title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2600/98 af 2. december 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitutioner ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den anden dellicitation under den løbende licitation, der blev åbnet ved forordning (EF) nr. 2269/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: 3. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 325/11 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2600/98 af 2. december 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitutioner ved udførsel af olivenolie i forbin- delse med den anden dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 2269/98 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning nr. 136/66/EØF af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markeds- ordning for fedtstoffer (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1638/98 (2), særlig artikel 3, og ud fra følgende betragtninger: Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2269/98 (3) er der (cid:134)bnet en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelsen af eksportrestitutioner for olivenolie; maksimumsbeløbene for eksportrestitutionen fastsættes efter artikel 6 i forordning (EF) nr. 2269/98 under hensyn til situationen og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for olivenolie i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet og p(cid:134) grundlag af de modtagne bud; der gives tilslag til den eller de bydende, hvis bud svarer til maksimumsbeløbet for eksportrestitutionen eller til et lavere beløb; anvendelsen af ovennævnte bestemmelser fører til at fast- sætte maksimumsrestitutionerne ved udførsel til de beløb, som er angivet i bilaget; Forvaltningskomit(cid:130)en for Fedtstoffer har udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist — ikke afgivet UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Maksimumsrestitutionerne ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den anden dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 2269/98, fastsættes i bilaget p(cid:134) grundlag af de pr. 22. november 1998 indgivne bud. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 3. december 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT 172 af 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 32. (3) EFT L 284 af 22. 10. 1998, s. 25. L 325/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3. 12. 98 BILAG til Kommissionens forordning af 2. december 1998 om fastsættelse af maksimumsrestitu- tioner ved udførsel af olivenolie i forbindelse med den anden dellicitation under den løbende licitation, der blev (cid:134)bnet ved forordning (EF) nr. 2269/98 Produktkode Restitutionsbeløb (ECU/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 — — — — — — NB: Produktkoderne, herunder henvisninger til fodnoter, er fastsat i Kommissionens ændrede forordning (EØF) nr. 3846/87


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Työllisyyspolitiikka ja ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen rooli talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa"

eurovoc_concepts:
ESC opinion
European Central Bank
employment policy
professional association
third stage of EMU
trade union

formats: html pdf print

text: 15. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 40/37 3. 7. IV luku (Päästöjen rajoittaminen) 3. 7. 1. Komitean mielestä on äärettömän tärkeää ke- hittää kaikkien valvottavien aineiden yhteisiä, ekologi- sesti hyväksyttäviä talteenotto- ja tuhoamisjärjestelmiä sekä asettaa huoltohenkilökunnan ammattitaidolle vähimmäisvaatimukset. Tätä taustaa vasten on mahdol- lista tehostaa otsonikerrosta ohentavien aineiden vähentämistä. Näin ollen on tärkeää lisätä jäsenvaltioi- den välistä kokemusten vaihtoa parhaimmasta käytettä- vissä olevasta teknologiasta. Ympäristöasioiden hallin- ta- ja auditointijärjestelmällä (EMAS) (1) voisi olla myön- teinen rooli myös tällä alalla. 3. 8. 20 artikla (Seuraamukset) 3. 8. 1. Komitea ilmaisee tyytyväisyytensä siihen, että kyseisen artiklan muotoilua on tiukennettu. Komitean mielestä saattaisi olla hyödyllistä, jos komissio antaisi määräajoin kertomuksen tuloksista, joita on saatu jäsen- valtioiden tekemistä ilmoituksista. Avoimuuden lisään- tyminen saattaisi edistää pimeän kaupan ehkäisemistä. (1) Asetus (ETY) N:o 1836/93. Bryssel 2. joulukuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Työllisyyspolitiikka ja ammatillis-yhteiskun- nallisten järjestöjen rooli talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa” (1999/C 40/12) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 29. tammikuuta 1998 työjärjestyksensä 23 artiklan 3 kohdan nojalla antaa lausunnon aiheesta ”Työllisyyspolitiikka ja ammatillis-yhteiskunnallisten järjes- töjen rooli talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa”. Asian valmistelusta vastannut ”Talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuulu- vuus” -jaosto antoi lausuntonsa 20. lokakuuta 1998. Esittelijä oli Thierry Dock. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 2. –3. joulukuuta 1998 pitämässään 359. täysistunnossa (joulukuun 2. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 94 puolesta, 3 vastaan, 2:n pidättyessä äänestämästä. 1. Talous- ja rahaliiton luoma uusi tilanne 1. 1. Yhteisen rahan seurauksena Euroopan kehityk- sessä alkaa uusi tärkeä vaihe, jossa monien toimijoiden käyttäytymismallit saattavat muuttua. Näiden toimijoi- den joukossa ovat myös ammatillis-yhteiskunnalliset järjestöt. Toimintatapojen muuttuminen on joissain tilanteissa erittäin tärkeää. Se on myös Euroopan maiden yhteisen rahaliiton onnistumisen edellytys. 1. 3. Talous- ja rahaliiton kolmas vaihe merkitsee myös uusien toimijoiden syntymistä tai niiden aseman vakiintumista. 1. 3. 1. E u r o o p a n k e s k u s p a n k k i 1. 3. 1. 1. Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ:n) päämäärä on määritelty Euroopan yhteisön perustamis- sopimuksen 105 artiklassa: 1. 2. Kansallisten valuuttojen poistuessa käytöstä jäsenvaltiot menettävät valuuttakurssin muuttamiseen perustuvan ohjauskeinonsa, mikä on suuri muutos aikaisempaan tilanteeseen nähden. ”EKPJ:n ensisijaisena tavoitteena on pitää yllä hinta- tason vakautta. EKPJ tukee yleistä talouspolitiikkaa yhteisössä osallistuakseen 2 artiklassa määriteltyjen yhteisön tavoitteiden saavuttamiseen (– –)”. C 40/38 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 15. 2. 1999 1. 3. 1. 2. Perustamissopimuksen 2 artiklassa todetaan mm. , että unioni asettaa tavoitteekseen ”edistää talou- dellista ja sosiaalista edistystä sekä työllisyyden korkeaa tasoa ja saavuttaa tasapainoinen ja kestävä kehitys etenkin luomalla alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja, lujittamalla taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuut- ta sekä perustamalla talous- ja rahaliiton, johon tämän sopimuksen määräysten mukaisesti lopulta sisältyy yhte- näisvaluutta”. 1. 3. 2. T a l o u s p o l i t i i k a n y h t e e n s o v i t t a - m i n e n n e u v o s t o s s a tavalla myös työllisyys- ja työmarkkinapolitiikan sekä palkkapolitiikan asianmukainen hyödyntäminen. 1. 3. 3. 2. Ammatillis-yhteiskunnallisilla järjestöillä ja erityisesti työmarkkinaosapuolilla on perinteisesti kes- keinen rooli näillä aloilla. Rahaliitossa niiden vastuualue voi laajeta entisestään. 1. 4. Keskuspankit, neuvosto ja ammatillis-yhteiskun- nalliset järjestöt tulevat olemaan Emun rakenteen perus- pilareita, joilla on omat raha-, talous- tai työllisyyspoliit- tiset tehtävänsä. 1. 3. 2. 1. Perustamissopimuksessa luodaan yhteiselle rahalle tietty kehys ja oikeusperusta. Siinä on myös määräyksiä jäsenvaltioiden talouksien yhdentymisestä. 1. 4. 1. On selvää, että talous- ja rahaliiton tavoitteiden saavuttaminen edellyttää näiltä toimijoilta yhdenmu- kaista toimintaa. Tarvitaan riittävää yhteensovittamista ja erityisesti tiedonkulun sujuvuutta. 1. 3. 2. 2. Perustamissopimuksen 99 artiklassa (enti- sessä 103 artiklassa) määrätään nimenomaan, että ”jäsenvaltiot pitävät talouspolitiikkaansa yhteistä etua koskevana asiana ja sovittavat talouspolitiikkansa yh- teen neuvostossa (– –)”. Neuvosto siis: – laatii jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laa- jat suuntaviivat; – valvoo yhteisön ja jokaisen jäsenvaltion talouskehi- tystä; – antaa suosituksia jäsenvaltioille, jotka eivät noudata laajoja suuntaviivoja. 1. 3. 2. 3. Talouspolitiikan yhteensovittaminen on kes- keinen ratas koneistossa, jolla pyritään saavuttamaan rahaliiton tavoitteet. Jos jäsenvaltiot eivät onnistu sovit- tamaan yhteen talouspolitiikkojaan riittävän hyvin, yhteiseen rahaan liittyvät toiveet ovat vaarassa kariutua. Luxemburgissa joulukuussa 1997 kokoontunut Euroop- pa-neuvosto määritteli yksityiskohtaisesti menettelyt, joita noudatetaan talouspolitiikan yhteensovittamisessa. Talouspolitiikkojen 1. 3. 2. 4. yhteensovittamisesta Emun kolmannessa vaiheessa annetun Eurooppa- neuvoston päätöslauselman mukaan talouspolitiikka ja palkkojen määritteleminen kuuluvat edelleen jäsenval- tioiden toimivaltaan. Päätöslauselmassa kuitenkin tode- taan, että yhteensovittamisen ja valvonnan tehostaminen on välttämätöntä, koska jäsenvaltion talouskehityksellä on laajakantoisia vaikutuksia. 1. 3. 3. A m m a t i l l i s - y h t e i s k u n n a l l i s t e n j ä r j e s t ö j e n a v a i n a s e m a p a l k k a p o - l i t i i k a s s a 1. 3. 3. 1. Emun kolmannessa vaiheessa talous- ja raha- politiikkaa on tarpeen ohjata entistä enemmän yhteisön tasolla. Rahaliiton onnistumiseen vaikuttaa keskeisellä 2. Euroopan keskuspankki rahaliiton kolmannessa vaiheessa 2. 1. Maastrichtin sopimuksessa todetaan hyvin sel- keästi, että Euroopan keskuspankki (EKP) hoitaa tehtä- viään riippumattomana. 2. 2. Komitea ei pyri kyseenalaistamaan keskuspankin riippumattomuutta vaan paremminkin selvittämään, mikä on paras keino saada aikaan Euroopan keskuspan- kin ja talous- ja yhteiskuntaelämän toimijoiden välille mahdollisimman tehokasta ja demokraattista vuoropu- helua. Euroopan keskuspankin on luotava ja vakiinnu- tettava asemansa sekä ylläpidettävä uskottavuuttaan. Sen on erityisesti saatava suuri yleisö Euroopassa hyväk- symään toimintatapansa. Juuri vuoropuhelun ja avoi- muuden ansiosta useiden valtioiden keskuspankkien tavoitteet on aiemminkin tunnustettu perustelluiksi ja samalla talouden kannalta tehokkaiksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. 2. 2. 1. Useissa jäsenvaltioissa työllisyystilanne on kui- tenkin heikko ja kansalaiset suhtautuvat epäluuloisesti Euroopan rakentamiseen, mikä tekee tehtävästä erityi- sen vaikean. 2. 3. On myös korostettava, että rahaliitto alkaa toimia ennen kuin todellinen taloudellinen ja poliittinen unioni on syntynyt ja että Euroopan keskuspankkia tullaan arvostelemaan erityisen herkästi. Tilanne on ainutlaatuinen eikä seurauksia pidä aliarvioida. Neuvos- ton ja Euroopan parlamentin kanssa käytävä vuoropuhe- lu on nyt olennaisen tärkeää. 2. 3. 1. Juuri tämän vuoksi talous- ja sosiaalikomitea suhtautuu myönteisesti Euro 11 -neuvoston perustami- seen, sillä se mahdollistaa hedelmällisen vuoropuhelun Euroopan keskuspankin ja poliittisten päätöksentekijöi- den välillä. 15. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 40/39 2. 3. 2. Perustamissopimuksessa määrätään myös kuu- lemistilaisuuksista Euroopan parlamentissa. Sopimuk- sen 113 artiklassa (entisessä 109 b artiklassa) määrätään, että EKP esittää vuosittain kertomuksen EKPJ:n toimin- nasta neuvostolle ja parlamentille ja että ”EKP:n puheen- johtajaa ja muita EKP:n johtokunnan jäseniä voidaan Euroopan parlamentin pyynnöstä tai heidän omasta aloitteestaan kuulla Euroopan parlamentin toimivaltai- sissa valiokunnissa”. 2. 3. 2. 1. mokraattinen instituutio, toivoo, että artiklaa noudatetaan täysin. Koska parlamentti on perusluonteeltaan de- ja sosiaalikomitea talous- 2. 4. Koska talous- ja sosiaalikomitea on talous- ja yhteiskuntaelämän etupiirien edustaja, EKP:n ensisijai- suuntaviivat on komitean mielestä set poliittiset välttämättä toimitettava myös sen tarkasteltaviksi. 2. 4. 1. Komitea on erityisasemassa juuri sen vuoksi, että se kokoaa yhteen talous- ja yhteiskuntaelämän eri eturyhmät. Säännöllinen tiedonvaihto Euroopan keskuspankin sekä talous- ja sosiaalikomitean edusta- mien järjestöjen välillä on välttämätöntä. Ensimmäinen Euroopan rahapoliittisen insti- 2. 4. 1. 1. tuutin ja TSK:n talous-, raha- ja valuutta-asiain jaoston välinen kokous pidettiin Frankfurtissa marraskuussa 1997. Kokous osoittautui hyödylliseksi, ja uusi kokous kannattaa järjestää tulevaisuudessa. 2. 5. 2. On huolehdittava siitä, että EKP:n ja työmark- kinaosapuolten välinen vuoropuhelu on yhtä tasokasta kuin useissa jäsenvaltioissa. Muussa tapauksessa saattaa joiden seurauksena syntyä vakavia väärinkäsityksiä, tehdyt päätökset eivät olekaan parhaita mahdollisia. Tämä taas johtaa talouskasvun heikkenemiseen ja tyött- ömyyteen. 2. 5. 3. Vuoropuhelua ei ole helppo saada aikaan erityisesti siksi, että neuvottelumenettelyt ovat erilaisia eri maissa. Nämä erot on otettava huomioon ja toimitta- va luovasti, jotta Euroopan keskuspankin ja työmarkki- naosapuolten välille voidaan luoda mahdollisimman hedelmällistä vuorovaikutusta. 2. 6. Voidaan siis todeta, että Euroopan keskuspankin on suoriuduttava erittäin hankalasta tehtävästä Emun kolmannessa vaiheessa. Maastrichtin sopimuksen mu- kaan keskuspankilla onkin tehtäviä hoitaessaan täysin riippumaton asema. 2. 6. 1. Komitea arvioi, että suoriutuakseen tehtä- västään mahdollisimman hyvin Euroopan keskuspankin kannattaa käydä rakentavaa vuoropuhelua sekä poliit- tisten päätöksentekijöiden että ruohonjuuritason toimi- joiden kanssa. 3. Palkkaneuvottelut talous- ja rahaliitossa 2. 4. 2. Yhteydet talous- ja sosiaalikomiteaan ovat Euroopan keskuspankille hyödyllisiä, sillä niiden avulla se voi käydä keskustelua sekä kiinnittää huomiota ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen huolenaihei- siin. 3. 1. Työmarkkinoille on ominaista, että työehdoista neuvotellaan pääasiassa kollektiivisesti. Neuvotteluja voidaan käydä useilla eri tasoilla: ammattikohtaisesti, toimialakohtaisesti tai yritysten tasolla. Usein käytössä on samanaikaisesti useita neuvottelutasoja. 2. 4. 3. Eräissä jäsenvaltioissa tällaista vuoropuhelua käydään eri muodoissaan jo nyt. Kun rahaliitto todella toteutuu, myös Euroopan laajuinen vuoropuhelu on tarpeen. 2. 4. 4. Talous- ja rahaliitossa TSK:n on hyödyllistä antaa vuosittain lausunto raha- ja valuuttapolitiikasta, jota on noudatettu euroalueen muodostamassa ”Euro- landissa”. Lausunnon avulla voidaan tiedottaa Euroo- pan eri instituutioille, miten TSK on arvioinut raha- ja valuuttapolitiikkaa. Samalla lausunto on erinomainen keino valaista asiaa ja saada aikaan keskustelua komi- tean edustamien eri järjestöjen keskuudessa. 2. 5. Talous- ja sosiaalikomitean ja Euroopan keskus- pankin välisten yhteyksien lisäksi on varmasti hyödyl- listä järjestää tapaamisia EKP:n ja työmarkkinaosapuol- ten edustajien kesken. Työmarkkinaosapuolilla on perinteisesti etuoi- 2. 5. 1. keus osallistua palkkaneuvotteluihin. Komitea ei halua kyseenalaistaa Euroopan keskuspankin riippumatto- muutta todetessaan, että EKP:n ja työmarkkinaosapuol- ten väliset tapaamiset antavat mahdollisuuden sovittaa riittävällä tavalla yhteen rahapolitiikkaa ja työmarkki- naosapuolten neuvottelemaa palkkakehitystä. 3. 2. Työmarkkinaneuvottelujen eri muotojen ja ta- louselämässä saavutettujen tulosten välisistä yhteyksistä on tehty useita tieteellisiä tutkimuksia (1). 3. 2. 1. Tutkimusten lopputulokset eivät ole yhtenäi- siä, ja johtopäätökset voidaan jakaa kahteen ryhmään. 3. 2. 1. 1. Joissain tutkimuksissa tähdennetään, että työllisyyden kannalta parhaita tuloksia saadaan selkeästi keskitettyjen tai selkeästi hajautettujen neuvottelujen seurauksena. – Hajautetussa mallissa neuvottelujen painopiste koh- distuu yritystasoon, ja toimijoiden välinen kilpailuti- lanne korostuu. Markkinavoimat toimivat vapaasti, ja palkka- ja työllisyystaso määräytyvät kilpailun perusteella. – Keskitetyssä mallissa ammatillis-yhteiskunnalliset järjestöt tiedostavat paremmin omien vaatimustensa kansantaloudelliset vaikutukset. Neuvotteluissa ote- taan huomioon päätösten vaikutukset ja punnitaan (1) Ks. erityisesti OECD ”Négociation collective et performan- ce économique” teoksessa ”Perspectives de l’emploi”, heinäkuu 1997, Pariisi. C 40/40 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 15. 2. 1999 tilannetta palkkojen, työllisyyden ja kilpailukyvyn ylläpitämisen kannalta. 3. 3. 1. siten talous- ja rahaliitossa uuden ulottuvuuden. Palkkakustannusten kehityksen hallinta saa 3. 2. 1. 2. Toisissa tutkimuksissa ei korosteta niinkään sitä, kuinka keskitettyä neuvotteleminen on. Sen sijaan keskitytään siihen, kuinka paljon eri neuvottelutasoja koordinoidaan keskenään. Samalla tavoin kuin keskite- tyssä järjestelmässä tehokas koordinointi antaa tässäkin tilanteessa järjestöille ammatillis-yhteiskunnallisille mahdollisuuden ottaa huomioon ajamiensa päätösten kansantaloudelliset vaikutukset. Neuvottelun osapuolet tiedostavat ja pyrkivät paremmin estämään kustannus- ten ja inflaatiotason äkillisen nousun. 3. 2. 1. 2. 1. Inflaatiopaineet voivat ruokkia palkkakus- tannusten liiallista kasvua suhteessa tuottavuuden kas- vuun. Tuotantokustannukset kasvavat, mikä on omiaan nostamaan hintatasoa. Hintatason nousun seurauksena palkankorotuspaineet kasvavat, mikä taas uhkaa ruok- kia inflaatiokierrettä. Inflaatiopaineiden välttämiseksi työehtosopimusneuvotteluissa on otettava huomioon, ettei reaalipalkkoja pidä nostaa enempää kuin tuotta- vuus on kasvanut. 3. 2. 1. 2. 2. Työehtosopimusneuvottelujen eri tasojen väliseen riittävään koordinointiin perustuva järjestelmä on erityisen houkutteleva korkeasuhdanteen aikana, koska tällöin inflaatiopaineiden hallinta on helpompaa. Työmarkkinaosapuolten on vaikeaa päästä 3. 2. 1. 2. 3. vastaaviin tuloksiin silloin kun koordinointi on riittämätöntä. Palkkavaatimuksia esitetään hajautetusti eikä niissä oteta huomioon yritystasolla tehtyjen päätösten kansantaloudellisia vaikutuksia. 3. 2. 1. 2. 4. Erityisesti korkeasuhdanteen aikana vaara- na saattaa olla, että ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen toiminta ei riitä estämään inflaatiopaineiden syntymistä. Tässä tapauksessa rahapoliittiset päättäjät joutuvat toimimaan, esimerkiksi puuttumaan korkota- soon. Näiden tekijöiden yhteisvaikutus saattaa hei- kentää suotuisaa suhdannekehitystä sekä vähentää ta- louskasvua ja uusien työpaikkojen syntymistä. Palkkakustannukset eivät tietenkään ole ainoa 3. 3. työllisyyden kehitystä muokkaava tekijä. Muita yhtä tärkeitä muuttujia ovat esimerkiksi työvoiman koulutus, innovaatiot sekä tavaroiden ja palvelujen kysynnän voimakkuus. On myös totta, että kustannusten ja erityisesti palkkakustannusten epäyhtenäinen kehitys voi luoda tietyssä maassa kilpailukykyongelmia, jotka saattavat johtaa työpaikkojen menettämiseen. Rahaliit- toon osallistuvan jäsenvaltion ei ole enää mahdollista laskea rahan arvoa kilpailukykyongelmiensa ratkaisemi- seksi. 3. 3. 2. Ammatillis-yhteiskunnalliset järjestöt ovat kes- keisessä asemassa palkkakehityksestä neuvoteltaessa. Neuvottelutapoja on useita, sillä joissakin maissa suun- tauksena saattaa olla työmarkkinaneuvottelujen entistä suurempi keskittäminen kun taas toisissa neuvotteluja pyritään hajauttamaan. Kaikilla neuvottelutavoilla on omat hyvät ja huonot puolensa. 3. 3. 2. 1. Talous- ja rahaliiton kannalta tärkeää on kuitenkin riittävä koordinointi työmarkkina- ja erityi- sesti palkkaneuvottelujen eri tasoilla ja vaiheissa, oli valittu menetelmä mikä tahansa. On pyrittävä estämään tilanne, jossa huonosti järjestetyt neuvottelut luovat etenkin korkeasuhdanteen aikana inflaatiopaineita. Ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen on 3. 3. 2. 2. pyrittävä lisäämään koordinointia työmarkkinaneuvot- teluissa, joihin on myös sisällytettävä asteittain uusi näkökulma: varsinkin talous- ja rahaliittoon kuuluvien naapurimaiden palkkakehityksen huomioon ottaminen on nyt entistä tärkeämpää. Ei riitä, että neuvottelujen koordinoinnissa onnistutaan yhdessä valtiossa, vaan huomioon on otettava koko Euroopan laajuinen ulottu- vuus. 3. 3. 3. Työehtosopimusneuvottelujen muoto kehittyy eri suuntiin unionin eri jäsenvaltioissa. Aiheesta tehtyjen tutkimusten mukaan joissain maissa on meneillään hajauttamiskehitys kun taas toisissa pyritään lisäämään työmarkkinasuhteiden koordinointia. 3. 3. 4. Jälkimmäisessä tapauksessa menettely perus- tuu kolmikantasopimuksiin tai yleissopimuksiin (Portu- gali, Italia, Irlanti ja Espanja). Euroopan laajuinen tai kansainvälinen ulottuvuus otetaan joissain tapauksissa nimenomaisesti huomioon (Belgia). 3. 3. 4. 1. Kehitys on monimuotoista. Tietyissä maissa painotetaan toimialojen välistä vuoropuhelua ja lisätään tietyissä tilanteissa talous- ja yhteiskuntaelämän toimi- joiden vastuuta yritystasolla, eikä näiden kahden menet- telyn välillä ole minkäännäköistä ristiriitaa. 3. 3. 4. 2. Julkisen vallan osallistuminen ns. kolmikan- taneuvotteluihin ammatillis-yhteiskunnallisten järjestö- jen rinnalla helpottaa joissain tapauksissa konsensuksen aikaansaamista. A¨ skettäin tehdyt erilaiset kolmikantasopi- 3. 3. 4. 3. mukset ovat useissa jäsenvaltioissa edistäneet työllisyy- den ja talouskasvun kannalta myönteistä politiikkaa. Tällaiset sopimukset ovat olennaisen tärkeitä, sillä niiden avulla voidaan tehostaa myönteisiä suhdannevai- kutuksia ja ylläpitää suotuisaa suhdannekehitystä. 15. 2. 1999 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti C 40/41 4. Asymmetristen sˇokkien ennakointi 4. 1. Kansallisten valuuttojen poistuminen saattaa ai- heuttaa jäsenvaltioille uudenlaisia ongelmia, jos rahalii- tossa ilmenee asymmetrinen sˇokki. Asymmetrinen sˇokki 4. 1. 1. tarkoittaa yllättävää ilmiötä, joka vaikuttaa suoraan tai epäsuorasti yhteis- kunnallis-taloudellisiin muuttujiin kuten työllisyyteen, tuotantoon tai inflaatioon. Asymmetrinen sˇokki vaikuttaa samalla tavoin 4. 1. 2. jokaisen jäsenvaltion talouteen. Sen sijaan asymmetrinen sˇokki kohdistuu ainoastaan tiettyyn valtioon tai valtioi- den ryhmään. Asymmetrinen sˇokki voi olla seurausta luonno- 4. 1. 3. nilmiöstä (esimerkiksi maanjäristyksestä) tai talous- elämään liittyvästä tekijästä, jonka seurauksena suhdan- teet alkavat jossakin maassa kehittyä muiden maiden suhdannekierrosta poikkeavalla tavalla. Asymmetrisellä sˇokilla voi olla sekä ulkoisia että sisäisiä syitä. Se voi olla myös seurausta vääränlaisesta päätöksestä. Aikaisemmin asymmetristä sˇokkia saatettiin hoi- 4. 2. taa rahan arvoa alentamalla. Devalvointi ei kuitenkaan ole enää mahdollista rahaliittoon kuuluvissa valtioissa. Euroopan keskuspankki ei voi ottaa huomioon 4. 2. 1. kunkin rahaliittoon osallistuvan valtion suhdannekier- toon liittyviä erityispiirteitä. On löydettävä muita ratkai- suja devalvoinnin sijaan. Eräiden keinojen osalta vastuu on suurelta osin työmarkkinaosapuolten harteilla. 4. 3. Muut vaihtoehdot perustuvat pääasiassa julkisen vallan osallistumiseen. 4. 3. 1. Pahin vaihtoehto on, että jäsenvaltio joutuu asymmetrisen sˇokin ilmetessä kilpailemaan säälimättä naapuriensa kustannuksella, esimerkiksi verotukseen, ympäristöön tai työehtoihin liittyvin keinoin. Eskalaa- tion mahdollisuuttakaan ei voida sulkea pois. Sään- nösten yhdenmukaistaminen ja erityisesti talletusten verottamista ja yhtiöverotusta koskevan lainsäädännön lähentämishankkeet ovat rahaliitossa entistä keskei- semmässä asemassa. 4. 3. 2. Vakaus- ja kasvusopimuksessa määriteltiin pe- riaatteet, jotka ohjaavat jäsenvaltioita niiden budjettipo- litiikassa. Asymmetrisen sˇokin ilmetessä jäsenvaltio noudattaa edelleen alijäämälle asetettua 3 prosentin enimmäismäärää. Se voi kuitenkin aina hyödyntää käytettävissä olevaa budjettimarginaalia. Sosiaalimenot ja julkiset talousarviot laajasti tarkasteltuina ovat ensisi- joihin jäsenvaltiot voivat turvautua jaisia välineitä, sˇokkitilanteessa. Julkisen talouden on siten oltava hyvässä kunnossa. Tällä hetkellä kuitenkin vain harvalla jäsenvaltiolla on tosiasiassa käytettävissään budjetti- marginaaleja. 4. 3. 3. Yhteisön talousarvio on pieni suhteessa unio- nin bruttokansantuotteeseen. Suhdanneautomatiikkaan voidaan siten turvautua vain rajallisesti. Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä onkin tässä suhteessa suuri ero. Perustamissopimuksen mukaan neuvosto voi kuitenkin päättää toteuttaa erityistoimia tietyn jäsen- valtion hyväksi. 4. 3. 3. 1. Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 100 artiklan 2 kohdassa määrätään, että ”jos poikkeuk- selliset tapahtumat, joihin jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, ovat aiheuttaneet tuolle jäsenvaltiolle vaikeuksia tai vakavasti uhkaavat aiheuttaa sille suuria vaikeuksia, neuvosto voi yksimielisesti komission ehdotuksesta tie- tyin edellytyksin myöntää kyseiselle jäsenvaltiolle yh- teisön taloudellista apua”. Rahaliittoa pohditaan liian harvoin liikkuvuu- 4. 3. 4. den kannalta. Useat tutkimukset ovat kuitenkin osoitta- neet, että juuri maantieteellinen liikkuvuus auttaa Yh- dysvaltoja sopeutumaan (asymmetriseen) sˇokkiin tie- tyllä alueella. Euroopassa tällainen liikkuvuus on selvästi vähäisempää. Komission viimeisimmässä työllisyysker- tomuksessa kuitenkin osoitetaan, että liikkuvuus Euroo- passa ei ole aivan vähäistä. Yhteisön ulkopuolisten maahan- tai maastamuuttajien, sosiaalietuuksien va- rassa elävien henkilöiden ja osin myös työttömien liikkuvuudelle on kuitenkin edelleen huomattavia es- teitä. Euroopassa on aiemmin ollut laajamittaista 4. 3. 5. työvoiman liikehdintää kohti alueita, joilla siirtotyövoi- man kysyntä oli suuri. Nykyisen työttömyyden vallitessa liikkuvuus saattaa lisätä rasismia. 4. 3. 6. Tätä asiaa ei saa unohtaa, mutta keskustelua ei pidä sen vuoksi haudatakaan. Komitean mielestä yhteisön on kirjattava liikkuvuuskysymys omaan toi- mintaohjelmaansa. Euroopan yhdentyminen ei saa joh- taa poliittiseen liittoon, jossa vapaa liikkuvuus on pelkästään köyhien ja ulkomaalaisten ulottumattomissa. 4. 4. Edellä esitettyjen eri keinojen toteuttamisesta huolehtivat ensisijaisesti poliittiset päättäjät. Asymmet- risestä sˇokista selviytymisen muissa vaihtoehdoissa ko- rostuu ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen rooli. 4. 4. 1. Palkkojen joustavuutta on usein pidetty välttämättömänä rahaliitossa. Sen avulla voidaan korva- ta valuuttakurssin muuttamismahdollisuuden poistumi- nen, erityisesti asymmetrisen sˇokin yhteydessä. C 40/42 FI Euroopan yhteiso¨jen virallinen lehti 15. 2. 1999 4. 4. 1. 1. Verojen ja veronluonteisten maksujen vuoksi Euroopan unionin jäsenvaltioissa on suuri ero työvoima- kustannusten nimellispalkkojen työntekijöiden välillä. ja 4. 4. 1. 2. Palkkojen jonkinasteisen joustavuuden yllä- pitäminen ei automaattisesti edellytä palkansaajien osto- voiman heikentämistä. Tarvittaessa väliaikaisena pus- kurina voi toimia se palkkakustannusten osa, jolla rahoitetaan julkisia palveluja ja sosiaalietuuksia. Näin toimittaessa asymmetrisestä sˇokista kärsivä valtio voi saada vastaavaa etua kuin devalvoitaessa. 4. 4. 1. 3. suojelun ja julkisten palvelujen rahoitus. Samalla kuitenkin vaarannetaan sosiaalisen 4. 4. 2. Ammatillis-yhteiskunnallisilla järjestöillä on tärkeä tilanteiden ennakointiin liittyvä tehtävä, jonka hoitamisessa julkinen valta tukee niitä kullekin valtiolle ominaisella tavalla. Periaatteessa varoja voidaan kerätä korkeasuhdanteen aikana. Varat käytetään sˇokkitilan- teessa korvaamaan tulovirran hidastumista. Näin voi- daan saavuttaa kolme tavoitetta: – saadaan aikaan palkkakustannusten riittävä jousta- vuus, mistä on hyötyä asymmetrisen sˇokin ilmetessä; – turvataan palkansaajien ostovoima; – ylläpidetään sosiaalietuuksien rahoittamisen va- kautta. 4. 4. 3. sesta menettelystä. Tietyillä jäsenvaltioilla on jo kokemusta tällai- 4. 5. On kuitenkin selvää, että ammatillis-yhteiskun- nallisten järjestöjen esittämien keinojen lisäksi on myös muita tapoja yrittää selviytyä asymmetrisestä sˇokista. Bryssel 2. joulukuuta 1998. Muun muassa budjetti- ja veropolitiikkaa on voitava hyödyntää. 5. Pa¨a¨telma¨t 5. 1. Talous- ja rahaliiton syntyminen Euroopassa muuttanee monessa suhteessa useiden toimijoiden, muun muassa ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen toimintatapoja. 5. 2. Koska jäsenvaltioiden välillä ei ole todellista taloudellista ja poliittista liittoa, Euroopan keskuspan- kin tehtävä on vaikea. Keskuspankille on kuitenkin myönnetty täysin riippumaton asema, jotta se voi suoriutua tehtävästään mahdollisimman hyvin. Komitea on vakuuttunut, että Euroopan keskuspankin kannattaa aloittaa rakentava vuoropuhelu neuvoston, Euroopan parlamentin ja muiden poliittisten päätöksentekoelinten kanssa. Keskustelua on käytävä myös ruohonjuuritason toimijoiden kanssa, erityisesti talous- ja sosiaalikomi- tean välityksellä. Ammatillis-yhteiskunnallisilla järjestöillä on 5. 3. tärkeä tehtävä rahaliitossa, ja ne osallistuvat suoraan palkkaneuvotteluihin. Inflaatiopaineiden välttämiseksi talous- ja yhteiskuntaelämän osapuolten on korostettava koordinoinnin merkitystä palkkaneuvottelujen kaikissa vaiheissa ja kaikilla tasoilla. Rahaliittoon osallistuvan jäsenvaltion ei ole enää mahdollista laskea rahan arvoa kilpailukykyongelmiensa ratkaisemiseksi. Ammatillis-yhteiskunnallisten järjestöjen kan- 5. 4. nattaa pohtia, millaisin menetelmin asymmetrisestä sˇokista voidaan selviytyä. Vaikka talous- ja yhteiskun- taelämän osapuolilla on käytössään joitakin keinoja, myös jäsenvaltioilla itsellään on suuri vastuu. Niiden on voitava käyttää vakauttamisessa hyväksi erityisesti budjetti- ja veropolitiikkaa. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Beatrice RANGONI MACHIAVELLI


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2603/98 af 2. december 1998 om indstilling af fiskeri efter tunge fra fartøjer som fører irlandsk flag

eurovoc_concepts:
Ireland
authorised catch
catch quota
fishing area
sea fish
ship's flag

text: L 328/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2603/98 af 2. december 1998 om indstilling af fiskeri efter tunge fra fartøjer som fører irlandsk flag KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning senest ændret ved fiskeripolitik (1), under den fælles forordning (EF) nr. 2635/97 (2), særlig artikel 21, stk. 3, og ud fra følgende betragtninger: R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 45/98 af 19. december 1997 om fastsættelse for 1998 af de samlede tilladte fangst- mængder for visse fiskebestande og grupper af fiskebe- stande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangst- mængder (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2386/ 98 (4), fastsætter kvoter for tunge i 1998; for at overholde bestemmelserne om de kvantitative begrænsninger af fangsterne af kvoterede bestande er det nødvendigt, at Kommissionen ved en forordning fast- sætter den dato, p(cid:134) hvilken de fangster, der er taget af fiskerfartøjer, som fører en medlemsstats flag, m(cid:134) antages at have opbrugt den tildelte kvote; ifølge de oplysninger, der er meddelt til Kommissionen, har farvandene i ICES-omr(cid:134)de VII f, g taget af fartøjer, som fører irlandsk flag eller er fangsterne af tunge i registreret i Irland, n(cid:134)et den for 1998 tildelte kvote; Irland har forbudt fiskeri efter denne bestand med virkning fra den 30. oktober 1998; det er derfor nødvendigt at opret- holde denne dato — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Fangsterne af tunge i farvandene i ICES-omr(cid:134)de VII f, g fra fartøjer, der fører irlandsk flag, eller er registreret i Irland, m(cid:134) antages at have opbrugt den kvote, der er tildelt Irland for 1998. Fiskeri efter tunge i farvandene i ICES-omr(cid:134)de VII f, g fra fartøjer, der fører irlandsk flag eller er registreret i Irland, er forbudt, ligesom opbevaring om bord, omladning og landing af den ovenfor nævnte bestand, fanget i disse farvande af de nævnte fartøjer efter denne forordnings anvendelsesdato. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 30. oktober 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Emma BONINO Medlem af Kommissionen (1) EFT L 261 af 20. 10. 1993, s. 1. (2) EFT L 356 af 31. 12. 1997, s. 14. (3) EFT L 12 af 19. 1. 1998, s. 1. (4) EFT L 297 af 6. 11. 1998, s. 2


title: Proposta de Regulamento (CE) do Conselho que altera pela quarta vez o Regulamento (CE) nº 45/98 que fixa os totais admissíveis de capturas para 1998 e certas condições em que podem ser pescadas determinadas unidades populacionais ou grupos de unidades populacionais de peixes

eurovoc_concepts:
authorised catch
catch quota
fishery management
fishing area
fishing regulations


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: - »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads)«, og - »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om bestemmelser vedrørende bemanding af fartøjer i fast passager- og færgefart mellem medlemsstaterne«

eurovoc_concepts:
ESC opinion
carriage of passengers
crew
ferryboat
freedom to provide services
maritime cabotage

text: 15. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 40/3 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads)«, og — »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om bestemmelser vedrørende bemanding af fartøjer i fast passager- og færgefart mellem medlemsstaterne« (1) (1999/C 40/02) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 9. juli 1998 under henvisning til EF-traktatens artikel 84, stk. 2, at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de ovennævnte emner. Den 28. april 1998 henvistes det forberedende arbejde til ØSU’s Sektion for Transport og Kommunikation; den 14. oktober 1998 henvistes det forberedende arbejde til Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Eduardo Chagas til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. oktober 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 359. plenarforsamling af 2. og 3. december 1998, mødet den 2. december 1998, følgende udtalelse med 95 stemmer for, 4 imod og 1 stemme hverken for eller imod. 1. Indledning 1. 1. Beskæftigelsessituationen for EF-sømænd væk- ker stor bekymring, idet de systematisk udskiftes med billigere arbejdskraft fra tredjelande. 1. 1. 1. I december 1996 blev der i Kommissionens regi afholdt en international konference i Dublin om emnet »Er den europæiske sømand en udryddelsestruet art?« Konferencen viste, at der virkelig er grund til bekymring. Ifølge Kommissionens oplysninger faldt antallet af EU-statsborgere, der er beskæftiget på EU-flagede fartø- jer fra ca. 206 000 i 1985 til 129 000 i 1995, dvs. en nedgang på 37 %. 1. 2. Maritim cabotage, og især ø-cabotage, er den sidste vigtige beskæftigelseskilde for mange europæiske sømænd og sikrer, at disse arbejdstageres knowhow bevares. Det er yderst foruroligende, at denne knowhow efterhånden går tabt som følge af den drastiske nedgang i beskæftigelsen af europæiske sømænd. Kommissær Neil Kinnock har sagt følgende: »En øget konkurrence mellem transportvirksomheder, som viser sig ved afske- digelse af EF-sømænd og hyring af underbetalt personale fra tredjelande uden den mindste sociale beskyttelse ville være meget dårlige nyheder for søtransportsektoren« (2). 1. 3. Desuden anfører Kommissionen i statsstøtte- retningslinjerne for søfart (3), at statsstøtte bør tilsigte: — at opretholde beskæftigelsen i EU (såvel til søs som på land); — at bevare de europæiske sømænds knowhow og yderligere forbedre deres kvalifikationer; — at forbedre sikkerheden. 1. 4. Det vil først være muligt at vurdere, hvilke virkninger liberaliseringen af ø-cabotage konkret får, når den er blevet gennemført i januar 1999. Det må dog antages, at såvel de økonomiske som de sociale virkninger vil variere i de forskellige medlemsstater. I Nordeuropa findes ø-cabotage kun i meget 1. 4. 1. begrænset omfang eller slet ikke, så her vil liberaliserin- gen næsten ikke kunne mærkes. I Sydeuropa og i Middelhavsområdet er cabota- 1. 4. 2. ge og især ø-cabotage derimod meget udbredt og giver beskæftigelse til sømænd i de pågældende medlems- stater. Der må findes løsninger eller ordninger, som 1. 5. kan bidrage til at forhindre konkurrenceforvridninger mellem operatørerne af fast cabotagesejlads indbyrdes og mellem denne transportform og de øvrige transport- former. Under lige konkurrencevilkår har søtransport mellem øer og søtransport over korte afstande således gode udviklingsmuligheder, og dette gælder også passa- gertransport. (1) EFT C 213 af 9. 7. 1998, s. 16-17. (2) Kommissionens pressemeddelelse IP/98/387 af 29. 4. 1998. (3) EFT C 205 af 5. 7. 1997, s. 5. C 40/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2. 1999 2. Forordning (EØF) nr. 3577/92 (cabotagesejlads) og den anden interimsrapport fra Kommissionen (1997) Forordning (EØF) nr. 3577/92 (1) var resultatet 2. 1. af lange og vanskelige forhandlinger, der strakte sig over en syvårig periode, og som førte til indgåelse af en række kompromis’er om bestemmelser for liberalisering af visse former for sejlads. Blandt resultaterne af disse kompromis’er kan 2. 2. nævnes følgende bestemmelser: — Artikel 3, stk. 1: for skibe, der udfører fastlandscabo- tage, og for krydstogtskibe henhører alle anliggender vedrørende bemanding under flagstaten (undtagen for skibe under 650 BT). — Artikel 3, stk. 2: for skibe, der udfører ø-cabotage, henhører alle anliggender vedrørende bemanding under værtsstaten. — Artikel 3, stk. 3: for fragtskibe på over 650 BT, som udfører ø-cabotage efter en transport til eller fra en anden medlemsstat, henhører alle anliggender vedrørende bemanding under flagstaten (pr. 1. januar 1999). — Artikel 3, stk. 4: Kommissionen forelægger en rapport for Rådet om de økonomiske og sociale virkninger af liberaliseringen af ø-cabotage (inden den 1 januar 1997) og forelægger Rådet et forslag, der kan indeholde tilpasninger af de bemandingsbe- stemmelser, der er fastlagt i stk. 2 og 3, således at den endelige ordning godkendes i Rådet i god tid og før den 1 januar 1999. — Artikel 4, stk. 2: enhver medlemsstat kan pålægge rederier »forpligtelser til offentlig tjeneste«. — Artikel 6 (stk. 1-3): der gives midlertidige undtagelser fra forordningens anvendelsesområde indtil den 1. januar 1999 (for Grækenland indtil den 1. januar 2004). 2. 3. Dette sæt bestemmelser sikrede, at de sydeuro- pæiske flåder kunne vedblive med at operere på deres traditionelle markeder indtil undtagelsesperiodens udløb. Denne sektors overlevelsesmuligheder kan komme til at afhænge af, hvordan liberaliseringsproces- sen forløber. 2. 4. Den rapport, der er nævnt i artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3577/92 blev forelagt Rådet den 17. juni 1997 (2). (1) Forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) EFT L 364 af 12. 12. 1992, s. 7. (2) Rapport fra Kommissionen til Rådet om gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (1995/ 1996) og om de økonomiske og sociale virkninger af liberaliseringen af ø-cabotage KOM(97) 296 endelig udg. 2. 4. 1. Rapporten går grundlæggende ind for fuld harmonisering af godscabotage efter undtagelsesperio- dens udløb og foreslår en ændring af den gældende forordning i henseende til de bestemmelser, værtslandet fastsætter for bemandingen (artikel 3, stk. 2), der bør ses som en midlertidig undtagelse fra den normale ordning i flagstaten. 2. 4. 2. Når der er tale om fast passager- og færgefart, giver Kommissionen værtslandet mulighed for at kræve, at dets egne bestemmelser om andelen af EF-statsborgere i besætningen overholdes. 3. Kommissionens forslag 3. 1. Kommissionens forslag til Rådets forordning (EF) om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemssta- terne (cabotagesejlads) 3. 1. 1. Som led i den fælles søfartspolitik og i lyset af konklusionerne i den anden interimsrapport fra 1997 ønsker Kommissionen at »fremme beskæftigelsen for veluddannede EF-søfolk og, mere generelt, at fremme yderligere udvikling af maritim knowhow i EF«. 3. 1. 2. Desuden vil Kommissionen sikre lige konkur- rencebetingelser for operatører fra forskellige medlems- stater, der anvender fartøjer under forskellige flag. 3. 1. 3. Forslaget om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 bygger på artikel 3, stk. 4 i forordningen, hvorefter der skal vedtages en endelig ordning for bemandingsspørgsmål. 3. 1. 4. Kommissionen har valgt at sondre mellem bemandingsbestemmelser for henholdsvis fragtfartøjer og passagerfartøjer, der udfører ø-cabotage, da markedet for fast passagersejlads inden for ø-cabotage adskiller sig meget fra godscabotagemarkedet. Ifølge Kommissio- nen er der for fast passagersejlads inden for ø-cabotage ingen økonomisk forbindelse med det internationale marked, idet passagerfærger forbliver på samme ø-rute mange år ad gangen og meget ofte, så længe de fungerer som færger. Fast passagersejlads er generelt også langt mere arbejdsintensiv end godssejlads og er derfor en vigtig beskæftigelseskilde for lokale sømænd. 3. 1. 5. Kommissionen foreslår at anvende flagstatsbe- stemmelsen, som allerede godkendt for tilknyttet ø- cabotage og fastlandscabotage, således at den gælder for al godscabotage med fartøjer på over 650 BT. 15. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 40/5 3. 1. 6. For fast passagersejlads foreslår Kommissio- nen, at værtsmedlemsstaterne skal kunne kræve, at alle besætningsmedlemmer på passagerfartøjer, der sejler inden for deres territorium, skal være EF-statsborgere, forudsat at denne bestemmelse ligeledes gælder for fartøjer, som sejler under deres egne nationale flag. Hvis beskæftigelse af tredjelandsborgere er tilladt, skal de pågældende sikres samme arbejdsbetingelser som dem, der er gældende i flagstaten. 3. 1. 6. 1. Lige som for skibe, der udfører fast passager- og færgefart, foreslår Kommissionen også, at blandet passager/godstransport og fast krydstogtfart behandles ens. 3. 2. Kommissionens forslag til Rådets direktiv om bestemmelser vedrørende bemanding af fartøjer i fast passager- og færgefart mellem medlemssta- terne 3. 2. 1. Kommissionen konstaterer, at der er fare for en gradvis nedbrydning af arbejdsforholdene for alle besætningsmedlemmer, som vil medføre tab af arbejds- pladser for EF-sømænd, idet de helt eller delvis udskiftes med arbejdskraft fra tredjelande, som beskæftiges på mindre gunstige vilkår. Denne situation har fået Kom- missionen til at fremlægge et forslag til direktiv om bestemmelser vedrørende bemanding af fartøjer i fast passager- og færgefart mellem medlemsstaterne (1) for at »sikre, at det indre marked fungerer korrekt og for at undgå forstyrrelser på grund af social dumping«. 3. 2. 2. Kommissionens direktivforslag fastsætter, at sømænd fra tredjelande skal sikres de samme arbejdsbe- tingelser som dem, der er gældende i den medlemsstat, hvor fartøjet er indregistreret. Hvis registreringslandet er et tredjelande, finder de bestemmelser anvendelse, som gælder i den medlemsstat, som ruten har tættest forbindelse med, dvs. hvorfra ruten reelt administreres, og hvor de pågældende søfolk bor. 3. 2. 2. 1. De pågældende arbejdsbetingelser omfatter bl. a. maksimal arbejdstid og minimal hviletid, minimalt antal betalte fridage pr. år, mindsteløn, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, beskyttelse af gravide, ligebehandling for mænd og kvinder og andre bestem- melser vedrørende ikke-forskelsbehandling. Kommissionen nævner ligeledes, at den har 3. 2. 3. været særlig omhyggelig med at undersøge forslagets forenelighed med EU’s internationale forpligtelser, sær- ligt inden for rammerne af FN, OECD og WTO. Den har ikke konstateret nogen form for uforenelighed og minder om, at lignende foranstaltninger allerede er blevet vedtaget for andre arbejdstagere i Europa- Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF (2) om udsta- tionering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser. 4. Generelle bemærkninger 4. 1. Forslag om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 4. 1. 1. Den rapport, der blev offentliggjort i 1997, og det foreliggende forslag om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92 tager sigte på at opfylde kravet i artikel 3, stk. 4, i forordningen, hvorefter der skal foretages en undersøgelse af de økonomiske og sociale virkninger af liberaliseringen af ø-cabotage og fremsættes forslag om tilpasninger af de bemandingsbestemmelser med hensyn til nationalitet, der er fastsat i artikel 3, stk. 2 og 3. 4. 1. 2. Kommissionens rapport anfører, at der ikke er nogen økonomisk begrundelse for, at godsfartøjer på over 650 BT, som udfører ø-cabotage, vedvarende undtages fra flagstatsbestemmelserne. Den tegner imid- lertid ikke et tilstrækkeligt klart billede af den nuværende situation og de fremtidige økonomiske og sociale følger for ø-cabotage. 4. 1. 3. punkterne i Kommissionens rapport, især følgende: Der kan sættes spørgsmålstegn ved nogle af i) Rapporten konkluderer, at værtslandets beman- dingsbestemmelser (artikel 3, stk. 2) bør betragtes som en midlertidig undtagelse fra de normale flag- statsbestemmelser. Ifølge den foretagne analyse er der ingen tvingende grunde til at operere med en langvarig undtagelse fra de sædvanlige flagstatsbe- tingelser. ØSU mener imidlertid ikke, at bestemmelsen i artikel 3, stk. 2, bør betragtes som en midlertidig ordning, men snarere som en betingelse, der er afstemt efter særtrækkene ved ø-cabotage med gods. ii) Rapporten nævner endvidere, at godscabotage ofte udføres af fartøjer, som i perioder skiftevis udfører international og indenlandsk transport. Bemandings- betingelserne for denne type cabotage bør derfor ikke adskille sig fra accepteret praksis for international transport, dvs. at det er flagstaten, som regulerer alle anliggender vedrørende bemanding. Denne konklusion afspejler imidlertid ikke den nuværende situation i de forskellige medlemsstater, især ikke hvad angår fragtskibe, der udfører fast ø-cabotage. Det voksende behov for kvalitet og regelmæssighed i forsyningerne til ø-samfund gør det nødvendigt at (1) For øjeblikket udgør arbejdstagere fra tredjelande 3 % af arbejdsstyrken i denne sektor. (2) EFT L 18 af 21. 1. 1997, s. 1. C 40/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 2. 1999 etablere særlige tjenester, som leveres af fartøjer, der er specielt konstruerede til disse formål, og som udelukkende anvendes hertil. 4. 1. 5. 1. Kommissionens forslag om også at medtage blandet passager-/godstransport og fast krydstogtfart bør under alle omstændigheder fastholdes. I nogle medlemsstater er ø-cabotage underlagt for- pligtelser til offentlig tjeneste, som omfatter krav om regelmæssighed, rute og hyppighed, hvilket nødvendigvis betyder, at de pågældende fartøjer udelukkende anvendes til disse formål. I lyset heraf bør Kommissionens bemærkninger om passagerskibe i ø-cabotage (jf. pkt. 3. 2. 1) også gælde fartøjer, der udfører fast godstransport. iii) I nogle medlemsstater, hvor der ikke foregår nogen nævneværdig passagertransport, og hvor ø-cabotage næsten udelukkende er begrænset til godstransport, er det på fragtfartøjerne, de lokale søfolk kan finde beskæftigelse. I de sydeuropæiske lande sikrer de fragtfartøjer, der anvendes i ø-cabotage, beskæftigelse for 30 % af samtlige ansatte inden for cabotage (1). Da der er tale om godstransport, er denne form for sejlads mindre arbejdsintensiv, og antallet af involverede fartøjer er derfor nødvendigvis stort. iv) Endelig bør man huske på, at passagerskibe, der udfører ø-cabotage, ikke udelukkende transporterer passagerer, men også gods på trailere og »mafis«, idet de er bygget som ro-ro-færger. Anvendelse af ét sæt bemandingsbestemmelser for passagerfartøjer (som også transporterer gods) og et andet sæt for fartøjer, der kun anvendes til godstransport, kan føre til konkurrenceforvridning, hvilket er uacceptabelt, når man ser på de særlige vilkår, ø-cabotage er underlagt. 4. 1. 4. Efter fremlæggelsen af ovennævnte rapport foreslog nogle medlemsstater at lade bestemmelserne i artikel 3, stk. 2 og 3, stå uændret på ubestemt tid. Liberaliseringen af ø-cabotage fra og med den 1. januar 1999 må nemlig betragtes som en trussel mod EF-søfolks arbejdspladser, da det — som allerede nævnt — kun er i den sektor, de endnu har beskæftigelsesmuligheder. 4. 1. 5. ØSU deler dette synspunkt. Hvis der skal foretages en ændring af forordningen, må der imidlertid tages hensyn til, at værtsstaten for øjeblikket er ansvarlig for alle anliggender vedrørende bemanding, herunder den påkrævede besætning på fartøjet. Denne ordning bør opretholdes for alle faste tjenesteydelser inden for ø-cabotage. (1) Forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) EFT L 364 af 12. 12. 1992, s. 7. 4. 2. Direktivforslaget 4. 2. 1. Under gennemgangen af det foreliggende direk- tivforslag har ØSU især hæftet sig ved tre områder, nemlig beskæftigelses- og arbejdskraftaspekterne, udvik- lingen af et marked med rimelige priser og forslagets juridiske forenelighed med andre gældende retsinstru- menter uden for EU og i denne forbindelse faren for gengældelsesforanstaltninger fra tredjelandes side. 4. 2. 2. ØSU støtter de mål, Kommissionen opstiller for dette direktivforslag, idet den ønsker at beskytte beskæftigelsen for EF-sømænd og sikre, at alle sømænd, der er beskæftiget i den pågældende sektor, har arbejds- betingelser, som er i overensstemmelse med den generelt gældende standard i EU. 4. 2. 2. 1. Direktivforslaget sigter også mod at sikre lige konkurrencevilkår for alle udbydere af fast passager- og færgefart mellem medlemsstaterne. 4. 2. 3. Kommissionen bør sikre, at forslaget er juridisk foreneligt med internationale aftaler og instrumenter, som giver EU og medlemsstaterne forpligtelser over for tredjelande og internationale organisationer, især ILO’s aftale nr. 87 og 98, hvor der kunne opstå interferens med arbejdsoverenskomster mellem arbejdsgivere fra EU og fagforeninger uden for EU. 4. 2. 3. 1. Desuden kunne der fremsættes forbehold over for anvendelse af dette direktiv på sejlads inden for Europa, med undtagelse af national sejlads, da dette vil give EU ekstraterritorial jurisdiktion over fartøjer, der fører tredjelandsflag, når disse anvendes til sejlads inden for EU, og denne kan betragtes som international. Desuden må det vurderes, hvilke virkninger 4. 2. 4. opfyldelsen af de pågældende forpligtelser kan have på sektorens konkurrenceevne, især sammenlignet med andre transportformer. Man må også være opmærksom på de sociale aspekter og de komparative fordele ved søtransport i henseende til økonomi, miljøbeskyttelse og sikkerhed. Ved at begrænse direktivets anvendelsesområ- 4. 2. 5. de til statsborgere fra tredjelande kan der desuden forekomme diskriminering af statsborgere fra medlems- staterne, flagstatens fordi de vil være omfattet af sociale bestemmelser og arbejdsbetingelser, mens det er værtslandets bestemmelser, der vil gælde for de førstnævnte. 15. 2. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 40/7 4. 2. 5. 1. Selv om direktiv 96/71/EF ikke finder direkte anvendelse på sømænd, mener ØSU ikke, at de deri opstillede principper bør tilsidesættes, idet de er lige så anvendelige på denne aktivitet. 4. 2. 6. Det må sikres, at tredjelande ikke benytter gennemførelsen at det foreslåede direktiv som påskud for at tage lignende skridt inden for de forskellige søfartstjenester såsom krydstogtfart. Noget sådant ville få negative konsekvenser for tusindvis af EF-sømænd, som arbejder i disse sektorer og for EU’s skibsfart generelt. 5. Konklusion 5. 1. Forslaget om ændring af forordningen 5. 1. 1. På baggrund af de prioriterede mål, der er opstillet i Kommissionens meddelelse, nemlig fremme af beskæftigelsen og maritim knowhow blandt EF- sømænd, og i betragtning af følgende: i) ii) iii) ø-cabotage er den sidste beskæftigelsesmulighed for EF-sømænd, nogle af konklusionerne i den kommissionsrapport, der dannede grundlag for forslaget om ændring af forordning (EØF) nr. 3577/92, støttes ikke af alle medlemsstaterne, i henhold til artikel 3, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3577/92 skal Kommissionen forelægge et for- slag, der kan indeholde tilpasninger af bemandings- bestemmelserne om nationalitet, men denne mulig- hed medfører ikke en forpligtelse til at ændre forordningen, iv) bestemmelsen i artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3577/92 er ikke nødvendigvis en undtagelse, som skal afløses af en ny, definitiv ordning, men må snarere betragtes som en tilpasning til særtrækkene ved fast godstransport inden for ø-cabotage, v) inden for ø-cabotage anvendes de fleste eller sågar alle fartøjer, der udfører fast godstransport, udeluk- kende til dette formål, Bruxelles, den 2. december 1998. vi) passagerfartøjer inden for ø-cabotage transporterer også gods, vii) anvendelse af forskellige bemandingsbestemmelser for henholdsvis gods- og passagertransport kan skabe konkurrenceforvridning, og endelig viii) bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 3577/92 udgør et kompliceret kompromis, som var resultatet af yderst vanskelige og langvarige drøftelser og forhandlinger, og som risikerer at falde fra hinan- den, hvis der foretages ændringer i den nuværende tekst, mener ØSU ikke, at tiden er inde til at foretage ændringer i forordning (EØF) nr. 3577/92, da man derved risikerer at ødelægge den balance, der blev opnået mellem de forskellige interesser, og som gjorde det muligt at vedtage forordningen. 5. 1. 2. følgende alternativer: På baggrund heraf foreslår ØSU Kommissionen — bestemmelserne i artikel 3, stk. 2 og 3, i forord- ning (EØF) nr. 3577/92 ændres ikke, bortset fra den foreslåede medtagelse passager/ godstransport og fast krydstogtfart, blandet af eller — der indføres ikke forskellige bemandingsbestemmel- idet artikel 3 bliver ved at gælde for både ser, passagerfartøjer og godsfartøjer i fast sejlads inden for ø-cabotage, og der anvendes de bemandingsbe- stemmelser, der gælder i den stat, hvor fartøjet udfører tjenesteydelsen (værtsstaten). 5. 2. Direktivforslaget 5. 2. 1. ØSU støtter de mål, Kommissionen tilstræber med direktivforslaget, og mener, at en sådan EF- bestemmelse bør tage hensyn til de forhold, der peges på i denne udtalelse i henseende til beskæftigelse og arbejdskraft, de økonomiske aspekter samt forslagets juridiske forenelighed med andre regelsæt og dets følgevirkninger i den internationale kontekst, EU’s skibsfart opererer i. Beatrice RANGONI MACHIAVELLI Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Voorstel voor een Besluit van de Raad waarbij de wijzigingen van de Overeenkomst inzake de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee tot vaststelling van een eigen begroting voor die organisatie door de Europese Gemeenschap worden goedgekeurd

eurovoc_concepts:
Mediterranean Sea
accession to an agreement
agreement (EU)
budget
fishery management

text: 20. 1. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 15/13 Voorstel voor een besluit van de raad waarbij de wijzigingen van de Overeenkomst inzake de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee tot vaststelling van een eigen begroting voor die organisatie door de Europese Gemeenschap worden goedgekeurd (1999/C 15/05) COM(1998) 690 def. - 98/0332(CNS) (Door de Commissie ingediend op 2 december 1998) DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43 juncto arti(cid:220) kel 228, lid 2, eerste zin, en lid 3, eerste alinea, Gezien het voorstel van de Commissie, Gezien het advies van het Europees Parlement, Overwegende dat de Europese Gemeenschap lid is van de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee (GFCM)(cid:216)(˛); Overwegende dat het beheer van de visbestanden in de Middellandse Zee vereist dat multilaterale maatregelen worden genomen om de visserijactiviteiten op de volle zee te reguleren; dat multilaterale samenwerking bevor(cid:220) derlijk kan zijn voor de ontwikkeling van de aquacul(cid:220) tuur; dat de GFCM het passende kader is voor het ne(cid:220) men van de beoogde maatregelen; Overwegende dat de GFCM recentelijk wijzigingen heeft aangenomen die ertoe strekken haar activiteit te versterken, met name door een Wetenschappelijk Raad(cid:220) gevend Comit~ aan te stellen en een jaarlijkse frequentie voor haar bijeenkomsten in te voeren; dat voor de nieuwe activiteiten van de organisatie de nodige finan(cid:220) ciæle middelen ter beschikking moeten worden gesteld; Overwegende dat de GFCM geheel afhankelijk is van de begroting van de Voedsel(cid:220) en Landbouworganisatie (FAO); dat de budgettaire beperkingen van de FAO geen ruimte laten voor de financiering van de activiteiten die de GFCM dient te verrichten om haar nieuwe, ver(cid:220) sterkte rol te vervullen; dat de GFCM bijgevolg over een eigen budget moet kunnen beschikken; Overwegende dat de GFCM op haar bijeenkomst van 13 tot en met 16 oktober 1997 de wijzigingen van de Over(cid:220) eenkomst heeft aangenomen die de vaststelling van een eigen begroting mogelijk moeten maken; dat de eigen begroting voor de overeenkomstsluitende partijen van de GFCM een nieuwe verplichting inhoudt in de zin van artikel X, lid 2, van de GFCM(cid:220)Overeenkomst; Overwegende dat nieuwe verplichtingen slechts in wer(cid:220) king treden nadat zij door twee derde van de GFCM(cid:220)le(cid:220) den zijn aanvaard en voor elk betrokken lid na aanvaar(cid:220) ding door het lid; Overwegende dat de Gemeenschap bijgevolg een instru(cid:220) ment moet aannemen waarbij de eigen begroting van de GFCM wordt aanvaard; Overwegende dat het aanvaarden van een eigen begro(cid:220) ting voor de GFCM met zich meebrengt dat de Gemeen(cid:220) schap daaraan financieel zal moeten bijdragen; dat het gezien de grootte van de Gemeenschapsbijdrage noodza(cid:220) kelijk is de naar aanleiding van de toetreding van de Ge(cid:220) meenschap bij de GFCM neergelegde verklaring inzake de uitoefening van bevoegdheden en stemrecht te wijzi(cid:220) gen, BESLUIT: Enig artikel De Gemeenschap stemt in met de vaststelling van een ei(cid:220) gen begroting voor de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee, in overeenstemming met het be(cid:220) paalde in het in bijlage opgenomem instrument, en wij(cid:220) zigt haar verklaring inzake de uitoefening van bevoegd(cid:220) heden en stemrecht overeenkomstig. (˛)(cid:217)Besluit van de Raad van 16 juni 1998 (98/416/EG) betref(cid:220) fende de toetreding van de Europese Gemeenschap tot de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee (PB L 190 van 4. 7. 1998, blz. 34). C 15/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 20. 1. 1999 BIJLAGE Instrument waarbij de eigen begroting van de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee wordt aanvaard Mijnheer de directeur(cid:220)generaal, Ik heb de eer u mede te delen dat de Europese Gemeenschap heeft besloten de nieuwe regels in verband met de eigen begroting van de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee goed te keuren. Ik doe u hierbij het instrument toekomen waarbij de Gemeenschap de nieuwe artikelen VIII bis en IX bis, alsmede de op de bijeenkomst van 13 tot en met 16 oktober 1997 overeenkomstig artikel X, lid 2, aange(cid:220) nomen wijzigingen van de artikelen II, VII en IX van de Overeenkomst aanvaardt. Rekening houdende met het feit dat de Gemeenschap na de inwerkingtreding van de bovenbedoelde wijzi(cid:220) gingen een belangrijk bijdrage in de begroting zal leveren, wordt de verklaring inzake de uitoefening van bevoegdheden en stemrecht die aan het instrument van toetreding van de Europese Gemeenschap tot de Algemene Visserijcommissie voor de Middellandse Zee was gehecht, met ingang van de datum van inwer(cid:220) kingtreding vervangen door de verklaring inzake de uitoefening van bevoegdheden en stemrecht die bij deze brief is gevoegd. Glieve, mijnheer de directeur(cid:220)generaal, de verzekering van mijn bijzondere hoogachting te aanvaarden. Voor de Raad van de Europese Unie De Voorzitter De Hoogedelgestrenge Heer Diouf Directeur(cid:220)generaal Voedsel(cid:220) en Landbouworganisaties van de Verenigde Naties Via delle Terme di Caracalla I(cid:220)00100 Roma


title: Vorschlag für einen Beschluß des Rates über die Annahme einer Änderung des Übereinkommens über die Allgemeine Kommission für die Fischerei im Mittelmeer durch die Europäische Gemeinschaft zur Einführung eines autonomen Haushalts für diese Organisation

text: 20. 1. 1999 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften C 15/13 Vorschlag f(cid:190)r einen Beschlu¤ des Rates (cid:190)ber die Annahme einer ´nderung des ˜bereinkom(cid:220) mens (cid:190)ber die Allgemeine Kommission f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer durch die Europ…ische Gemeinschaft zur Einf(cid:190)hrung eines autonomen Haushalts f(cid:190)r diese Organisation (1999/C 15/05) KOM(1998) 690 endg. - 98/0332(CNS) (Von der Kommission vorgelegt am 2. Dezember 1998) DER RAT DER EUROP´ISCHEN UNION - gest(cid:190)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:190)ndung der Europ…i(cid:220) schen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43 in Ver(cid:220) bindung mit Artikel 228 Absatz 2 Satz 1 und Absatz 3 Unterabsatz 1, auf Vorschlag der Kommission, nach Zustimmung des Europ…ischen Parlaments, in Erw…gung nachstehender Gr(cid:190)nde: Die Gemeinschaft ist Mitglied der Allgemeinen Kommis(cid:220) sion f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer (GFCM)(cid:216)(˛). Die Bewirtschaftung der Fischbest…nde im Mittelmeer bedarf einer internationalen Regelung der Fischereit…tig(cid:220) keiten auf Hoher See. Auch die Entwicklung der Aqua(cid:220) kultur kann durch eine internationale Zusammenarbeit gef‰rdert werden. Die GFCM bildet hierf(cid:190)r den geeigne(cid:220) ten Rahmen. Die GFCM hat vor kurzem ´nderungen angenommen, deren Ziel es ist, ihr Wirken durch die Einsetzung eines Wissenschaftlichen Beratenden Ausschusses und durch j…hrliche Sitzungen zu verst…rken. Die neuen T…tigkeiten der Organisation erfordern entsprechende Finanzmittel. dig, da¤ die GFCM (cid:190)ber einen autonomen Haushalt ver(cid:220) f(cid:190)gt. Die GFCM hat auf ihrer Sitzung vom 13. bis 16. Okto(cid:220) ber 1997 die zur Bereitstellung des autonomen Haushalts erforderlichen ´nderungen des ˜bereinkommens ange(cid:220) nommen. Der autonome Haushalt bringt f(cid:190)r die Ver(cid:220) tragsparteien der GFCM eine neue Verpflichtung im Sinne von Artikel X Absatz 2 des GFCM(cid:220)˜bereinkom(cid:220) mens mit sich. Neue Verpflichtungen treten erst nach der Annahme durch zwei Drittel der GFCM(cid:220)Mitglieder und f(cid:190)r jedes Mitglied erst nach ihrer Annahme durch dieses Mitglied in Kraft. Deshalb mu¤ die Gemeinschaft eine Annahmeurkunde f(cid:190)r den autonomen Haushalt der GFCM verabschieden. Die Annahme eines autonomen Haushalts f(cid:190)r die GFCM bedeutet, da¤ die Gemeinschaft einen finanziellen Beitrag zu diesem Haushalt leisten mu¤. Angesichts des Umfangs dieses Beitrags ist die nach dem GFCM(cid:220) ˜bereinkommen erforderliche Zust…ndigkeitserkl…rung zu …ndern - BESCHLIESST: Einziger Artikel Die GFCM h…ngt vollst…ndig vom Haushalt der Ern…h(cid:220) rungs(cid:220) und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen (FAO) ab. Die finanziellen Beschr…nkungen dieses Haushalts verhindern die Finanzierung der T…tig(cid:220) keiten der GFCM, die zur Erf(cid:190)llung ihrer neuen, ver(cid:220) st…rkten Rolle erforderlich sind. Deshalb ist es notwen(cid:220) Die Gemeinschaft stimmt der Bereitstellung eines auto(cid:220) nomen Haushalts der Allgemeinen Kommission f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer nach Ma¤gabe der Urkunde in Anhang zu und …ndert ihre Erkl…rung (cid:190)ber die Aus(cid:220) (cid:190)bung der Zust…ndigkeiten und des Stimmrechts entspre(cid:220) chend. (˛)(cid:217)Beschlu¤ des Rates 98/416/EG vom 16. Juni 1998 (cid:190)ber den Beitritt der Europ…ischen Gemeinschaft zur Allgemeinen Kommission f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer (ABl. L 190 vom 4. 7. 1998, S. 34). C 15/14 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften 20. 1. 1999 ANHANG Urkunde (cid:190)ber die Annahme des autonomen Haushalts der Allgemeinen Kommission f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer Herr Generaldirektor, ich habe die Ehre, Ihnen mitzuteilen, da¤ die Europ…ische Gemeinschaft beschlossen hat, die neuen Be(cid:220) stimmungen (cid:190)ber den autonomen Haushalt der Allgemeinen Kommission f(cid:190)r die Fischerei im Mittelmeer anzunehmen. Ich (cid:190)bermittle Ihnen daher die vorliegende Urkunde, mit der die Gemeinschaft die neuen Artikel VIIIa und IXa sowie die ´nderungen zu den Artikeln II, VII und IX des ˜bereinkommens, die auf der Sitzung vom 13. bis 16. Oktober 1997 vereinbart wurden, in ˜bereinstimmung mit Artikel X Absatz 2 des genannten ˜bereinkommens annimmt. Da die Gemeinschaft nach Inkrafttreten der genannten ´nderungen einen bedeutenden Beitrag zum Haus(cid:220) halt leistet, wird die derzeit geltende Erkl…rung (cid:190)ber die Aus(cid:190)bung der Zust…ndigkeiten und des Stimm(cid:220) rechts, die der Urkunde (cid:190)ber den Beitritt der Europ…ischen Gemeinschaften zur GFCM beiliegt, vom ge(cid:220) nannten Zeitpunkt an durch die Erkl…rung (cid:190)ber die Aus(cid:190)bung der Zust…ndigkeiten und des Stimmrechts ersetzt, die diesem Schreiben beiliegt. Genehmigen Sie, Herr Generaldirektor, den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung. Pr…sident des Rates der Europ…ischen Union Herrn Diouf Generaldirektor Ern…hrungs(cid:220) und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen Via delle Terme di Caracalla I(cid:220)00100 Rom


title: Besluit Nr. 4/98 van de Associatieraad, associatie tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds, van 2 december 1998, houdende goedkeuring van de in Besluit Nr. 1/97 van het Gemengd Comité opgenomen wijzigingen van Protocol nr. 3 bij de Europa-overeenkomst, uit hoofde van de overeenkomst betreffende vrijhandel en met handel verband houdende zaken tussen de Europese Gemeenschap, de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie en de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds

eurovoc_concepts:
EAEC
ECSC
Latvia
association agreement (EU)
liberalisation of trade

text: L 6/10 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 12. 1. 1999 BESLUIT Nr. 4/98 VAN DE ASSOCIATIERAAD, associatie tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds van 2 december 1998 houdende goedkeuring van de in Besluit nr. 1/97 van het Gemengd Comit(cid:130) opgenomen wijzigingen van Protocol nr. 3 bij de Europa-overeenkomst, uit hoofde van de overeenkomst betreffende vrijhandel en met handel verband houdende zaken tussen de Europese Gemeenschap, de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie en de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds (1999/14/EG) DE ASSOCIATIERAAD, Gelet op de op 12 juni 1995 ondertekende Europa-over- eenkomst waarbij een associatie tot stand wordt gebracht tussen de Europese Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds, inzonder- heid op de artikelen 110 en 131, Overwegende dat de Associatieraad uit hoofde van artikel 131 van de Europa-overeenkomst op zijn eerste vergade- ring alle wijzigingen van deze overeenkomst vaststelt, met name van de protocollen en bijlagen, die vereist zijn om de overeenkomst aan te passen aan wijzigingen van de overeenkomst betreffende vrijhandel en met handel verband houdende zaken die door het Gemengd Comit(cid:130) in de periode tussen de ondertekening en de inwerking- treding van de Europa-overeenkomst zijn vastgesteld; Overwegende dat die wijzigingen ononderbroken rechts- geldigheid moeten bezitten en derhalve met ingang van de inwerkingtreding van de Europa-overeenkomst op 1 februari 1998 van toepassing moeten zijn, Gemeenschappen en hun lidstaten, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds, wordt gewijzigd overeen- komstig Besluit nr. 1/97 van het Gemengd Comit(cid:130) (1) (met de desbetreffende gemeenschappelijke verklaringen) uit hoofde van de overeenkomst betreffende vrijhandel en met handel verband houdende zaken tussen de Europese Gemeenschappen, enerzijds, en de Republiek Letland, anderzijds. Artikel 2 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen en in de Latvijas Vest- nesis (Staatscourant van Letland). Artikel 3 Dit besluit treedt in werking op de dag waarop het wordt aangenomen. Het is van toepassing met ingang van 1 februari 1998. BESLUIT: Gedaan te Brussel, 2 december 1998. Artikel 1 Protocol nr. 3 betreffende de regels van oorsprong, gehecht aan de Europa-overeenkomst waarbij een asso- tussen de Europese ciatie tot stand wordt gebracht Voor de Associatieraad De Voorzitter W. SCH(cid:154)SSEL (1) PB L 111 van 28. 4. 1997, blz. 1, nr. 83/84 (798/799) van 27. 3. 1997. en Latvijas Vestnesis


title: Parecer do Comité Económico e Social sobre a «Proposta de directiva do Conselho que altera as Directivas 70/524/CEE relativa aos aditivos na alimentação para animais, 95/53/CE que fixa os princípios relativos à organização dos controlos oficiais no domínio da alimentação animal e 95/69/CE que estabelece as condições e regras aplicáveis à aprovação e ao registo de certos estabelecimentos e intermediários no sector da alimentação animal»

eurovoc_concepts:
ESC opinion
animal nutrition
food additive
food industry
food inspection
health control

text: C 40/10 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 15. 2. 1999 Parecer do Comité Econo´ mico e Social sobre a «Proposta de directiva do Conselho que altera as Directivas 70/524/CEE relativa aos aditivos na alimentaça˜o para animais, 95/53/CE que fixa os princı´pios relativos à organizaça˜o dos controlos oficiais no domı´nio da alimentaça˜o animal e 95/69/CE que estabelece as condiço˜es e regras aplica´veis à aprovaça˜o e ao registo de certos estabelecimentos e intermedia´rios no sector da alimentaça˜o animal» (1) (1999/C 40/04) Em 17 de Setembro de 1998 decidiu o Conselho consultar o Comité Econo´ mico e Social, ao abrigo dos artigos 43. o e 198. o do Tratado que institui a Comunidade Europeia, sobre a proposta supramencionada. A Secça˜o de Agricultura, Desenvolvimento Rural e Ambiente, incumbida da preparaça˜o dos correspondentes trabalhos, emitiu, em 12 de Novembro de 1998, parecer, de que foi relator C. Scully. Na 359. a reunia˜o plena´ria de 2 e 3 de Dezembro de 1998 (sessa˜o de 2 de Dezembro), o Comité Econo´ mico e Social adoptou por 100 votos a favor, 2 votos contra e 1 abstença˜o o seguinte parecer. A presente proposta tem em vista estabelecer um quadro jurı´dico para os processos de autorizaça˜o e de registo durante o perı´odo transito´rio de 1 de Abril de 1998 a 1 de Abril de 2001 e ter em conta a revogaça˜o da Directiva 77/101/CEE. O Comité aprova a alteraça˜o proposta pela Comissa˜o às Directivas 70/524/CEE, 95/53/CE e 95/69/CE, que considera tempestiva e oportuna. Regista, ainda, com agrado o facto de a proposta na˜o ter quaisquer implicaço˜ es para o orçamento comunita´rio. Bruxelas, 2 de Dezembro de 1998. A Presidente do Comité Econo´ mico e Social Beatrice RANGONI MACHIAVELLI (1) JO C 266 de 25. 8. 1998, p. 14


title: Protokoll om fastställande för tiden från och med den 1 december 1996 till och med den 30 november 1999 av de fiskemöjligheter och de finansiella motpartsmedel som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och ön Mauritius regering om fiske i Mauritius vatten

eurovoc_concepts:
Mauritius
agreement (EU)
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing regulations
protocol to an agreement

formats: html pdfa1b print


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Decision Adopting the Third Phase of the Trans-European Cooperation Scheme for Higher Education - Tempus III (2000-2006)'

eurovoc_concepts:
ESC opinion
EU programme
cooperation policy
higher education

text: 15. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 40/23 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Decision Adopting the Third Phase of the Trans-European Cooperation Scheme for Higher Education — Tempus III (2000-2006)’ (1) (1999/C 40/08) On 1 October 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee under Article 198 of the Treaty establishing the European Community on the above-mentioned proposal. The Section for External Relations, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 17 November 1998. The rapporteur working alone was Mr Rodrı´guez Garcı´a Caro. At its 359th plenary session on 2 and 3 December 1998 (meeting of 2 December) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 102 votes in favour, 8 votes against and 16 abstentions. 1. Introduction 1. 1. Tempus I 1. 1. 1. Decision 90/233/EEC, adopted by the Council on 7 May 1990, brought into being the Tempus pro- gramme, establishing a trans-European mobility scheme for university studies. The Committee issued an opinion on the programme on 25 April 1990. 1. 2. Tempus II 1. 2. 1. In accordance with Article 11 of the decision, in 1992 the Commission submitted an evaluation report and a proposal for a decision inaugurating the second phase of the programme. The Economic and Social Committee adopted an opinion on this at its plenary session held on 27 January 1993. 1. 2. 2. On 29 April 1993 the Council adopted Decision 93/246/EEC inaugurating the second phase of Tempus for the period 1994/1998. 1. 2. 3. In accordance with the provisions of Article 11 of the Decision, the Commission in 1996 submitted an evaluation report and a proposal for a decision amending the previous decision, adapting Tempus as from 1998. The Economic and Social Committee’s opinion on this decision was adopted at its July 1996 plenary session. 1. 2. 4. On 21 November 1996 the Council adopted Decision 96/663/EEC amending Decision 93/246/EEC and extending Tempus until 2000. (1) OJ C 270, 29. 8. 1998, p. 9. 1. 3. Tempus III 1. 3. 1. On 17 July 1998 the Commission submitted a proposal for a Council Decision for the third phase of the trans-European cooperation scheme for higher education (Tempus III) for the period 2000-2006 and referred it to the Economic and Social Committee for its opinion. 1. 3. 2. has had two constant themes. Throughout its life the Tempus programme 1. 3. 3. First, stress should be laid on the effort made to promote the development of education systems in the countries covered by the Phare and Tacis programmes, contributing to improved training in universities in the eligible countries and supporting actions to improve and reform the structures and management of higher education institutions. 1. 3. 4. Secondly, the Committee welcomes the way in which the Community business sector and universities have been brought closer to their counterparts in the countries participating in the Tempus programme. The active involvement of firms in the development of the programme has given it an enormous impetus, which should be borne in mind in future. 2. Proposal for a decision Tempus III is aimed at the central and eastern 2. 1. European countries which have not been involved in the Socrates and Leonardo programmes. Basically, these are the countries which came late to the Tempus programme and the beneficiaries of the Tacis programme (Albania, Bosnia-Herzegovina, the former Yugoslav Republic of Macedonia, the new independent states and Mongolia). 2. 2. Tempus III will take account of the needs common to the Tacis countries arising from the grave financial crisis which also affects the higher education C 40/24 EN Official Journal of the European Communities 15. 2. 1999 systems of the new independent states and Mongolia. Tempus will contribute to the efforts to provide access to new methods of education, to introduce new courses and provide essential equipment. 2. 3. Without losing sight of the general problems affecting all these countries, Tempus will respond to the specific needs of states, promoting actions to meet the demand for improvement and progress in universities in the eligible countries. 2. 4. With regard to the non-associated central and eastern European countries involved in the Phare pro- gramme, Tempus continues to be relevant by helping to reduce disparities between these countries and the EU Member States. Actions will concentrate on four priority areas: initiatives undertaken by the states as part of the process of reform. 2. 7. The proposal for a decision states that the programme shall last for six years, beginning on 1 July 2000. An evaluation report is to be drawn up in 2004 which will include a proposal for adapting the programme after 2006. 2. 8. The general objective of Tempus III is to promote specifically, within the objectives of the Phare and Tacis programmes dealing with the economic and social development of the eligible countries, the development of higher education systems via close cooperation with European Union partners. 2. 9. Within this general framework, Tempus has specific objectives concerning the provision of assistance to higher education systems in order to: 2. 4. 1. making universities a focus of regional solidarity. Giving the regional dimension a boost, by — develop study programmes 2. 4. 2. Modernizing national and local administration by providing university training to civil servants. — reform structures and institutions, including man- agement 2. 4. 3. Managing change in the context of national reforms of higher education. — develop specialized training. 2. 4. 4. Building on what has been achieved in the associated countries so that the results obtained in the course of the whole Tempus programme can be exploited by the countries participating in Tempus III. 3. Comments 3. 1. General comments Tempus is at present 2. 5. the only Community framework for the development of relations between universities in the EU and the countries covered by the programme. 3. 1. 1. The Committee welcomes the continuation of the programme to 2006. Education and training bring freedom and enable people to grow in knowledge, harmony and well-being, thus encouraging balanced social and sustained economic development. Tempus thus needs to continue in order to build on the benefits already obtained through the higher education systems of the eligible countries. Improving and reinforcing higher education and making it available to citizens is essential if people are to be able to face the future with optimism. 2. 6. Tempus needs to be extended in order to develop further the results of the Phare and Tacis programmes in higher education and to reinforce the improvements in the management of higher education as a key element of socio-political reform, and in order to consolidate university-industry cooperation in the broad sense of the term, as indicated in Act 3(b) thus backing up of the Commission proposal (1), (1) b) ‘industry’ and ‘company’ cover all types of economic activity, irrespective of legal status, local ‘authorities and public law bodies, autonomous business organizations, chambers of commerce and industry and/or their equiva- lents, professional associations, employers’ and workers’ organizations, and the training bodies of the institutions and organizations mentioned above (COM(1998) 454 final)’. 3. 1. 2. Universities can play an important role in the socio-economic development of the programme’s eligible countries. To this end, the Committee believes that close and flexible links are needed between univer- sities and firms (in the sense of entities made up of employers and workers) so that academic institutions will be worthwhile both on their own terms and as a necessary and dynamic support to the life of the state in which they are located, e. g. by promoting the active transfer of firms’ know-how. Universities, with the benefit of business expertise, must be well placed to observe society’s higher education needs. The Committee therefore feels that the economic and social interest groups should be more closely involved in decisions on the implementation of the programme and the selection of projects. 15. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 40/25 3. 1. 3. The Committee does not share the view that associated central and eastern European countries should be excluded from Tempus on the grounds that they are already covered by the Socrates programme. Whilst acknowledging that it is illogical to be participating simultaneously in similar programmes, the Committee does not feel that this criterion should be applied as long as some states are further than others from the achievement of improvements in their education systems. The objectives of Socrates do not include the develop- ment of the participants’ higher education systems, and countries which still need to reinforce and improve this sector should be free to benefit from Tempus. The Committee therefore urges the Commission and the Council to take account of this and to allow countries to transfer gradually from one programme to another in line with the need for reform and improvement of their higher education systems. 3. 1. 4. The Committee feels that the improvement of the higher education structures and institutions of the eligible countries is a priority task with a view to the socio-economic development of these states. The management of higher education institutions requires the support of skilled professionals able to maximize the efficiency of universities and ensure that funds, which are always in short supply, are used to serve the aims of the institution. To this end, the Committee feels that the common European projects covering activities aimed at improving the management of universities in the eligible countries should involve not only EU universities but also firms, with their management expertise. The Committee endorses the part of 3. 1. 5. the explanatory memorandum to the proposal for a decision dealing with the harnessing of solidarity in the part of ex-Yugoslavia participating in Phare. One way of doing this is through the active participation of universities from areas which have experienced ethnic conflict in projects involving other universities from the same geographical region, whether in the EU or the associated states. The Committee calls on the Commission, in developing the programme, to step up and give priority to this type of activity in order to bring citizens of these zones of conflict closer together. 3. 1. 6. The development of study programmes is one of the objectives of Tempus III. In a society approaching the third millennium in which material considerations are at the forefront of European citizens’ minds a counterweight is needed to this excessively materialistic concept of development. The Committee considers that actions for the develop- ment of education programmes, study plans and course design should not overlook the humanities, which can contribute to the re-establishment of solidarity and help bring people closer together. At the same time as promoting reform of 3. 1. 7. education systems via the common European projects, we should not lose sight of the need for continuous qualitative improvement in higher education insti- tutions. The reforms may be insufficient unless underpinned by an awareness of the need for continuous improvement of the product offered to society. The Committee feels that the projects should include activities aimed at the continuous improvement of quality in higher education. The Committee recommends that, in selecting common European projects, priority be given to measures for the establishment of quality guarantee systems in the universities and in study plans and programmes. The Committee feels that special emphasis 3. 1. 8. should be placed on improving the presentation and take-up of common European projects, which would require measures for the training and retraining of university teachers in the eligible countries and periods of secondment to EU firms. In order to guarantee high-quality university education, well-trained teachers are needed with access to advances in knowledge. 3. 2. Specific comments For the avoidance of confusion, the Committee 3. 2. 1. feels that the terminology of the body of the text of the proposal for a decision should be harmonized with that of the appendices. Thus, the definition of the states covered by Tempus as ‘eligible countries’ (Article 2) in order to should also be used in the appendix, differentiate them from associated countries. 3. 2. 2. One of the objectives of Tempus I was to language-learning opportunities promote reciprocal between the Member States and the eligible countries. The Committee notes that this is not listed among the objectives of the third phase of Tempus, nor is it included in the development of programme activities. The Com- mittee feels that, language being the natural vehicle of communication, there will be no mutual understanding without a common means of expression. language-learning opportunities Reciprocal should therefore be reincorporated into the third phase of Tempus, with support for the training of language teachers. C 40/26 EN Official Journal of the European Communities 15. 2. 1999 3. 2. 3. The programme’s support for student mobility between universities is one of the programme’s most positive features in that it promotes the interchange of culture and knowledge in a barrier-free Europe based on solidarity. The Committee welcomes the priority which the pro- gramme attaches to projects for the mutual recognition of courses undertaken in other universities. This priority selection criterion should be made general and be a key element in the decision to support a project so that interchange and mobility will be encouraged and study periods in other universities made more attractive. 3. 2. 4. In its previous opinions on the programme the Committee has repeatedly advocated that one of the two seats on the advisory committee reserved for each Member State be occupied by a university representative and the other by a representative of industry. In view of the emphasis placed by the programme on activities to promote cooperation between universities and the economic and social players, particularly industry, the Committee feels that it would be prudent to give the latter a voice on the advisory committee. Under the third phase of Tempus, however, the seats on the advisory committee are reduced to one per Member State. Whilst fully aware of the arguments in favour of economy, the Committee wonders whether it might not actually be more cost-effective to sacrifice this principle and thus enable the committee to perform more efficiently the functions assigned to it by the proposal for a decision. The Committee would therefore call for the number of seats to remain at two per Member State, shared between the university and socio-economic worlds, in order to help the committee meet the objectives for which it was set up. The experience, both positive and negative, 3. 2. 5. accumulated over the life of the Tempus programme can be used in planning future developments. There should be specific support under Tempus III for publicis- ing the results of projects and activities carried out under the programme over the years in order to provide Brussels, 2 December 1998. institutions and bodies wishing to participate with a reference framework in drawing up common European projects. New participants in the programme need both a guide for applicants, clearly setting out all the conditions of the programme, and a guide to past projects, with details of participants, enabling experience garnered from past projects to be used to improve the quality of future Tempus projects. 3. 2. 6. Improving national and local public adminis- tration in the eligible countries is a priority for the states covered by the Phare and Tacis programmes. Civil servants need to upgrade their skills in order to meet new management demands arising from the reforms being undertaken. The universities of the eligible countries can play an important part in the retraining of civil servants by making their infrastructure available and enlisting the support of universities in the Member States and associated countries in order to design an appropriate model the eligible countries’ civil servants. for the continuing training of The Committee feels that these training activities should be given greater weight within the programme and the objectives spelt out more clearly in the appendix. 3. 2. 7. The Committee feels that activities aimed at improving the training of the economic and social players in the eligible countries (training of trade union and employers’ representatives) should be taken into account in developing programmes for promoting the reform of socio-economic systems in these states. The states’ participation in these programmes should be on the basis of equality. 3. 2. 8. The Committee recommends that, in publicis- ing the information needed to encourage participation in the programme, maximum transparency be practised. More higher education institutions and firms from the Member States need to be involved in Tempus projects in order to prevent stagnation, and new ideas and approaches should be embraced, thus enriching the substantial body of experience already accumulated over the life of the programme. The President of the Economic and Social Committee Beatrice RANGONI MACHIAVELLI 15. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 40/27 APPENDIX to the opinion of the Economic and Social Committee The following amendments, which received at least one quarter of the votes cast, were defeated during the discussion: Point 3. 1. 2, first paragraph Replace ‘. firms (in the sense of. )’ by: ‘economic and social interest groups’. Result of the vote For: 54, against: 59, abstentions: 9. Point 3. 1. 2, second paragraph In the first sentence, replace ‘with the benefit of business expertise’ by ‘with the benefit of the expertise of the economic and social interest groups’. Result of the vote For: 47, against: 63, abstentions: 6. Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) applying a multiannual scheme of generalized tariff preferences for the period 1 January 1999 to 31 December 2001’ (1999/C 40/09) On 2 December 1998 the Economic and Social Committee, acting in pursuance of Rule 23(3) of its Rules of Procedure, decided to draw up an opinion on the above-mentioned proposal. The Section for External Relations, which was instructed to drawn up the section’s opinion on the matter, adopted its opinion on 17 November 1998. The rapporteur was Mr Giesecke. The Committee adopted the opinion set out below at its 359th plenary session (meeting of 2 December 1998) by a unanimous vote. 1. Introduction governments in developing countries and also importers who wish to focus on transparent markets. 1. 1. Over the last few decades, the EU has constantly improved and adjusted its policy on trade preferences for developing countries in the light of recent develop- ments; the EU has, however, taken care not to leave its own sensitive economic sectors unprotected. The EU has sought to take account more effectively of the differing needs of the various groups of developing countries, whilst, however, also paying greater heed to the interests of EU importers. 1. 3. A new development was the provision whereby good conduct on the part of individual developing countries in the fields of labour law, protection of the environment and anti-drug measures could be specially rewarded; another new provision was the graduation mechanism under which advanced developing countries gradually ceased to benefit from preferences. 1. 2. The latest major revision of the GSP came into force in 1995, marked by the beginning of a new ten-year period of EU tariff arrangements. This revision brought further progress on transparency and predictability, for A number of additional 1. 4. improvements and adjustments are now being proposed three years into the new period covered by the Community offer