento (CE) no 847/96. Artículo 4 El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 1 de enero de 1999. (4) DO L 115 de 9. 5. 1996, p. 3. 18. 1. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 13/103 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 18 de diciembre de 1998. Por el Consejo El Presidente W. MOLTERER ANEXO Distribución de las cuotas de capturas de la Comunidad en aguas de Letonia durante 1999 Especie División CIEM Cuotas de capturas de la Comunidad Cuotas asignadas a los Estados miembros (en toneladas de pescado fresco entero; en el caso del salmón: número de ejemplares) Bacalao IIId 261 Salmón IIId 10 000 Dinamarca Finlandia Alemania Suecia Dinamarca Finlandia Alemania Suecia 97 42 44 78 3 890 3 742 432 1 936