title: Maatalouden tilanne Euroopan unionissa - Kertomus vuodelta 1997

eurovoc_concepts:
agricultural market
agricultural situation
agricultural statistics
common agricultural policy
rural development

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 08. 12. 1998 KOM(1998)611 lopull. Maatalouden tilanne Euroopan unionissa Kertomus vuodelta 1997 Julkaistu teoksen Yleiskertomus Euroopan unionin toiminnasta 1997 yhteydessä (komission esittämä) £-\-B> -V-M Alkusanat Tämä 23. vuotuinen maatalouden tilanteesta laadittu kertomus julkaistaan teoksen Yleiskertomus Euroopan unionin toiminnasta 1997 yhteydessä. Se julkaistaan 22. päivänä tammikuuta 1972 tehtyihin liittymisasiakirjoihin sisältyvässä maataloustuotteiden hintojen vahvistamisjärjestelmästä annetussa julistuksessa määriteltyä menettelyä noudattaen. Kertomus valmistui joulukuussa 1997. Jaksossa "Uudistukset" (I luvun kohdat 30-68) viitataan kuitenkin komission 18. maaliskuuta 199S Agenda 2000:n osana tekemiin ehdotuksiin, eikä heinäkuussa 1997 julkistettuihin ehdotuksiin, joita on muutettu niin. etteivät ne ole enää ajankohtaisia. Kertomuksessa on aiempien vuosien tapaan kaksi osaa, joista ensimmäisessä esitellään maatalouden tilanne ja vuoden kokonaistulos. Kertomuksessa käsitellään jäljempänä talouden tilannetta, tärkeimpien markkinoiden suuntauksia, maaseudun kehittämiseen vaikuttavia tekijöitä, yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta sekä ulkoisia kauppasuhteita. Kertomuksen toisessa osassa esitellään tärkeimmät Euroopan unionin maataloutta koskevat tilastot ja jo vakioksi muodostuneeseen tapaan ajan tasalle saatetut toisinnot edellisten vuosien kertomusten taulukoista. Tilastot perustuvat suurimmaksi osaksi Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston (Eurostal) toimittamiin tietoihin. Maatalouden pääosasto on saattanut joitakin lukuja ajan tasalle ja lisännyt arvioita kohtiin, joiden osalta lopulliset luvut eivät ole saatavilla kertomuksen julkaisuajankohdan vuoksi. Tiettyjä tässä kertomuksessa selostettuja kysymyksiä käsitellään aiempien vuosien tapaan myös muissa komission asiakirjoissa. Tämän vuoksi lukija löytää kertomuksesta viitteitä erilaisiin komissiosta, Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistosta tai Eurostatista saataviin julkaisuihin. 5 Sisällysluettelo — Vuosi maataloudessa Uudistusprosessin arviointi Pitkän aikavälin näkymät Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet Uudistukset Maatalouden rahapoliittiset toimenpiteet Menekinedistämistoimet Kuluttajansuoja ja tuotteiden laatu Vähäosaisimmille annettava apu Lainsäädännön yhdenmukaistaminen Valtiontuet — Suhdanteet ja maataloustulot Yleistä Tuotannon tasot ja hintojen kehitys Maataloustulojen kehitys — Maatalousmarkkinat , Viljat Öljykasvit Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit Pellava Riisi Sokeri Oliiviöljy Kuivatut rehut Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit) Hedelmät ja vihannekset Viini Puuvilla Silkkiäistoukat Kuitupellava ja hamppu Tupakka Humala Siemenet Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet Rehut Maito ja maitotuotteet Naudanliha Lampaan- ja vuohenliha Sianliha Siipikarjanliha Munat Perunat Hunaja Kesannon käyttö muuhun kuin elintarviketuotantoon Tärkkelyksen tuotantojärjestelmä * •. * Sivu 7 8 9 11 12 25 26 27 27 28 34 41 41 43 47 57 57 61 63 63 64 65 68 70 71 72 82 85 86 86 88 89 91 92 93 97 101 105 106 108 109 111 111 112 112 6 SISALLYSLUE'ITKLO IV — Maaseudun kehittäminen Maaseudun haasteet Laaia-alaiset toimenpiteet Alueelliset toimenpiteet Liitännäistoimenpiteet Maataloustutkimus V — Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) rahoittaminen vuonna 1997 EMOTR:n tukiosasto EMOTRn ohjausosasto Omat varat maataloudesta VI — Ulkosuhteet Suhteet Yhdysvaltoihin Suhteet Kanadaan Suhteet Meksikoon Suhteet Mercosur-maihin ja Chileen Suhteet Japaniin ja Korean tasavaltaan Suhteet Uuteen-Seelantiin Suhteet Etelä-Afrikan tasavaltaan Suhteet Keski- \a Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) Suhteet Välimeren maihin Suhteet EFTA-maihin Monenkeskinen yhteistyö ja kansainväliset järjestöt Elintarvikeapu 115 115 118 120 149 152 155 155 164 167 169 169 169 170 170 171 171 171 172 17? 173 174 177 TÄRKEIMMÄT KÄYTETYT LYHENTEET AKT EFTA EMOTR GATT MCM YMJ WTO YMP KIE MGQ FADN K MM EVJ U S DA VTY NAL = Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtiot = Euroopan vapaakauppaliitto (European Free Trade Association) s Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto --- Tullitariffeja ja kauppaa koskeva yleissopimus (General Agreement on Tariffs and Trade) - Valuutan tasausmaksu = Yhteinen markkinajärjestely = Maailman kauppajärjestö (World Trade Organisation) = Yhteinen maatalouspolitiikka = Keski- ja Itä-Euroopan maat = Taattu enimmäismäärä (Maximum Guaranteed Quantity) = Maatalouden kirjanpidon tietoverkko (Farm Accountancy Data Network) = Käytetty maatalousmaa = Euroopan valuuttajärjestelmä (EMS) = Yhdysvaltain maatalousministeriö (United States Department of Agriculture) = Vuotuinen työpanosyksikkö = Nettoarvonlisäys 1- - Vuosi maataloudessa /. Komissio esitti vuoden 1995 joulukuussa maatalousstrategiaa koskevan asiakirjan Madridissa kokoontuneelle Eurooppa-neuvostollc. Siina painotettiin Euroopan maatalous-ja elintarvikealan kilpailukyvyn lisäämistä sisä-ja maailmanmarkkinoilla kaupan vapautumisen ja elintarvikkeiden kysynnän ennakoidun maailmanlaajuisen kasvun mukaisesti. Asiakirjassa korostettiin tarvetta kehittää yhteisiä maatalouspolitiikkaa (YMP) edelleen vuoden 1992 uudistuksen yhteydessä onnistuneesti käyttöön otetun lähestymistavan avulla. Siinä hahmotettiin myös ajatus integroidun maaseutupolitiikan käyttöönottamisesta uudistuksen yhteydessä. Lisäksi esitettiin unionin lainsäädännön perusteellista yksinkertaistamista ja politiikan täytäntöönpanon huomattavaa hajauttamista. 2. Myöhemmin vuoden 1996 marraskuussa ensimmäisessä kohcesiokertomuksessa esitettiin syitä erityisesti maataloustuotannon rationaalisempaan kehittämiseen hintojen tehokkaammalla markkinasuuntautumiscllaja rakenteiden jatkuvalla mukauttamisella. Unionin olisi ponnisteltava samoin maaseutualueiden taloudellisten mahdollisuuksien, ympäristön arvon ja kestävien työpaikkojen larjoamiskyvyn korostamiseksi. 3. Komissio julkisti 16. heinäkuuta 1997 Agenda 2000-tiedonannon, jossa esitetään yleiset linjat Euroopan unionin ja sen politiikkojen kehitykselle vuoteen 2000 ja sen jälkeen. Agenda 2000 -asiakirjassa käsitellään myös unionin laajentumisen kokonaisvaikutuksia sekä vuosisadan vaihteen yli ulottuvaa uutta rahoituskehystä, jossa otetaan huomioon unionin mahdollinen laajentuminen. Maatalouden osalta tilanneanalyysi ja suuntaviivat esitetään seuraavassa ('). (') Taustatietoina Agenda 2000 -ehdotuksille maatalouden pääosasto julkaisi vuonna 1997 sarjan työasiakirjoja otsikolla CAP 2000: - "pitkiin aikavälin ennusteet: siemenet, maito ja lihavalmisteet" - "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: naudanliha" - "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: maitotuoteala" - "nykytilanne ja tulevaisuudennäkymät: viljat, öljy- ja valkuaiskasvit" - "maaseudun kehittäminen". K VUOSI MAATALOUDESSA Uudistusprosessin arviointi Maatalousmarkkinapolitiikka 4. Vuoden 1992 uudistuksen jälkeen markkinoiden tasapaino on parantunut huomattavasti, ja julkiset varastoi ovat pienentyneet useimmilla uudistetuista aloista. Viljojen osalla kesannoinnin avulla on voitu rajoittaa tuotantoa, kun taas lisääntynyt hintakilpailukyky on lisännyt viljojen käyttöä kotimarkkinoilla, erityisesti rehuissa. Naudanliha-alan markkinatilanne kehittyi suotuisasti ja interventiovarastot olivat pienenemässä nopeasti vuoden 1996 maaliskuussa puhjenneeseen BSE-kriisiin asti. 5. Maataloustulojen yleinen kehitys asukasta kohti on ollut myönteistä uudistuksen täytäntöönpanon jälkeen, ja tulot ovat kasvaneet keskimäärin +4,5 prosenttia vuodessa vuosina 1992-1996; tosin tilanne vaihtelee jäsenmaittain ja tuotantosuunnan mukaan. Markkinatilanteen paraneminen, viljelijöiden hyvä mukautumiskykyjä maatalousvaluuttajärjestelmän tilanne ovat vaikuttaneet osaltaan tähän tulokseen. Viljan markkinahinnat nousivat paljon odotettua enemmän, ja tämä on johtanut ylisuuriin korvauksiin tuottajille viime vuosina. Myös öljysiementen todetut markkinahinnat ovat olleet suurimman osan ajasta viitehintoja huomattavasti korkeammat, joten tuottajat ovat voineet hyötyä hintaerosta neljänä vuotena viidestä. 6. Uudistuksen vaikutukset ympäristöön ovat ristiriitaiset. Erotettavissa on joitakin myönteisiä vaikutuksia: hintojen laskusta johtuva lannoitteiden ja torjunta-aineiden järkevämpi käyttö, kesannoinnin mahdolliset ympäristöedut (jos toteutettu hyvin), aloitteet karjankasvatuksen alueellisen jakautumisen parantamiseksi pitkällä aikavälillä. Kuitenkin on ollut myös kielteisiä vaikutuksia. Suurin ongelma on vilja-, öljykasvi-ja valkuaiskasvisadoista maksettavien suorien tukien alueellistaminen, joka kannustaa kastelua tarvitsevien kasvien viljelyyn, sekä voimaperäiselle karjankasvatukselle matalampien rehuhintojen ja säilörehun tukien avulla annettu suhteellinen etu. 7. Hintatuen pienentämisestä ja suorien tukien käyttöönotosta on ollut hyötyä kuluttajille, sillä osa maataloustukien taakasta on siirtynyt heiltä pois. Budjettimenot ovat tämän vuoksi olleet korkeammat näillä tuotantoaloilla. Menojen hallittavuus on myös parantunut, koska menoihin ennen voimakkaasti vaikuttaneet epävarmuustekijät (maailmanmarkkinahinnat, dollarin valuuttakurssi, interventiovarastojen taso) ovat nyt vähemmän tärkeässä asemassa. Samalla siirtyminen suoriin tukiin on tehnyt viljelijöille maksettavasta tuesta avoimempaa. Maaseudun kehittämispolitiikka H. Jo lähes kahden vuosikymmenen ajan maatalouden rakennepolitiikkaa on yritetty yhdistää maatalousalueiden laajempaan taloudelliseen ja yhteiskunnalliseen kokonaisuuteen. Saatu kokemus VUOSI MAATALOUDESSA 9 osoittaa, miten maaseudun monipuolistamista voidaan käyttää joustavasti hyväksi tarpeellisena lisänä viljelylle. Tähän asti vaatimatonta toimintaa - laatutuotteiden kehittäminen ja kaupan pitäminen, maaseutumatkailu, ympäristöön tai alueen kulttuuriin liittyvät investointihankkeet, pienet ja keskisuuret yritykset - on kehitetty, mikä on avannut kokonaan uusia näkymiä. 9. YMP:n uudistuksessa vuonna 1992 painotettiin maatalousalan merkitystä ympäristölle, koska maatalous käyttää eniten maata. Uudistuksen liitännäistoimenpiteisiin kuuluvat maatalouden ympäristötoimet ovat erittäin tärkeitä, ja suuri yleisöjä viljelijät ovat yleisesti ottaneet ne hyvin vastaan. Hintojen ja tuotekohtaisten suorien tukien (esim. säilömaissi ja tekstiilipcllava) kautta annettavan luen laajuus saattaa kuitenkin hillitä viljelijöiden sitoutumista laajaperäisempiin viljelymenetelmiin ja maan antamista ympäristökäyttöön. 10. Näiden eri kehityskulkujen tuloksena maaseutupolitiikka on unionissa maatalouden markkinapolitiikan, rakennepolitiikan ja ympäristöpolitiikan yhdistelmä, jonka välineet ovat varsin monimutkaisia ja josta puuttuu yleinen johdonmukaisuus. Pitkän aikavälin näkymät tärkeimpien tulevaisuutta //. Maailman suurimpien maatalousmarkkinoiden pitkän aikavälin näkymät ovat suotuisat viejämaille. Erityisesti kehitysmaissa lisääntyvän ruuan kulutuksen ja kotimaisen tuotannon vastaavan kasvun rajallisten mahdollisuuksien odotetaan edistävän maailmankauppaa ja ylläpitävän maailmanmarkkinahintojen tason ensi vuosikymmenellä. laitosten mukaan tutkivien 12. Elintarvikkeiden kysyntään vaikuttaa kaksi päätekijää: väestönkasvu ja kasvavat tulot. Maailman väestön odotetaan kasvavan vuosittain yli 85 miljoonalla ihmisellä vuosina 1995-2005. Kiihtyvä kaupungistuminen vaikuttaa myös elintarvikekulutuksen jakaantumiseen. Toinen ruuan kulutukseen vaikuttava tekijä on tulojen ja taloudellisen kasvun myönteiset ennusteet maailmanlaajuisesti ja erityisesti kehitysmaissa. 13. Ensi vuosikymmenellä maailman maataloustuotannon odotetaan kasvavan mutta aikaisempaa hitaammin. Erityisesti monissa kehitysmaissa kasvu on hitaampaa kuin kysynnän kasvu. Tämä johtuu ensinnäkin siitä, että maata on kaupungistumisen ja ympäristörajoitusten vuoksi käytettävissä rajallisesti, ja toiseksi tuotosten kasvun hidastumisesta. Geeniteknologian kehittäminen saattaa valvottuna tehostaa tuotantoa, mutta kuluttajien hyväksyntä on epävarmaa. 14. Miltei kaikki tutkijat ennustavat yleisesti maataloushyödykkeiden hintojen pysyvän korkeina vuoteen 2006 asti ja sen jälkeenkin. Viljan, öljysiementen, naudan- ja siipikarjanlihan, juuston ja maitojauheen hintojen odotetaan vahvistuvan tai pysyvän vahvoina, mutta sianlihan hinta voi 10 VUOSI MAATALOUDESSA heikentyä. Hinnat saattavat kuitenkin vaihdella enemmän tulevaisuudessa, kun maailmanlaajuiset varastot ovat todennäköisesti aiempaa pienemmät. 15. Huolimatta myönteisestä maailmanlaajuisesta kehityksestä monien maataloustuotteiden näkymät eivät ole Euroopassa kovin lupaavat. Jos nykyistä politiikkaa jatketaan, unionin hintojen ja maailmanmarkkinahintojen ero säilyy tulevina vuosina useilla aloilla. Uruguayn kierroksen yhteydessä tehdyn sopimuksen sitoumukset, erityisesti vientitukia koskevat sitoumukset, huomioon ottaen vuoden 2000 jälkeen nykyisessä unionissa luotetaan todennäköisesti ylijäämiä, joita ei voida viedä. Naudanliha-alalle ennusteltiin rakenteellista ylijäämää jo ennen kuin BSE-kriisi pahensi tilannetta. Myös vilja-, sokeri-, viini-ja oliiviöljyalalla ja rasvattoman maitojauheen sekä tiettyjen muiden maitotuotteiden alalla saattaa ilmetä ongelmia, ja unioni saattaa menettää yhä enemmän osuudestaan laajenevilla maailmanmarkkinoilla. 16. Uudet monenväliset kauppaneuvottelut aloitetaan vuonna 1999 Uruguayn kierroksen jatkeeksi. Jää nähtäväksi pystyykö Euroopan unioni lähtemään näihin neuvotteluihin hyökkääjän asemassa ja puolustamaan monipuolisen ja monimuotoisen, maaseutumaisemaan sulautuneen eurooppalaisen maatalouden mallin erityispiirteitä. Toinen, yhä pulmallisempi seikka on se, että kansainvälisesti on saatava käyttöön ympäristöä ja sosiaalisia seikkoja koskevia standardeja sekä otettava huomioon kuluttajien näkökohdat. 17. Laajeneminen itään toisi tullessaan yli 100 miljoonaa kuluttajaa, joiden ostovoima on keskimäärin vain kolmannes unionin nykyisten kuluttajien ostovoimasta. Maatalousmaa laajenisi yli puolella, ja maatalouden työvoima vähintään kaksinkertaistuisi. Keski- ja Itä-Euroopan maissa tarve parantaa maatalouden ja tuotantoketjun alku- ja loppupään rakenteita on vakava. työllistämiskyvyn Rakenteellisien muutosten seurauksena on odoteltavissa maatalouden väheneminen, mikä edellyttää maaseutualueiden talouksien monipuolistamista. YMP:n välineiden, erityisesti tuettujen hintojen ja suorien tukien, soveltaminen nykyisellä tasolla Keski- ja Itä- Euroopan maissa johtaisi erityisongelmiin. Hallitsematon varojen antaminen suorien tukien kautta saattaisi aiheuttaa tuloeroja ja sosiaalisia vääristymiä näiden maiden maaseudulla. Lisäksi ylijäämät lisääntyisivät erityisesti sokerin, maidon ja lihan osalta, mikä vahvistaisi vuoden 2000 jälkeiseksi ajaksi ennustettua markkinoiden epätasapainoa. 18. Maatalouteen ja elintarviketeollisuuteen liittyvät kuluttajien vaatimukset ovat myös muuttumassa. Tärkein niistä lienee terveys ja erityisesti elintarvikkeiden turvallisuus. Mukavuus (pikaruoka, valmisateriat ja -välipalat) on yhä tärkeämpi näkökohta elämäntyylin muuttuessa. Mutta samalla joihinkin alueisiin tai kulttuurisiin arvoihin (perinteiset tuotantomenetelmät, eläinten hyvinvointi ym. ) yhdistettävät ominaiset, helposti erottuvat tuotteet ovat yhä halutumpia. 19. Unionin maaseudun kehityspiirteet osoittavat sekä maatilojen että maataloudessa työskentelevien henkilöiden lukumäärän vähentyneen jyrkästi. Maaseudun talouden pääasiallinen perusta ei alueellisten tulojen ja työllistämisen osalta enää ole maatalous (ja siihen liittyvä VUOSI MAATALOUDESSA 11 metsätalous). Maatalouden osuus kokonaistyövoimasta on keskimäärin vain 5,5 prosenttia ja vain lukumäärän harvoilla alueilla yli 20 prosenttia. Pitkän aikavälin suuntaus on viljelijöiden väheneminen edelleen 2-3 prosenttia vuodessa. 20. Uutta toimintaa ja uusia tulolähteitä on tulossa esiin maatiloilla, niiden ympäristössä ja muualla. Tällainen on uusiutuvien raaka-aineiden tuotanto muiksi kuin elintarvikkeiksi uusille markkinoille tai energia-alalle, ja se voi tuoda mukanaan uusia maa-ja metsätalouteen liittyviä mahdollisuuksia sekä uusia työpaikkoja maaseutualueille. 21. Yhteiskunta on yhä tietoisempi siitä, kuinka tärkeä merkitys luonnonympäristöllä samoin kuin sekä myönteisillä että kielteisillä ympäristövaikutuksilla on toiminnalle. Maaseutualueiden asema on ainutlaatuinen, sillä niillä pidetään yliaja luodaan ympäristön kannalta houkuttelevia asuin-, työ-ja virkistysalueita. Tämän vuoksi luonnonvarojen suojeluun ja maaseudun arvon lisäämiseen annettava julkinen tuki on yhä hyväksytympää, ja sen ansiosta maa- ja metsätaloudelle - tärkeimmille maankäyttötavoille - tulee uusia haasteita ja mahdollisuuksia. ihmisen 22. Vaikka peräkkäisillä uudistuksilla on saatu aikaan avoimuutta ja tehokkuutta, eri politiikkojen välille on jäänyt useita epäjohdonmukaisuuksia ja päällekkäisyyksiä. Samalla alueella voidaan eri politiikan lohkoilla soveltaa samanaikaisesti liian monia ohjelmia ja toimenpiteitä, mikä vaikuttaa niiden johdonmukaisuuteen. Sääntöjäon heti yksinkertaistettava voimakkaasti, ja täytäntöönpanoa on hajautettava siten, että jäsenvaltioille ja alueille jää suurempi toimintavapaus. Hajauttaminen ei saa kuitenkaan johtaa politiikan uudelleenkansallistamiseen. 23. YMP:aan käytetään noin 0,6 prosenttia yhteisön hruttokansantuotteesta. Ottaen huomioon sekä maatalouden vähenevä osuus taloudessa että monien jäsenvaltioiden tiukentuvat talousarviota koskevat rajoitukset, tämän julkisen tuen on oltava perusteltua. Tämä merkitsee sitä, että on osoitettava maatalouden elintärkeä asema korkealaatuisten elintarvikkeiden tuottajana, elävän maaseudun ylläpitäjänä, maiseman suojelijana ja kulttuuristen arvojen säilyttäjänä. Viljelijöille annettavien suorien tukien yleistyminen vuoden 1992 YMP:n uudistuksen jälkeen on tehnyt maatalouden taloudellisen tuen avoimemmaksi, mutta se on myös lisännyt sen tarvetta olla taloudellisesti järkevää ja yhteiskunnallisesti hyväksyttävää. Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteet 24. Jotta YMP:n uudistuksen avulla voitaisiin hyötyä maailmanmarkkinoilla odotettavissa olevasta myönteisestä kehityksestä, sen on parannettava Euroopan maatalouden kilpailukykyä sekä kotimaisilla että ulkoisilla markkinoilla. Kuluttajat hyötyvät alhaisemmista takuuhinnoista, mikä tekee mahdolliseksi hintojen porrastamisen korkealaatuisten erikoistuotteiden eduksi. Lisääntyvä rnarkkinasuuntautuneisuus helpottaa uusien jäsenvaltioiden asteittaista integroitumista ja unionin 12 VUOSI MAATALOUDESSA valmistautumista seuraavalle WTO:n kierrokselle. Se myös auttaa unionia vahvistamaan asemaansa tärkeänä viejänä maailmassa. 25. Hinnat ovat kuitenkin vain osa kilpailukykyä. Elintarvikkeiden tun-allisuus ja laatu ovat vähintään yhlä tärkeitä. Elintarvikkeiden turvallisuuden takaaminen kuluttajille on perusvelvollisuus sekä unionissa että sen ulkopuolella, joten tämän on oltava myös YMP:n keskeinen tavoite. Sen olisi jatkettava korkealaatuisten Ulotteiden tukemista niin pitkälti kuin mahdollista. Tällaiset tuotteet ovat usein yhteydessä tiettyyn maantieteelliseen alkuperään tai kuluttajien tuntemiin erityisiin tuotantomenetelmiin. Mielikuva eurooppalaisista ja kansainvälisillä markkinoilla täydellisestä luottamuksesta elintarvikkeiden turvallisuuteen ja jatkuvista ponnisteluista tuotantomenetelmien ympäristöystävällisyys ja eläinten hyvinvoinnin huomioonoliaminen on yhä tärkeämpää. Euroopan viljelijät pystyvät tuottamaan kaikkien näiden vaatimusten mukaisia laadukkaita tuotteita, jotka ansaitsevat lulla tunnetuksi maailmanlaajuisesti. tuotteista muodostuu kotimaisilla laadun parantamiseksi. Myös tällä alalla 26. YMP:n päätavoitteita ovat edelleen maatalousväestön kohtuullisen elintason takaaminen ja maataloustulojen vakauttaminen. Tulotukien porrastaminen ja jakaminen uudelleen viljelijöiden kesken sekä perusteiltaan kestävän maanviljelyn säilyttäminen ovat tässä suhteessa muuttumassa tärkeimmiksi kysymyksiksi, eikä vähiten sosiaalisen koheesion kannalta. 27. Myös ympäristöä koskevien tavoitteiden yhdistäminen YMP:aan ja sen roolin kehittäminen, joka viljelijöillä voi ja pitää olla luonnonvarojen hoidossa ja maiseman säilyttämisessä, ovat YMP:n yhä tärkeämpiä tavoitteita. tavoite tulevaisuuden 28. Tärkeä vaihtoehtoisten tulo- ja työllisyysmahdollisuuksien kehittäminen maatiloilla tai muualla viljelijöitä ja heidän perheitään varten maatalouden vähentyessä. Maaseutualueilla voi olla monenlaista toimintaa, ja viljelijöitä olisi kannustettava käyttämään hyväkseen kaikki maaseutuyrittäjyyden mahdollisuudet. työmahdollisuuksien täydentävien tarjoamien edelleen itsensä on ja 29. Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä tavoitteena maatalous-ja maaseutupolitiikalla on edistettävä unionin sisäisiä taloudellista yhteenkuuluvuutta, vaikka lunnustctaankin tarve parantaa maatalouden kilpailukykyä ja lisätä taloudellista monipuolisuutta kaikilla maaseutualueilla. Uudistukset 30. Komissio vahvistaa vuoden 1995 joulukuussa maatalousstrategiaa koskevassa asiakirjassa ilmaisemansa politiikan valinnat. Se ehdottaa vuoden 1992 uudistuksen syventämistä ja laajentamista siirtymällä yhä enemmän hintatuesta suoriin tukiin sekä yhtenäisen maaseutupolitiikan VUOSI MAATALOUDESSA 13 kehittämistä tämän prosessin tueksi. Suorat tuet vahvistetaan sopivalle tasolle välttäen ylisuuria korvauksia. 31. Lisäksi on välttämätöntä korjata tietyt haittavaikutukset, jotka vahingoittavat YMP. sta muodostuvaa kuvaa. Tämän vuoksi - ehdotetaan asteittain alenevien ylärajojen asettamista niiden suorien tukien yhteismäärälle, joita yksi tila voi markkinajärjestelyihin liittyvien tukitoimenpiteiden perusteella saada. Tällä tavoin komissio haluaa välttää sen, että YMP:n uudistus johtaisi ylisuuriin korvauksiin tietyille maatiloille; - - jäsenvaltioille annetaan oikeudelliset keinot rajata suorat tuet koskemaan niitä, jotka voivat osoittaa harjoittavansa tosiasiallisesti sellaista toimintaa, jota varten tuesta on säädetty; jäsenvaltioilla on mahdollisuus mukauttaa, toisin sanoen vähentää, maatiloille myönnettävää suoraa tukea jäsenvaltion vahvistamilla perusteilla, jotka liittyvät tilan työvoiman määrään. Tästä saatavat varat jäävät jäsenvaltion käyttöön, ja ne on osoitettava maatalouden ympäristötoimenpiteisiin; - jäsenvaltioiden on myös ryhdyttävä maataloustuotantoon liittyvien ympäristöongelmien ratkaisemiseksi tarvittaviin toimenpiteisiin. Peltokasviala: viljat, öljy- ja valkuaiskasvit 32. Tulevina vuosina näiden kasvien viljelyyn käytetyn sekä kesannoidun alan odotetaan vakiintuvan noin 53,5 miljoonaan hehtaariin. Jos yhteistä maatalouspolitiikkaa ei uudisteta tarkoituksenmukaisesti, nykyisen politiikan vallitessa kaikkien kolmen peltokasvin viljelyalat pysyisivät suhteellisen vakaina olettaen, että kesannointi palautuu viitetasolleen 17,5 prosenttiin. 33. Viljojen hehtaarisatojen ennustetaan jatkavan kasvuaan, minkä vuoksi tuotannon odotetaan kasvavan vuoden 1996 luvusta, joka oli 201 miljoonaa tonnia, 214 miljoonaan tonniin vuoteen 2005 mennessä. Myös viljan kokonaiskulutuksen odotetaan kasvavan edelleen, joskin hitaammin, vastauksena valkoisen lihan tuotannon kehitykseen. Vuoteen 2000 asti tilanne pysyy todennäköisesti erityisesti vehnän osalta verraten tasapainoisena. Vuodesta 2001 eteenpäin tuettua vientiä koskevat nykyiset GATT-sitoumukset aiheuttavat enemmän rajoituksia sekä vehnän että rehuviljojen osalta, mikä johtanee interventiovarastojen nopeaan kasvuun (ne voivat kasvaa 58 miljoonaan tonniin vuoteen 2005 mennessä). 34. Öljy siementen satojen odotetaan kasvavan hyvin vähän, ja Uruguayn kierroksen osana tehdyn sopimuksen tulokset rajoittaisivat tarkasti viljelyn laajuuden. Tuotanto lisääntynee hieman 12,2 miljoonasta tonnista vuonna 1996 12,8 miljoonaan tonniin vuonna 2005. Öljysiementen ja öljykakkujen kauppavaje jäisi erittäin huomattavaksi. 14 VUOSI MAATALOUDESSA 35. Teoriassa viljojen ylijäämään voisi reagoida lisäämällä velvoitekesannointia, mutta se uhkaisi kasvaa yli 20 prosentin. Lisäksi unionilta saattaisi jäädä saamatta hyöty maailmanmarkkinoilla odotettavissa olevasta myönteisestä kehityksestä, koska sisämarkkinahintojen voitaisiin olettaa olevan maailmanmarkkinahintoja korkeammat. Radikaalimmalla strategialla voitaisiin samanaikaisesti välttää vientitukien rutiinikäyttö, vahvistaa viljan kilpailukykyä yhtenäis markkinoilla, selvitä öljysiemeniä koskevista Uruguayn kierroksen rajoitteista sekä ennen kaikkea yksinkertaistaa käytäntöjä. ,36. Tämän vuoksi komissio ehdottaa seuraavia toimenpiteitä: - - interventiohintoja alennetaan markkinointivuodesta 2000/2001 alkaen yhdellä kertaa 20 prosenttia; interventiohinnan 20 prosentin laskusta osa korvataan viljojen suoran tuen lisäyksellä (54,34 ecusta 66 ecuun tonnilta); - viljojen, muuhun käyttöön kuin kuiduksi tarkoitetun pellavan sekä öljykasvien suorat tuet yhdenmukaistetaan (sama suora tuki) ja valkuaiskasvien osalta eriyttäminen säilytetään. Öljykasvien tuesta tulee siten yleinen, mikä mahdollistaa kaikkien öljykasveja koskevien erityisten säännösten poistamisen Blair House -sopimukseen liittyvät säännökset mukaan lukien; - velvoitekesannon periaate säilytetään tuotannon hallinnan välineenä, mutta sen määräksi vahvistetaan 17,5 prosentin sijasta nolla; - vapaaehtoisen kesannoinnin periaate säilytetään, ja siitä maksetaan viljojen tuen suuruinen korvaus (66 ecua tonnilta); - durumvehnän erityisjärjestelyt (korkeampi erityiskorvaus perinteisillä alueilla) ja niistä vuonna 1997 annetut yksityiskohtaiset säännöt (taatut enimmäispinta-alat ja alennettuihin erityistukiin oikeutettujen muiden kuin perinteisten alueiden laajentaminen) säilytetään; - peltokasvien tukeen oikeutettujen säilytetään muuttumattomana, säilörehuvilja mukaan lukien (toisin kuin Agenda 2000 -asiakirjassa suunniteltiin); tuotteiden osalta kasvien luettelo - ainoastaan kasteltujen viljelmien erityisluonne voidaan ottaa huomioon erityisen sadon vahvistamisessa. Oikeus tähän kasteltujen viljelmien erityistukeen rajoitetaan edelleen perinteisiin aloihin, mikä tarkoittaa kastellun perusviljelyalan vahvistamista. Kasteltujen alojen enimmäismääriä koskeva järjestely on käynyt tarpeettomaksi, joten se poistetaan; - öljykasvien sadon vahvistaminen on käynyt tarpeettomaksi, koska öljykasvien tuki lasketaan ainoastaan viljojen perusteella; - kun velvoitekesannoinnin määräksi vahvistetaan nolla prosenttia, on mahdollista poistaa kaikki vuoden 1992 uudistuksen yhteydessä annetut säännökset, jotka koskivat tätä velvollisuutta, myös ympäristösyistä tapahtuvan viljelystä poistamisen siirtoja huomioon ottaminen (asetus (ETY) N. o 2078/92) tai metsitys (asetus (ETY) N. o 2080/92) osana viljelystäpoistovelvoitetta; VUOSI MAATALOUDESSA 15 - jos pakollisen kesannon määrä tiettynä markkinointivuonna on suurempi kuin nolla, tuottajat, joiden tuotanto on alle 92 tonnia viljaekvivalenttina, saavat vapautuksen (ainoa pientuottajia koskeva säännös). 37. Saadun kokemuksen perusteella on otettu käyttöön seuraavanlaisia täydentäviä toimenpiteitä: - kylvöpäivän siirto toukokuun 15:nnestä toukokuun 31. päivään siten, että sallitaan kuitenkin tietyt poikkeukset ilmaston vuoksi; - hehtaaritukien maksukauden muuttaminen jaksosta 16. 10-31. 12. jaksoon 1. 1. -31. 3. niiden vaikeuksien huomioonottamiseksi, joita jäsenvaltiot ovat kohdanneet valvonnan vaatimusten ja markkinoiden sujuvuuden lisäämisen osalta; tällä vähennetään tuottajan intressiä pitää tuotantoa hallussaan; - peltokasvialalla on hallintokomitea); tästä lähtien vain yksi toimivaltainen hallintokomitea (viljan hehtaaritukien määrää ja kesannon osuutta voidaan tulevaisuudessa muuttaa markkinoiden kehityksen mukaan (kuten nykyisessä lainsäädännössäkin). Lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 38. Edellä esitetyt muutokset mahdollistavat peltokasvien viljelijöiden nykyisen tukijärjestelmän yksinkertaistamisen säilyttäen kuitenkin sen peruselementit, erityisesti perusviljelyalan, aluejakosuunnitelmat, pitkän aikavälin tuotosten noudattamisen ja kesannointijärjestelmän. - tuottajakohtaisen perusviljelyalan soveltamismahdollisuus poistetaan (yksikään jäsenvaltio ei ole soveltanut sitä); - perusviljelyalan ylittämistapauksissa säilytetään ainoastaan taloudellinen seuraamus (sakkokesannointi poistetaan); - mahdollisuus keskittää perusviljelyalan ylittämisestä aiheutuvat seuraamukset ylityksen aiheuttaneille perusviljelyaloille poistetaan sen monimutkaisuuden vuoksi; - mahdollisuus erottaa maissi muista peltokasveista erityisen sadon vahvistamisella poistetaan myös, ja sen mukana poistuu maissin erityisen perusviljelyalan vahvistaminen. Naudanliha 39. Seuraavien vuosien aikana naudanlihan tuotantoon vaikuttavat toisaalta vuonna 1996 hyväksytyt lyhyen aikavälin toimenpiteet (eli vasikoiden jalostusta ja teurasvasikoiden aikaista kaupanpitämistä koskevat järjestelmät) ja toisaalta yli 30 kuukauden ikäisen karjan poistaminen Yhdistyneessä kuningaskunnassa eläinten ja ihmisten ravintoketjusta. Ensin mainitun toimenpiteen 16 VUOSI MAATALOUDESSA vaikutukset tuntuvat suurimmaksi osaksi vuosina 1998 ja 1999, kun taas jälkimmäisen vaikutukset jatkuvat vuoteen 2001 asti. Naudanlihan kulutuksen odotetaan elpyvän asteittain vuoden 1996 takaiskusta ja palaavan entiseen pitkän aikavälin (lasku)suuntaukseensa. 40. Nämä tekijät vaikuttavat tuotannon sykliseen laskuun vuoteen 2000 asti, ja niiden pitäisi johtaa varastojen huomattavaan vähenemiseen muutaman seuraavan vuoden aikana vuosina 1996 ja 1997 muodostuneelta tuotanto palaisi koko mahdollisuuksiensa käyttämiseen, jos markkinapolitiikka säilyy ennallaan, kun taas kulutus jatkaisi pitkän aikavälin laskuaan. Interventiovarastot kasautuisivat jälleen (ottaen huomioon GATTin mukaiset rajoitetut vientimahdollisuudet), ja niitä olisi noin 1,5 miljoonaa tonnia vuoteen 2005 mennessä. tasolta. Vuoden 2001 jälkeen kuitenkin 41. Pitkällä aikavälillä alan ylituotanto-ongelman ratkaiseminen teurastamalla nuoria vasikoita muutaman päivän ikäisinä ei ole hyväksyttävissä. Myöskään ylijäämä-ongelmaa ci voi ratkaista tehokkaasti pelkällä tarjonnan säätelyllä (eläinten lukumäärän tai tuotannon kiintiöi), sillä tämä johtaisi suuriin hallinnollisiin vaikeuksiin. 42. Radikaalimmalla strategialla saatettaisiin toisaalta vähentää huomattavasti perinteisiin kohteisiin suuntautuvan viennin tukia, kehittää uusia vienlikanavia ilman tukia ja tasapainottaa sisäistä lihan kulutusta naudanlihan hyväksi. Lisäksi sillä vähennettäisiin suurempiin ruhopainoihin pyrkimistä. 43. Tämän vuoksi komissio esittää, että - virallisten hintojen 30 prosentin alennus toteutetaan vuosittain kolmessa vaiheessa ( 3 x 10 prosenttia 1. 7. 2000 alkaen). Tavoitteena on mahdollisuus viedä ilman tukea perinteisille markkinoille tai arvostetuimpicn ruhon osien osalta uusille markkinoille esimerkiksi Kaakkois- Aasiaan. Lisäksi tämän hinnanalennuksen odotetaan tasapainottavan sisämarkkinoiden lihankulutusta naudanlihan hyväksi; - markkinoiden pitäisi saada takaisin tärkein tehtävänsä tuotannon ja kulutuksen välisen tasapainon säätelijänä. Sen vuoksi ehdotetaan julkisen intervention poistamista. Se korvattaisiin yksityistä varastointia koskevilla toimenpiteillä. On myös muistettava, että julkinen interventio tuli hyvin kalliiksi; - naudanliha-alan tuottajille maksettavia suoria tukia lisätään edellä mainittujen hinnanalennusten vaikutusten lieventämiseksi. Näille suorille tuille asetetaan ylärajat naudanliha-ja maitoalan kokonaismäärärahoissa peltokasvien tuen rahoittamiseksi. Säilörehumaissi on jatkossakin oikeutettu tähän tukeen. Tässä yhteydessä on mukautettu sonnivasikoista maksettavia palkkioita sen huomioonottamiseksi, että 35 prosenttia säilörehumaissista käytetään niiden lihottamiseen. Palkkiojärjestelmien joustomahdollisuuksien huomioonottamiseksi ehdotetaan, että puolet tehtävistä palkkioiden korotuksista varataan Agenda 2000 jäsenvaltioiden jaettavaksi jäsenvaltiokohtaisina määrärahoina. Tällä tavoin varattava seurauksena -asiakirjan VUOSI MAATALOUDESSA 17 kokonaismäärä jaetaan jäsenvaltioille niiden tuotannon perusteella. Kokonaismääräraha jaettaisiin • vuoden 1992 uudistuksen mukaisia palkkioita vastaavaan määrään, johon lisätään puolet Agenda-korotuksesta ja • Agenda-korotuksen toiseen osaan, joka jaetaan jäsenvaltioille tuotannon perusteella. Nämä maksut voidaan suorittaa lisäpalkkioina täysikasvuisista naudoista (uros- ja naaraspuoliset naudat, myös hiehot) tai pinta-alatukina (laitumet). Yhteisön lainsäädäntöön tulee sisältymään näitä lisämaksuja koskevia rajoituksia (sekä määrän että lukumäärän osalta); sonnivasikoiden teurastuspalkkio poistetaan. l/iinsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 44. Nykyinen kaksinkertaisen intervention järjestelmä (tavallinen interventio ja poistetaan. Lisäksi tunaverkko) yhdellä yleisasctuksella yhdennetään ja kodifioidaan kaksi neuvoston asetusta yhdeksi ainoaksi perusasetukseksi. Uusi asetus on huomattavasti suppeampi, ja siirtymätoimenpiteet on järjestelmällisesti poisteltu; - tukihinnat hinnanvahvistukset tarpeettomiksi tällä alalla; suunnitellaan etukäteen kolmeksi vuodeksi, mikä tekee vuosittaiset - komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön tariffikiintiö yhteisen markkinajärjestelyn ulkopuolella. Joustavuus ja hajauttaminen 45. Uudistus tuo mukanaan myös seuraavanlaisia muutoksia: - kausiporrastuspalkkio rajoitetaan koskemaan niitä jäsenvaltioita, jotka todella tarvitsevat sitä (naudanlihamarkkinoiden tasapainon säilyttämiseksi). Tämä tarkoittaa Tanskan, Saksan ja Ruotsin jättämistä palkkion ulkopuolelle (koska härkien määrä niissä on suhteellisen vähäinen) ja palkkio-oikeuden rajoittamista Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa, jossa perinteinen tuotantotapa johtaa teurastusten keskittymiseen syksyyn; - laajaperäistämispalkkio, joka oli laskettu lähinnä teoreettisin perustein (pääasiassa niiden eläinten lukumäärät, joiden perusteella palkkiota haettiin), uudistetaan koskemaan tosiasiallista laajaperäistä tuotantoa. Ehdotuksen mukaan palkkion laskemisessa olisi otettava huomioon tilalla laidunkauden aikana todella olevat eläimet. Palkkion määrä on nostettu 100 ecuun; - emolehmäpalkkio laajennetaan tuottajakohtaisten enimmäismäärien rajoissa koskemaan myös hiehoja (enintään 20 prosenttia kokonaismäärästä). Toisaalta tämän palkkion (josta noin 10 IS VUOSI MAATALOUDESSA prosenttia on tähän mennessä jäänyt käyttämättä) määrällistä kiintiötä vähennetään vuonna 1995 tai 1996 toteutuneiden lukumäärältään korkeimpien maksujen tasolle, johon lisätään 3 prosenttia (kansallisen varannon perustamiseksi). Tämä vastaa emolehmiä koskevien ylärajojen alentamista noin 10 prosentilla. Näillä kahdella toimenpiteellä (ylärajan alentaminen ja palkkion laajentaminen koskemaan enintään 20 prosenttia hiehoista) pitäisi pystyä jarruttamaan tai jopa vähentämään unionin tuotantokapasiteettia. Mahdollisuus myöntää tavoite 1 -alueilla (ja Belgiassa) EMOTR:sta rahoitettuja emolehmäpalkkion lisämääriä on poistettu jäsenvaltioita koskevien lisätukimahdollisuuksien vuoksi; urospuolisista naudoista maksettavan palkkion alueellinen yläraja vahvistetaan marraskuun 1996 päätöksessä säädetylle tasolle, mutta Espanjan ja Portugalin osalta tehdään pieni muutos markkinointivuoden 1998/1999 hintapaketin mukaisesti. Tämä tarkoittaa noin 20 prosentin vähennystä vuodesta 1996. Maitotuoteala 46. Jos maitokiintiöt säilyvät ennallaan tulevina vuosina, maidon kokonaistuotannon ennustetaan pienenevän hieman 121,6 miljoonasta tonnista vuonna 1996 118,1 miljoonaan tonniin vuonna 2005, koska maidon rasvasisältö kasvaa vähän ja tuotantoa mukautetaan kiintiön mukaiseksi. Maidon kokonaiskysynnän (täysmaitoekvivalenttina) odotetaan vähenevän vuoden 1995 määrästä, 112,2 miljoonasta tonnista, 108,7 miljoonaan tonniin vuonna 2005. Tämä on nettotulos joidenkin maitotuotteiden, erityisesti voin, kulutuksen vähentymisestä ja muiden tuotteiden, kuten juuston ja tuoretuotteiden, kysynnän lisääntymisestä. Tilojen kulutuksen (rehu) arvellaan myös laskevan karjan todennäköisesti 9,0-9,5 miljoonaa tonnia maitoekvivalenttina vuosina 1996-2005, ja se kasvanee jakson loppua kohden. lukumäärän odotetun vähentymisen mukaisesti. Nettoylijäämä on 47. Jos politiikkaan ei tule muutoksia. GATT-sitoumuksiin kuuluvien eri maitotuotteiden osalta vaikuttaa siltä, että - - - luetun viennin GATT-rajoitukset näyttävät hillitsevän viennin kasvun juustodlMa, rasvattoman maitojauheen interventiovarastot kasvanevat vuodesta 1998 lähtien ja niitä on noin 200 000 tonnia ensi vuosikymmenen ensimmäisellä puoliskolla, kun GATT- vientisitoumukset muuttuvat sitoviksi, voin interventiovarastojen kasautumista ei välttämättä ole odotettavissa; on kuitenkin kyseenalaista, onko maailmanmarkkinoilla todellisia voin myyntikanavia riittävästi odotetun suuruiselle (noin 300 000 tonnin) ylijäämälle. 48. Eri vaihtoehtojen laajan tarkastelun jälkeen komissio luopuu radikaaleista ratkaisuista, kuten rajuista hinnanleikkauksista tai nopeasta kiintiöjärjestelmästä luopumisesta. Odotettavissa oleva VUOSI MAATALOUDESSA 19 markkinakehitys ci anna aihetta tällaisiin äärimmäisiin toimenpiteisiin. Komissio ei katso, että myöskään kiintiöiden pienentämiseen on syytä, koska markkinoiden tasapainon ei odoteta huononevan niin paljon. Komissio hylkää myös kaksoishinta-kaksoiskiintiö-järjestelmän, jonka yhteensopivuus WTO:n kanssa on kyseenalaista, joka saattaisi aiheuttaa vääristymiä riippuen muotoilu- ja täytäntöönpanotavasta ja joka lisäisi nykyisiä hallinnon monimutkaisuuteen ja valvontaan liittyviä ongelmia. 49. Maidontuottajille ei kuitenkaan saisi antaa sellaista vaikutelmaa, että nykyinen sisäsyntyisesti kankea järjestelmä jatkuisi ikuisesti. Meneillään oleva keskustelu pitkän aikavälin näkymistä on tuonut esiin epävarmuustekijöitä; erityisesti seuraavan WTO-kierroksen tulokset saattavat vaikuttaa maitotuotealaan. 50. Tämän vuoksi komissio ehdottaa tässä vaiheessa varovaista lähestymistapaa ja seuraavia toimenpiteitä: - maitokiintiöjärjestelmää jatketaan kuudella 12 kuukauden jaksolla 1. huhtikuuta 2000 alkaen, taattua määrää lisätään kahdella prosentilla (yksi prosentti kaikille jäsenvaltioille nuoret etusijalla ja yksi prosentti vuoristoalueiden tuottajille); - voin ja rasvattoman maitojauheen interventiohintoja vähennetään 1. 7. 2000-1. 7. 2003 neljässä vaiheessa 15 prosentilla (tämä vastaa kohdehinnan vähentämistä noin 17 prosentilla). Tämä poikkeus Agendan ehdotuksesta perustuu ennusteisiin, joiden mukaan sillä on erittäin suotuisat vaikutukset maitomarkkinoihin. Yhteisön maitoalan viennin kilpailukyky lisääntyy merkittävästi, sisäinen kulutus kasvaa ja maitokiintiöiden mukautukseen tulee lisää joustoa. Lisäksi. tämä toimenpide helpottaa säilörehumaissista aiheutuvien lisäkustannusten rahoitusta; - vuosittainen 145 ecun yksikkökohtainen tuki otetaan käyttöön neljässä vaiheessa, ja siinä otetaan huomioon maitokiintiöiden määrä ennen uudistusta, Loppuvaiheessa tuki muodostuu pysyvästä osasta ( 100 ecua) ja joko pinta-alaperusteisesta tai eläinkohtaisesta lisämaksusta (jäsenvaltioiden harkinnan mukaan); - lypsylehmistä suoritettava "lihakorvaus" voi samoin vaihdella 50 ecusta 70 ecuun (yhteisön keskiarvo). Lainsäädännön ja hallinnon yksinkertaistaminen 51. Uuteen yhtenäiseen maidon markkinajärjestelyä koskevaan asetusehdotukseen sisältyy kuusi neuvoston asetusta. Uuden asetuksen teksti on siten tiiviimpi ja tarpeettomat siirtymätoimenpiteet on järjestelmällisesti poistettu; - hinnat suunnitellaan etukäteen neljäksi vuodeksi, joten vuosittaiset hinnanvahvistukset käyvät tarpeettomiksi; 20 VUOSI MAATALOUDESSA komissiolle annetaan toimivalta panna täytäntöön tariffikiintiö yhteisen markkinajärjestelyn ulkopuolella; komissiolle jotta rangaistustoimenpiteitä hormonien (erityisesti BST:n) käytöstä; annetaan myös toimivalla, tarvittava se voi ottaa käyttöön uudistukseen sisältyy myös toimenpiteitä, joilla varmistetaan, että interventioon ostetaan ainoastaan yhteisöstä peräisin olevaa voita. Joustavuus ja hajauttaminen 52. Jäsenvaltiot voivat myöntää lisätukea yhteisesti hyväksyttyjen sääntöjen mukaisesti (syrjimättömyys, jäscnvalliokohtaiset määrärahat, tukien kasautumisen ehdoton yläraja). Lisäksi vahvistetaan lisäkiintiöt nuorille maidontuottajille (yksi prosentti) sekä vuoristoalueiden ja unionin pohjoisimpien osien tuottajille (yksi prosentti sen mukaan mikä on osuus tuotannosta). Välimeren tuotteet 53. Komissio esitti vuoden 1992 uudistusprosessin seurantana neuvostolle ja parlamentille kertomuksen m/irtMfljärjcstcImästä vuoden 1996 joulukuussa. Kertomuksessa arvioidaan tupakkaa koskevaa vuoden 1992 uudistusta myönteisesti ja ehdotetaan alan markkinasuuntautuncisuuden lisäämistä samalla kun tunnustetaan tupakan tärkeä taloudellinen asema joillakin maaseutualueilla. Komissio esitti vuoden 1997 helmikuussa kertomuksen o//7v/V;//vjärjestclmästä. Siinä ehdotetaan mahdollisuutta siirtyä hintatuesta suoriin tukiin ja näiden tukien merkittävää yksinkertaistamista. Komissio ehdottaakin tuotantotuen säilyttämistä markkinointivuoteen 2000/2001 asti kyseinen markkinointivuosi mukaan lukien, lainsäädännön huomattavaa yksinkertaistamista sekä taatun enimmäismäärän lisäämistä ja sen jakamista jäsenvaltiokohtaisesti. 54. Neuvosto hyväksyi suuren hedelmiä ja vihanneksia koskevan uudistuksen heinäkuussa 1996: budjettimäärärahoja siirrettiin hintojen tukemisesta tuottaja-organisaatioiden ja niiden kilpailukyvyn vahvistamiseen, ja sen ympäristöulottuvuudcllc. Komissio seuraa tämän uudistuksen täytäntöönpanoa tarkasti. rakenteelliselle mukauttamiselle ja painoarvoa annettiin alan 55. V/m/alan uudistusehdotus on ollut neuvostossa vuodesta 1994. Viime aikojen kehityksen mukaan, ja erityisesti Uruguayn kierroksella aikaansaadun sopimuksen luomassa uudessa tilanteessa, komissio aikoo tarkastella odottamassa olevaa ehdotusta uudelleen ja antaa uuden heti, kun vuoden 1997 tilanne on analysoitu kokonaan. Uudessa ehdotuksessa olisi otettava huomioon tällä välin vuonna 1995 maatalousstrategiaa koskevassa asiakirjassa määritellyt suuntaviivat. Maaseutupolitiikka VUOSI MAATALOUDESSA 21 56. Tulevan vuosikymmenen aikana maatalouden on sopeuduttava markkinoiden kehityksen, markkinapolitiikan ja kaupan sääntöjen muutoksiin. Muutokset eivät vaikuta ainoastaan maatalousmarkkinoihin, vaan yleensäkin maaseutualueiden paikalliseen talouteen. Monet alueista kärsivät jo nyt akuuteista talouskehityksen ongelmista. Maaseutualueilla on lisäksi yhä tärkeämpiä ympäristöön ja vapaa-ajan viettoon liittyviä toimintoja, ja näihin toimintoihin liittyvät vaatimukset saattavat merkitä lisää muutoksia maataloudelle maan pääkäyttäjänä. Vastaavasti ympäristön ja vapaa-ajan vieton kasvava merkitys tarjoaa myös uusia kehittämismahdollisuuksia, joista maanviljelijöiden perheineen pitäisi myös voida hyötyä. 57. Komission mielestä tätä kehitystä olisi kannustettava ja tuettava maaseutupolitiikan nykyisten välineiden uudelleenjärjestelyllä (ks. myös kohdat 483-488). Lainsäädännön yksinkertaistaminen 58. Asetusehdotuksella varmistetaan kaikkien nykyisin voimassa olevien maaseutupolitiikan välineiden uudelleenjärjestely: - uusi asetusteksti yhdistää yhdeksän neuvoston asetusta. Siihen on koottu erityisesti EMOTR:n ohjausosaston nykyisen soveltamisasetuksen toimenpiteet, YMP:n liitännäistoimenpiteitä koskevat kolme asetusta ja erilaiset metsätoimenpilect. Tähän uudelleenjärjestelyyn liittyy myös tukikelpoisuusperustciden perusteellinen yksinkertaistaminen; - lisäksi markkinapolitiikan alaan; tuottajaorganisaatioita koskevat toimenpiteet siirretään selvyyden vuoksi - Agendan suuntaviivojen mukaisesti toteutetaan maaseudun kehittämistä koskevia hallinnollisia ja rahoitustoimenpiteitä seuraavalla tavalla: • maaseudun kehittämiselle myönnettävä yhteisön tuki sisältyy rakennerahasto-ohjelmiin tavoite 1 ja 2 -alueilla • yhteisön tuki rahoitetaan toimenpiteen ja alueen mukaan joko EMOTR:n ohjaus- tai tukiosastosta; - maaseudun kehittämistä koskevat toimenpiteet jaetaan kahteen ryhmään • vuoden 1992 liitännäistoimenpiteet (maatalouden ympäristötoimenpiteet, metsitys ja varhaiseläkejärjestelmä) ja epäsuotuisten alueiden luonnonhaittakorvaukset • uudenaikaistamista ja laajaperäistämistä koskevat toimenpiteet (maatilojen investointituki, jalostusalan investointituki, nuoria viljelijöitä koskevat ohjelmat jne. ). 22 VUOSI MAATALOUDESSA Uudistuksen sisältö 59. Rakennerahastojen tavoitteen 1 mukaisesti tukikelpoisilla alueilla sijaitsevien maaseutualueiden osalta säilytetään nykyinen integroitujen kehittämisohjelmien lähestymistapa lukuun ottamatta epäsuotuisia alueita koskevaa järjestelmää, jonka osalta EMOTR:n tukiosastolle tulee sama tehtävä ja kuin varhaiseläkejärjestelmä). Tavoite I -alueilla maaseudun kehittämistoimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n ohjausosastosta. ympäristötoimenpiteet, metsitys liitännäistoimenpiteissä (maatalouden 60. Uuden tavoitteen 2 (entiset tavoitteet 5a ja 5b) mukaisesti tukikelpoisilla maaseutualueilla toimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta liitännäistoimenpiteinä. Nämä toimenpiteet toteutetaan yhdessä EAKR:sta ja ESR:sla rahoitettujen toimenpiteiden kanssa samassa ohjelmassa tavoite 2 -tukeen oikeutetulla alueella. 61. Kaikilla sellaisilla maaseutualueilla, joita tavoite 1 tai uusi tavoite 2 ei koske, markkinapolitiikkoja lukemaan ja täydentämään tarkoitetut maaseudun kehittämistoimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n toimenpiteet otetaan osaksi nykyisten liitännäistoimenpiteiden oikeudellista kehystä, niitä sovelletaan horisontaalisesti ja ne toteutetaan hajautetusti jäsenvaltioiden aloitteesta ja sopivalla tasolla. tukiosastosta. Nämä 62. Maaseudun kehittämispolitiikan ympäristönäkökohtia vahvistetaan epäsuotuisten alueiden hyväksymisperusteilla. Lisäksi maatalouden ympäristötoimenpiteet kohdistetaan maiseman ja luonnonvarojen säilyttämiseen. 63. Metsätoimenpileille asetusehdotuksessa annetaan suurempi laajuus kuin Agenda 2000:ssa. Tämä on seurausta Euroopan parlamentin pyynnöstä, joka koski eurooppalaista metsästrategiaa (päätöslauselma A4-0414/96, 30. 1. 1997). 64. Yhteisrahoituksen määrän osalta viitataan rakennerahastoja koskevaan puiteasetukseen. 65. Ympäristön merkitys huomioon ottaen jäsenvaltioita pyydetään toteuttamaan aiheellisiksi katsomansa ympäristötoimenpiteet maatalousmaan käyttöä ja tuotantoa koskevan oman crityistilanteensa mukaisesti. 66. Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava näiden toimenpiteiden noudattamatta jättämisestä seuraavat ekologiset haitat huomioon ottaen soveltuvat ja suhteelliset rangaistukset. Rangaistuksista voi seurata kyseisten järjestelmien mukaisen tukioikeuden vähentäminen tai tarvittaessa sen peruuttaminen. 67. Tukijärjestelmään perustuville tuille ehdotetaan asetettavaksi tuottajakohtainen yläraja seuraavasti: VUOSI MAATALOUniiSSA VUOSI MAATALOUHHSSA 23 23 - - 100 000 ecun yhteismäärään asti tuet maksetaan kokonaisuudessaan 100 000 ecun yhteismäärään asti tuet maksetaan kokonaisuudessaan - yli 100 000 ecun menevistä tuista 200 000 ecuun asti vähennetään 20 prosenttia - yli 100 000 ecun menevistä tuista 200 000 ecuun asti vähennetään 20 prosenttia - yli 200 000 ecun menevistä tuista vähennetään 25 prosenttia. - yli 200 000 ecun menevistä tuista vähennetään 25 prosenttia. 68. Jäsenvaltiot voivat päättää näiden määrien mukauttamisesta maatilan yhden kalenterivuoden 6$. Jäsenvaltiot voivat päättää näiden määrien mukauttamisesta maatilan yhden kalenterivuoden aikana käyttämien vuotuisten lyöpanosyksikköjen mukaan. aikana käyttämien vuotuisten lyöpanosyksikköjen mukaan. Markkinointivuosina 1996/1997 ja 1997/1998 sovellettavat tärkeimmät viralliset hinnat ja tuet Markkinointivuosina 1996/1997 ja 1997/1998 sovellettavat tärkeimmät viralliset hinnat ja tuet I'eliokuxvit I'eliokuxvit Tasausinaksii Tasausinaksii Viljal (') Viljat (') Kapsi. auiinyonkukka ja soija Kapsi. auiinyonkukka ja soija (vutcmaaiat ccuina hehlaarilta) ( ) (vutcmaaiat ccuina hchtaarilta) ( ) Herncei. harkapavui ja inakcal lupimil (') Herncei. harkapavui ja inakcal lupiinit (') IVIIavansieinenel, ci kuitcnkaan kuitupcllava (') IVIIavansieinenel, ci kuitcnkaan kuitupcllava (') Kesannointi (') Kesannointi (') - Durumvchnan lisakorvaus (ccua/ha) - Durumvchnan lisakorvaus (ccua/ha) Perinteinen aluc Perinteinen aluc Muu kuin perinteinen aluc Muu kuin perinteinen alue Viljat Viljat - - Intcrventiohinta Interventiohinla Riisi Riisi Intcrventiohinta Intcrventiohinta Tasausinaksii Tasausinaksii I'emnatdrkkelvx I'erunutiirkkelvx - Vahimmaishmta - Vahimmaishmta - Tasausinaksii - Tasausinaksii Jalostusteollisuuden palkkio Jalostusteollisuuden palkkio Sokeri Sokeri Sokenjuurikkaan perushinta Sokcrijuurikkaan pcrushinta Valkoisen sokcrin intcrventiohinta (ecua/100 kg) Valkoisen sokerin intcrventiohinta (ccua/IUO kg) Oliiviiiljy Oliiviiiljy - Tuotannon tavoitchinta - Tuotannon tavoitchinta - Intcrventiohinta (') Intcrventiohinta (') - - Edustava markkinahinta - Edustava markkinahinta - Tuutantotuki - Tuutantotuki - Kulutustuki - Kulutustuki Dehydratoidut Dehydratoidut - Kiintca tuki (4) - Kiintea tuki (4) rehut rehut Linsxit. kahviherneet Linxxit. kahviherneet - Kiintea tuki (ccua/ha) C) - Kiintea tuki (ccua/ha) C) ja virnat ja virnat (rcuti tonnillii) (rcuti tonnillii) IWf>/lW7 IWf>/lW7 t'W/l'l'JX t'W/l'l'JX 54,34 54. 34 433. 50 433,50 78,49 78,49 105,10 105,10 68,83 68,83 358,60 358,60 138. 90 138. 90 54. 34 54. 34 433. 50 433. 50 78. 49 78. 49 105. 10 105. 10 68. 83 68. 83 358. 60 358. 60 138. 90 138. 90 119. 19 119. 19 119,19 119,19 351. 00 351. 00 - - 209. 78 209. 78 86. 94 86. 94 22 25 22 25 47. 67 47. 67 63,19 63,19 3 837,70 3 837,70 1 805. 80 1 805. 80 2 295,00 2 295,00 1 422,00 1 422,00 120,70 120,70 333,45 333,45 C) C) 209. 78 209. 78 86. 94 86. 94 •)-> ->s; •)-> ->s; 47. 67 47. 67 63,19 63,19 3 837. 70 3 837. 70 1 751,60 1 751,60 2 295,00 2 295,00 1 422,00 1 422,00 120,70 120,70 68,83 68. 83 68,83 68,83 131. 69 131. 69 146. 51 146. 51 24 VUOSI MAATALOUDESSA Kuitupellava - Kiinteä tuki (ecua/ha) Hamppu Kiinteä tuki (ecua/ha) Silkkiäixtaukat luki silkkiaismunalaatikkoa kohden Puuvilla Kohdchinta Vähimmäishinta Maitatuolteet a) Maidon tavoitehinta b) Interventiohinta - Voi - Rasvaton maitojauhe Naudanliha - Täysikasvuisten nautojen interventiohinta (teuraspaino - luokka R3) Uimpuanliha - Perushinta (teuraspaino) Sianliha - Perushinta (teuraspaino) Pöytäviini - Ohjehinta, tyyppi: Rl (ecua/7c/hl) RH (ecua/7r/hl) Kili (ecua/hl) AI (ecuaWhl) Ali (ccu;i/hl) A l li (CClKl/lll) Tupakka (palkkiot) (") Flue cured Light air cured Dark air cured Fire cured Sun cured Basmas Katerini Kaba koulak I II III IV V VI VII VIII Hedelmät ja vihannekset - Perushinta ja ostohinta 1996/1997 I997/I99K 865,48 774,74 133. 26 1 063. 00 1 009. 90 815,86 716. 63 133,26 I 063. 00 1 009,90 309. SO 309,80 3 282. 00 2 055,20 3 475. 00 5 040,70 1 509. 39 3. 828 3. 828 62. 15 3. 828 82. 81 94. 57 2 709,65 2 167. 48 2 167. 48 2 383. 62 2 167. 48 3 754. 15 3 185. 41 2 276. 15 3 282,00 2 055,20 3 475. 00 5 040,70 1 509,39 3,828 3. 828 62. 15 3. 828 82,81 94. 57 2 709. 65 2 167. 48 2 167. 48 2 383. 62 2 167. 48 3 754. 15 3 185. 41 2 276. 15 C) (7) (') Tonnia kohden vahvistettu tuki on kerrottava kyseisen tuotantoalueen tuotoksella. ("') Mukautettava viljojen tai öljykasvien alueellisen tuotoksen mukaan alueellisten viitemäärien selvittämiseksi (') Taatun enimnruiskynnykscn ylittymisestä seuraavan tarkistuksen jälkeen (') Aurinkokuivattujen rehujen osalta tuen määrä on 3X. 64 etua tonnilta. (') Taatun enimmäispinta-alan ylittymisestä seuraavan vähennyksen jälkeen. (*) Tietyille lajikkeille on vahvistettu lisämääriä; ks EYVL L I4X. 30 6 1995. s 40 (') Eri tuotteille ja ajanjaksoille vahvistetaan vuosittain useita hintoja. (') Määrä hehtaaria kohden, vahvistettu jäscnvaltiokohtaisesli asetuksella (EY) No 3072/95 (EYVL L 329. 30. 12. 1995. s. IX). Maatalouden rahapoliittiset toimenpiteet VUOSI MAATALOUDESSA 25 69. Useimpien valtioiden valuutat pysyivät vuonna 1997 melko vakaina. Dollari, jonka arvo oli heikentynyt voimakkaasti vuoden 1995 ensimmäisellä puoliskolla, jatkoi vahvistumistaan. Vuoden 1997 puoliväliin mennessä sen arvo oli noussut 15 prosenttia kesäkuun 1995 tasoon verrattuna. Yleisesti ottaen dollarin vahvistuminen kuvastui Ison-Britannian ja Irlannin punnan samankaltaisina suuntauksina. Suuri enemmistö niin sanotuista vahvoista valuutoista on sitä vastoin devalvoitunut hieman, ja niiden markkinakurssi lähenee tammikuun 1993 tasoa. 70. Ranskan frangin, Portugalin escudon. Tanskan kruunun ja Suomen markan maatalouden muuntokurssit eivät muuttuneet. Ison-Britannian punnan maatalouden muuntokurssi on sitä vastoin noussut tuntuvasti neljä kertaa ja Irlannin punnan maatalouden muuntokurssi puolestaan kolmesti. Italian liiran maatalouden muuntokurssin laskettua useita kertoja neuvosto päätti 3,08 prosentin suuruisen merkittävän revalvaation edellytysten täyttyneen 1. maaliskuuta 1997. 71. Neuvosto päätti soveltaa vielä kerran näihin tapauksiin vuoden 1995 merkittävien revalvoitumisten yhteydessä hyväksyttyä menettelyä. Kyseisten säännösten mukaan (') hehtaaria tai eläintä kohden maksettuun kiinteään tukeen ja rakenteellisiin tai ympäristöä koskeviin tukiin sovellettavat maatalouden muuntokurssit pidetään samana 1. tammikuuta 1999 saakka cli yhteisen rahan käyttöönottoon asti. Lisäksi neuvosto päätti rajoittaa 11,5 prosenttiin sen eron, joka vallitsee yhtäältä jäädytetyn maatalouden muuntokurssin ja toisaalta sen maatalouden muuntokurssin välillä, jota olisi sovellettu ilman kurssien jäädyttämistä. Tämän viimeksi mainitun säännöksen vuoksi Ruotsin kruunun jäädytettyä muuntokurssia oli alennettava 0,11 prosentilla ja Ison-Britannian punnan vastaavaa kurssia puolestaan 3,61 prosentilla. 72. Kyseiset jäsenvaltiot saavat lisäksi myöntää korvaavaa tukea kansallisena valuuttana virallisten hintojen alenemisesta johtuville tulonmenetyksille. Neuvosto on vahvistanut tämän tuen enimmäismäärän, ja sitä voidaan maksaa alenevasti kolmen vuoden ajan. Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto EMOTR varmistaa tuen rahoituksen 50 prosenttiin asti neuvoston vahvistamasta rajasta, mahdollisesta kansallisesta lisäosuudesta tai sen määrästä riippumatta. tuesta vuoden 1995 kesä- ja heinäkuussa 73. Belgia, Tanska, Saksa, Luxemburg, Alankomaat ja Itävalta myönsivät vuonna 1997 toisen osan korvaavasta tapahtuneiden merkittävien revalvaatioiden mukaisesti. Ottaen huomioon rahapolitiikan kehittyminen vuonna 1997 ennakoitu kolmas tukierä on peruutettu näiden jäsenvaltioiden osalta. Ruotsi myönsi ensimmäiset kaksi osaa korvaavasta tuesta 11. tammikuuta tapahtuneen merkittävän revalvaation mukaisesti. Irlanti myönsi kolmea merkittävää revalvaatiota koskevasta ensimmäisestä tukierästä yhteisön rahoittaman (') Asetus (EY) N:o 724/97 (EYVL L 108, 25. 4. 1997, s. 8). 26 VUOSI MAATALOUDESSA osuuden. Italia ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole vielä tehneet päätöstä korvaavan tuen myöntämisestä. Menekinedistämistoimet 74. Komission suoraan hallinnoimista ohjelmista kuitupellavan kaksivuotinen kampanja päättyi heinäkuussa 1997. Sen jälkeen aloitettiin väliaikainen puoli vuotta kestävä ohjelma uutta kaksivuotista kampanjaa odotettaessa. Viides oliiviöljykampanja on meneillään ja päättyy heinäkuussa 1998. Sen ensimmäisen osuuden arvioinnin tulokset ovat hyvin kannustavia ja osoittavat oliiviöljyn kulutuksen kasvaneen kaikissa jäsenvaltioissa. Välillisesti hallinnoitavista ohjelmista jatkettiin maitoa ja maitotuotteita, korkealuokkaista naudanlihaa, omenoita, sitrushedelmiä ja rypäletäysmehua koskevia mcnekinedistämistoimia. Myös näillä aloilla arvioinnin tulokset ovat rohkaisevia. 75. Naudanliha-alalle tarkoitettuja varoja lisättiin, minkä ansiosta vuonna 1997 voitiin toteuttaa useita uusia menckinedistämistoimia. Menekinedistämisohjelmat on laajennettu koskemaan myös korkealuokkaista vasikanlihaa. Komissio on esittänyt neuvostolle ehdotuksen asetukseksi naudanlihan menekinedistämisen laajentamisesta kolmansiin maihin sekä naudanlihan uutta tuotemerkintäjärjestclmää koskevista tiedotustoimista. 76. Kukkia ja eläviä kasveja koskevat ensimmäiset menekinedistämisohjelmat käynnistettiin neljässätoista jäsenvaltiossa. 77. Vuonna 1997 aloiteltiin myös syötäväksi tarkoiteltuja oliiveja koskeva italialaisten asiantuntijoiden esittämä ohjelma. 78. Talousarvio jakautuu eri alojen kesken seuraavasti: Oliiviöljy Kuitupellava Rypäletaysmehu Pähkinät Omenat/sitrushedelmät Syötäväksi tarkoitetut oliivit Korkealaatuinen naudanliha Maito ja maitotuotteet Erittäin syrjäisten alueiden korkealaatuiset maataloustuotteet Elävät kukat ja kasvit Vuonna 1997 vahvistetut hinnat 17. 6 milj. ecua 1,0 milj. ecua 5,8 milj. ecua 0. 9 milj. ecua 7,8 milj. ecua 1,0 milj. ecua 31,3 milj. ecua 8. 8 milj. ecua 4. 9 milj. ecua 14. 7 milj. ecua VUOSI MAATALO!'DESSA 27 Kuluttajansuoja ja tuotteiden laatu 79. Suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ja alkuperänimityksistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2081/92 ( ' ) täytäntöönpanon yhteydessä komissio on saanut valmiiksi nykyisin yli 440 tuotetta käsittävän luettelon rekisteröidyistä nimikkeistä. Lisäksi neuvoston asetusta on muutettu, jotta tuotteiden rekisteröimiseen yhteisön tasolla liittyvästä siirtymäkaudesta tulisi joustavampi (2). 80. Tiedotuskampanja, jonka tavoitteena on lisätä kansalaisten tietoisuutta uusien eurooppalaisten järjestelmien käsitteiden (suojattu alkuperänimitys, suojattu maantieteellinen merkintä, taattu perinteinen erityisluonne) ja symbolin merkityksestä, jatkuu edelleen. Aluksi kampanja suunnattiin tuottajille, sen jälkeen jakelijoille, ja nyt tavoitteena on kuluttajille tiedottaminen perinteisistä tuotteista. 81. Laatupolitiikan kehittämisen suuntaviivoja tarkasteltaessa on otettava huomioon, että kun elintarvikkeiden erityisominaisuuksien arvoa pyritään nostamaan ottamalla käyttöön lisää laatumerkkejä, näiden merkintöjen luonne ja niiden sisältämät kuvaukset ovat vaarassa sekoittua keskenään. Komissio laatii näin ollen tuleviin toimenpiteisiin liittyen luettelon näistä merkinnöistä, ja keskittyy kahteen tärkeimpään päämäärään. Yhtäältä on kyse eri järjestelmien ja niiden viimeaikaisten kehityspiirteiden perusteellisesta tuntemuksestaja toisaalta elintarvikealan sosiaalis taloudellisten toimijoiden näihin järjestelmiin kohdistamista odotuksista. 82. Lähestymistavassa otetaan huomioon maataloustuottajien vastuulla olevat tärkeimmät taloudelliset ja sosiaaliset tehtävät sekä kuluttajien valinnan helpottaminen, jolta voitaisiin edislää maatalouden ja maatalousmaan (maaseudun) kestävää kehitystä. Erityistä huomiota kiinnitetään tuotantomenetelmiin. Vähäosaisimmille annettava apu 83. Euroopan unionin jatkoi apuohjelmaansa vähäosaisimpien hyväksi (?). Tämän toiminnan tavoitteena on tarjota eri jäsenvaltioissa toimivien järjestöjen käytetläväksi maataloustuotteita tai maataloustuotteista jalostettuja tuotteita. 84. Jäljempänä olevassa interventiovarastoista on mahdollista poistaa kussakin jäsenvaltioissa. taulukossa esitetään varojen jakautuminen ja määrät, jotka (') EYVLL 208. 24. 7. 1992. (:) EYVLL 156. 13. 6. 1997. (') Asetus (ETY) N:o 3730/87, annettu 10 päivänä joulukuuta 1987 (EYVLL 352, 15. 12. 1987, s. I ) ja komission päätös 96/687/EY, tehty 22 päivänä marraskuuta 1996 (EYVL L 317, 6. 12. 1996, s. 22). 28 VUOSI MAATALOUDESSA Maataloustuotteiden ilmaisjakelu ( 1997) Jawnvaluot Maar. ii ali. il UYU. l) Maaiai itonnia) (') V i l | ji Ollivmliy Rasvaion in,uto|. iuhc Voi Naudanliha Belgia Tanska Kreikka f:. spanja Ranska Irlanli Italia Luxemburg Portugal! Suomi Yhdisiynyt kuningaskunta 2 986 000 1 518 000 15 784 000 40 394 000 34 452 000 2 031 000 3 500 34 740 12611 5 000 8 131 49 646 000 40 000 2 000 44 000 15 216 000 2 039 000 29 190 000 5 200 10 700 300 6 135 60 2 000 13 2 060 2 971 420 420 1 679 4 171 4 275 500 9 388 5 200 8 000 Yhieensa (2) 193 300 000 106 751 7 000 10 204 11 466 29 058 ('> N. H>\. I r. u. irisvi on ote mi huomioon suunnitelman mukauttaminen varainhoitovuoden aikana, mikä johtui käytettävissä olevien oliiviöljyvaiastojcn nitlamailomyydesla f") Naihm ll>3. 3 milioon. i. m ecuun on lisättävä miljoona ecua. jotka on varattu yhteisön kuljetuskustannusten rahoittamiseen. Lainsäädännön yhdenmukaistaminen Eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskeva lainsäädäntö 85. Kuluvan vuoden aikana on tehty merkittäviä eläinlääkintää ja kotieläinjalostusta koskevia päätöksiä. 86. Neuvosto muutti ja saattoi ajan tasalle eläinten terveyteen liittyvistä ongelmista yhteisön sisäisessä nautaeläinten ja sikojen kaupassa annettua direktiiviä 64/432/ETY ('). 87. Eläinten hyvinvointiin kuljetusten aikana on myös puututtu. Neuvosto on nimittäin määrittänyt asetuksessa (EY) N:o 1255/97 (2) pysähdyspaikkoihin sovellettavat yhteisön vaatimukset, jotta voitaisiin varmistaa parhaat mahdolliset olosuhteet eläinten kuljetuksen aikana. 88. Neuvosto hyväksyi asetuksen (EY) N:o 820/97 (') naudanlihan ja naudanlihatuotteiden tuotantoon ja kaupanpitoon liittyvien edellytysten parantamiseksi (katso kohta 95). (') Direktiivi 97/12/EY (EYVL L 109, 25. 4. 1997, s. 1). (:) EYVLL 174, 2. 7. 1997, s. 1. (') EYVLL 117, 7. 5. 1997, s. 1. VUOSI MAATALOUDESSA 29 sille myönnettyjen valtuuksien mukaisesti useita 89. Komissio on myös hyväksynyt soveltamissäännöksiä täydentääkscen sisämarkkinoiden toteuttamiseksi säädettyjä toimenpiteitä. 90. Lisäksi on hyväksytty eläinten terveyteen liittyviä suojalausekkeita, joilla pyritään estämään tautien leviäminen yhteisössä erityisesti Alankomaissa. Espanjassa, Belgiassa ja Italiassa puhjenneen sikaruttoepidemian vuoksi. 91. Kansalaisten terveyden suojelemiseksi on tehty useita päätöksiä, joiden tavoitteena on estää sellaisten kalastustuotteiden luonti kolmansista valtioista, jotka voivat uhata vakavasti kuluttajien terveyttä. 92. Komissio on myöskin hyväksynyt useita päätöksiä, joiden tavoitteena on myöntää yhteisön rahoitusta eläintautien poistamiseksi ja eläintautien leviämisen rajoittamiseksi yhteisössä. BSE-tauti 93. BSE-taudin ja muiden tarttuvien cnkefalopatioiden torjunnalla oli vuonna 1997 edelleen keskeinen asema yhteisön toimielinten toimissa. Euroopan parlamentin vuonna 1996 perustama väliaikainen tutkintavaliokunta antoi parlamentille helmikuussa mietinnön, johon sisältyi BSE-taudin torjuntaa koskevia suosituksia. Euroopan parlamentti hyväksyi 19 päivänä helmikuilla edellä mainitun mietinnön perusteella päätöslauselman, jossa kehotetaan erityisesti komissiota ottamaan huomioon nämä suositukset ( '); lisäksi parlamentti perusti edellä mainittujen suositusten seurannasta vastaavan uuden väliaikaisen tutkintavaliokunnan 23 päivänä huhtikuuta (*). Komissio hyväksyi tässä yhteydessä 14 päivänä toukokuuta suosituksista koostuvan toimintasuunnitelman, jonka tarkoituksena on poistaa tieteellisen tietämyksen perusteella BSE-taudin mahdollisesti aiheuttamat riskit niin hyvin kuin mahdollista; komissio esitteli uudelle tutkintavaliokunnalle 20 päivänä lokakuuta lopullisen yhtcenvctomietinnön ('), jossa luodaan esiin BSE-taudin hävittämiseksi, kansanterveyden suojelemiseksi ja kuluttajien luottamuksen palauttamiseksi toteutetut toimenpiteet. Euroopan parlamentti ilmaisi tyytyväisyytensä komission toteuttamiin toimenpiteisiin 19 päivänä marraskuuta hyväksymässään päätöslauselmassa (4), joka perusluu tutkintavaliokunnan mietintöön. täydensi toteutettuja 94. Komissio suojatoimenpiteitä kieltämällä BSE-taudin tarttumisen vuoksi riskiaincksen (nautojen, lampaiden ja vuohien aivot, silmät, tonsillat ja selkäydin sekä lampaiden ja vuohien perna) C) käytön ja toimintasuunnitelmansa mukaisesti vuonna 1996 (') EYVLC85. 17. 3. 1997. (:) EYVLC 150, 19. 5. 1997. (3) KOM(97) 509. (4) EYVLC 371, 8. 12. 1997. (5) Päätös 97/534/EY (EYVL L 216, 8. 8. 1997). Tämä kielto tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. 30 VUOSI MAATALOUDESSA vahvistamalla eläinjätteiden kuljetusta koskevat tiukat rajoitukset ('). Komissio täydensi 28 päivänä heinäkuuta myös niiden ainesten luetteloa, joiden käyttö on kielletty eläinten rehuseoksissa (2) ja otti käyttöön nisäkkäiden kudoksista saatua valkuaista sisältäviä eläintenrehuja koskevat erityismcrkinnät ("'). 95. Parantaakseen kuluttajansuojaa lisäämällä lihan alkuperää koskevaa tiedottamista neuvosto hyväksyi puolestaan 21 päivänä huhtikuuta asetuksen (EY) N:o 820/97 (4). Siinä otetaan käyttöön yhtäältä nautaeläinten tunnistus-ja rekisteröintijärjestelmä, johon liittyy erityisesti passin antaminen jokaiselle eläimelle ja ATK-pohjaisen tietokannan luominen kaikissa jäsenvaltioissa, sekä toisaalta luotettava naudanlihaa päällysmerkintäjärjestelmä. Neuvosto otti oikeusperustaksi Euroopan yhteisön perustamis sopimuksen 43 artiklan vastoin komission ehdotusta, jonka mukaan kyseinen asetus perustuisi perstamissopimuksen 100 a artiklaan. Komissio jätti tuomioistuimelle 22. heinäkuuta 1997 hakemuksen asetuksen kumoamisesta 43 artiklan oikeusperustaksi valinnan vuoksi (asiaC-269/97). Euroopan parlamentti on tukenut asiassa komissiota. tuotteita koskeva yhdenmukainen ja naudanlihapohjaisia ja Eläinten ruokinta 96. Komissio on hyväksynyt eläinten ruokintaan liittyen rehujen lisäaineista annetun neuvoston direktiivin 70/524/ETY muuttamisesta (5) annetun direktiivin 97/6/EY (6), jotta avoparsiinin käyttö voitaisiin kieltää kokonaan siihen saakka, kunnes saadaan tulokset parhaillaan käynnissä olevista tutkimuksista, jotka koskevat lääkeantibioottien vastustuskyvyn mahdollista siirtymistä ihmisiin rehussa käytettyjen antibioottien vuoksi. 97. Haitallisten aineiden ja tuotteiden suurimmista sallituista pitoisuuksista rehuissa annetun neuvoston direktiivin 74/63/ETY liitteitä on muutettu lukuisia kertoja ja mainitussa direktiivissä käytettyä terminologiaa on muutettu merkittävällä tavalla, joten komission mielestä oli tarpeen koota yhteen kaikki kyseisen direktiivin liitteitä muuttavat säädökset direktiiviin 97/8/ETY (7) selkeyden ja tehokkuuden parantamiseksi. 98. Komission mielestä oli myös käytännön soveltamisen vuoksi ja oikeudellisen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi välttämätöntä hyväksyä BSE-tautiin (bovine spongiform encephalopathy) ja tietyistä nisäkäskudoksista saatujen valkuaisten käyttökieltoon eläinten rehussa (') Päätös 97/734/EY (EYVL L 294, 28. 10. 1997). (2) Päätös 97/582/EY (EYVL L 237, 28. 8. 1997). (3) Direktiivi 97/47/EY (EYVL L 211, 5. 8. 1997). (4) EYVLL 117,7. 5. 1997. (5) EYVL L 35, 5. 2. 1997, s. 11. (") EYVL L 270, 14. 12. 1970, s. 1. (') EYVL L 48, 19. 2. 1997, s. 22. liittyvien eläinlääkintäalan suojatoimien jälkeen päätös 97/582/EY ('), jolla täydennetään rehuseoksissa kiellettyjen ainesten luettelosta tehtyä pääteistä 91/516/ETY (2). VUOSI MAATALOUDESSA 31 99. Lisäksi komissio on pyrkinyt estämään sen, että rehun käyttäjä ruokkisi eläimiä tietyistä nisäkäskudoksista saadusta valkuaisesta valmistetuilla rehuilla siksi, että hän ei tunne märehtijöiden ravintoa koskevaa voimassa olevaa lainsäädäntöä. Tämän vuoksi se hyväksyi direktiivin 97/47/EY (') rehujen ja rehuseosten markkinoilla pitämisestä annettujen neuvoston direktiivien (5) muuttamisesta. Direktiivissä otetaan käyttöön 77/K) l/ETY tarkoituksenmukaisia merkitsemistä koskevia säännöksiä, joilla voidaan tiedottaa karjankasvattajille voimassa olevista käyttökielloista. Jotta karjankasvattaja saisi lisäksi täsmällistä tietoa rehuseoksissa käytetyistä ainesosista, komissio päätti poistaa direktiivillä 97/47/EY (6) rehun valmistajilta direktiivin 91/357/ETY mukaisen mahdollisuuden ilmoittaa kaikki nisäkäskudoksista peräisin olevat valkuaiset yhtenäisenä ryhmänä nimekkeen "Maacläimistä peräisin olevat tuotteet" alla. ja 79/373/ETY (4) 100. Neuvosto hyväksyi puolestaan 25. kesäkuuta 1997 direktiivin 97/40/EY (7), jossa lykätään 18:11a kuukaudella ajankohtaa (1. 1. 1996), johon mennessä komission on tehtävä päätös rehuissa olevien entsyymien ja mikro-organismien sekä niistä saatavien valmisteiden käytöstä ja kaupan pitämisestä annetun direktiivin 93/113/ETY mukaisesti sille toimitetuista asiakirjoista yhteisön hyväksynnän saamiseksi. 101. Komissio teki neuvostolle kaksi ehdotusta direktiiveiksi, toisen 25 päivänä heinäkuuta 1997 erityisravinnoksi tarkoitetuista rehuista annetun neuvoston direktiivin 93/74/ETY muuttamisesta ja loisen 28 päivänä heinäkuuta 1997 tiettyjen rehualan tuotantolaitosten ja välittäjien hyväksymis- ja rekisteröintimenettelyssä sovellettavista vaatimuksista ja yksityiskohtaisista säännöistä sekä direktiivien 70/524/ETY, 74/63/ETY, 79/373/ETY ja 82/47 l/ETY muuttamisesta annetun direktiivin 95/69/EY muuttamisesta C). Kyseisillä ehdotuksilla pyritään sääntelemään uuden tuoteryhmän (eläinten ravintolisät) tuotantoa, jakelua ja käyttöä. Kasvien terveys 102. Kasvinsuojelualalla hyväksyttiin 20 päivänä tammikuuta 1997 neuvoston direktiivi 97/3/EY (<J), jonka tavoitteena oli yhteisön rahoitusta koskevan yhteisvastuuperiaatteen ja (') E Y V LL 237, 28. 8. 1997, s. 39. (;) E Y V LL 281, 9. 10. 1991, s. 23. (') E Y V LL 211. 5. 8. 1997, s. 45. (4) E Y V LL 32, 3. 2. 1977. s. 1. C) E Y V LL 86, 6. 4. 1979, s. 30 (") E Y V LL 211,5. 8. 1997, s. 45. (7) E Y V LL 180. 9. 7. 1997, s. 21. (") KOM(97) 408 ja 409 lopullinen, 25. 7. 1997 (ei julkaistu). (*) EYVLL 27, 30. 1. 1997. 32 VUOSI MAATALOUDESSA jäsenvaltioiden vastuuvelvollisuutta koskevan periaatteen käyttöönottaminen yhteisön kasvinsuojelujärjestelmässä. työohjelmassaan yhteisön 103. Komissio muutti lainsäädäntöä varmistaakseen yhteisön kasvintuotannon riittävän suojaamisen erityisen haitallisista organismeista aiheutuvilta äskettäin havaituilta vaaroilta. Muutos koskee erityisesti yhteisön sitrushedelmien tuotantoalueita koskevia uusia suojelutoimenpiteitä ('). Komission direktiivillä 97/14/EY poistettiin Algeriasta peräisin olevien perunoiden tuontikielto (2) ja komission päätöksessä 97/5/97 C) Unkari määriteltiin puhtaaksi perunoiden bakteeriperäisestä rengasmädästä sekä mahdollistettiin perunoiden vienti Unkarista Euroopan unioniin. Direktiivin 95/44/EY (4) muuttamisesta annetussa komission direktiivissä 97/46/EY(5) säädettiin edellytykset tutkimuksiin ja kokeisiin tarkoitettujen perunoiden tuonnille ja liikkumiselle yhteisössä. 104. Perunoiden rengasruttotilanteesta yhteisössä ja taudin hävittämiseksi tehdyistä yhteisön lainsäädännön mukaisista toimista laadittiin kertomuksia ja keskusteltiin jatkuvasti (fl). 105. Yhteisön kasvinsuojelujärjestelmässä hyväksyttiin useita poikkeuksia, jotka mahdollistivat tiettyjen määrättyä alkuperää olevien kasvien ja kasvituotteiden, kuten perunoiden, viiniköynnöksen taimien ja mansikantaimien tuonnin sillä edellytyksellä, että noudatetaan kasvien terveyttä koskevia tiukkoja toimenpiteitä. Siemenet ja lisäysaineisto 106. Vuoden 1997 heinäkuussa Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa siemeniä koskevasta chdotuspakelista (KOM(93) 598 lopull. ). Keskeisimmät muutokset koskivat geneettisesti muunnettujen kasvilajikkeiden ympäristövaikutusten arviointia ja tällaisia siemeniä sisältävien pakkausten päällysmerkintöjä. Muutokset sisältyvät komission neuvostolle esittämään tarkistettuun ehdotukseen. 107. SLIM-hankkecn (sisämarkkinoiden lainsäädännön yksinkertaistamisen) toteuttamisen scurantatoimenpitecnä komissio teki ehdotuksen neuvostolle koristekasvien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan annetun neuvoston direktiivin 91/682/ETY yksinkertaistamisesta (7). (') Direktiivi 98/83/EY (EYVL L 15, 21. 1. 1998). (2) EYVLL 87, 2. 4. 1997. C) EYVLL 2. 4. 1. 1997. C) EYVLL 184, 3. 8. 1995. (5) EYVLL 204. 31. 7. 1997. (6) Neuvoston direktiivi 93/85/ETY perunan rengasmädän valvonnasta (EYVL L 259, 18. 10. 1993). (7) EYVLL 376, 31. 12. 1991, s. 21. 108. Tavanomaisten toimenpiteiden lisäksi komissio antoi luvan häviämättömien merkintöjen kiinnittämiseen öljy- ja kuitukasvien siemenpakkauksiin ja ulotti samanlaisen määräyksen koskemaan kaikkia rehukasveja. (') VUOSI MAATALOUDESSA 33 Kasvinsuojelutuotteet (2) 109. Asetukseen tehoaineen uudelleenarviointiohjelman osalta asianomaisten ilmoittajien asiakirjat ovat kertomuksen antaneiden jäsenvaltioiden tutkittavana. (ETY) N:o 3600/92 ensimmäisten sisältyvien 90 110. Komission pysyvälle kasvinsuojelukomitcallc on toimitettu 43 arviointikertomusta kaikkien jäsenvaltioiden kanssa tehtävää lisätutkintaa varten. Vuoden 1997 aikana vertaisarviointi tehtiin 35 arviointikertomuksesta, joista viisi koski uusia tehoaineita. Komissio hyväksyi direktiivin ensimmäisen tehoaineen sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY voimassa olevaan luetteloon. / / /. EY:n tuomioistuimen kumottua kasvinsuojeluaineiden käytön sallimisen yhteisistä periaatteista annetun direktiivin 91/414/ETY liitteen vuonna 1996 neuvosto hyväksyi (y) 25 päivänä kesäkuuta 1997 komission uuden ehdotuksen tämän yhteisön järjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta olennaisen liitteen uudelleenlaatimiscsta tuomioistuimen päätöksen perusteella. To rjunta-ai n e jäämät 112. Neuvosto hyväksyi direktiivin (neuvoston direktiivi 97/41/EY (4)) maatalonstuotieiden torjunta-ainejäämien enimmäismääristä annetun neljän perusdirektiivin muuttamisesta 25 päivänä kesäkuuta (direktiivit 76/895/ETY. 86/362/ETY, 86/363/ETY ja 90/642/ETY). Toimenpiteellä yhdenmukaistetaan enimmäistasojen vahvistamista ja kauppaan liittyviä ongelmia koskevat yhteisön menettelyt sekä laajennetaan lainsäädännön soveltamisalaa jalostettuihin tuotteisiin. Luonnonmukainen maanviljely 113. Vuoden aikana komissio hyväksyi useita asetuksia asetuksessa (ETY) N:o 2092/91 säädetyn yhteisön tarkistamalla liittyvässä kasvinsuojelussa sallittavien aineiden luettelon alan luonnonmukaiseen viljelyyn viimeistelemiseksi, parantamiseksi järjestelmän erityisesti ja t1) EYVLL48, 19. 2. 1997, s. 35. (:) EYVL L 366, 15. 12. 1992, s. 10. (3) EYVLL 184, 12. 7. 1997, s. 33. (4) EYVL L 184. 12. 7. 1997, s. 33. 34 VUOSI MAATALOUDESSA kehittämistä koskevien käytäntöjen huomioonottamiseksi (komission asetus (EY) N. o 314/97 (') tuonnista kolmansista maista, komission asetus (EY) N:o 345/97 (:) asetuksen (EY) N:o 207/93 3 artiklan muuttamisesta, jossa sallitaan enintään viiden prosentin suuruinen muiden kuin luonnonmukaisesti tuotettujen ainesten osuus kaikista maataloudesta peräisin olevista ainesosista ja komission asetus (EY) N:o 1488/97 (-) asetuksen (ETY) N:o 2092/91 liitteiden II ja VI muuttamisesta luonnonmukaisessa maanviljelyssä sallittavien kasvinsuojelutuotteiden luettelon osalta). Valtiontuet 114. Komissio hyväksyi uuden toisinnon yhteisön vaikeuksissa olevien maatalousalan yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistuksiin tarkoitetuista suuntaviivoista. Uusia tukia koskevat uudet säännöt tulivat voimaan 1. tammikuuta 1998. 115. Tähän muutokseen sisältyy huomattava politiikan muutos. Tähän saakka komissioon pitänyt ja yhteismarkkinoille soveltuvina vaikeuksissa olevien maatalousyritysten pelastamiseen rakenneuudistukseen tarkoitettuja tukia, jotka täyttävät seuraavat vaatimukset: rahoitusvaikeudet johtuvat menneisyydessä tehdyistä investoinneista, vaikeudet ovat ulkoisten tekijöiden aiheuttamia ja investointiin tarkoitetun kokonaistuen on pysyttävä tiettyjen enimmäismäärien alapuolella. sovellettavia Jäsenvaltioilla oli vaihtoehtoisesti mahdollisuus käyttää kaikille aloille suuntaviivoja (4). 116. Maatalousalan erityisvaatimukset korvattiin nyt edellä mainituissa suuntaviivoissa käytettyjen kaltaisilla vaatimuksilla, cli ylituotantoaloillaon tarpeen toteuttaa luen vastapainoksi toimia, joihin sisältyy tuotantokapasiteetin peruuttamaton vähentäminen tai poistaminen (5-16 prosenttia). 117. Maatalousalan erityispiirteiden huomioonottamiseksi pienten maatalousyritysten (joiksi määritellään toimijat, joilla on vuosittain korkeintaan 10 työyksikköä) osalta vaatimuksen kapasiteetin peruuttamattomasta vähentämisestä tai poistamisesta voidaan katsoa toteutuvan pikemminkin asianomaisten markkinoiden kuin kyseisen yrityksen tasolla. 118. Kapasiteetin vähentämiseen liittyvien käytännön ongelmien vuoksi komissio aikoo luopua kapasiteetin vähentämistä koskevasta vaatimuksesta niissä tapauksissa, joissa tuki koskee ainoastaan tuolannon hyvin pientä osaa, jolloin kaupan vääristymisellä on enimmilläänkin ainoastaan hyvin (') EYVL L 51. 21. 2. 1997, s. 34. (:) EYVL L 58. 27. 2. 1997, s. 38. (') EYVL L 202. 30. 7. 1997. s. 12. (4) EYVL C 368, 23. 12. 1994, s. 12. VUOSI MAATALOUDESSA 35 vähäisiä vaikutuksia. Tätä poikkeusta voidaan soveltaa, kun tukia koskeva tuotanto tiettynä vuonna ei ylitä 3 prosenttia (jos toimenpiteet kohdistetaan tiettyihin tuotteisiin tai tuottajiin) tai 1,5 prosenttia (jos toimenpiteet ovat yleisiä) kyseisen jäsenvaltion asianomaisten tuotteiden vuosittaisesta kokonaisarvosta. lainkaan sellaista T&K-toimintaa, joka 119. Komissio on muuttanut vuoden 1996 alussa julkaistuja uusia puitteita tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävästä luesta kaikilla aloilla, mukaan lukien maataloudessa, selventämällä ja määrittelemällä uudestaan tällaista tukea maatalousalalla koskevan politiikkansa. Tämä muutos johtui siitä, että puitteissa ei säännelty täyttää perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdan edellytykset ja on oikeutettu yli 75 prosentin suuruiseen hikeen. Tämä 75 prosentin rajoitus oli aiemmin maataloudessa sovellettua rajoittavampi lähestymistapa. Kyseisen 1. helmikuuta 1998 tehdyn muutoksen voimaantulon jälkeen puitteissa sallitaan määrätyissä olosuhteissa enintään 100 prosentin tuki maatalousalalla. Tähän liittyy seuraavat neljä edellytystä: tutkimuksen on oltava kyseistä alaa yleisesti hyödyttävä, tutkimus on julkaistava, tutkimustulokset on asetettava saataville kaikkien asiaan liittyvien osapuolten hyödynnettäviksi ja tutkimuksen on täytettävä maataloutta koskevan GATT-sopimuksen liitteessä 2 vahvistetut edellytykset. Sellaiset tapaukset, jotka eivät täytä näitä edellytyksiä, on tutkittava puitteiden muiden sääntöjen perusteella. 120. Komissio oli vuonna 1995 hyväksynyt valtiontukipolitiikkaa koskevat suuntaviivat maatalouden matalakorkoisten lainojen ("toimintalainojen") osalta ('). Näiden suuntaviivojen päätavoitteena on tiukentaa tällaisia toimintatukia koskevaa komission politiikkaa. Komissio tunnusiaa suuntaviivojen mukaisesti, että maatalousalan erityispiirteet saattavat asettaa lyhytaikaiset lainat epäedulliseen asemaan muita talouden aloja korkeampien korkojen vuoksi. Jäsenvaltioiden sallitaan näin ollen hyvittää alojen välinen ero, mikä edellyttää sovellettavaksi aiotun laskentamenetelmän esittämistä ja sen osoittamista, ettei ylihyvitystä tapahdu. 121. Vuoden 1997 aikana monet jäsenvaltiot (Italia, Portugali ja Espanja) toimittivat ehdotuksensa tämän haitan laskemista koskeviksi menettelyiksi. Jäsenvaltioiden ehdotusten yksityiskohtaisessa tarkastelussa tuli ilmi useita suuntaviivojen soveltamiseen liittyviä käytännön ongelmia. Näiden ongelmien ratkaiseminen edellyttäisi todennäköisesti ensinnäkin suuntaviivojen soveltamisen keskeyttämistä, jotta komissio voisi tarkastella perinpohjaisesti kaikkia näiden ongelmien seuraamuksia, ja toiseksi suuntaviivojen C kohdan tulkitsemista selventävän uuden tiedonannon antamista. Suuntaviivoissa vahvistetut vaatimukset (joita sovelletaan uudessa tiedonannossa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti) tulevat voimaan 30. kesäkuuta 1998. 122. Komissio edistyi vuonna 1997 rakennerahastojen ja kilpailupolitiikan entistä paremman yhteensovittamisen varmistamisessa maatalousalalla. Rakenneohjelmien kilpailunäkökohtiin liittyvät säännöt ovat todennäköisesti selvät ja avoimet sekä jäsenvaltioille että komissiolle vuoden 1999 jälkeen alkavalla rakennerahastojen seuraavalla kierroksella. (') EYVLC44, 16. 2. 1996. s. 2. 36 VUOSI MAATALOUDESSA 123. Komissio sai aiempien vuosien tapaan suuren määrän ilmoituksia maatalousalalla (yhteensä 266 neljän viime vuoden keskiarvon ollessa 290). Suurin osa ilmoituksista tuli Italiasta (28 prosenttia), Saksasta (20 prosenttia) ja Espanjasta (10 prosenttia), kuten jäsenvaltioiden koon ja hallinnollisen rakenteen perusteella saattoi olettaa. Aiempina vuosina eniten ilmoituksia tehneiden kolmen uuden jäsenvaltion ilmoitukset vähenivät selvästi vuonna 1997 ja asettuivat todennäköisesti vakiotasolleen. 124. Komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen Portugalin asiassa, joka koski julkisessa omistuksessa olevalle viljakauppayritykselle EPACllc myönnettyä tukea (tuki n:o C 15/97). Tuki koski valtiontakuuta sekä velan vakauttamislainan crityisrahoitusedellytyksiä. Myönnettyjen tukien ei katsottu olevan vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävien lukien sääntöjen mukaisia. 125. Komissio käytti ensimmäistä kertaa Boussac-tuomion tarjoamaa mahdollisuutta maatalousalalla, koska tuesta ei ollut ilmoitettu ennalta ja koska se oli erityisen paljon kilpailua vääristävä. Päätöstä edelsi väliaikainen päätös, jossa Portugalin hallitusta pyydettiin keskeyttämään tuki, kunnes lopullinen päätös on tehty. 126. Komission oli pakko vedota Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen yhteisön oikeuden täytäntöönpanemiseksi, koska Portugalin viranomaiset eivät ole keskeyttäneet tuen maksamista. 127. Maatalouden mainontatukea koskevan politiikkansa osalta komissio oli vuonna 1996 todennut, että jäsenvaltioiden antamat vakuutukset eivät ehkä riitä takamaan komission velvoittavien sääntöjen noudattamista tällä alalla. Julkisesti rahoitetun mainosaineiston huomattiin sisältävän EY-säännösten ja erityisesti EY:n perustamissopimuksen 30 artiklan rikkomisia. 128. Tämän vuoksi komissio teki lopullisen kielteisen päätöksen Ranskan myöntämästä lampaanlihan kulutuksen edistämiseen tarkoitetusta valtiontuesta (tuki n:oC 18/95). Mainoslauseet "Agneau des bergers de France" ja "Agneau tuomittiin perustamissopimuksen 30 artiklan vastaisiksi. français, qualité bouchère" 129. Vastaavassa tapauksessa komissio pohti "Rioja calidad" -laatumerkin valvontaelimen perustamistukea (tuki n:o N 541/96). Julkista tukea ei annettu yksityistä alkuperää osoittavalle merkinnälle, vaan kansalliselle laatumerkinnälle. Komissio katsoi laatumerkinnän olevan yhteisön säännösten vastainen, koska se ei kuulunut asetuksen (ETY) N:o 2081/92 soveltamisalaan ja se oli käytännössä varattu Riojan alueen maataloustuotteille. 130. Mainontatoimenpiteisiin liittyvän tuen osalta komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Italian myöntämän kokonaisuudessaan julkisista talousarviovaroista rahoitetun Sisilian sitrushedelmien myynninedistämiseen ja mainontaan VUOSI MAATALOUDESSA 37 tarkoitetun tuen osalta (tuki n:oC41/97). Näitä tukia koskevien yhteisön suuntaviivojen mukaan (') tällaisiin toimiin myönnettävien tukien enimmäisosuus on yleensä 50 prosenttia. Vaikka nämä suuntaviivat sallivat osuuden lisäämisen tietyissä olosuhteissa, komissio ei ole koskaan vahvistanut mahdollista hyväksyttävissä olevaa enimmäismäärää. Se oli kuitenkin hyväksynyt jopa 75 prosentin (ja poikkeuksellisesti 80 prosentin) suuruisia osuuksia. Komissio ei hyväksy sataprosenttista tukea näihin loimiin, vaan se edellyttää, että tuensaajien oman osuuden on oltava "huomattava". 131. Komissio hyväksyi vuoden 1996 lopulla Ranskan biopolttoaineasiassa lopullisen kielteisen päätöksen (tuki n:o C 51/94) ja teki vuonna 1997 kaksi biopolttoainctapauksia koskevaa lopullista kielteistä päätöstä Italian (tuki n:o C 43/94) ja Belgian osalla (tuki n:o C 5/95). Molemmat tapaukset tuomittiin yhteisen maatalouspolitiikan sääntöjen vastaisiksi. Päinvastoin kuin Ranskan asiassa, niitä ei pidetty perustamissopimuksen 95 artiklan vastaisina. 132. Ranskan biopolttoaineasiassa komissio ei tiukasta laittomia tukia koskevasta politiikastaan huolimatta vaatinut tuen palauttamista, koska yhteisön säännösten rikkominen ei johtanut tuetun tuotannon lisääntymiseen ja koska tukea edeltäneiden olosuhteiden palauttaminen olisi johtanut tuensaajien entistä huonompaan tilanteeseen. Samoista syistä komissio ci vaatinut Italian biopolttoainetta koskevan tuen palauttamista. Belgian tukea ci myönnetty lainkaan. 133. Sekä Ranska lopullisten kielteisten päätösten täytäntöönpanemiseksi. Komissio suhtautui yhtä kielteisesti kumpaankin pyyntöön sillä perusteella, että pyynnöissä ci ollut perusteltua objektiivista estettä päätöksen täytäntöönpanemiselle. Italia pyysivät lisäaikaa että 134. Vuoden 1995 lopussa komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Italian lakia vastaan, jonka mukaan valtio voi ottaa haltuunsa osuuskunnan jäsenten allekirjoittamia maksukyvyttömiksi julistettujen osuuskuntien takuita. Komissio oli katsonut tukien olevan osuuskunnille takautuvasti maksettavia toimintatukia, joihin ei liittynyt rakenncuudistamisen mahdollisuutta, koska kaikki osuuskunnat olivat lopettaneet tai lopcttamaisillaan toimintansa. 135. Italia toimitti vuonna 1997 neuvostolle pyynnön tämän tuen hyväksymisestä poikkeuksellisten olosuhteiden huomioon ottamista koskevan perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti. Neuvosto hyväksyi pyynnön, ja tuki katsottiin yhtenäismarkkinoiden mukaiseksi perustamissopimuksen 92 artiklasta poiketen. 136. Komissiossa toteutettavasta menettelystä-joka keskeytettiin Italian neuvostolle osoittaman pyynnön johdosta- on näin ollen tullut mitätön. Komissio on lisäksi luopunut mahdollisuudesta hakea yhteisöjen tuomioistuimelta neuvoston päätöksen peruuttamista. (') EYVLL 152, 12. 6. 1987, s. 25. 38 VUOSI MAATALOUDESSA 137. Vaikka komissio jatkaa maatalousalan toimintatukien vastustamista koskevaa vakiintunutta politiikkaansa, se päätti olla vastustamatta kolmea ilmoitusta, jotka liittyivät yhteisön syrjäisimpiin alueisiin: Ranskan merentakaisten departementtien ja Azorien osalla tuki on kuljetustukea, joka liittyy paikallisten tuotteiden laivauskustannusten osan rahoittamiseen; Kanariansaaria koskeva ilmoitus liittyi erityiseen taloudelliseen ja verotukselliseen järjestelmään, jota sovelletaan myös maatalouteen ja joka sisältää monenlaisia toimintatukia. 138. Komissio katsoi, että nämä tuet olivat perusteltuja sen voimakkaasti kielteisen taloudellisen vaikutuksen hyvittämiseksi, joka johtuu siitä seikasta, että nämä alueet ovat sekä saarialueita että erittäin syrjäisiä alueita. Kyseiset tuet eivät kuitenkaan vaikuta sisämarkkinoihin. 139. BSE-tautiin liittyvien lukien osalta komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn Italian Fri LI I i VcncziaGiulian alueelle naudanlihatuotteiden jalostus- ja markkinointiakin toimijoiden ansionmenetysten hyvittämiseksi myöntämän tuen osalta 18. maaliskuuta 1996 ja 16. elokuuta 1996 välisenä aikana tapahtuneen arvon menetyksen ja teurastamisten vähentymisen vuoksi (tuki N:o C 51/97). 140. Tähän saakka komission politiikkaan oli kuulunut hyvityksen myöntäminen ainoastaan BSE-kriisistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheutuneiden välillisten vaikutusten osalta, koska Yhdistynyt kuningaskunta oli ainoa jäsenvaltio, jota koski täydellinen vientikielto. Muiden jäsenvaltioiden osalta ainoastaan suora hyvitys oli sallittu. Tässä erityistapauksessa menettely aloitettiin, koska käytettävissä ci ollut riittävästi todistusaineistoa osoittamaan, ettei korvauksia ollut maksettu liikaa. Menettelyn aloittaminen ci peitä sitä tosiasiaa, että tuella korvataan muissa Jäsenvaltioissa kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa aiheutuneita välillisiä vaikutuksia. 141. Komissio aloitti perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn vuonna 1995 Navarran paikallisviranomaisten Cärnicas dcl Sadar -yhtiölle myöntämän rakenneuudistukseen tarkoitetun tuen osalta (tuki n:o C 33/95), mutta päätti lopettaa menettelyn saatuaan lisätietoja Espanjan viranomaisilta. 142. Cärnicas dcl Sadar on konkurssiin joutuneen PamplonicaS. A. -yhtiön entisten työntekijöiden perustama yritys. Pamplonica S. A. n konkurssin jälkeen Cärnicas del Sadar sai haltuunsa asiaa hoitavalta tuomarilta yrityksen tilat, laitteet ja tavaramerkin saman toiminnan harjoittamista varten. Tuotannon uudelleenaloittamiseen tarvittava pääoma saatiin työntekijöiden työttömyysavustuksista ja valtion aluetuesta. Vaikka tuensaajana on muodollisesti uusi yritys, komissio katsoi, että se jatkoi samaa liiketoimintaa, ja sillä edellytyksellä siihen voitaisiin soveltaa vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakennemuutokseen tarkoitettuja suuntaviivoja. 143. Vuonna 1997 ilmoitettiin neljä maatalouden valuuttakysymyksiä koskevaa tukea. Näistä kolme koski Irlantia, ja ne perustuivat neuvoston asetukseen (EY) N:o 724/97, jossa säädetään tukea hyvityksenä tiettyjä valuuttoja koskevien maatalouden mahdollisuudesta myöntää muuntokurssien alenemisen aiheuttamista tulonmenetyksistä. Neljäs asia koski Ruotsia, ja se perustui asetukseen (EY) N:o 2990/95. jossa samaa asiaa käsitellään Suomen ja Ruotsin osalta. VUOSI MAATALOUDESSA 39 144. Ensimmäinen Irlantia koskevista asioista (tuki n:o N 256/97) koski vuoden 1996 marraskuussa ja vuoden 1997 tammikuussa tapahtunutta Irlannin punnan revalvaatiota, ja Ruotsin asia vuoden 1996 heinäkuussa tapahtunutta Ruotsin kruunun revalvaatiota. Irlannin toinen tuki (tuki n:o N 408/97) liittyi vuoden 1997 maaliskuussa tapahtuneeseen Irlannin punnan seuraavaan revalvaatioon. Näiden ilmoitusten mukaan molemmat jäsenvaltiot aikoivat myöntää asetusten salliman enimmäistuen. Samaten kaikkiin järjestelmiin sisältyi ainoastaan yhteisön rahoitustuki. Sen mukaisesti tukijärjestelmien osana maksettavat summat rajoitettiin puoleen asetuksen sallimista kokonaissummista. 145. Irlannin kolmas asia (tuki n:o N 397/97) koski tuen n:o N 256/97 yhteydessä käyttämättä jääneen kansallisen rahoituksen käyttöä uuden maatalouden valuuttajärjestelmän täytäntöönpanossa. Vaikka tämä uusi järjestelmä eroaa aiemmin hyväksytyistä järjestelmistä (keskittämällä tuen rajoitetusta eläinryhmästä saatavaan naudanlihaan), komissio katsoi, että tuki ei vääristänyt kilpailua, koska tuen taso ei kompensoinut näiden tuottajien kärsimiä tulonmenetyksiä. 146. Alankomaiden koristekasvien mainontatukea koskevassa asiassa (tuki n:o C 34/97), jonka osalta aloitettiin 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely tuen rahoittamisesta muista jäsenvaltioista tuotavia tuoneita koskevalla veroluonteisella maksulla, komissio katsoi, että tämä vero eroaa tavallisesti sovellettavista veroluonteisista maksuista. Tuonnin verotus olisi mahdollista ainoastaan, jos jäsenvaltion vastaava yhteistyöorganisaatio suostuisi siihen. Lisäksi tuonnista kannettavasta verotuksesta saatavat tulot palautetaan kyseisen jäsenvaltion yhteistyöorganisaatiolle. Kyseiset varat on käytettävä koristekasvien jalostamisen edistämiseen, josta päätetään Alankomaiden koristekasvien tuotantolautakunnan ja yhteistyöorganisaation välisissä neuvotteluissa, mutta yhteistyöorganisaation on aina hyväksyttävä ne. Tällä verotulojen uudenlaisella kanavoimisella alaa edustaville organisaatioille varmisteltaisiin komission mukaan se, etlä kyseisten jäsenvaltioiden tuotteet voisivat hyötyä vastaavasti Alankomaissa verotettaville alankomaalaisille tuotteille myönnettävästä mainontatucsta. 147. Komissio aloitti kuitenkin tätä asiaa koskevan menettelyn, koska sillä ei ollut riittävästi tietoja sen selvittämiseksi, edustavatko yhteistyöorganisaatiot, joiden kanssa sopimukset tehdään, kyseisen jäsenvaltion kaikkia (tai ainakin useimpia) tuottajia ja kaupan harjoittajia ja käytetäänkö uudclleenkanavoidut varat kaikissa tapauksissa todella niin, että muihin jäsenvaltioihin sijoittuneet tuottajat ja kaupan harjoittajat voisivat hyötyä vastaavasti mainontatukea koskevista toimenpiteistä. 148. Lisäksi komissio katsoi, että muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien osapuolten kuuleminen tämän menettelyn yhteydessä on tarpeen, koska verotus- ja uudelleenkanavointijärjestelmän soveltaminen koskee suoraan kaikkien muiden jäsenvaltioiden sekä näiden jäsenvaltioiden 40 VUOSI MAATALOUDESSA koristckasvialalla toimivien organisaatioiden ja yritysten etua. minkä vuoksi on varmistettava niiden hyväksyntä tälle järjestelmälle. 149. Uusiin jäsenvaltioihin (Itävaltaan, Suomeen ja Ruotsiin) liittymisasiakirjan nojalla sovellettavien erityissääntöjen osalta komission oli määriteltävä se, mitä sopimuspuolet tarkoittavat julistuksessa 31 määrätyllä "joustavuudella". Tässä määräyksessä luvataan, että komissio soveltaa joustavuutta rakenneuudistuksen helpottamiseen tarkoitetuissa kansallisissa tukijärjestelmissä Itävallan ja Suomen jalostusteollisuuden osalta. Komissio päätti jo asioiden 445/B/95 ja 14/96 yhteydessä, että tämä voi tarkoittaa sitä, ettei tuen lavallisia poissulkemisia oteta huomioon (niin sanotut päätöksen N:o 94/173/EY mukaiset valintaperusteet). Lisäksi komissio sopi vuoden 1996 lopussa asian 517/B/96 yhteydessä tukichdotukscsta, jossa valintaperusteita ci otettu huomioon, eikä komissio vaatinut tuensaajien osallistumista tuotantokapasiteetin osittaiseen poistamiseen. 150. Komissio aloitti 93 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn suhteessa tukichdotukseen, joka edellyttäisi tuotantokapasiteetin lisäämistä eräällä poissuljetulla alalla (tärkkelys). Komissio tarkensi päätöksessään, että yhteisön yleisen edun kannalta julistuksessa 31 käytetty ilmaisu "joustavuus" on rajattava tähän ja että tuotantokapasiteelin lisääminen voisi johtaa tämän rajoituksen ylittymiseen. siirtymäkauden toinen uusia jäsenvaltioita koskeva näkökohta on 151. Siirtymämääräyksiin sisältyvä tuotekohtainen sovelletaan käytännössä kaikkiin tuki, maataloustuotteisiin liittymisasiakirjan 138 ja 140 artiklan mukaisesti. Vaikka tämäntyyppinen tuki väheni huomattavasti jo vuonna 1997, asiaa koskevan komission päätöksen muuttaminen liittymistä edeltäneen ja. sen jälkeisen tukitason jatkuvan tarkistamisen huomioonottamiseksi kuului toimivaltaisten yksiköiden työtehtäviin koko viime vuoden ajan. aleneva jota <M Il - Suhdanteet ja maataloustulot Yleistä 1997 puolestaan merkitsee paluuta 152. Vuonna 1996 talouden tulokset olivat hyvinkin merkittäviä tietyillä tuotannonaloilla, erityisesti peltokasvien viljelyssä, ja toisaalta kerrassaan katastrofaalisia toisilla aloilla kuten huomattavasti nautakarjankasvatuksessa. Vuosi tasapainoisempaan tilanteeseen eri tuotannonalojen välillä. Toisaalta viljamarkkinoilla, jotka hyötyivät vuonna 1996 erityisen edullisista sisäisistä ja kansainvälisistä tekijöistä, palattiin edellisvuotta tavanomaisempaan tilanteeseen, ja toisaalta kevään 1996 "hullun lehmän taudin" kriisin romahduttamat naudanlihamarkkinat elpyivät vähitellen syksystä 1996 alkaen yhteisön tukitoimenpiteiden ja pikku hiljaa palautuvan kuluttajien luottamuksen ansiosta. Sianliha-alalla esiintyi häiriöitä, kun Alankomaissa levisi keväällä 1997 räjähdyksenomaisesti eräs Euroopan unionin historian pahimmista sikaruttoepidemioista, multa tilanne alalla oli muuten varsin suotuisa suurimmalle osalle tuottajista muualla yhteisössä. Maatalousvuoden tase oli yleisesti myönteinen myös öljykasvi-, sokerijuurikas-ja siipikarjamarkkinoilla. 153. Ilmastollisesti vuosi 1997 ei todellakaan ollut yhtä mainio kuin edellinen vuosi, jolloin sadot olivat poikkeuksellisia, mutta se ei myöskään muodostunut niin suureksi pettymykseksi kuin tiettyinä markkinointivuoden pahimpina hetkinä pelättiin. Alkusyksy oli suotuisa peltojen muokkaukselle ja kylvämiselle lukuun ottamatta Etelä- ja Keski-Eurooppaa, jossa liika sade myöhästytti kylvöä. Suurimmassa osassa unionia loppusyksy oli kostea ja kylmä, ja paikoin maaperä talvisatojen kylvämistä tai esti sen kokonaan. kyllästyi vedellä, mikä vaikeutti tiettyjen Tammikuusta maaliskuuhun sademäärät olivat kaikkialla Euroopan mantereella tavallista pienempiä Skotlantia ja eteläisen Espanjan yhtä osaa lukuun ottamatta. Toisaalta Pyreneiden niemiinaaiia, Ranskan kaakkoisosissa, useilla Pohjois- ja Etelä-Italian alueilla sekä Kreikassa esiintyi tammikuussa tavanomaista laajempia sateita. 154. Helmikuu oli erityisen sateinen Pohjois-Euroopassa, mutta maaliskuussa taas kaikkialla Euroopassa satoi liian vähän eteläisen Saksan tiettyjä alueita lukuun ottamatta. Tämän lisäksi keskimääräistä korkeammat lämpötilat kiihdyttivät talvisatojen kasvua ja lisäsivät vesivajctta. 42 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 155. Huhtikuun lopulla alkaneet sateet paransivat tilannetta hieman koko mantereella lukuun onanialta Etclä-Eurooppaa. jonne sateet saapuivat talvisadon kannalla liian myöhään. Myös kesällä 1997 satoi normaalia enemmän, mikä vaikutti kielteisesti paitsi tuotokseen, myös talven viljasadon korjuuseen. Toisaalta kevätviljoilla, erityisesti maissilla, oli suotuisammat olosuhteet paitsi muihin viljoihin, myös edellisvuoteen verrattuna. Yleisesti satovuoden 1997 ilmastolliset olosuhteet näkyivät tuotoksissa, jotka olivat kesän satoa lukuun ottamalta edellisvuoden poikkeuksellisen suuria saloja pienemmät, multa kuitenkin pitkän aikavälin suuntausten mukaiset. 156. Makrotalouden kannalta vuoden 1997 tunnuspiirteitä olivat edellisiä vuotia hieman suurempi taloudellinen kasvu ja edelleen hyvin epätyydyttävä työmarkkinatilanne huolimalla uusien (yöpaikkojen määrän vähäisestä lisääntymisestä ja yhteisön työttömyyslukujen kasvamisen hidastumisesta ja jopa vähenemisestä. Talouden kasvun aiheuttivat vuoden 1996 lapaan investoinnit ja erityisesti vienti, kun yhteisiin sisäinen kulutus puolestaan kehittyi bruttokansantuotetta hitaammin. Inflaatio väheni edelleen vuonna 1997, ja saavutti 2,1 prosenttia eli alhaisimman tason sitten 1960-luvun alun. Julkisen talouden alijäämä pieneni ja oli unionissa keskimäärin 2,7 prosenttia, kun se vuonna 1993 oli vielä 6,4 prosenttia. 157. Kokonaisuutena vuoden 1997 tulokset osoittivat jo elpymisen merkkejä vaikka olivatkin edelleen tietyiltä osin epätyydyttäviä. Tämän suuntauksen pitäisi jatkua vuosina 1998 ja 1999, ellei kansainvälinen tilanne huonone merkittävästi. 158. Vuoden aikana tapahtuneiden maatalouden muuntokurssin muutosten vaikutukset maataloustuloihin eivät olleet merkittäviä Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta. Suurin osa valuutoista pysyi mclko vakaana lukuun ottamatta Englannin puntaa ja Irlannin puntaa. Vaikka vuoden 1997 ensimmäisten kymmenen kuukauden aikana Englannin punnan "vihreä kurssi" vahvistui 14 prosenttia ja Irlannin punnan noin 6 prosenttia, näiden rcvalvoitumisten kielteinen vaikutus maataloustuloihin korvautui osittain, kun neuvosto päätti "jäädyttää" hehtaari- tai eläinkohtaisiin tukiin sovellettavan maatalouden muuntokurssin 1. tammikuuta 1999 asti vuonna 1995 tiettyjen valuuttojen merkittävien rcvalvoitumisten seurauksena käyttöön otetun määräyksen mukaisesti. 159. Tämän määräyksen ansiosta myös muut jäsenvaltiot (erityisesti Ruotsi) ovat voineet suojautua vuonna 1996 todettujen rcvalvoitumisten kielteisiltä vaikutuksilta maataloustuloihin. Vaikka tukiin sovellettavat maatalouden muuntokurssit jäädytettiin maaliskuussa 1997, on muistettava, että Italiassa markkinointivuonna 1996/1997 sovellettu tuki väheni noin 12 prosenttia verrattuna edelliseen markkinointivuoteen, koska Italian liira revalvoitiin huhtikuussa 1995 ja heinäkuussa 1996 noin 20 prosentin devalvoitumisen jälkeen. 160. Englannin punnan, Irlannin punnan ja Italian liiran revalvoituminen johti kansallisina valuuttoina ilmaistujen virallisten hintojen sekä markkinahintojen laskuun asianomaisissa jäsenvaltioissa. Niille annettiin kuitenkin lupa myöntää tästä johtuviin tulonmenetyksiin tasaustukea, SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 43 josta puolet makseltiin EMOTR:sia. Tällaista tasaustukca myönnettiin Irlannissa, muttei marraskuun alkuun mennessä Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai Italiassa. Lisäksi on syytä muistaa, että vuoden 1997 ensimmäisien kymmenen kuukauden aikana tiettyjen jäsenvaltioiden "vihreät kurssit" nousivat hieman. Tämän vuoksi kansallisina valuuttoina ilmaistut hinnat ovat nousseet 2. 2 prosenttia Belgiassa ja Luxemburgissa, 0,7 prosenttia Tanskassa, 2 prosenttia Saksassa ja Itävallassa, 1. 1 prosenttia Espanjassa. Portugalissa ja Ranskassa ja 2,3 prosenttia Alankomaissa. Tuotannon tasot ja hintojen kehitys tonniksi eli hieman \()l. Vuoden 1997 viljan tuotanto arvioitiin noin 202 miljoonaksi alhaisemmaksi kuin edellisvuonna, jolloin Euroopan unionissa saavutettiin kaikkien aikojen korkein tuotantotaso. On kuitenkin muisteltava, että vuoden 1997 sato saatiin laajemmalta viljelyalalta, sillä vuoden 1996 ennätystason aikana kesannon osuus oli 10 prosenttia, kun se tänä satovuonna oli laskenut viisi prosenttia. Viljelyalan kasvun vaikutuksen kumosi tuotosten väheneminen edellisvuoden poikkeuksellisista määristä. 162. Viljan viljelyala kasvoi viime vuodesta yhteensä 1,1 miljoonaa hehtaaria eli kaksi prosenttia. Tämä määrä on pienempi kuin ne 1. 9 miljoonaa hehtaaria, jotka vapautuivat vclvoitekesannon vähennyttyä 10:stä viiteen prosenttiin. Viljan viljelyalojen lisäksi on rekisteröity myös öljykasvien (+0,5 milj. ha) ja valkuaiskasvien (+0. 2 milj. ha) viljelyalojen kasvua sekä vapaaehtoisen kesannon lisääntymistä (+0,1 milj. ha). Viljan kylvöalojen lisääntyminen koskee erityisesti ohraa, vehnää, maissia ja ruisvchnää. 163. Tuotokset ovat kolmesta neljään prosenttia pienemmät kuin edellisen vuoden ennätykselliset tasot. Kuten on jo todettu, ne seuraavat kuitenkin pitkän aikavälin noususuhdannetta. Lisäksi on mainittava, että vuoden 1997 maissisato on jopa viime vuotta suurempi kesän aikana vallinneiden sille erityisen suotuisten ilmasto-olosuhteiden ansiosta. 164. Ensimmäisten, vielä väliaikaisten arvioiden mukaan vehnän tuotanto on noin kolme prosenttia edellisvuolta alhaisempi, ja durumvehnä on romahtanut 12 prosenttia vuoden ensi kuukausina tuotantoalueilla vallinneesta vesivajeestajohtuvan tuotoksen selvän huonontumisen vuoksi. Maissin tuotannon arvioidaan olevan vuonna 1997 kaikkien aikojen korkein eli miltei 37 miljoonaa tonnia, joka on noin seitsemän prosenttia enemmän kuin edellisenä vuonna. Voimakkaassa kasvussa lienevät myös rukiin (+5 7c) ja ruisvehnän (+15%) tuotannot. Ohran tuotanto on puolestaan pysynyt suurin piirtein ennallaan, ja sen osalta tuotoksen laskun on korvannut kylvöalan kasvu. 165. Markkinahinnat olivat yleisesti alhaisemmat kuin edellisvuonna lähempänä interventiohintoja, kun markkinointivuoden 1995/1996 aikana niiden välillä oli suuri ero useimpien viljojen osalta. Paluu kohti vähemmän kireitä markkinaolosuhteita alkoi itse asiassajo heinäkuussa 1996, kun kyseisen vuoden sadosta saatiin ensimmäiset liedot ja sitä alettiin pitää kaupan. Tämä ja 44 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT tilanne jatkui suurimman osan markkinointivuotta 1996/1997 lukuun ottamatta maalis-huhtikuuta 1997, jolloin tietyillä tuotantoalueilla esiintyneestä hallasta johtuva epävarmuus Amerikan vehnäsadosta johti vehnän maailmanmarkkinahintojen nopeaan nousuun ja edelleen viljan hinnan nousuun yhteisön markkinoilla. 166. Huhtikuun huipun jälkeen sisämarkkjnahinnat laskivat nopeasti interventiohintojen tasolle lukuun ottamatta durumvehnää, jonka hinta on noussut jatkuvasti lokakuusta 1996 alkaen maailmanmarkkinoilla saatavissa olevien määrien vähäisyyden ja edellisvuodesta voimakkaasti pienentyneeksi arvioidun yhteisön sadon vuoksi. Marraskuun 1997 alussa vehnän markkinahinta oli 10-30 prosenttia interventiohintaa korkeampi, durumvehnän markkinahinta oli 60-80 prosenttia interventiohintaa korkeampi ja ohran ja maissin markkinahinnat olivat 5-20 prosenttia interventiohintoja korkeammat (markkinahinnat olivat interventiohintoja alhaisemmat tietyillä Saksan ohramarkkinoilla ja Italian maissimarkkinoilla). 167. Öljykasvien (rapsi, auringonkukka ja soija) tuotanto saavutti vuonna 1997 ennätystason 14,7 miljoonaa tonnia, josta 13,5 miljoonaa tonnia käytettiin elintarvikkeisiin ja 1,2 miljoonaa tonnia kesannoiduilta aloilta peräisin olevista öljykasveista muuhun käyttöön. Kokonaistuotannossa on edelliseen markkinointivuoteen nähden eroa siis 21 prosenttia kaikkien ja 26 prosenttia pelkästään elintarvikekäyttöön tarkoitettujen öljykasvien osalta. Valkuaiskasvien (herneet ja härkäpavut) tuotannossa on ollut muutamia vuosia, joina tuotanto on pysynyt muuttumattomana tai jopa laskenut, mutta nyt sekä viljelyalojen että tuotoksen kasvamisen ansiosta alalla on havaittu 20 prosentin kasvu. 168. Sokeria tuotettiin vuonna 1997 ennätysmäärä, yli 17 miljoonaa tonnia, eli kasvua viime vuodesta oli 3,4 prosenttia. Tulokseen vaikutti monta tekijää yhdessä: viljelyalan hienoinen kasvu, sokerijuurikassadon selkeä kasvu ja sokeripitoisuuksien kehittyminen. Sato parani erityisesti markkinointivuoden alussa ja lopussa vallinneiden hyvien ilmasto-olosuhteiden ansiosta. 169. Marraskuun puolessavälissä saatavilla olleiden väliaikaisten tietojen mukaan viinin tuotanto laskisi edellisvuodesta noin 5,5 prosenttia, mutta olisi edelleen viimeisten kolmen viinivuoden keskiarvon tasolla. Tuotanto on vähentynyt erityisesti Ranskassa ja Italiassa ja pysynyt ennallaan Espanjassa. Vuoden 1997 tuotannon laatu lienee useissa tuottajajäsenvaltioissa poikkeuksellisen hyvä syksyn suotuisten tästä syystä hinnat punaviinimarkkinoilla nousivat nopeasti syyskuun lopusta alkaen. Toisaalta valkoviinien hinnat olivat koko vuoden alamaissa ennen kaikkea Espanjassa ja Italiassa. ilmasto-olosuhteiden ansiosta. Erityisesti 770. Etelä-Euroopassa (erityisesti Ranskassa ja Italiassa) ja Saksan eteläosissa alku- ja loppukeväällä esiintyneet epätyypilliset hallat haittasivat rajusti useiden hedelmien tuotantoa Euroopan unionissa. Erityisesti kärsivät persikat ja nektariinit, joiden tuotanto laski 60-70 prosenttia Ranskassa ja Italiassa, sekä omenat, joiden tuotanto koko yhteisössä laski 15-20 prosenttia. Sitrushedelmiä tuotettiin sen sijaan suorastaan poikkeuksellisen runsaasti, noin 15 prosenttia SUHDANTEET JA MAATALOUSTl L< )T 45 enemmän kuin viime vuonna. Omenoiden, persikoiden ja nektariinien kaltaisten hedelmien, joiden tuotanto väheni voimakkaasti, hinnat olivat yleisesti melko hyvät, samoinkuin tiettyjen vihannesten, esimerkiksi tomaattien ja kukkakaalien, hinnat. 171. Maidon tuotannon arvioidaan laskeneen vuonna 1997 hieman cli 121 miljoonaa tonnia edellisestä vuodesta karjan vähenemisen vuoksi. Tämän korvasi osittain tuotoksen kasvu. Toimitukset meijereihin ovat luultavasti suurin piirtein ennallaan. Voin tuotannon arvioidaan vähentyneen (-1. 5'!). multa sen kulutus pysynee samalla tasolla. Ensimmäisen kerran moniin vuosi in juuston kokonaistuotantoon pysynyt miltei samalla tasolla tai jopa laskenut hieman. Tämä johtuu' lehmänmaidosta valmisteltujen juustojen tuotannon pysähtymisestä ja muista maitotyypcistä valmistettujen juustojen tuoiannon huomattavasta laskusta. Tämä vahvistaa kasvun päättymisen oireet, jotka havaittiin jo vuonna 1996. kun tuotanto kasvoi enää 1,6 prosenttia; edeltävien vuosien keskimääräinen kasvuvauhti oli 2 prosenttia. Juuston kulutus kasvoi 3,9 prosenttia vuonna 1995 ja 0,9 prosenttia vuonna 1996, mutta saavutti vuonna 1997 vain 0,3 prosenttia, mikä vastasi suurin piirtein tuotannon kehitystä. 172. Voin markkinahinta romahti noin 10 prosenttia vuoden 1996 aikana, multa alkoi elpyä hiljalleen vuonna 1997 ja palautui ensimmäisten kymmenen kuukauden aikana edellisvuoden tasolle. Marraskuun 1997 puolessavälissä kyseiset hinnat olivat yli kahdeksan prosenttia interventiohintoja korkeammat. Tämä johtuu interventiovarastojen hupenemisesta, tuoiannon laskusta samalla kun kulutus on pysynyt miltei samana, ja erityisesti Venäjälle suuntautuvan viennin kysynnän kasvusta. Myös muiden maitotuotteiden hinnat ovat pysyneet vuonna 1997 miltei samoina. On kuitenkin mainittava, ettei tämä maitotuotemarkkinoiden pysyvyys heijastu tuottajahintoihin. 173. Naudanlihan tuotanto pysyi vuonna 1997 suhteellisen ennallaan jo toista vuotta peräkkäin (noin 7,950 milj. lonnia). Tuotanto saavutti huippunsa markkinointivuoden 1996/1997 aikana, mutta oli noin 300 000 tonnia vähemmän kuin olisi ollut mahdollista saavuttaa ilman vasikoiden ja erityisesti yli 30 kuukauden ikäisten nautojen teurastusta Isossa-Britanniassa BSE-kriisin seurauksena. Vuoden 1996 romahduksen (-7,4 %) jälkeen naudanlihan kulutus kasvoi vuonna 1997 jo kolme prosenttia. 174. Naudanlihaa on viety kolmansiin maihin edelleen varsin paljon huolimatta BSE-kriisistä johtuneista vaikeuksista. Tämän ansiosta naudanlihan hinnat ovat elpyneet pikku, hiljaa hiihti- syyskuussa 1996 tapahtuneesta 15 prosentin romahduksesta. Elävien nautojen markkinahinnat ovat olleet toukokuusta lähtien selvästi edellisvuoden vastaavan ajan hintoja korkeammat ja elokuun puolessavälissä ne jopa ylittivät BSE-kriisiä edeltäneen tason. / 75. Tästä kehityksestä huolimatta viitelaadun markkinahinnat ovat pysyneet erityisesti vuoden ensimmäisellä puoliskolla alle 80 prosentissa interventiohinnasta cli markkinatukitoimenpiteiden käynnistävästä kynnyshinnasta. Syyskuun 1997 loppuun mennessä markkinaostoja oli tehty vuoden 46 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT alusta 220 000 tonnia, joihin on lisättävä vuoden 1996 lopun 430 000 tonnia interventio-ostoja. Elokuusta interventio-ostojen vauhti on vähentynyt asteittain markkinatilanteen selkeän parantumisen vuoksi. laajat välttämättömät tuotantoon vaikuttivat voimakkaasti 176. Sianlihan teurastukset Alankomaissa siellä keväällä 1997 alkaneen sikaruttoepidemian vuoksi. Tuotanto on kokonaisuutena laskussa viime vuoden ennätystasosta, kun "hullun lehmän taudin" aiheuttamasta kriisistä johtuva naudanlihan kulutuksen romahdus lisäsi puolestaan valkoisen lihan kysynnän kasvua Euroopan unionissa. Alankomaiden tuotanto vähentyi itse asiassa niin rajusti, että huolimatta useiden jäsenvaltioiden tuotannon kasvusta viidentoista jäsenvaltion unionin nettotulos laski noin 0,7 prosenttia edellisestä vuodesta. Myös kulutus saattaa laskea hieman hintojen liiallisen nousun ja naudanlihan - vaikkakin varovaisesti - kasvavan suosion vuoksi. Alankomaissaja vähäisemmässä määrin myös Saksassa vallinneen sianiihavajcen seurauksena sianlihan hinta on siis ollut varsin korkea jo huhtikuusta 1996 ja saavutti toukokuun 1997 puolessavälissä poikkeuksellisen korkean tason. Sen jälkeen sianlihan hinta on kuitenkin laskenut huomattavasti jaon pysytellyt suurimman osan vuotta viime vuoden tasolla. 177. Sisäisen kulutuksen selvän kasvun ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin vielä selvemmän lisääntymisen ansiosta siipikarjanlihan tuotanto kehittyi vuonna 1997 tasaisesti (+3,1 %). Tämän ansiosta sekä siipikarjanlihan sisäinen tuotanto että kulutus ovat ylittäneet naudanlihan vastaavat luvut jo vuodesta 1996 alkaen jäsen vientikin lähenee naudanlihan vientiä. "Hullun lehmän taudin" kriisistä johtuneen nousun jälkeen kananlihan markkinahinnat ovat tasaantuneet vuoden 1997 aikana ja ovat yleisesti edellistä vuotta alemmat, mutta kuitenkin korkeammat kuin ennen kriisiä. 178. Lampaan- ja vuohenlihan tuotanto on pienessä laskussa viime vuodesta (-2,4 %) lähinnä Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa tapahtuneen tuotannon selvän vähenemisen vuoksi. Markkinahinnat olivat erityisen korkeat vuonna 1996 ja jatkoivat vuonna 1997 samalla ja jopa hieman korkeammalla tasolla kevättä lukuun ottamatta. Tuottajahinnat tuottajahintojen 779. Kaikkien maataloustuotteiden arvioidaan 20. marraskuuta 1997 saatavilla olevien tietojen perusteella laskeneen 2,4 prosenttia vuonna 1997 viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionissa. Vuoteen 1996 verrattuna kasvituotteiden tuottajahintaindeksi laski nimellisesti keskimäärin 4,6 prosenttia. Erityisesti viljan hinnat laskivat vuodessa keskimäärin 9 prosenttia, perunan hinnat 6,7 prosenttia, viinin hinnat 5,2 prosenttia, vihannesten hinnat miltei 3 prosenttia ja oliiviöljyn hinnat yli 23 prosenttia. Toisaalta sokerijuurikkaan hinnat nousivat keskimäärin 1,3 prosenttia ja hedelmien hinnat 1,4 prosenttia. nimellishintaindeksin 180. Eläintuotteiden hintakehitys oli yleisesti suotuisampi. Niiden tuottajahintaindeksi oli nimellisesti keskimäärin varsin vakaa (-0,3 %), mikä johtuu porsaiden (+3,5 %) ja karitsojen ja SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 47 lampaiden (+ 1,39 ) hintojen noususta, nautaeläinten hintojen hienoisesta palautumisesta (+0. 59 vuoden 1996 13 prosentin romahduksen jälkeen) sekä siipikarjan (- 2,2 9 ), maidon (- 2. 3 9) ja munien ( - 4 , 0 9) hintojen laskusta. Inflaation vaikutus huomioon ottaen tuottajahintaindeksi laski reaalisesti keskimäärin /<S7. 4,8 prosenttia koko Euroopan unionissa. Keskimääräistä enemmän se laski Espanjassa (-7. 6'A ), Irlannissa (-8,8'/<>). Italiassa (••- 5. 89 ), Portugalissa (-8,1 9 ) ja Yhdislyneessä kuningaskunnassa (-15. 9 %). Laskusuuntaus oli vähäisempi Belgiassa (-1,7 9 ), Tanskassa (-1,5 9 ), Kreikassa ( 1. 59), RanskassaU 1,89), Suomessa (-2,5 9) ja Ruotsissa (-4,0 %). Muissa jäsenvaltioissa sen sijaan reaalihinlaindeksi on vakaa, ja jopa nousussa. Tuotantovälineiden hinnat 182. Vuonna 1997 tavaroiden ja palvelujen ostohintaindeksi maatalouden päivittäiskulutuksen osalta nousi nimellisesti keskimäärin 0,9 prosenttia. Siementen ja lannoitteiden nimellishinnat laskivat noin 3 prosenttia, mutta kaikkien muiden maatalouden päivittäiskulutukseen liittyvien tavaroiden ja palvelujen nimellishinnat nousivat. Keskimääräistä enemmän nousivat jalostuseläinten (+4. 5 9-), energian (+3,3 c/c) ja materiaalin ylläpidon ja korjausten (+3,3 %) hinnat sekä eläinlääkäripalvelut. 183. Maatalouden päivittäiskulutustavaroiden ja -palvelujen reaalihintaindeksi laski Euroopan unionissa keskimäärin 1,3 prosenttia, mutta Tanskassa 1,6 prosentlia, Kreikassa ja Alankomaissa 2,6 prosenttia, Irlannissa 2,9 prosenttia, Italiassa 3,6 prosentlia, Portugalissa 5,9 prosenttia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 4,6 prosenttia. Maataloustulojen kehitys 184. Maataloustuloja koskevat lopulliset tiedot julkaistaan vasta vuoden 1998 aikana ('). Ainoa maataloustulojen kehitystä selittävä tekijä, jonka osalta on saatavilla vuotta 1997 koskevia ennakkoarvioita, esitetään "hintojen ja välituotekäytön hintaindeksin välinen suhde). Jälkimmäinen huononi lähes kaikissa jäsenvaltioissa ja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Ruotsissa, Suomessa, Ranskassa, Portugalissa ja Italiassa. Sen sijaan se parani hieman Alankomaissa ja Kreikassa ja vielä vähemmässä määrin Saksassa ja Tanskassa. leikkurina" (tuottajahintaindeksin 185. Olisi kuitenkin palautettava mieleen, että kyseisen osoittimen taloudellinen merkittävyys on vähentynyt YMP:n uudistuksen voimaantulon jälkeen, sillä sen myötä otettiin käyttöön tasaustukia korvaukseksi uudistuksen yhteydessä päätettyjen virallisten hintojen laskusta. Kyseiset tuet, jotka esiintyvät maatalouden kirjanpidossa kohdassa "tuet", ovat sen vuoksi olennainen osa (') Eurostat on kuitenkin julkaissut sarjassa Tilastoja lyhyesti arvioita, joihin lukija voi tutustua. 4S SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 4S SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT Maataloustuotteiden nimellisluottajahintojen vaihtelu Miosina 1996 ja 1997 Maataloustuotteiden nimellisluottajahintojen vaihtelu Miosina 1996 ja 1997 J. ISCIH. llllO J. ISCIH. llllO EU-I5 LU-I5 Belgique/Belgie Belgique/Belgie Danmark Danmark Deutschland Deutschland E U r i 6a (Ellada) E U r i 6a (Ellada) Hspana Hspana France France Ireland Ireland Italia Italia Luxembourg Luxembourg Nedcrland Nedcrland Osterrcich Osterrcich Portugal Portugal Suomi/Finland Suomi/Finland Sverigc Sverigc United Kingdom United Kingdom 1'197/1996 1 '197/1996 199<i/IW I ' W i / IW <;>t,>\rnnt-iiui\ Kasvitumiecl Kasvitumiecl l-'l. iintuoticot l-'l. iintuoticot Ylnooi^a Villoma K. isviluouccl K. isviluoikvl l-. l. iinluoilt'ci l-l. iiuluoilcci Yhti'cns. i Yhti'cns. i -4. 6 -4. 6 -2 4 -2 4 -1. 5 -1. 5 1. 4 1. 4 4,4 4,4 -10. 1 -10. 1 -3. 6 -3. 6 -11. 6 -11. 6 -U -U 0. 8 0. 8 1. 3 1. 3 -0,3 -0,3 -8. 9 -8. 9 -0. 4 -0. 4 -7,4 -7,4 -17. 4 -17. 4 0. 3 0. 3 1. 8 1. 8 1. 9 1. 9 2. 5 2. 5 4. 3 4. 3 2. 7 2. 7 3. 4 3. 4 -6. 4 -6. 4 -2,1 -2,1 0. 1 0. 1 3. 4 3. 4 2,1 2,1 -2,1 -2,1 -2,2 -2,2 -0. 6 -0. 6 -11. 9 -11. 9 -2. 4 -2. 4 0. 2 0. 2 0. 7 0. 7 2 2 2 2 4. 4 4. 4 -5. 4 -5. 4 -0. 3 -0. 3 -7. 0 -7. 0 -3. 3 -3. 3 0. 2 0. 2 2. 4 2. 4 1. 6 1. 6 -5. 8 -5. 8 -1. 6 -1. 6 -2. 5 -2. 5 -13. 9 -13. 9 -0. 5 -0. 5 -1. 7 -1. 7 -1,4 -1. 4 -5,5 -5,5 6,8 6,8 -3. 1 -3. 1 0. 4 0. 4 -11. 9 -11. 9 2,5 2,5 3,4 3,4 0. 4 0. 4 2,1 2,1 -0,2 -0,2 -9. 2 -9. 2 -7. 8 -7. 8 -7,4 -7,4 1. 0 1. 0 2. 0 2. 0 4. 3 4. 3 1. 3 1. 3 0. 2 0. 2 4,6 4,6 -0. 9 -0. 9 -4. 0 -4. 0 1,2 1,2 -5. 1 -5. 1 3. 2 3. 2 0. 5 0. 5 3,0 3,0 -16. 1 -16. 1 -2. 6 -2. 6 2. 3 2. 3 0. 2 0. 2 0. 6 0. 6 i i i i - I. I - I. I 5. 0 5. 0 -0. 4 -0. 4 -0. 3 -0. 3 -5. 0 -5. 0 2. 0 2. 0 -3. 7 -3. 7 1. 9 1. 9 0. 9 0. 9 1. 2 1. 2 -14. 3 -14. 3 -4. 1 -4. 1 -1. 5 -1. 5 Maatalouden deflatoitu tuottajahintaindeksi Maatalouden deflatoitu tuottajahintaindeksi nvw - too) 11wti - too) Juscnvaltin Juscnvaltin 1990 1990 l'»)l l"9| 1992 1992 1993 1993 1994 1994 1995 1995 1996 1996 1997 1997 1997/1996 1997/1996 (Ellada) (Ellada) Belgique/Belgie Belgique/Belgie Danmark Danmark Deutschland Deutschland EkXdba EkXdba Espana Espana France France Ireland Ireland Italia Italia Luxembourg Luxembourg Nederland Nederland Ostcrreich Ostcrreich Portugal Portugal Suomi/Finland Suomi/Finland Svcrige Svcrige United Kingdom United Kingdom EU-15 EU-15 100,0 100. 0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100. 0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 97,3 97,3 98. 1 98. 1 96. 2 96. 2 95,2 95,2 101,9 101,9 94. 8 94. 8 97. 8 97. 8 93. 4 93. 4 102,8 102,8 89,6 89,6 100,8 100,8 97,1 97,1 86. 5 86,5 92. 6 92. 6 91. 5 91. 5 93. 7 93. 7 89. 5 89. 5 92,4 92,4 92,8 92,8 91. 3 91. 3 93,3 93,3 83,4 83,4 89,6 89,6 91,9 91,9 89. 8 89. 8 82,3 82,3 92,1 92,1 92,4 92,4 73,2 73,2 89. 7 89. 7 86,4 86,4 91. 9 91. 9 84. 9 84. 9 83. 8 83. 8 80,0 80,0 80. 6 80. 6 85. 2 85. 2 84,1 84,1 83. 5 83. 5 96,6 96,6 87,9 87,9 78,0 78,0 83,4 83,4 87,3 87,3 70,6 70,6 87. 7 87. 7 79. 3 79. 3 94,5 94,5 85,1 85. 1 84. 8 84. 8 79. 5 79. 5 79. 5 79. 5 87,3 87,3 88. 8 88. 8 82. 6 82. 6 95,8 95,8 87,5 87,5 76. 0 76. 0 84,2 84,2 85,5 85,5 72,7 72,7 86. 5 86. 5 81,6 81,6 93,1 93,1 85,6 85,6 79,9 79,9 77,5 77,5 78,7 78,7 87,7 87,7 94,1 94,1 81. 9 81. 9 95,5 95,5 90. 9 90. 9 73,6 73,6 84,9 84,9 63,2 63,2 72. 6 72. 6 63,9 63,9 79. 8 79. 8 98. 7 98. 7 82. 8 82. 8 78. 8 78. 8 77. 5 77. 5 76,5 76,5 86,5 86,5 90,3 90,3 78,3 78,3 89,3 89,3 89,2 89,2 69,9 69,9 84,8 84,8 62. 7 62. 7 71,2 71,2 54,4 54,4 76. 1 76. 1 94,9 94,9 78,9 78,9 77. 5 77. 5 76. 3 76. 3 76. 6 76. 6 85. 2 85. 2 83. 5 83. 5 77. 0 77. 0 81,4 81,4 84,0 84,0 68,9 68,9 84. 8 84. 8 62. 3 62. 3 65,5 65,5 53,0 53,0 73. 1 73. 1 79. 9 79. 9 -*. 8 - t. 8 -1. 7 -1. 7 -1. 5 -1. 5 0. 3 0. 3 -1. 5 -1. 5 - 7. 6 - 7. 6 -1. 8 -1. 8 -8. 8 -8. 8 -5,8 -5,8 -1. 4 -1. 4 0. 0 0. 0 -0,5 -0,5 -8. 1 -8. 1 - 2 ,5 - 2 ,5 -4,0 -4,0 -15. 9 -15. 9 Maatalouden nimellisten ttiotantopanoshintnjen vaihtelu vuosina 1995, 1996 ja 1997 Maatalouden nimellisten ttiotantopanoshintnjen vaihtelu vuosina 1995, 1996 ja 1997 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 49 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 49 J. isenv. iliin J. ISOIV. llllO EU-15 EU-15 Belgique/Belgie Belgique/Belgie Danmark Danmark Deutschland Deutschland E U r i oa (. Ellada) VJ. X&ha. (. Ellada) Espana Espana France France Ireland Ireland Italia Italia Luxembourg Luxembourg Ncdeiland Ncdeiland Ostctreich Ostctreich PomiL'al Ponunal Suomi/Finland Suomi/Finland Svenu'c Svenu'c United Kingdom United Kingdom Tav T av V. ,llf v. , 11;• J i jl ia p. ) 1 v J i jl ia |\ilv rlck. ivInn i rlck. iv inn i elm elm. s. ih. i -s. ih. i Invest Invest iinlihs < >»1\ k iinlihs < >»1\ k p. ilvelm p. ilvelm keel ia keel |. i Yhiecns. i Yhiecns. i 1997/1996 1 9 9 7 / 1 9 96 1996/1995 1996/1995 1995/1994 1995/199-1 1997/1996 1997/1996 I99(i/I995 I99(i/I995 1995/1994 1995/1994 1997/19% 1997/19% 1996/1995 1996/1995 I995/|994 I995/|99J '/'»(MI'/l/ll'l/IU/ 0. 9 0. 9 2. 0 2. 0 0,7 0,7 2. 0 2. 0 3. 3 3. 3 2. 3 2. 3 2. 0 2. 0 -0. 9 -0. 9 -1. 0 -1. 0 1. 3 1. 3 0. 3 0. 3 3. 7 3. 7 -3. 5 -3. 5 2. 9 2. 9 2. 1 2. 1 -2. 4 •2. 4 4. 1 4. 1 4. 2 4. 2 3. 3 3. 3 2. 9 2. 9 K. 7 K. 7 4. 0 4. 0 4,1 4,1 3. 8 3. 8 3. 0 3. 0 3. 7 3. 7 4. 7 4. 7 5. 0 5. 0 0. 3 0. 3 2. 3 2. 3 6. 9 6. 9 6. 1 6. 1 2. 7 2. 7 0. 0 0. 0 0. 4 0,4 0. 2 0. 2 5. 6 5. 6 3. 3 3. 3 1. 7 1. 7 1. 6 1. 6 10. 6 10. 6 1. 3 1. 3 3. 3 3. 3 -2,1 -2,1 3,5 3,5 -21,9 -21,9 5. 7 5. 7 3. 3 3. 3 2. 5 2. 5 0. 5 0. 5 1. 0 1. 0 0. 8 0. 8 3. 1 3. 1 4,6 4,6 1. 4 1. 4 1. 6 1. 6 3. 4 3. 4 - I. I -1. 1 2. 4 2. 4 0. 9 0. 9 4. 2 4. 2 1. 3 1. 3 1. 0 1. 0 2. 7 2. 7 3. 1 3. 1 0. 2 0. 2 -i -i -i -> I. I I. I 6. 4 6. 4 5. 2 5. 2 2. 4 2. 4 0. 0 0. 0 4. 3 4. 3 0. 9 0. 9 2. 6 2. 6 2. 1 2. 1 4. 1 4. 1 1. 7 1. 7 1. 2 1. 2 2. 3 2. 3 3. 4 3. 4 3. 6 3. 6 2. 8 2. 8 1. 2 1. 2 11. 3 11. 3 5. 9 5. 9 2. 0 2. 0 4. 6 4. 6 4. 7 4. 7 1. 5 1. 5 3. 1 3. 1 2. 0 2. 0 7. 3 7. 3 -14. 4 -14. 4 6. 0 6. 0 3. 6 3. 6 1. 3 1. 3 1. 7 1,7 0,8 0. 8 1. 7 1. 7 3. 2 3. 2 2. 7 2. 7 1. 9 1. 9 -0. 3 -0. 3 1. 2 1. 2 0. 2 0. 2 0. 4 0. 4 2. 5 2. 5 -2. 0 -2. 0 2. 4 2. 4 1. 8 1. 8 1. 7 1. 7 3. 9 3. 9 3. 7 3. 7 3. 1 3. 1 2. 5 2. 5 S. 2 S. 2 4. 2 4. 2 3. 8 3. 8 2. 8 2. 8. 3. 6. 3. 6 2. 4 2. 4 4. 1 4. 1 3. 7 3. 7 1. 0 1. 0 2. 1 2. 1 5. 4 5. 4 5. 5 5. 5 2. 9 2. 9 0. 5 0. 5 0. 9 0. 9 0. 5 0. 5 6. 8 6. 8 3. 7 3. 7 1. 7 1. 7 2. 3 2. 3 7. 6 7. 6 1. 4 1. 4 3. 3 3. 3 -0,3 -0,3 4. 2 4. 2 -19. 5 -19. 5 5. 8 5. 8 3,3 3,3 Deflatoidut tuotantopanoshintojen indeksit, välituotckäytto Deflatoidut tuotantopanoshintojen indeksit, välituotckäytto tl WO = 100) tl WO = 100) Jascnvaltio Jascnvaltio 1990 1990 1991 1991 1992 1992 1993 1993 1994 1994 1995 1995 1996 1996 1997 1997 1996/1995 1996/1995 Belgique/Belgie Belgique/Belgie Danmark Danmark Deutschland Deutschland EA. Ari6a (Ellada) EA. Ari6a (Ellada) Espana Espana France France Ireland Ireland Italia Italia Luxembourg Luxembourg Nederland Nederland Osterreich Osterreich Portusal Portugal Suomi/Finland Suomi/Finland Sverisie Sverise United Kingdom United Kingdom EU-15 EU-15 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100,0 100,0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 100. 0 97. 5 97. 5 97. 0 97. 0 96. 7 96. 7 98. 3 98. 3 104,7 104,7 96. 0 96. 0 97. 9 97. 9 97. 3 97. 3 96,0 96,0 98,7 98,7 96,8 96,8 98. 8 98. 8 94. 5 94. 5 102. 8 102. 8 95. 3 95. 3 97. 9 97. 9 95,2 95,2 94,5 94,5 94. 1 94. 1 96,0 96,0 10. 3. 5 10. 3. 5 92,0 92,0 96,2 96,2 94,3 94,3 92,8 92,8 96,0 96,0 95,2 95,2 96,2 96,2 89. 1 89. 1 102,4 102,4 92,9 92,9 97,2 97. 2 93. 5 93. 5 90,9 90. 9 92,7 92. 7 91. 9 91. 9 101. 5 101. 5 91. 0 91. 0 94,2 94,2 92,9 92,9 95. 7 95. 7 91,4 91,4 90,9 90,9 93. 7 93. 7 79,9 79,9 102,0 102,0 88,3 88,3 100. 1 100,1 91. 3 91. 3 88,6 88,6 S9. I S9. I 90. 0 90. 0 98. 4 98. 4 89. 5 89. 5 92. 6 92. 6 91. 7 91. 7 93. 1 93. 1 89,5 89,5 87,5 87,5 88,9 88,9 76. 2 76. 2 96,6 96,6 88,1 88,1 98. 0 98. 0 90. 9 90. 9 87. 2 87,2 87. 6 87. 6 88. 5 88. 5 95. 1 95. 1 88,3 88,3 92,6 92,6 90,8 90,8 97,9 97,9 89,0 89,0 88. 7 88. 7 85,2 85,2 87. 7 87. 7 74. 7 74. 7 90,8 90,8 97. 9 97. 9 92. 3 92. 3 89. 1 89. 1 88. 6 88. 6 89. 8 89. 8 95. 3 95. 3 88,7 88,7 94. 4 94. 4 92. 7 92. 7 97,1 97,1 91. 1 91. 1 90,9 90,9 87,7 87,7 73,4 73,4 75,9 75,9 96,6 96,6 101,3 101,3 91,1 91,1 89. 2 89. 2 87. 0 87. 0 91,1 91,1 91. 8 91. 8 88,7 88,7 94. 4 94. 4 90,1 90,1 93. 5 93. 5 90,7 90,7 88,6 88,6 88,9 88,9 69,3 69,3 77,4 77,4 97,2 97,2 96,8 96,8 -1,3 -1,3 0. 1 0. 1 -1. 6 -1. 6 0. 1 0. 1 -2,6 -2,6 -0,1 -0,1 0,4 0,4 -2,9 -2,9 -3. 6 -3. 6 -0,4 -0,4 -2,6 -2,6 1. 6 1. 6 -5,9 -5,9 2,0 2,0 0,5 0,5 -4. 6 -4. 6 50 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT maataloustulojen muodostusta ainakin vilja-ja naudanliha-alalla. Vuonna 1996 maatalousalalla myönnettyjen tuotannon tukipalkkioiden määrä oli kokonaisuudessaan miltei 30 prosenttia viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionin maatalousalan hruttoarvonlisäyksestä, multa kyseinen luku on todennäköisesti huomattavasti korkeampi vilja-ja naudanliha-alalla. tuotantohintojen 186. On korostettava, että maataloustulojen kehitys riippuu paitsi ja maatalousalalla käytettävien hyödykkeiden ja palveluiden hintojen kehityksestä, myös muista tärkeistä tekijöistä ja erityisesti tuotannon määrän kehityksestä, suorien tukien yhä tärkeämmästä asemasta tulonmuodostuksessa sekä maatalouden työvoiman kehityksen vaikutuksesta tuloihin tyoyksikkökohtaisesti. Kaikkien näiden tekijöiden ja kertomuksen tätä lukua laadittaessa saatavilla olevien tietojen perusteella taloudellisista tuloksista voidaan odottaa yleisesti heikompia kuin kolmena edeltävänä markkinointivuonna, joina tulot kasvoivat selvästi, multa kokonaisuutena tasapainoisempia kuin edellisenä vuonna. Vaikka vuonna 1997 tietyillä huomaliavasli luotantoaloilla, esimerkiksi vilja-alalla, on havaittavissa tulojen suhteellista laskua - yhdeksän prosenttia edellisvuoteen verrattuna - tuotantohintojen laskun vuoksi, on pidettävä mielessä, että kahden viime vuoden aikana näiden alojen taloudelliset tulokset ovat olleet erittäin hyviä. Toisaalta naudanlihatalous todennäköisesti toipuu hitaasti vuonna 1997 "hullun lehmän" kriisin jälkeisestä katastrofista. Kuten edellä on esitetty, vuonna 1997 suhdanteet olivat suotuisia myös sian- ja siipikarjankasvatukselle sekä sokerijuurikkaan viljelylle. Maatalouden kirjanpidon tietoverkko (FADN) Maataloustulot 187. Maatilayritysten (') tuotos, kulut ja tulot EU:ssa (:) on laskettu yhdenmukaistettua maat alouden kirjanpitoa (') (katso VII luku, taulukko 3. 2. 1) koskevan tutkimuksen perusteella. Tästä tutkimuksesta saadaan arvokasta tietoa maatilojen tulojen vaihteluista, joita koko maatalousalan kattavien tulosten keskiarvot eivät paljasta. Tässä osassa esitellään vaihtelut tuotantosuunnan mukaan (VII luvun taulukossa 3. 2. 2 selitetään eri teknis-taloudelliset suuntautumiset). 188. Tässä esitetyt tulokset ovat todettuja ja vaihtelut on laskettu tosiasiallisesti (vähennettynä inflaatiolla). Vuosikertomusta tehtäessä eräät tulokset eivät vielä olleet saatavilla C). Eri teknis taloudellisista suuntauksia ja maatilan erilaista liiketoiminnallista tai taloudellista kokoa koskevat yksityiskohtaiset tulokset (ecun nykykurssilla) esitetään VII luvun taulukoissa 3. 2. 3 ja 3. 2. 4. (') Maatilat, jotka myyvät suurimman osan tuotannostaan ja joilla on tietty vähimmäismäärä taloudellista toimintaa. (;) Tulokset viittaavat viidentoista jäsenvaltion unioniin (EU-15). C) Tunnetaan nimellä maatalouden kirjanpidon tietoverkko (FADN). EU-15:ssä tutkitaan noin 58 000 maatilaa, jotka kattavat EU:n tuotannon kokonaisarvonlisäyksestä 90 prosenttia maatalouden alkutuotannosta. ("*) Vuoden 1995/1996 tuloksissa ei ole mukana Saksa eikä osa Yhdistynyttä kuningaskuntaa (Skotlanti), koska näiden jäsenvaltioiden osalta täydellisiä tietoja ei ole vielä saatavilla. Tämän vuoksi vuoden 1995/1996 keskimääräisissä tuloksissa ei viitata EU-12:een tai EU-15:een. SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 51 Maataloustulot teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan 189. Suuret erot Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden keskimääräisissä tuloissa (katso kuvio 1 ) johtuvat niiden maatalouden rakenteesta. Suurimmat keskitulot on yleensä niillä jäsenvaltioilla, joissa on merkittävä määrä suuria tiloja ja jotka ovat voimakkaasti erikoistuneet peltokasvien viljelyyn tai kilpailukykyisimmille tuotannonaloille (sian- ja/tai siipikarjanliha, puutarhatalous ja maitotalous). Etelä-Euroopan jäsenvaltioissa, joissa on paljon pieniä sekatuotantotiloja (kasvinviljelyjä kotieläintalous) tai monivuotisten kasvien viljelyyn suuntautuneita tiloja (joissa viljellään erilaisia viljelykasveja), on Euroopan unionin keskitasoa alhaisemmat keskitulot. Tosiasialliset maataloustulot tilaa kohden Viljelijäperheen maataloustulo (VPM) 1994/1995 1995/1996 Belgique/Belglö Danmark Deutschland EAAaöa (Ellâda) Esparia France Ireland Italia Luxembourg Nederland Österreich Portugal Suomi/Finland Sverige United Kingdom 0 100 200 300 400 Indeksi (kaikkien maatilojen keskiarvo, EU-12,1994/1995 = 100) Lähde: EU—FADN, PO VI/A3. Kuvio 1 190. Tilivuonna 1995/1996 (vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) uudistuksen kolmas täytäntöönpanovuosi) keskimääräiset maataloustulot nousivat tosiasiallisesti useissa jäsenvaltioissa verrattuna vuoteen 1994/1995. Tulot nousivat Tanskassa, Ranskassa, Irlannissa, Italiassa, 52 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 52 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT Viljelijäperheen maataloustulot Viljelijäperheen maataloustulot teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan teknis-taloudellisen suuntautumisen mukaan I. uxemhurgissa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Muissa jäsenvaltioissa tulot laskivat verrattuna vuoden 1994/1995 keskimääräisiin tuloihin. SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 53 191. Kuviossa 2 esitetään tulokehityksen vaihtelu leknis-taloudelliscn suuntautumisen perusteella eri jäsenvaltioissa. Kuviossa esitetään myös, että niiden tuotantosuuntien tulokset, joihin vuoden 1992 YMP:n uudistus vaikutti eniten, ovat laajalti vaikuttaneet joissakin jäsenvaltioissa todettuihin kaikkien tilojen keskimääräisten tulosten vaihteluihin. Siten peltokasvien viljelyyn suuntautuneiden tilojen keskimääräiset tulot nousivat Tanskassa, Ranskassa. Italiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa kun taas päinvastainen suuntaus todettiin vastaavilla tiloilla Belgiassa, Kreikassa, Espanjassa ja Alankomaissa. Ranskassa naudanlihan tuottajien keskimääräiset tulot nousivat Italiassa, Portugalissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun taas Belgiassa ja Espanjassa ne laskivat. Naudanlihan lasku rajoitti keskimääräisten maataloustulojen nousua. Alankomaissa sitävastoin keskimääräisten maataloustulojen laskua pehmensi naudanlihan tuotantoon erikoistuneiden tilojen keskimääräisten tulojen nousu. tuottajien keskimääräisten tulojen 192. Irlannissa peltokasvien viljelyyn suuntautuneiden tilojen keskimääräiset tulot laskivat hieman ja naudanlihan tuotantoon erikoistuneiden lilojen tulot pysyivät vakaina. Irlannissa ja Luxemburgissa kansallisten keskimääräisten tulojen nousu riippuu pääasiassa maidontuotantoon ja sekatuotanloon suuntautuneiden tilojen keskimääräisten tulojen noususta. 193. Joissakin jäsenvaltioissa kaikkien tilojen osalta todetut keskimääräiset tulokset selittyvät myös muiden kuin niiden tuotantosuuntien osalta todetuista tuloksista, joihin vuoden 1992 YMP:n uudistus vaikutti enilcn. Esimerkiksi Alankomaissa todeltu keskimääräisten maataloustulojen lasku johtuu sekä peltokasveihin että puutarhatalouteen ja maitotalouteen suuntautuneiden tilojen keskimääräisten tulojen laskusta. Italiassa lodettu keskimääräisten maataloustulojen nousu johtuu viininviljelyyn ja monivuotisten kasvien viljelyyn tai maitotalouteen suuntautuneiden tilojen keskimääräisten tulojen noususta. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen kolmas soveltamisvuosi 194. Kuviossa 3 esitetään, että tilojen tuotoksen keskimääräinen arvo (ilman tukia ja vähennettynä inflaatiolla) nousi kaikissa EU-12-jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Belgiaa, Kreikkaa ja Espanjaa, joissa arvo laski, sekä Irlantia ja Portugalia, joissa tilojen tuotoksen keskimääräinen arvo pysyi kutakuinkin vakaana edelliseen vuoteen verrattuna. 195. Kuvio 4 osoittaa, että vuoden 1992 yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen kolmannen täytäntöönpanovuoden aikana suorista maksuista saadut tulot nousivat edelleen. Tilakohtaiset julkiset nettotulot (kaikki suoraan tilalle maksetut avustukset ja tuet, mukaan lukien kansalliset tuet ja hyvitysmaksut, vähennettyinä tuotantomaksuilla) ovat nousseet merkittävästi kaikissa EU-12- jäsenvaltioissa Kreikkaa ja Espanjaa lukuun otiamatta (tosin näiden kahden maan osalta tiedot ovat yhä tilapäisiä). 54 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT Maatilakohtainen tuotos (arvo) ennen tukia 1994/1995 1995/1996 Belgique/Belglö Danmark Deutschland EÀAàôo. (Ellâda) Espana France Ireland Italia Luxembourg Nederland Österrelch Portugal Suomi/Finland Sverige United Kingdom 0 100 200 300 400 500 Indeksi (kaikkien maatilojen keskiarvo, EU-12,1994/1995 = 100) Lähde: EU—FADN, PO VI/A3. Kuvio 3 196. Vuoden 1995/1996 lukujen mukaan kaikissa jäsenvaltioissa Kreikkaa lukuun ottamatta julkisten tukien osuus maatilan liikevaihdosta (julkinen tuki mukaan lukien) ja maatilan tuloista nousee jatkuvasti. Vuonna 1995/1996 niiden osuus maatilan liikevaihdosta vaihteli 2,4 prosentista Alankomaissa 16 prosenttiin Irlannissa (vuonna 1994/1995 kyseiset osuudet näissä maissa olivat 2,3 prosenttia ja 14,4 prosenttia). Vuonna 1995/1996 julkisten tukien osuus maatilan tuloista vaihteli 14,6 prosentista Alankomaissa 85,3 prosenttiin Tanskassa (vuonna 1994/1995 kyseiset osuudet näissä maissa olivat 12,7 prosenttia ja 79 prosenttia). Kyseiset osuudet perustuvat kaikkien tilojen keskiarvoihin mukaan lukien sellaiset teknis-taloudelliset suuntautumiset, joihin vuoden 1992 YMP:n uudistus ei välittömästi kohdistunut. 197. Vuoden 1995/1996 lukujen mukaan näyttäisi lisäksi siltä, että julkisen tuen osuus maatilan koko liikevaihdosta (julkinen tuki mukaan lukien) ja maatilan tuloista olisi vielä merkittävämpi Itävallassa, Suomessa ja Ruotsissa. SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 55 SUHDANTEET JA MAATALOUSTULOT 55 Julkinen nettotuki maatilaa kohden Julkinen nettotuki maatilaa kohden Kuvio 4 Kuvio 4 5G +S9- III - Maatalousmarkkinat 198. Tässä luvussa kuvataan tärkeimpien maataloustuotteiden maailmanmarkkinalilannelta ja yhteisön markkinatilannetta sekä hintakehitystä ja yhteisön tasolla ehdotettuja tai pääteltyjä tärkeimpiä toimenpiteitä näiden markkinoiden hoitamiseksi. Viljat Maailmanmarkkinat 199. Koko maailman viljantuotanto markkinointivuonna 1996/1997 oli huomattavasti edellistä markkinointivuotta suurempi, mikä johtui pääasiassa rehuviljan tuotannon lisääntymisestä. Yhdysvalloissa maissintuotanto kasvoi edellisen markkinointivuoden 209 miljoonasta tonnista 236 miljoonaan tonniin, ja maailman vehnäntuotannon määrä nousi markkinointivuonna 1996/1997 vuoden 1995/1996 540 miljoonasta tonnista 581 miljoonaan tonniin, mikä johtui tuotannon lisääntymisestä useimmissa suurissa tuottajamaissa. Australian vehnäsato kasvoi kolmanneksella cli 23,5 miljoonaan tonniin markkinointivuoden 1995/1996 17 miljoonasta tonnista. Itsenäisien valtioiden yhteisön vehnäsato oli kokonaisuudessaan hieman suurempi kuin edellisenä vuonna. Myös Kiinassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa saatiin edellisvuotta suurempi satoja Argentiinan tuotanto tonnista lähes kaksinkertaistui vuoteen 1995/1996 verrattuna (9. 5 miljoonasta 16 miljoonaan tonniin). 200. Markkinointivuoden 1995/1996 korkeat viljan hinnat johtivat viljelyalan lisääntymiseen vuonna 1996 kaikissa suurissa tuottajamaissapa markkinointivuonna 1996/1997 koko maailman sato oli 1 482 miljoonaa tonnia. Edellisenä markkinointivuonna vastaava luku oli 1 335 miljoonaa tonnia. Rehuviljan tuotanto lisääntyi vuoden 1995/1996 799 miljoonasta tonnista 901 miljoonaan tonniin vuonna 1996/1997 (12,9 prosentin lisäys). 201. Maailman vehnänkulutuksenmarkkinointivuonna 1996/1997 arvioidaan olevan 578 miljoonaa tonnia cli 3 miljoonaa tonnia kyseisen vuoden satoa pienempi, mutta kuitenkin edeltävän markkinointivuoden kulutusta (554 miljoonaa tonnia) suurempi. Rehuviljan kulutukseksi arvioidaan 58 MAATALOUSMARKKINAT 871 miljoonaa tonnia, mikä tarkoittaa voimakasta kasvua suhteessa edeltävään markkinointivuoteen (S28 miljoonaa tonnia), multa jää kuitenkin huomattavasti tuotantoa pienemmäksi. Maailman viljavarastot ovat alkaneet palautua lähemmäs aikaisempaa tasoa markkinointivuoden 1995/1996 lopun alhaisen tason ( 184 miljoonaa tonnia) jälkeen. Nykyinen määrä, 218 miljoonaa tonnia, on vähän pienempi kuin vuoden 1995/1995 määrä (229 miljoonaa tonnia). Tästä määrästä 99 miljoonaa tonnia on vehnää ja 1 19 miljoonaa tonnia rehuviljaa. 202. Viljan maailmankaupan kokonaismäärä oli 183 miljoonaa tonnia, josta 92 miljoonaa tonnia oli vehnää. Edeltävän markkinointivuoden vastaava luku oli 182 miljoonaa tonnia (josta 90 miljoonaa tonnia vehnää). Useimmat tuojamaat ostivat suunnilleen samat määrät kuin aikaisempana vuonna, poikkeuksena Iran, jonka luonti lisääntyi huomattavasti, ja Kiina, jossa tuonti puolestaan väheni selvästi. 203. Markkinointivuoden 1997/1998 satoennusteiden mukaan maailman kokonaistuotanto vähenee (1 482 miljoonasta tonnista 1 461 miljoonaan tonniin). Tämä johtuu erityisesti Kiinan rehuvilja- ja maissisadon huomattavasta (23 miljoonaa tonnia) vähenemisestä. Useimpien muiden tuottajamaiden tuotanto sen sijaan pysyy jokseenkin vakaana. Kulutuksen arvioidaan kasvavan tuotantoa suuremmaksi (1 474 miljoonaan tonniin vuoden 1996/1997 I 449 miljoonasta tonnista), minkä vuoksi maailmanlaajuisia varastoja uhkaa 10 miljoonan tonnin väheneminen 205 miljoonaan tonniin. Viljan maailmankaupan osalta voidaan odottaa vähäistä määrän lisääntymistä (186 miljoonaa tonnia, josta 94 miljoonaa tonnia vehnää). Yhteisön markkinat 204. Yhteisön viidentoista jäsenvaltion tuotanto markkinointivuonna 1996/1997 on arviolta 206 miljoonaa tonnia, mikä on 29 miljoonaa tonnia enemmän kuin vuonna 1995/1996, jolloin tuotannon määrään vaikutti yhteisön eteläosien kuivuus. 205. Tuotannon lisääntyminen on seurausta viljojen kylvöalan lisääntymisestä (36,9 miljoonaa viljeltyä hehtaaria markkinointivuoden 1995/1996 35,6 miljoonaan hehtaariin verrattuna (lisäys on siis 3,7 prosenttia) ja ennätyssadoista: 5,58 tonnia hehtaarilta aikaisemman 4,99 hehtaarin sijasta. 206. Tähän on vaikuttanut kaikkien viljalajien tuotannon lisääntyminen. Ennätyssadot ovat kasvattaneet leipävehnän tuotannon 91,3 miljoonaan tonniin (lisäys 10,7 miljoonaa tonnia), ohrantuotannon 52,5 miljoonaan tonniin (lisäys 9,0 miljoonaa tonnia) ja maissintuotannon 35,3 miljoonaan tonniin (lisäys 5,5 miljoonaa tonnia). 207. Pyreneiden niemimaalla tuotanto on palautunut normaaliksi neljän vuoden kuivuuden jälkeen ja yhteisön pohjoisilla alueilla on ollut erityisen suotuisat ilmasto-olosuhteet. MAATALOUSMARKKINAT 59 (miljoonaa tonnia) Vilja (') + ent. DDR EU-15 (miljoonaa tonnia) Interventiovarastot $•:•:•:$ EU:ssa markkinointivuoden lopussa (1) Riisiä lukuun ottamatta. EU-12 40 30 20 10 1989/1990 1990/1991 1991/1992 1992/1993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 1996/1997 Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 5 ()() MAATALOUSMARKKINAT 208. Kesannointivelvollisuuden väheneminen yhtenäiseen 10 prosenttiin on johtanut siihen, että peltokasvien tukijärjestelmän mukaisesti viljelykäytöstä poisteltu ala on vähentynyt 6. 4 miljoonasta hehtaarista 5,6 miljoonaan hehtaariin. Tämän lisäksi osana viisivuotista kesannointia oli kesannolla nom 400 000 hehtaaria. Noin 2 miljoonan hehtaarin vapaaehtoinen kesannointi nostaa tuotannosta poistetun maan todellisen määrän 14. 4 prosenttiin. Järjestelmään ovat ottaneet osaa erityisesti Espanjan, Saksan, Ruotsin ja Suomen tuottajat. 209. Uudistuksen aiheuttama viljan hintojen aleneminen sekä öljy- ja valkuaiskasvien poikkeuksellisen korkeat hinnat ovat johtaneet viljojen käyttöön rehuissa. Markkinointivuonna 1996/1997 viljan käytti) eläinten ruokinnassa lisääntyi 15 jäsenvaltion yhteisössä 106 miljoonaan (onniin, mikä oli 18 miljoonaa tonnia enemmän kuin uudistusta edeltävällä kaudella. 210. Myös jäsenvaltioiden välinen viljakauppa jatkoi lisääntymistään. 211. Yhteisön viennin arvioitu määrä markkinointivuonna 1996/1997 (jalostetut tuotteet ja elintarvikeapu mukaan lukien) on 29 miljoonaa tonnia, kun edellisen markkinointivuoden vastaava luku oli 19,5 miljoonaa tonnia. Yhteisön viennistä 16,1 miljoonaa tonnia oli leipävehnää (jauhot mukaan lukien) 8. 9 miljoonaa tonnia ohraa (maltaat mukaan lukien) ja 0. 8 miljoonaa tonnia oli ruista ja ruisjauhoa. Durumvehnän vienti pysyi alhaisella tasolla viennin pitkän aikavälin määriin nähden. Jalostettujen tuotteiden viennillä puolestaan onnistuttiin saamaan takaisin aikaisempia markkinaosuuksia. 212. Viennin määrien säilyminen korkealla tasolla markkinointivuonna 1996/1997 on vaikuttanut yhdessä sisäisen kulutuksen lisääntymisen kanssa siihen, että ennätyssadoista huolimatta interventiovarastot ovat entisestään pienentyneet markkinointivuoden alun 2,7 miljoonasta tonnista 2. 3 miljoonaan tonniin vuoden lopussa. Vähennyksestä 0,5 miljoonaa tonnia on leipävehnää, 0,8 miljoonaa tonnia ohraa ja 1,0 miljoonaa tonnia ruista. 213. Tämän tilanteen johdosta neuvosto vahvisti satokauden 1997 yhtenäiseksi kesannon määräksi 17,5 prosentin sijasta 5 prosenttia. 214. Neuvosto päätti myös vähentää markkinointivuoden 1997/1998 osalta interventiohintoihin sovellettavia kuukausittaisia korotuksia varastointikustannusten vähenemisen mukaisesti 1,1 ecusta tonnilta 1,0 ecuun tonnilta kuukaudessa. 215. Markkinointivuoden 1997/1998 osalta yhteisön satoarvio on noin 200 miljoonaa tonnia 15 jäsenvaltiossa. Vähentyneen kesannoinnin vaikutusta tuotannon lisääntymiseen tasoittaa edeltävän tuotannon väheneminen Pyreneiden niemimaalla, markkinointivuoden ennätyssatoja pienempiä tuotoksia. saadaan hieman jossa 216. Neuvosto on päättänyt soveltaa velvoitekesannoinnin 5 prosenttiin alennettua tasoa myös satovuonna 1998 sekä poistaa seuraavan markkinointivuoden osalta pitkän aikavälin perusviljelyalan ylityksestä määrättävän sakkokesannon. MAATALOUSMARKKINAT 61 Öljykasvit 217. Öljykasveja viljellään öljyn tuotantoa ja eläinten ruokintaan käytettävien öljykakkujen valmistusta varten. Siten öljykasviakin taloudellinen tilanne riippuu siementen, öljyn ja öljykakkujen hintakehityksestä. Kasviöljyjä voi kuluttaa sellaisenaan tai valmistettuina öljyinä ja rasvoina, esimerkiksi margariinina. 218. Euroopan unioni on öljysiementen, kasviöljyjen ja öljykakkujen nettotuoja. Näiden tuotteiden vuotuisen tuonnin määrä riippuu suuressa määrin öljysiementen, öljykakkujen ja öljyn sekä eläinten ruokintaan tarkoitettujen kilpailevien tuotteiden (viljat, maissigluteiinipohjaiset rehut jne. ) välisistä hintasuhteista ja myös öljyn ja öljykakkujen vientimahdollisuuksista. Öljysiemeniä tuotiin vuonna 1995/1996 yhteensä 18,5 miljoonaa tonnia ja vuonna 1996/1997 16 miljoonaa tonnia. Soijapavut muodostivat suurimman osan (80 prosenttia) tuonnista. 219. Euroopan unionissa (EU-15) puristettiin öljysiemeniä yhteensä 30 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1995/1996 ja 28,4 miljoonaa tonnia vuonna 1996/1997. Näistä määristä suurin osa oli soijapapuja (±50 prosenttia), seuraavaksi eniten puristeltiin rypsiä (±25 prosenttia) ja auringonkukansiemeniä (± 22 prosenttia). 220. Markkinointivuodesta 1993/1994 öljykasvien (rypsi, auringonkukka ja soija) tuottajien tukijärjestelmä on osa tiettyjen peltokasvien (viljat, öljy- ja valkuaiskasvit ja pellava kuitupellavaa lukuun ottamatta) tuottajien tukijärjestelmää, johon kuuluu yleiseen järjestelmään osallistuvia tuottajia koskeva kesannointivclvollisuus. Tässä yleisessä järjestelmässä myönnetään 433,50 ecua hehtaarilta oleva korvaus, joka maksetaan tuottajille viljan ja öljykasvien pitkän aikavälin tuotokseen perustuvan aluejaon mukaan ja jota tarkistetaan tarvittaessa maailmanmarkkinahintojen tietyn omavastuumareinaalin vlittävien muutosten huomioonottamiseksi. 227. Siten markkinointivuonna 1996/1997 maksettiin öljykasvien erityiskorvausta 4 691 803 hehtaarilta. Tämä pinta-ala on selvästi pienempi kuin taattu enimmäispinta-ala, joka oli 4 933 800 hehtaaria, eli korvauksia ei tarvitse muuttaa taatun enimmäispinta-alan ylittymisen vuoksi. Sen sijaan markkinointivuoden 1996/1997 viitehinnaksi on vahvistettu 223,551 ecua tonnilta, joka on 13,593 prosenttia ennakoitua viitehintaa ( 196,8 ecua tonnilta) suurempi; 8 prosentin marginaali huomioon ottaen tämä johti korvausten vähentämiseen 5 prosentilla. 62 MAATALOUSMARKKINAT Öljykasvit (miljoonaa tonnia) 1988 1990 1992 1994 1996 EU-12 + ent. DDR (miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia) Auringonkukka EY:n 15 jäsenvaltion tuotanto 88 1990 1992 1994 1996 ,i' 1988 1990 J i 1992 ' 1994 i 1996 Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 6 222. Öljykasvien kokonaistuotanto markkinointivuonna 1996/1997 asettuu lähes 15 miljoonan tonnin tasolle (josta 1,2 miljoonaa tonnia muuhun käyttöön kuin elintarvikkeiksi tai rehuiksi). Markkinointivuonna 1995/1996 tuotanto oli 12 miljoonaa tonnia (josta 2,1 miljoonaa tonnia muuhun käyttöön kuin elintarvikkeiksi tai rehuiksi). MAATALOUSMARKKINAT 63 Herneet, härkäpavut ja makeat lupiinit 223. Herneitä, härkäpapuja ja makeita lupiineja käytetään pääasiassa rehujen valmistukseen. jossa niillä on runsaasti kilpailevia raaka-aineita. 224. Markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen jalostustuki- ja vähimmäishintajärjestelmäl on korvattu tiettyjen peltokasvien tukijärjestelmällä (viljat, öljy-ja valkuaiskasvit ja pellava lukuun ottamatta kuitupellavaa), johon sisältyy yleiseen järjestelmään osallistuvia tuottajia koskeva kcsannointivclvollisuus. Aluejakoon perustuva tuki lasketaan kertomalla viljojen pitkän aikavälin tuotos 78,49 eculla. 225. Markkinointivuonna 1996/1997 tasaustukca maksettiin noin 1 086 miljoonan hehtaarin alasta. Kokonaistuotanto oli 4,4 miljoonaa tonnia. Pellava 226. Euroopan unionin pellavantuotanto muodostuu toisaalta kuitupellavasta, jota viljellään erityisesti siitä saatavan kuidun mutta myös merkittävän siemensadon vuoksi, ja muusta kuin kuitupellavasta, jota viljellään ainoastaan siementen vuoksi. Siemenet käytetään joko sellaisinaan tai ne puristetaan, jolloin saadaan öljyä (teollisuuskäyttöön) ja eläinten rehuksi tarkoitettuja öljykakkuja. 227. Euroopan unioni on merkittävä pellavansiementen tuoja (noin 500 000 tonnia vuodessa). Suurin määrä tuodaan Kanadasta. tasapainoon pellavalle ja muille 228. Tuotannon hallitsemiseksi on pyritty parempaan tavanomaisille viljelykasveille myönnettävän tuen välillä. Markkinointivuodesta 1993/1994 alkaen muun pellavan kuin kuitupellavan viljely on yhdistetty peltokasveihin, jotka saavat vuonna 1992 päätetyn yhleisen maatalouspolitiikan uudistuksen mukaista hehtaaritukeapa pellavan siementen tuotannosta maksetaan korvausta, jonka määrä on 105,1 ecua tonnilta kerrottuna viljojen alueellisella tuotoksella. 64 MAATALOUSMARKKINAT 229. Vuonna 1996 yksinomaan siementen tuotantoon tarkoiteltua pellavaa viljeltiin 171 000 hehtaaiilla. Vuoden 1997 arvioitu viljelyala on 200 000 hehtaaria. Lisäys johtuu ennen kaikkea viljelyalan laajenemisesta Saksassa ( 14 000 hehtaarin lisäys) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (78 000 hehtaaria vuonna 1997 ia 48 000 hehtaaria vuonna 1996). Riisi 230. Vuonna 1996 maailman riisisato oli selvästi vuoden 1995 satoa suurempi (563,2 miljoonaa tonnia paddy- eli raakariisiä verrattuna edellisen vuoden 550 miljoonaan tonniin). Tämä johtui erityisesti Aasian maiden (Kiina. Indonesia, Bangladesh) ja Afrikan erinomaisista sadoista. 231. Vuoden 1996 aikana kansainvälisen kaupan määrä kuski noin 2,1 miljoonalla tonnilla vuodesta 1995 (21 miljoonasta tonnista 18,9 miljoonaan tonniin), mikä johtui pääasiassa hyvistä sadoista tärkeimmissä riisintuojamaissa. 232. Riisin maailmanmarkkinahinta laski vuonna 1996 kysynnän vähennyttyä edellisestä vuodesta. 233. Markkinoilla myyty yhteisön tuotanto oli vuonna 1996 2,5 miljoonaa tonnia raakariisiä kun vuoden 1995 vastaava luku oli 2,1 miljoonaa tonnia. Lisäys johtuu Espanjan kuivuuden päättymisestä ja indicariisin tuotannon kasvusta 438 000 tonnista raakariisiä vuonna 1995 632 000 tonniin vuonna 1996. Myös japonicaiiisin tuotanto lisääntyi 15 prosentilla edeltävän vuoden 1,65 miljoonasta tonnista. 234. Koko markkinointivuoden 1996/1997 ajan yhteisön riisinhinnat olivat kaikkien riisilajikkeiden interventiohintoja alhaisemmat. Erityisen alhaisella tasolla hinnat olivat Espanjassa ja Kreikassa, joissa tuotettu indicariisi kärsi kolmansista maista luodun riisin aiheuttamasta kilpailusta. 235. Markkinointivuonna 1996/1997 otettiin ensimmäisen kerran moneen vuoteen yli 162 000 tonnia raakariisiä interventioon. Tästä määrästä 130 000 tonnia oli indicariisiä. Tilanteen syntymiseen vaikutti hyvän sadon lisäksi runsas tuonti. 236. Markkinointivuonna 1996/1997 tuonti (pääasiassa indicariisin tuonti) pysyi edellisen vuoden tasolla eli lähes 522 000 tonnissa hiotun riisin ekvivalenttia, kun taas vienti lisääntyi noin 86 prosenttia (markkinointivuoden 1995/1996 146 000 tonnista 261 000 tonniin elintarvikeapu mukaan lukien markkinointivuonna 1996/1997). 237. Merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta (MMA) tuotiin markkinointivuonna 1996/1997 tullitta 160 000 tonnia osittain hiottua riisiä, kun vuoden 1995/1996 tuonti oli 212 000 tonnia hiotun riisin ekvivalenttia. Tämä vähennys johtuu komission ja neuvoston tammikuussa MAA TALO U S MARKKI N A T 6 5 ja toukokuussa 1997 toteuttamasta kahdesta suojatoimenpiteestä, joiden syynä oli kyseisen tuonnin aiheuttama yhteisön riisimarkkinoiden häiriintyminen. 238. Riisin tuonti AKT-maista kasvoi huomattavasti eli 7 000 tonnista 27 000 tonniin kuoritun riisin ekvivalenttia, mikä johtui MMA-riisin osalta toteutetuista suojatoimenpiteistä ja odoteltavissa olevasta AKT-riisin tuontimenettelyjen muutoksesta. 239. Komissio antoi GATT-sopimuksen XXIV artiklan 6 kohdan mukaisesti Yhdysvaltojen kanssa kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen täytäntöönpanemiseksi asetuksen (EY) N. o 703/1997. Siinä otetaan 1. heinäkuuta 1997 alkaen yhden vuoden kokeilukaudeksi käyttöön esikuorittua riisiä koskeva kumulatiivinen perintäjärjestelmä (KPJ), jonka tarkoituksena on mahdollistaa liian pieninä kanneltujen tai liian suurina maksettujen määrien korjaaminen. 240. Markkinointivuonna 1996/1997 sovellettiin ensimmäisen kerran uudistettua riisin markkinajärjestelyä ja erityisesti inlervcntiojakson rajoittamista neljään kuukauteen (huhtikuusta heinäkuuhun), perusviljelyalojen vahvistamista sekä uusia sääntöjä interventioon tarjottavan riisin* toteutetaan markkinointivuodesta laadusta. Interventiohinnan alennus ja korvausjärjestelmä 1997/1998 alkaen. 241. Arvioiden mukaan markkinointivuoden 1997/1998 kylvöala on 417 000 hehtaaria, josta 95 000 hehtaaria indicariisiä. Sadosta odotetaan hyvälaatuista. Uruguayn kierroksen vientirajoitukset huomioon ottaen (151 200 tonnia hiotun riisin ekvivalenttia) interventioon on odotettavissa huomattavia määriä. Sokeri Maailmanmarkkinat 242. Markkinointivuosi 1996/1997 oli jo kolmas peräkkäinen vuosi, jona maailman sokerintuotanto ylitti kulutuksen. Tuotannon nykyiseksi ylijäämäksi arvioidaan 2,7 miljoonaa tonnia, kulutuksen samanaikaisesta merkittävästä tonnia) huolimatta. Siten markkinointivuoden lopulliset varastot ovat 48,4 miljoonaa, mikä on 40. 2 prosenttia kulutuksesta. Tämä on selvästi enemmän kuin 80-luvun lopun 30 prosenttia. lisääntymisestä (+3,2 miljoonaa 243. Huolimatta tästä varastojen lisääntymisestä 1,7 miljoonalla tonnilla markkinointivuoden lopussa maailmanmarkkinahintojen kehityksessä ei ole näkynyt odotettua alenemista. Aikaisemmin vastaava varastojen ja kulutuksen suhde on aiheuttanut hintojen romahtamisen valkoisen sokerin osalta alle 20 ecuun sadalta kilogrammalta ja raakasokerin osalta alle 12 ecuun sadalta kilogrammalta. Nyt raakasokerin hinnat ovat pysyneet jotakuinkin vakaina (10-12 senttiä naulalta) 66 MAATALOUSMARKKINAT 66 MAATALOUSMARKKINAT koko markkinointivuoden. Paineet alenemiseen ovat heijastuneet ainoastaan valkoisen sokerin koko markkinointivuoden. Paineet alenemiseen oval heijastuneet ainoastaan valkoisen sokerin hintoihin, kuitenkin vähemmän kuin markkinointivuoden alussa oli odotettavissa. hintoihin, kuitenkin vähemmän kuin markkinointivuoden alussa oli odotettavissa. Maailmanmarkkinoiden kehitys Maailmanmarkkinoiden kehitys Tuotanln Tuotanln Kulutus Kulutus Yli|a. inia ui va|c Yli|a. inia Ui s. i|c /in ( HI //iKDiiiti i. itiJUisi'Ai'iiriifKiiiij //iKDiiiti i. itiJUisi'Ai'iiriifKiiiij Vaust. it proscntieina Varast. ii proscntieina kjluiukscsta kjlmukscst. t ( I) ( I) 104,7 104,7 104,6 104,6 109,1 109,1 115. 7 115. 7 116,9 116,9 112. 7 112. 7 II 1. 4 II 1. 4 116. 1 116. 1 125,9 125,9 123. 2 123. 2 (2) (2) 107. 2 107. 2 107,0 107,0 109,6 109,6 110. 4 110. 4 I I I. ] l i l. l 111. 9 111. 9 112. 2 112. 2 114,0 114,0 117. 3 117. 3 120. 5 120. 5 < 3 ) - - < | ) - < 2l < 3 ) - - < | ) - < 2l -2. 5 -2. 5 -2. 4 -2. 4 -0. 5 -0. 5 +5,8 +5. 8 +5,9 +5,9 +0. 8 +0. 8 -1. 2 -1. 2 +2. 1 +2. 1 +8,6 +8,6 +2. 7 +2. 7. 41. 41 31. 2 31. 2 29. 0 29. 0 27. 9 27. 9 31. 7 31. 7 36. 0 36. 0 35. 6 35. 6 33. 6 33. 6 34. 1 34. 1 39. 8 39. 8 40. 2 40. 2 M a r k k i n o i n t i v i i i i si M a r k k i n o i n t i v u i iM 1987/1988 1987/1988 1988/1989v 1988/1989v 1989/1990 1989/1990 1990/1991 1990/1991 1991/1992 1991/1992 1992/1993 1992/1993 1993/1994 1993/1994 1994/1995 1994/1995 1995/1996 1995/1996 Enmiste 1996/1997 Enmiste 1996/1997 Lihde F O l. ichl. Lihde F O l. ichl. 244. Tämä maailmanmarkkinahintojen häilyvyyden väheneminen johtuu ennen kaikkea viime 244. Tämä maailmanmarkkinahintojen häilyvyyden väheneminen johtuu ennen kaikkea viime vuosina tapahtuneista rakenteellisista muutoksista maailman sokerimarkkinoilla-joita ovat muun vuosina tapahtuneista rakenteellisista muutoksista maailman sokerimarkkinoilla-joita ovat muun muassa kehitysmaiden lisääntyvä omavaraisuus, teollisuusmaissa tapahtunut sokerin korvaaminen muassa kehitysmaiden lisääntyvä omavaraisuus, teollisuusmaissa tapahtunut sokerin korvaaminen muilla makeutusaineilla ja Neuvostoliiton hajoaminen - sekä tiettyjen maiden varastointipolitiikassa. muilla makeutusaineilla ja Neuvostoliiton hajoaminen - sekä tiettyjen maiden varastointipolitiikassa. Edeltävänä markkinointivuonna suurin osa ylijäämävarastoista oli Intialla, tänä vuonna puolestaan Edeltävänä markkinointivuonna suurin osa ylijäämävarastoista oli Intialla, tänä vuonna puolestaan teollisuusmailla, joiden varastojen lisääntyminen (±3,0 miljoonaa tonnia) muodosti koko teollisuusmailla, joiden varastojen lisääntyminen (±3,0 miljoonaa tonnia) muodosti koko markkinointivuoden ajan tulpan hintanoteerausten kehittymiselle. markkinointivuoden ajan tulpan hintanoteerausten kehittymiselle. Nopeiden toimitusten keskihinnat: - Pariisin pörssi (valkoinen sokeri) = 30,69 ecua/100 kg 1995/1996 26. 99 ecua/100 kg 1996/1997 (-12. 1 7c ) - New Yorkin pörssi {raakasokeri) = 21. 58 ecua/100 kg 1995/1996 21,18 ecua/100 kg 1996/1997 (-1,9 9c) 245. Tuontikysyntä pieneni edeltävästä markkinointivuodesta noin 1,8 miljoonaa tonnia, ja 245. Tuontikysyntä pieneni edeltävästä markkinointivuodesta noin 1,8 miljoonaa tonnia, ja nykyisin sen arvioidaan olevan noin 36,0 miljoonaa tonnia. Tätä kehitystä tukee tuojamaiden nykyisin sen arvioidaan olevan noin 36,0 miljoonaa tonnia. Tätä kehitystä tukee tuojamaiden varastojen väheneminen (±2,4 miljoonalla tonnilla) huolimatta maailmanlaajuisen kulutuksen varastojen väheneminen (±2,4 miljoonalla tonnilla) huolimatta maailmanlaajuisen kulutuksen samanaikaisesta lisääntymisestä. Raakasokerin tuonti pysyi edeltävän markkinointivuoden tasolla samanaikaisesta lisääntymisestä. Raakasokerin tuonti pysyi edeltävän markkinointivuoden tasolla (±19,0 miljoonaa tonnia), ainoastaan valkoisen sokerin tuonti väheni. Koska Lähi-itään perustetut (±19,0 miljoonaa tonnia), ainoastaan valkoisen sokerin tuonti väheni. Koska Lähi-itään perustetut puhdistamot eivät vielä toimineet täydellä teholla, väheneminen johtui erityisesti varastojen käytöstä puhdistamot eivät vielä toimineet täydellä teholla, väheneminen johtui erityisesti varastojen käytöstä tietyissä tuojamaissa. tietyissä tuojamaissa. MAATALOUSMARKKINAT 67 MAATALOUSMARKKINAT 67 Sokeri Sokeri 68 MAATALOUSMARKKINAT ilmi tuotannon vajaus 246. Lisäksi markkinointivuoden 1997/1998 satoa koskevista ensimmäisistä arvioista käy ensimmäistä kertaa kolmeen markkinointivuoteen suhteessa maailmanlaajuiseen kulutukseen. Tuotannon vähentyessä ennustettu kulutuksen lisääntyminen voisi vähentää vajeen noin 2,0 miljoonaan tonniin. Viimeisten kolmen markkinointivuoden aikana kerääntyneet varastot riittäisivät ennustetun vajeen täyttämiseen, joten sokerin hintanotccrausten pitäisi pysyä markkinointivuoden aikana vakaina, ja tiettyä hintojen kiinteyttä on odotettavissa vuoden 1998 alussa tarjontaan ja kysyntään liittyvien tilanteiden vuoksi. Sokerijuurikkaan viljelyala yhteisössä (15 jäsenen EY) vuonna 1996 oli 2 020 000 hehtaaria cli hieman vähemmän kuin edellisenä vuonna. Sokerin keskituotos oli 8,2 tonnia hehtaarilta, mikä tarkoittaa 9. 3 prosentin kasvua vuoteen 1995 verrattuna. Syynä on viljelyolosuhteiden paraneminen. Tuotanto vastasi 16. X 17 miljoonaa tonnia valkoista sokeria, josta 16. 515 miljoonaa tonnia oli juurikassokeria, 0. 275 miljoonaa tonnia ruokosokeria ja 0,047 miljoonaa tonnia melassia. 247. Tästä tuotannosta sellaisenaan vietävän yhteisiin sokerin tuettu vienti oli. kuten edellisenäkin markkinointivuonna, noin 2,75 miljoonaa tonnia. Tähän lukuun sisältyy noin 1,6 miljoonaa tonnia. etuuskohteluun oikeutettua sokeria. Kokonaistuotannon lisääntymisen vuoksi myös C-sokerin vienti on lisääntynyt noin 0,8 miljoonaa tonnia eli noin 2. 4 miljoonaan tonniin. Myös C-sokerin siirrot lisääntyivät 0,917 miljoonaan tonniin. Näistä tekijöistä johtuen yhteisön lopullisten varastojen määrä nousi noin 250 000 tonniin, mikä vaikutti vakauttavasli maailmanmarkkinahintoihin. 248. Yhteisön sokerinkulutus puolestaan näyttää vakiintuvan noin 12 600 000 tonniin. Pientä kulutuksen kasvua on kuitenkin havaittavissa inuliinisiirapin tuotannon kasvusta huolimatta. Markkinointivuonna 1996/1997 inuliinisiirapin tuotannon määräksi vahvistui 0,177 miljoonaa tonnia (0,128 miljoonaa tonnia vuonna 1995/1996). Isoglukoosin tuotanto puolestaan pysyi vakaana eli kiintiöiden mukaisen 0,302 miljoonan tonnin tietämissä. 249. Neuvosto ja vähensi varastoiniikustannuksista maksettavia korvauksia 6,7 prosentilla korkotason kehityksen huo mioonottamiseksi. jäädytti viralliset hinnat markkinointivuonna 1996/1997 250. Komissio puolestaan vähensi varastointimaksuja markkinointivuonna 1995/1996 sadalta kilogrammalta maksetusta 3,62 ecusta 2,0 ecuun markkinointivuonna 1997/1998 olettaen, eitä todelliset hinnat vähenevät 2,4 prosenttia kulutuksen hyväksi. 251. Tuotantomaksujen osalta komissio vahvisti kyseisen markkinointivuoden B-maksuksi 36. 5 prosenttia interventiohinnasta. Oliiviöljy 252. Maailman oliiviöljyntuotanto oli noin 2 000 000 tonnia, josta 78 prosenttia (noin 1 550 000 tonnia) tuotettiin Euroopan unionissa. Muut pääasialliset tuottajat olivat Tunisia ( 155 000 tonnia), Turkki (90 000 tonnia), Syyria (75 000 tonnia) ja Marokko (45 000 tonnia). Tuotannon määrä vaihtelee suuresti vuodesta toiseen, mutta maailmanmarkkinoiden vaihtelut myötäilevät yhteisön markkinoiden tilannetta. MAATALOUSMARKKINAT 69 Oliiviöljy r— (miljoonaa tonnia) 2,0 1,5 _ — \ — "3T- •XT"""* "—*•»_ \ f 1. 0 ^^ Tuotanto J ^ ™ * ^^ *^\^^^ * * * ». ' Kulutus rm. •- - -. i Tuotanto a kulutus ^ & # Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 8 — *. f. 253. Yhteisön tukikelpoisen tuotannon määräksi markkinointivuonna 1996/1997 on arvioitu noin 1 859 400 tonnia. Markkinointivuonna 1995/1996 tuotettiin 1 481 000 tonnia. ja oliivisatojen vahvistamisen yhteydessä Markkinointivuoden 1996/1997 öljytuotosten jäsenvaltioilta saatujen ilmoitusten mukaan tuotannossa oli noin 500 miljoonaa puuta Oliivin viljelyä harjoitetaan noin 2 miljoonalla tilalla. 254. Yhteisön kulutus markkinointivuonna 1995/1996 oli noin 1 390 000 tonnia (75 prosenttia koko maailman kulutuksesta). Viimeisimpien ennusteiden mukaan vuonna 1996/1997 kulutus lisääntyy erityisesti hintojen voimakkaan laskun vuoksi. Alle 5 kilogramman pakkaukset muodostavat suurimman osan kulutuksesta, yli 90 prosenttia, mikä johtuu erityisesti vuonna 1979 70 MAATALOUSMARKKINAT kavtioön kulutustukijärjestelmästä. Markkinointivuoden interventiovarastojen määrä oli 12 000 tonnia; markkinointivuoden lopussa se on noin 8 000 tonnia. 1996/1997 otetusta alussa 255 Kreikka ja Espanja ovat suurimmat toimittajat, ja pääasiallinen ostaja on edelleen Italia huolimatta siitä, että se on myös sekä tuottaja että viejä. Tuonnin määrä markkinointivuonna 1996/1997 oli 46 000 tonnia. Saman markkinointivuoden viennin määrä oli noin 140 000 tonnia, mikä on enemmän kuin markkinointivuoden 1995/1996 135 000 tonnia, ja lähenee jo GATT- sopimusten soveltamiseksi asetettua rajaa. 2. 5/'). Yhteisön tukijärjestelmään on sisältynyt markkinointivuodesta 1987/1988 alkaen vakautustekijä, jonka mukaisesti taattu enimmäismäärä (TEM) on 1. 35 miljoonaa tonnia. Jos tuotanto ylittää TEM:n. jota voidaan korottaa edellisellä markkinointi vuodelta tehtävällä siirrolla, (olnvinviljelijöille maksettavaa) tuotantotukea vähennetään vastaavasti. TEM ylitettiin vuonna 1995/1996, mikä johti tuen vähentämiseen. Ennusteet vuodelle 1996/1997 osoittavat, että TEM ylittyy todennäköisesti myös tämän markkinointivuoden aikana. Määrät, joiden perusteella syntyy oikeus oliiviöljyn tuotantotukeen Euroopan unionissa luihulla tonnin) Maa I9XX/I9X9 19x9/1990 1990/1991 1991/1992 1992/1993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 199G/I997 (ennustect) E A A K &O (Ellada) Espana France Italia Portugal 319,2 408. 0 1,2 390,0 24. 6 316. 4 573. 0 2. 8 585. 0 35. 1 170. 9 700. 0 2,3 148,0 20. 0 430,1 610. 0 3,4 650. 0 35. 0 314. 4 636,0 1. 8 410. 0 17. 1 323. 2 588. 0 2. 4 550,0 27. 5 389,9 583,0 2. 4 458. 7 29. 2 445. 0 375. 0 2. 5 625. 0 34,0 409,0 964. 0 2,4 445. 0 39,0 Yhteensa 1 143. 0 1 512. 3 1 041,2 1 728. 5 1 379. 3 1 491,1 1 463,2 1 481. 5 1 859. 4 257. Komission yksiköt ovat jo jonkin aikaa tutkineet erilaisia oliivinviljelyn tukijärjestelmän uudistamista koskevia ehdotuksia. Kuivatut rehut 258. Kuivattuihin rehuihin kuuluu runsaasti valkuaisaineita (vähintään 15 prosenttia) sisältäviä tuotteita, jotka saadaan keinotekoisesti (dehydratoimalla) tai luonnollisesti (auringossa) kuivaamalla sinimailasesta, palkokasveista ja tietyistä heinäkasveista. 259. Seuraavassa taulukossa esitetään tuotannon kehitys tukihakemusten perusteella. MAATALOUSMARKKINAT 71 Kuivarehun tuotanto (IS jasenvaltion union!) (') (tuhatta tonnia) Rchut 1992/1993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 1996/1997 Dehydratoidut rehut Aurinkokuivatut rehut Yhtecnsa 4 236 446 4 682 4 576 420 4 996 4 468 455 4 923 4 070 402 4 473 3818 253 4 071 (') Vuoteen 1994/1995 asti 12 jäsenvaltion unioni. 260. Kuivattujen kasvatti talousarviokustannuksia. Tämän vuoksi komissio teki neuvostolle ehdotuksen kuivarehualan uudistamisesta markkinointivuodesta 1995/1996 alkaen. lisääntyminen 1990-luvun tuotannon rehujen alussa 261. Neuvoston hyväksymän uudistuksen (asetus (EY) N:o 603/1995, annettu 2 päivänä helmikuuta 1995) pääpiirteet ovat seuraavat: 1 ) aikaisemmin maksetun muuttuvan tuen korvaaminen kiinteällä tuella, jonka määrä on 68,83 ecua tonnilta dehydratoitua rehua ja 38,64 ecua tonnilta aurinkokuivattua rehua, 2) taattujen enimmäismäärien (TEM) käyttöönotto: a) 4,349 miljoonaa tonnia dehydratoitua rehua (4,412 miljoonaa tonnia Ruotsin, Suomen ja Itävallan liittymisen jälkeen), h) 443 500 tonnia aurinkokuivattua rehua. Nämä taatut enimmäismäärät jaetaan taattuihin kansallisiin määriin (TKM), jotka myönnetään jäsenvaltioille niiden viitemarkkinointivuosien 1992/1993 ja 1993/1994 aikana tuetun keskimääräisen tuotannon perusteella. Jos TEM:t ylittyvät, tukia vähennetään varattujen talousarviomäärärahojen ylittymisen välttämiseksi; ylityksiä arvioitaessa ensimmäiset 5 prosenttia koskevat erotuksetta kaikkia jäsenvaltioita; sen jälkeen vastuu siirtyy kansalliselle tasolle, 3) valvonnan lisääminen yhdennetyn valvontajärjestelmän avulla, jota sovelletaan peltokasvien viljelyyn ja kotieläintalouteen kaikkien kuivarehun tuotantoon käytettyjen viljely lohkojen tunnistamiseksi ja päällekkäisten tukien aiheettoman kertymisen torjumiseksi. 262. Markkinointivuosi 1996/1997 oli uuden markkinajärjestelyn toinen soveltamisvuosi. Sen aikana tukea myönnettiin 3 817 894 tonnista (dehydratoitua rehua, 87 prosenttia TEM:stä) ja 252 823 tonnista (aurinkokuivattua rehua, 57 prosenttia TEM:stä). Palkokasvit (kahviherneet, virnat ja linssit) 263. Vuonna 1989 annetulla asetuksella (ETY) N:o 762/89 otettiin käyttöön erityinen palkokasveja koskeva toimenpide, johon sisältyy taattuun enimmäismäärään liittyvä hehtaarituki. Kyseisen 72 MAATALOUSMARKKINAT toimenpiteen soveltamista on jatkettu useaan keitaan, viimeksi vuonna 1996 asetuksella (EY) N:o 1577/1996. 264. Hehtaarituen määrä on 181 ecua ja taattu enimmäispinta-ala on 400 000 hehtaaria. Taatun enimmäispinta-alan kyseisen markkinointivuoden aikana. vähentäminen ylittymisestä suhteellinen seuraa luen 265. Palkokasvien viljelyala vuonna 1996/1997 oli 550 000 hehtaaria. Taatun enimmäismäärän ylittyminen aiheutti tuen mukauttamisen, jolloin sen määräksi vahvistettiin 131,69 ecua hehtaarilta. Markkinointivuonna 1997/1998 arvioitu viljelyala on 500 000 hehtaaria. Hedelmät ja vihannekset Tuoreet hedelmät ja vihannekset Alan maailmantilanne 266. Maailman tuoreiden hedelmien ja vihannesten tuotanto kasvaa tasaisesti. Tuotanto oli vuonna 1995 lähes 890 miljoonaa tonnia, mikä merkitsi 1,0 prosentin kasvua vuodesta 1994 ja 8,9 prosentin kasvua ajanjakson 1989-1991 (') keskimääräisestä tuotannosta. Vihannesten (melonit mukaan lukien) osuus kokonaistuotannosta oli 55 prosenttia. Yhteisö oli vuonna 1995 lähes 102 miljoonan tonnin tuotannollaan maailman kolmanneksi suurin tuottaja Kiinan ( 169 miljoonaa tonnia) ja Intian ( 104 miljoonaa tonnia) jälkeen ennen Yhdysvaltoja (64 miljoonaa tonnia), Brasiliaa (39 miljoonaa tonnia) ja Turkkia (32 miljoonaa tonnia). Maailmantuotannon tärkeimpiä tuotteita olivat tomaatit (78 miljoonaa tonnia vuonna 1995), appelsiinit (58 miljoonaa tonnia), omenat (50 miljoonaa tonnia) ja sipulit (32 miljoonaa tonnia). lähes 85 miljoonaa 267. Sitrushedelmien tuotanto maailmassa oli markkinointivuonna 1996/1997 (2) ensimmäisten arvioiden mukaan tonnia eli nousua oli tapahtunut 1,3 prosenttia markkinointivuodesta 1995/1996, 10 prosenttia markkinointivuodesta 1993/1994 ja 87 prosenttia markkinointivuosien 1971/1972-1975/1976 keskiarvosta. Arviolta 8 miljoonan tonnin tuotannollaan yhteisö oli markkinointivuonna 1996/1997 maailman kolmanneksi suurin tuottaja yhdessä Kiinan kanssa (7,9 miljoonaa tonnia) Brasilian ( 17,7 miljoonaa tonnia) ja Yhdysvaltojen ( 17,5 miljoonaa tonnia) jälkeen ennen Meksikoa (4 miljoonaa tonnia) ja Egyptiä (2,5 miljoonaa tonnia). (') Lähde: FAO Production Yearbook Vol. 49, 1995. (2) Lähde: FAO Agrumes frais et transformés, statistiques annuelles, 1997. Markkinointivuosiin 1971/1972-1975/1976 verrattuna Kiinan osuus 11. 6 prosentista9. 3 prosenttiin) ja Brasilian osuus ( 13 prosentista 21 prosenttiin) maailmantuotannosta on keskimäärin kasvanut voimakkaasti ja yhteisön osuus ( 14 prosentista 9,4 prosenttiin). Yhdysvaltojen osuus (27 prosentista 21 prosenttiin) ja Japanin osuus (8. 5 prosentista 1,9 prosenttiin) vähentynyt. MAATALOUSMARKKINAT 73 Kansainvälinen kauppa 268. Hedelmien ja vihannesten kansainvälisen kaupan laajuus vaihtelee tuotteittain. Viennin perusteella kansainvälisen kaupan osuus maailmantuotannosta ajanjaksolla 1993-1995 oli sitruunoiden osalla keskimäärin 13 prosenttia, appelsiinien ja pienten sitrushedelmien osalta 11 prosenttia, päärynöiden osalla 11 prosenttia, sipulien osalta 9,6 prosenttia, omenoiden osalta 9. 4 prosenttia, persikoiden osalta 8,3 prosenttia ja 3. 8 prosenttia tomaattien osalta. Vuonna 1995 yhteisön viennin osuus kansainvälisestä kaupasta oli sitruunoiden osalla 15 prosenttia, appelsiinien ja pienien sitrushedelmien osalta 11 prosenttia, omenoiden osalta 8,8 prosenttia, tomaattien osalta 7,8 prosenttia ja päärynöiden osalta 6,3 prosenttia. 269. Yhteisöllä on alijäämää tuoreiden hedelmien ja vihannesten osalla. Viennin osuus vuonna 1996 oli 86 prosenttia vihannesten, 53 prosenttia sitrushedelmien ja 44 prosenttia muiden hedelmien tuonnista. Alijäämä kasvoi vuosien 1995 (-2,5 miljoonaa tonnia) ja 1996 (-2,6 miljoonaa tonnia) välillä, kun viennin vaihtelu (+9,1 prosenttia vihannesten osalla, -2,9 prosenitia sitrushedelmien osalta ja +21 prosenttia muiden hedelmien osalta) ei korvannut tuonnin kasvua (+1,3 prosenttia vihannesten osalta, +11 prosenttia sitrushedelmien osalta ja +7,0 prosenitia muiden hedelmien osalta). Yhteisön markkinat 270. Yhteisön omenaluoianlo oli markkinointivuonna 1996/1997 lähes 9 miljoonaa tonnia ja kasvoi siten 6,2 prosenttia vuodesta 1995/1996. Tästä keskimääräisestä kehityksestä huolimatta tilanteet olivat hyvin erilaiset: tuotanto kasvoi voimakkaasti yksittäisten jäsenvaltioiden (+45 prosenttia) Saksassa ja Luxemburgissa (+33 prosenttia) ja väheni voimakkaasti Belgiassa (-42 prosenttia) ja Alankomaissa (-22 prosenttia), muissa jäsenvaltioissa tilanteet vaihtelivat (-11 prosentista +14 prosenttiin). Tämä tuotannon kehitys kuvastuu ainakin osittain "piloltituoltcidcn" tuotantohintojen kehitykseen. Näiden tuotteiden perus- ja ostohinnat vahvistaa neuvosto. Markkinointivuonna 1996/1997 hinnat nousivat markkinointivuodesta 1995/1996 Ranskassa (+16 prosenttia huonon markkinointivuoden 1995/1996 jälkeen), Belgiassa (+3,7 prosenttia) ja Alankomaissa sekä laskivat voimakkaasti Kreikassa (-22 prosenttia) ja Saksassa (-16 prosenttia). Yhteisön tasolla lasku oli keskimäärin 12 prosenttia. Tämä tuotannon ja hintojen kehitys kuvastaa markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrien kasvua 2,4 prosentista (markkinointivuonna 1995/1996) 3,9 prosenttiin yhteisön tuotannosta. 74 MAATALOUSMARKKINAT 271. Yhlcisïm päännöiden tuotantooli markkinointivuonna 1996/1997 yli 2. 9 miljoonaa tonnia eli kasvoi 6. 6 prosenttia vuodesta 1995/1996 ja 6,8 prosenttia markkinointivuosien 1991/1992-1995/1996 keskimääräisestä tuotannosta. Kasvu oli erityisesti Espanjan (+26prosenttia markkinointivuodesta 1995/1996). Ranskan (+10 prosenttia) ja Italian (+9,4 prosenttia) ansiota. Tuotantohinnat laskivat yhteisössä markkinointivuonna 1996/1997 keskimäärin 3,5 prosenttia markkinointivuodesta 1995/1996, mutta vaihtelivat huomattavasti jäsenvaltioittain (Tanskan +26 prosentista Espanjan -34 prosenttiin). Markkinoilta vedettyjä tuotteita oli 6,1 prosenttia tuotannosta, kun vastaava määrä markkinointivuonna 1995/1996 oli 1,8 prosenttia. 272. Persikoiden tuotanto oli markkinointivuonna 1996 keskimääräinen (+19 prosenttia vuodesta 1995, mutta ainoastaan+1,8 prosenttia verrattuna markkinointi vuosien 1991-1995 keskimääräiseen tuotantoon), yhteisön keskimääräiset tuotantohinnat pysyivät aiemmalla tasolla (-0,2 prosenttia vuodesta 1995, mutta -26 prosenttia Italiassa ja +29 prosenttia Portugalissa) ja markkinoilla poisvedettyjen tuotteiden määrä oli huomattava ( 16 prosenttia tuotannosta). 273. Käytettävissä olevien tietojen mukaan syötäväksi tarkoitettujen viinirypäleiden tuotanto kasvoi markkinointivuonna 1996 noin 14 prosenttia vuodesta 1995. Tuotannon vaihtelut johtuivat pääasiasta Italiasta, joka yksinään tuottaa 64 prosenttia yhteisön viinirypäleistä. Tuotantohinnat olivat edelleen nousussa kuudetta markkinointivuotta peräkkäin (+5,7 prosenttia yhteisössä vuodesta 1995, mutta-14 prosenttia Italiassa). Markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä oli edelleen vähäinen (0,5 prosenttia tuotannosta). 274. Aprikoosien tuotanto elpyi markkinointivuonna 1996 (+36 prosenttia vuoden 1995 heikosta tuotannosta). Yhteisön tuotantohinnat laskivat 17 prosenttia, ja tästä yleisestä kehityksestä huolimatta hinnat laskivat Ranskassa 35 prosenttia ja nousivat 11,6 prosenttia Portugalissa. Markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä kasvoi, mutta jäi alle 3,6 prosenttiin tuotannosta. tuotanto oli kasvussa kahden heikon markkinointivuoden 275. Sitrushedelmien alalla markkinointivuosien 1995/1996 ja 1996/1997 kaikkia tietoja ci ole vielä käytettävissä. Yhteisön appelsiinien tuotannon voidaan kuitenkin havaita vakiintuneen 5,3 miljoonaan tonniin, kun se oli 5,6 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1994/1995. Sitruunoiden ja oli markkinointivuonna 1996/1997 1,3 miljoonaa tonnia, joka oli kuitenkin vähemmän kuin markkinointivuosina 1991/1992-1995/1996 keskimäärin (1. 4 miljoonaa tonnia). Mandariinien ja klementiinien tuotanto oli sitä vastoin laskussa: mandariinien tuotanto laski 6,1 proscntlia ja klementiinien tuotanto 12 prosenttia markkinointivuodesta 1995/1996. Yhteisön keskimääräinen tuotantohinta oli markkinointivuosina 1995/1996-1996/1997 laskussa appelsiinien osalta (-13 prosenttia) ja mandariinien osalta (-6,6 prosenttia), pysyi samalla tasolla klementiinien osalta (+0,7 prosenttia) ja nousi sitruunoiden osalta (+3,1 prosenttia). Markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä oli markkinointivuonna 1996/1997 laskussa markkinointivuoteen 1995/1996 verrattuna. Markkinoilta vedettyjä appelsiineja oli 2,0 prosenttia, mandariineja 0,9 prosenttia, klementiinejä 0,6 prosenttia ja sitruunoita 0,3 prosenttia yhteisön tuotannosta. jälkeen MAATALOUSMARKKINAT 75 Hedelmät Sato (miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia 1988 1990 1992 1994 1996 1988 1990 1992 1994 1996 (miljoonaa tonnia) (miljoonaa tonnia) 1988 1990 1992 1994 1996 1988 1990 1992 1994 1996 Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 9 76 MAATALOUSMARKKINAT 276. Kukkakaalien tuotannosta ei ole ollut saatavilla kaikkia tietoja moneen markkinointivuoteen. Markkinointivuonna 1996/1997 tuotannon voidaan havaita pysyneen vakaana Italiassa (-1. 0 prosenttia) ja vähentyneen tuntuvasti Ranskassa (-12 prosenttia) markkinointivuoteen 1995/1996 verrattuna. Tuotantohinnat olivat kyseisenä markkinointivuotena voimakkaassa laskussa kaikissa jäsenvaltioissa (Espanjan -14 prosentista Portugalin -34 prosenttiin) Tanskaa lukuun ottamatta (+1. 4 prosenttia) ja markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrät nousivat huomattavasti vuodesta 1995/1996 (+47 prosenttia). 277. Tomaatteja koskevista tiedoista on osa saatavilla ja niiden mukaan markkinointivuonna 1996/1997 tuotanto kasvoi Kreikassa ( + 11 prosenttia). Espanjassa (+34 prosenttia) ja Italiassa (+26 prosenttia) sekä laski Belgiassa (-17 prosenttia) markkinointivuodesta 1995/1996. Yhteisiin keskimääräiset tuotantohinnat nousivat 17 prosenttia ja markkinoilta vedettyjen tuotteiden määrä kasvoi voimakkaasti (+83 prosenttia), multa pysyi kuitenkin edelleen merkityksettömänä (alle I prosenttia tuotannosta). Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa 278. Markkinointivuonna 1997/1998 sovelletaan ensimmäistä kertaa uudistettua yhteisiä markkinajärjestelyä (YMJ), jonka neuvosto hyväksyi vuonna 1996. Uusi YMJ tuli voimaan 1. tammikuuta 1997 ja sen soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä alettiin vähitellen panna täytäntöön vuonna 1997. 279. Komissio hyväksyi ensin tuottajaorganisaatioiden hyväksymistäjaesihyväksymistä koskevat edellytykset sekä tuottajaorganisaatioille tarkoitetun käynnistystuen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Sen jälkeen komissio hyväksyi toimintaohjelmien ja toimintarahastojen sekä intcrventiojärjestelmän soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Lopuksi se päätti sitrushedelmien jalostustukijärjestelmän soveltamista koskevista säännöistä. 280. Komissio hyväksyi myös uudistuksen mukaisesti jalostetun parsan alaa koskevien erityistoimenpiteiden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä markkinointivuosina 1997/1998, 1998/1999 ja 1999/2000 korjatuille hassclpähkinäsadoille tarkoitetun kiinteän tuen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt. 281. Vuonna 1996 tehdyn sopimuksen mukaisesti neuvosto hyväksyi YMJ:n uudistuksen yhteydessä omena-, päärynä-, persikka-ja nektariinipuiden viljelyaloja koskevan raivausohjclman. Ohjelma koskee enintään 20 000 hehtaarin viljelyaloja yhtä lailla sekä omena- ja päärynäpuiden' että persikka- ja nektariinipuiden osalta. Siihen sisältyy mahdollisuus, jonka mukaan näiden viljelyalojen alkuperäistä jakautumista jäsenvaltioiden kesken voi mukauttaa myöhemmin hakemusten todellisen määrän huomioon ottamiseksi. MAATALOUSMARKKINAT 77 282. Jolta maan liiallinen viljelykäytöstä poistaminen ei aiheuttaisi talousarvioon liittyviä ongelmia, komissio vahvisti markkinointivuodeksi 1997/1998 intcrventiokynnyksel tomaateille (360 000 tonnia), kukkakaalille (111 300 tonnia), omenoille (387 300 tonnia), persikoille (272 400 tonnia), nektariineille (89 800 tonnia), meloneille (176 600 tonnia), vesimeloneille ( 197 400 tonnia), viinirypäleille (162 200 tonnia), sitruunoille (93 500 tonnia), appelsiineille (408 500 tonnia), satsumille (23 300 tonnia), mandariineille (36 000 tonnia) ja klementiineille (133 400 tonnia). 283. Komissio vahvisti tomaattien, kirsikoiden, kurkkujen, appelsiinien, mandariinien, sitruunoiden ja viinirypäleiden osalla markkinointivuonna 1997/1998 sovellettavat käynnistysmäärät Uruguayn kierroksen monenvälisissä neuvotteluissa tehtyjen sopimusten (GATT-sopimukset) sisältämän erityisen suojalausekkeen mukaisesti. 284. Portugalin viranomaisten pyynnöstä neuvosto pidensi 30. syyskuuta 1999 asti toimintaohjelmaa, joka koskee hedelmiä ja vihanneksia koskevien yhteisön sääntöjen soveltamisen parantamista ja kyseisten voimassa olevien sääntöjen valvonnan lujittamista Portugalissa. 285. Komissio pidensi Kiinasta peräisin olevan valkosipulin tuonnin kehysmekanismia vuodella. 286. Turkista tuotaviin hasselpähkinöihin sovellettavaa yhteisön tariffikiintiötä nostettiin 25 000 tonnista 34 060 tonniin vuodeksi 1997, jotta voitiin ottaa erityisesti huomioon uusien jäsenvaltioiden ja Turkin väliset kyseistä tuotetta koskevat kauppajärjestelmäl. 287. Kyproksesta tuotaville appelsiineille vahvistettiin erityinen tulohinta kiintiön mahdollistamissa rajoissa. 288. Vientitukijärjestelmää muutettiin vientitukien mukauttamiseksi paremmin markkinoiden todellisiin tarpeisiin. Hedelmä- ja vihannesjalosteet Maailmanmarkkinat ja yhteisön markkinat 289. Hedelmä- ja vihannesjalosteiden alasta on edelleen saatavilla ainoastaan hajanaisia tietoja. Yhteisön osalta tiedot koskevat lähes yksinomaan jalostustukca saavia tuotteita. 290: Jalostettaviksi tarkoitettujen tomaattien maailmantuotanto oli noin 25,8 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1996/1997 eli 1,0 miljoonaa tonnia enemmän kuin vuonna 1995/1996. Tänä viimeisimpänä markkinointivuonna maailman kolmen tärkeimmän tuottajan tuotannon voidaan havaita kehittyneen eri tavalla: Yhdysvalloissa tuotanto oli vakiintuneella tasolla ( 10,3 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1996/1997, kun se vuonna 1995/1996 oli 10,2 miljoonaa tonnia), 78 MAATALOUSMARKKINAT yhteisössä tuotanto oli kasvussa (7. 9 miljoonaa tonnia 6. 8) ja Turkissa tuotanto laski noin 8 prosenliia (1. 7 miljoonaa tonniai. 291. Yhteisön tuotannon kasvu on tomaattitiivisteen (+0. 7 miljoonaa tonnia eli +16. 5 prosenttia) ja muiden tuotteiden (+0,3 miljoonaa tonnia eli +37 prosenttia) tuotannon kasvun ansiota. Yhteisössä tuotetuista 7,9 miljoonasta tonnista jalostustukeen oikeuttaviksi tuotteiksi jalostetuista tomaateista ainoastaan 6,3 miljoonaa tonnia eli 80 prosenttia todella sai yhteisön tukea (6,2 miljoonaa tonnia markkinointivuonna 1995/1996). Noin kaksi kolmannesta tästä tuesta käytetään tomaattitiivisteen valmistukseen. Muista tukea saaneista tuotteista laskua voidaan havaita kuorittujen tomaattien osalta. 292. Markkinointivuonna 1996/1997 voitiin havaita, että tomaaliiliivisteen ja kuorittujen tomaattien maailmanhinnat laskivat noin 25 prosenttia, Turkin varastoja myytiin erityisesti Venäjälle sekä Yhdysvaltojen tomaattitiivisievarastot ja Italian kuorittujen tomaattien varastot olivat suuret. 293. Markkinointivuonna 1997/1998 tuotannon odotetaan vähenevän sekä yhteisössä että muualla maailmassa. 294. Lähes 494 000 tonnia persikoita jalostettiin sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyiksi persikoiksi yhteisössä markkinointivuonna 1996/1997, kun vastaava jalostettu määrä edellisenä markkinointivuonna oli noin 470 000 tonnia. Kreikka oli edelleen yhteisön tärkein tuottaja (60 prosenttia kokonaistuotannosta) ennen Espanjaa (26 prosenttia) ja Italiaa (11 prosenttia). Yhteisö vei kyseistä tuotetta noin 150 000 tonnia. 295. Sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilötyiksi pääiynöiksi ja\ostcttu]en Williams-ja Rocha- päärynöiden tuotanto yhteisössä nousi yli 126 000 tonniin markkinointivuonna 1996/1997, kun vastaavajalostettu määrä edellisenä markkinointivuonna oli vajaat 125 000 tonnia. Italia oli edelleen yhteisön tärkein tuottaja (47 prosenttia kokonaistuotannosta) ennen Espanjaa (30 prosenttia) ja Ranskaa (17 prosenttia). Yhteisön tuotanto kyseisten tuotteiden osalta oli alijäämäinen: vuonna 1996 lopputuotteiden vienti oli 9 300 tonnia ja tuonti 33 000 tonnia. Tärkeimmät kehityssuuntaukset lainsäädännössä ja politiikassa 296. Tätä alaa koskeva yhteinen markkinajärjestely käsittää periaatteessa kaikki hedelmä- ja vihannesjalosteet. Yhteisön tuki keskittyy kuitenkin tiettyihin tuotteisiin: persikoihin, päärynöihin, tomaatteihin, luumuihin, kuivattuihin viikunoihin ja ananaksiin (jalostustuki edellyttäen, että tuottaja ja viikunoihin (interventio ja noudattaa vähimmäishintaa), kuivattuihin viinirypäleisiin varastointituki markkinointivuoden lopussa, näiden ohella hehtaarituki kuivatuille viinirypäleille) ja sieniin (tullivapaat kiintiöt). Lisäksi voimassa on vähimmäistuontihintajärjestelmä kuivattujen viinirypäleiden ja eräiden kirsikkajalosteiden osalta sekä eräiden sellaisten marjojen osalta, jotka MAATALOUSMARKKINAT 79 tulevat tietyistä Keski- ja Itä-Euroopan maista. Baltian maat mukaan lukien. Jalostukseen tarkoitettujen vadelmien ja kuivattujen viinirypäleiden osalta toteutetaan myös erityistoimenpiteitä tuotteen laadun parantamiseksi ja kaupan pitämisen edistämiseksi. 297. YMJ. n uudistusta, josta päätettiin vuonna 1996, alettiin soveltaa I. tammikuuta 1997. Uudistus edellytti jalostustukijärjcstelmän sekä tomaattijalostcita koskevan kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukauttamista. 298. Niin kutsutun hintapaketin yhteydessä tehdyn sopimuksen mukaisesti neuvosto muutti Ranskalle tomaattijalosteita koskevan tukijärjestelmän nojalla myönnetyn kiintiön tuotejakaumaa. 299. Markkinointivuonna 1997/1998 vähimmäistuottaj. ahinta säilyi samana edellisvuoteen verrattuna tomaatteja (-2. 0 prosenttia) ja persikoita (-2,0 prosenttia) lukuun ottamalla. Jalostusiuki väheni tomaattien osalta 9,6 prosenttia, sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilöttyjen persikoiden osalla 6,2 prosenttia, sokeriliemeen ja/tai omaan liemeen säilöttyjen Williams-ja Rocha-päärynöiden osalta 14 prosenttia, ananassäilykkeidcn osalta 7,8 prosenttia ja luumujen osalta 2,7 prosenttia. Tämä kehitys liittyi raaka-aineiden hintakehitykseen kolmansissa maissa ecuina ilmaistuna. Päärynöiden osalla tuen pienenemistä pahensi takuukynnyksen ylittyminen. 300. Kuivattujen viinirypäleiden osalta hehtaarituen määrä oli edelleen 2 785 ecua. Tätä tukea maksetaan ainoastaan lietyt tuotokseen liittyvät perusteet täyttäville erikoisviljelyaloille. 301. Yhteisö ja Turkki ovat sopineet muuttavansa yhteisöön tuotaviin Turkista peräisin oleviin tomaattitiivisteisiin sovellettavaa tuontijärjestelmää. Tätä uutta järjestelmää alettiin soveltaa 1. syyskuuta 1997. Järjestelmä sisältää puolivuosittaiset 15 000 tonnin tariffikiintiöt, jotka on vapautettu tullimaksuista. Ajanjaksoa 1. syyskuuta-31. joulukuuta 1997 varten säädettiin erityistoimenpiteistä. 302. Yhteisö alkoi soveltaa sovittua aiemmin, 1. kesäkuuta 1997 alkaen, Bulgariasta, Unkarista, Puolasta, Romaniasta, Slovakiasta ja TSekin tasavallasta peräisin olevien marjojen tuontiin sovellettavaa uutta vähimmäistuontihintajärjestelmää, josta oli sovittu Eurooppa-sopimustcn lisäpöytäkirjoja koskevissa neuvotteluissa. Uudessa järjestelmässä vähimmäistuontihintoja sovelletaan pysyvästi eikä enää tilapäisesti komission päätöksestä. Vanhaa järjestelmää sovelletaan kuitenkin edelleen Baltian maisia tuotaviin tuotteisiin. 303. Vientitukea mukautettiin dollarin kurssimuutosten huomioon ottamiseksi. Banaaniala 304. Banaanialan yhteisen markkinajärjestelyn (') neljän ensimmäisen soveltamisvuoden jälkeen markkinoiden avautumisen kaksi päävaikutusta ovat: (') Asetus (ETY) N:o 404/1993, annettu 13 päivänä helmikuuta 1993 (EYVL L 47, 25. 2. 1993, s. 1). 80 MAATALOUSMARKKINAT - suuntaus hintojen lähentymiseen - alkuperien monipuolistuminen. 305. Kolme pääasiallista ryhmää huolehtii banaanitoimituksista (ks. taulukko s. 81 ): - yhteisön tuotantoalueet (markkinaosuus 17 prosenttia) - AKT-valtiot (20 prosenttia) - Etelä- ja Väli-Amerikan valtiot (63 prosenttia). 306. Yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti Euroopan unioni on asettanut erilaisia velvoitteita näille kolmelle toimittajaryhmälle (ks. taulukko s. 81 ): - yhteisiin tuotanto: tasaustuki enintään 854 000 (onniin asti ja tuet rakennerahastoista; - AKT-banaanit: tuonti tullitta 857 700 tonniin asti jaoteltuna perinteisesti toimittajina olleiden AKT-valtioiden mukaisesti; - banaanit muista kolmansista maista kuin perinteisistä AKT-valtioista: 2 553 miljoonan tonnin tariffikiintiö (EU-15), josta peritään tullimaksuna 75 ecua tonnilta; mainitun kiintiön rajoissa 90 000 tonnia on varattu muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuomiin tullitta. 307. Hintojen lähentyminen yhdentyneillä markkinoilla on laskenut yhteisössä tuotettujen banaanien hintoja. Jotta tämän yhteisen markkinajärjestelyn vaikutus tasaantuisi, tuottajaryhmittymät saavat tukea, jolla katetaan vuonna 1991 neljän tuotantoalueen osalta vahvistetun keskimääräisen kiinteän viitetulon ja kyseisen vuoden aikana saadun keskimääräisen tuotantotulon välinen erotus. Vuoden 1996 aikana kaupan pidettyjen banaanien osalta tasaustuen määrä (') oli 29 ecua 100 kilogrammalta ja lisätuen määrä 3,8 ecua 100 kilogrammalta. Lisätuen määrä Portugalin ja Guadeloupen banaanien osalta oli 5,9 ecua 100 kilogrammalta, ja kaupan pidettyjen banaanien määrä oli 684 605 tonnia. 308. Vuonna 1996 tasaustuen kustannukset lisääntyivät ja olivat 203 miljoonaa ecua, sillä vuoden 1996 hinnat olivat melko alhaiset ja kaupan pidetyt määrät kasvoivat (+4 prosenttia vuosien 1995 ja 1996 välillä). Vuonna 1995 tasaustuen kustannukset olivat 180 miljoonaa ecua. 309. Yhteisön tuotannon odotetaan kasvavan vuonna 1997. Ensimmäisten arvioiden mukaan yhteisössä kaupan pidettävien banaanien määrä on noin 790 000 tonnia, kun se vuonna 1996 oli 685 000 tonnia. 310. Vuonna 1996 perinteisten AKT-banaanien tuonnin määrä oli 733 000 tonnia, kun otetaan huomioon alueella esiintyneistä trooppisista hirmumyrskyistä kärsineet tuotteet. Vuonna 1997 tuonnin määrän odotetaan olevan noin 700 000 tonnia. (') Asetus (EY) N:o 898/1997, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997 (EYVL L 128, 21. 5. 1997, s. 12). MAATALOUSMARKKINAT 81 Banaanialan yhtcincn markkir ajiirjestely - murkkinoit en hankinnan paiiasiallisct mcnetelmiit A l k i i | V ia V j l l l lC Tulh ii |. i 1 kohdjn osalla) KnimmaiMTUjra <nciiii|\iimiti)nnial 1. EU Tasaustuki Kananansaaret Guadeloupe Martinique Madeira ja muut Kreeia. Laconia 2. Pcrintcisct AKT-valtiot Maakohtaiset määrät Tullitta. 3. Muut alkupcriit kuiu 1 ja 2: Tariffikiintiöt 75 ecua tonnilta 3 a). Muut kuin perinleiset AKT-valtiot 3 b) Puitesopimuksen maat Koluinbia Costa Rica Venezuela Nicaragua 3. c) Muut Tullitta 75 ecua tonnilta Osakiiniiö' Jaettu maakohtaisesti Prosenttimääräinen osakiiniiö :i 23. 40 3 i 4. Kaikki alkupcriit tariffikiintibn Ei kiintiötä lisiimaaricn osalta 4 a) AKT-valtiot 2 ja 3 a) kohdan lisaksi 4b) Muut 75 ecua tonnilta 850 ecua tonnilta, -20f7c kuudessa vuodessa Täysimääräisestä tullista vähennetään 100 ecua tonnilta Heinäkkuhun 1997 asti 793 ecua tonnilta 854 000 420 000 150 000 219 000 50 000 15 000 857 700 2 200Ö00(') 90 000 Ei rajoituksia (') Vuosina 1995, 1996 ja 1997 tanffiknnuo korotetuin 2. 553 miljoonaan tonniin laajenemisen vuoksi. 311. Kolmansien maiden banaanien ja muiden kuin perinteisten AKT-banaanien tuonnin vuoden 1997 tariffikiintiö vahvistettiin 2 553 000 tonniksi eli sitä korotettiin 353 000 tonnilla Itävallan, Suomen ja Ruotsin unioniin liittymisen huomioonottamiseksi. Kuten vuonna 1996, komission oli vahvistettava kyseinen tariffikiintiön korotus, koska neuvosto ei ollut vielä tehnyt päätöstä sille huhtikuussa 1995 esitetystä ehdotuksesta ('). Jäsenvaltiot eivät ole vieläkään päässeet yhteisymmärrykseen erityisesti laajenemisen seurauksena tehtävistä mukautuksista, joten neuvosto ei ole tehnyt päätöstä yhteisen markkinajärjestelyn muuttamista koskevista eri ehdotuksista (*). 312. Banaanialan yhteisestä markkinajärjestelystä on tehty valitus Maailman kauppajärjestölle. Sen jätti vuoden 1995 lopussa neljästä maasta koostuva ryhmä (Yhdysvallat, Guatemala, Honduras (') KOM(95) 115, (EYVL C 136, 3. 6. 1995). (:) KOM(95) 114, muutettu asiakirjalla KOM(96) 37 (EYVL C 92, 23. 3. 1996) ja täydennetty asiakirjalla KOM(96) 82 (EYVL C 121. 25. 4. 1996). 82 MAATALOUSMARKKINAT ja Meksiko), johon on sittemmin liittynyt F. cuador, joka tuli WTO:n jäseneksi vuonna 1996. Paneelin selvityksessä tuomittiin useita markkinajärjestelyyn sisältyviä määräyksiä. Tuomio vahvistettiin syyskuussa 1997 valituselimessä. Viini 313. Yhteisön viinintuolanto väheni asteittain ajanjaksona 1993/1994-1995/1996 3,4 miljoonasta hehtolitrasta 3,3 miljoonaan hehtolitraan ja alkuperäinen pinta-ala väheni arviolta 4 prosenttia. Merkittävimmät muutokset on todettu Kreikassa (-18 prosenttia). Espanjassa (-6 prosenttia) ja Italiassa (-4 prosenttia). Väheneminen johtuu pääasiassa komission vuodesta 1988 asti toteuttamasta raivauspolitiikasta. Raivatun kokonaispinta-alan arvioidaan itse asiassa nousseen 490000 hehtaariin ajanjaksolla 1988-1996 (väliaikaiset tiedot). Kyseistä järjestelmää on jatkettu viinivuoteen 1997/1998 asti. 314. Samana ajanjaksona viinintuotannossa on satojen osalta esiintynyt yllättäviä muutoksia kansallisella tasolla, kun tuotanto laski yhteisön tasolla viinivuosien 1993/1994 ja 1994/1995 välillä 46,3 hehtolitrasta/hehtaari 45,7 hehtolitraan/hehtaari. Vaikka tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, tuotannon voidaan todeta laskeneen lisää viinivuonna 1995/1996. Vaikka pinta-alat ovat pienentyneet vain hieman, tuotanto on itse asiassa vähentynyt merkittävästi. 315. Euroopan unioni on maailman johtava viinitalousalue, jonka tuotannon osuus on keskimäärin 60 prosenttia ja kulutuksen osuus 55 prosenttia koko maailman vastaavista luvuista. Vuoden 1995 osalta kyseiset luvut olivat 62 prosenttia ja 60 prosenttia. Muut tärkeimmät tuottajat ovat tuotannon määrän mukaan alenevassa järjestyksessä Argentiina, Yhdysvallat, Itä-Euroopan maat yhteensä (Bulgaria, Unkari, Romania, entinen Jugoslavia, Tsekin tasavalta ja Slovakia), entinen Neuvostoliitto ( 11 v iininviljelymaata) ja Etelä-Afrikka. 316. Maailman viinintuotantoon noin 250 miljoonaa hehtolitraa (vuosina 1993-1995 keskimäärin) ja vuotuinen kulutus on noin 217 miljoonaa hehtolitraa (vuosina 1993-1995 keskimäärin). Maailman viiniylijäämä, joka on noin 30 miljoonaa hehtolitraa, käytetään lähinnä elintarvikealkoholin tuotantoon. Jos ei oteta huomioon yhteisön sisäistä kauppaa, joka on noin 30 miljoonaa hehtolitraa ( 12 prosenttia maailmanluotannosta), kansainvälinen viinikauppa on noin 24 miljoonaa hehtolitraa eli noin 10 prosenttia maailman viinintuotannosta. 317. Vuonna 1996 unionista kolmansiin maihin suuntautuvan viinikaupan todettiin lisääntyneen hieman: vienti oli tuolloin 10 418 754 hehtolitraa, kun se vuonna 1995 oli ollut 9 793 000 hehtolitraa. Tärkeimmät viejät ovat Ranska (3 409 942 hehtolitraa), Italia (3 022 968 hehtolitraa) ja Espanja (2 358 864 hehtolitraa) ja tärkeimmät kauppakumppanit ovat Yhdysvallat (25 prosenttia), Kanada (8 prosenttia) ja Japani (7 prosenttia). Venäjälle suuntautuva vienti, joka aiemmin oli suhteellisen merkittävä, on nyt käytännöllisesti katsoen merkityksetöntä (3 prosenttia). MAATALOUSMARKKINAT 83 Viini (miljoonaa hehtolitraa) 210 190 170 150 130 110 (miljoonaa hehtolitraa) Ihmisten käyttöön tarkoitettu kulutus A & <& & c5 ^ J? 1988/1989 1989/1990 1990/1991 1991/1992 1932M993 1993/1994 1994/1995 1995/1996 (1) Pakollinen ja vapaaehtoinen tislaus, lukuun ottamatta Portugalia vuosina 1979—1991 ; vuoden 1992 luvut sisältävät Portugalin. Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 10 84 MAATALOUSMARKKINAT 318. Koska unionin sisällä viima oli huonosti saatavilla, viinin tuonti unioniin lisääntyi merkittävästi vuonna 1996 ( + 57 prosenttia vuodesta 1995) ja oli 5 748 812 hehtolitraa. Suurimmat luojat ovat Yhdistynyt kuningaskunta (36 prosenttia), Saksa (21 prosenttia) ja Espanja (16 prosenttia). Noin 45 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan tuonnista (917 374 000 hehtolitraa) toimittaa Australia ja Etelä-Afrikka. Unionin tärkeimpiä toimittajia ovat Itä-Euroopan maat (32 prosenttia), Argentiina (18 prosenttia) ja Australia (14 prosenttia). Etelä-Afrikka toimittaa 10 prosenttia ja Yhdysvallat 9 prosenttia tuoduista viineistä. Argentiinasta Espanjan markkinoille viety viini (0,938 miljoonaa hehtolitraa) muodostaa poikkeuksen maan joidenkin alueiden kärsimän kuivuuden aiheuttaman tuolepulan vuoksi. 319. Unionin viinivuoden 1996/1997 tuotannon on laskettu olevan kaikkien viinien (pöytäviini, tina-laatuviinit ja muut viinit) osalta 165 miljoonaa hehtolitraa (väliaikaiset tiedot). Koska viinivuoden 1995/1996 sato oli huonoin viime vuosikymmeniin (151 miljoonaa hehtolitraa), tuotannon kasvu näyttää huomattavalta. AI-, Rl- ja RII-laatuisten pöytäviinien ohjehinnat eivät muuttuneet vuosista 1995-1996 ja ne vahvistettiin 3,828 eeuksi/til-7r/hl. Pöytäviinien hintanotccraukset vaihtelivat huomattavasti tuotantoalueesta riippuen 56 prosentista 127 prosenttiin ohjehinnoista. 320. Vaikka suoraan nautittavaksi tarkoitetun viinin kulutus on ollut laskussa jo pitkään, sen oletetaan pysyvän suhteellisen vakaana verrattuna aikaisempiin viinivuosiin (128 miljoonaa hehtolitraa), samoin kuin teollisuuden kulutukseen vermutin ja viinietikan valmistukseen (3,8 miljoonaa hehtolitraa). 321. Tuotanto- ja kauppavarastot nousivat viinivuoden alussa 114 miljoonaan hehtolitraan. Viinivuoden lopussa niiden uskotaan olevan noin 119 miljoonaa hehtolitraa. 322. Tuotannon kasvusta ( 165 miljoonaa hehtolitraa) ja vuoden alun 114 miljoonan hehtolitran varastoista huolimalta viinivuonna 1996/1997 voitiin välttää turvautuminen pakolliseen tislaukseen. Tilanteesta selviytymiseksi päätettiin e:itislauksesta ja täydentävästä tislauksesta, joihin käytetyt määrät olivat noin 11 miljoonaa hehtolitraa (joista 10,7 hehtolitralle tehtiin csitislaus ja 0. 3 hehtolitralle täydentävä tislaus). 323. Joulukuun 16. päivän 1996 ja helmikuun 15. päivän 1997 väliseksi ajaksi tehdyt pitkäaikaiset varastointisopimukset (yhdeksän kuukautta) koskivat 10 320 000 hehtolitraa (6 832 000 hehtolitraa pöytäviiniä, 2 837 000 hehtolitraa rypälemehua, 651 000 hehtolitraa puhdistettua ja tiivistettyä rypälemehua) edellisen vuoden 6 500 000 hehtolitran asemesta. 324. Alkavan viinivuoden (1997/1998) tuotannon'arvioitiin viinivuoden alussa olevan 161 miljoonaa hehtolitraa (edellisenä viinivuonna 165 hehtolitraa), joka on hieman enemmän kuin viimeisinä kolmena viinivuonna keskimäärin. On kuitenkin painotettava, että yksi kyseisen ajanjakson viinivuosista ( 1995/1996) oli yksi huonoimmista vuosista viimeisien vuosikymmenten aikana. MAATALOUSMARKKINAT 85 Puuvilla 325. Yhdysvaltain maatalousministeriön mukaan puuvillan maailmanlaajuinen viljelyala on markkinointivuonna 1997/1998 arviolta 33,8 miljoonaa hehtaaria, jäsen arvioitu tuotantoon noin 19 miljoonaa tonnia (87,3 miljoonaa paalia) ('), kun vastaavat luvut vuonna 1996/1997 olivat 33. 7 miljoonaa hehtaaria ja 19,3 miljoonaa tonnia. 326. Puuvilla, josta ei ole poistettu siemeniä, ei kuulu maailmankaupan piiriin. Euroopan unioni, jonka kehräämökapasiteetli on paljon suurempi kuin oma kuitutuotanto, luo sitä kuitenkin huomattavia määriä: yli miljoona tonnia vuosina 1986-1990 ja 895 000 tonnia vuonna 1995. 327. Pääasiallisia toimittajia ovat Yhdysvallat, entinen Neuvostoliitto, Syyria, Argentiina ja tiettyinä kausina Australia. Yhteisön sisäinen kauppa sitä vastoin on vähäistä, vaikkakin se on kasvussa. 328. Euroopan unionissa puuvillalla on sekä viljelyalansa että tuottajien lukumäärän osalta rajoitettu merkitys. Sen tuotanto on keskittynyt erityisesti tietyille Kreikan ja Espanjan alueille, joilla sillä on hyvin huomattava yhteiskunnallinen ja taloudellinen merkitys. Yhteisön puuvillan viljelyala kasvoi vuosien 1996 ja 1997 välillä 501 000 hehtaarista 510 000 hehtaariin (423 000 hehtaaria Kreikassa ja 113 500 hehtaaria Espanjassa), joilla yhteisössä tuotetaan noin 1 475 000 tonnia puuvillaa, josta ei ole poistettu siemeniä (1 100 000 tonnia Kreikassa ja 375 000 tonnia Espanjassa), kun sitä vuonna 1996 tuotettiin 1 500 000 tonnia. On huomattava, että Andalusiassa vuoden 1996 lopulla vallinneiden epäsuotuisten ilmasto-olojen vuoksi jotkut talvikauden tuotteet (erityisesti vilja, sokerijuurikas ja peruna) kärsivät suuria vahinkoja. Sadon menetyksistä aiheutuvien tulojen menetysten rajoittamiseksi Espanjan tuottajat kylvivät puuvillaa huomattavalle osalle muuhun tarkoitukseen varatusta viljelypinta-alasta. Tämän vuoksi kokonaispinta-ala, joka oli 113 500 hehtaaria, oli selvästi edellistä markkinointivuotta suurempi (79 000 hehtaaria). Euroopan unionin omavaraisuusaste puuvillakuidun osalta on noin 25-30 prosenttia ja kulutus noin 1,250 miljoonaa tonnia. tukijärjestelmään sisältyy 329. Yhteisön tavoitehinta (106,30 ecua 100 kilogrammalta markkinointivuodesta 1995/1996 alkaen) sekä tämän hinnan ja maailmanmarkkinahinnan erotusta vastaava tuki, joka myönnetään sellaisille siementenpoistoyrityksille, jotka maksavat tuottajille vähimmäishinnan. Jos puuvillan, josta siemeniä ei ole poistettu, tuotanto ylittää taatun enimmäismäärän (TEM), tavoitehintaa ja tuen määrää vähennetään samassa suhteessa. (') I paali = noin 217. 7 kilogrammaa. 86 MAATALOUSMARKKINAT 330. Tukijärjestelmän uudistuksen ensimmäisen soveltamisvuoden jälkeen neuvosto päätti todettujen ja muultaa ennakkojärjcstelmää. ennakkovahvistusmenettelyn hankaluuksien poistaa vuoksi 331. Tukea vähennetään jäsenvaltioissa suhteessa niille vahvistetun TKM:n ylittymiseen eli 782 000 tonnia Kreikan ja 249 000 tonnia Espanjan osalta. Tämä vähentäminen (alentaminen) on rajoittamaton, multa se on vähäisempää, jos maailmanmarkkinahinnan taso mahdollistaa tukijärjestelmän menojen rajoittamisen. Tilapäinen alentaminen on markkinointivuonna 1997/1998 arvioitu Kreikan osalta 31 prosentiksi ja Espanjan osalta 37 prosentiksi tavoitehinnasta. Siikkiäistoukat 332. Kreikassa, Italiassa ja jonkin verran myös Ranskassa harjoitettava silkkiäistoukkien kasvatus on hyvin vähäinen osa yhteisön maataloustoiminnasta ja maailman silkkiäistoukkaluotannosta. Tietyillä alueilla, erityisesti Traakiassa, Venetossa ja Marchessa sillä on kuitenkin huomattava merkitys ja se edustaa siellä myös säilyttämisen arvoista osaamista. 333. Koko maailman raakasilkin tuotanto on selvästi kasvanut viime vuosien aikana. FAO:n mukaan se oli 114 000 tonnia vuonna 1994 (vuosina 1979-1981 keskimäärin 68 000 tonnia). Käytännössä tuotanto tapahtuu lähes yksinomaan Aasiassa (112 000 tonnia): Kiina (84 000 tonnia), Intia (17 000 tonnia). Korea (5 000 tonnia) ja Japani (4 000 tonnia) tuottavat yhdessä yli 90 prosenttia koko maailmantuotannosta. 334. Yhteisön kasvattajilla on vaikeuksia toimintansa ylläpitämisessä. Markkinahintojen kehitys ei aina riitä korvaamaan kasvatuskustannusten nousua. Tuotanto on vähenemässä erityisesti Kreikassa. 335. Vuonna 1996 tuotantoon käy. ettiin 1 943 laatikkoa ja vuonna 1995 vastaavasti 1 736 laatikkoa. Niistä saatiin 41 831 kilogrammaa kokonkeja. Markkinointivuoden 1997/1998 tueksi on vahvistettu 133,26 ecua laatikolta. Kuitupellava ja hamppu Kuitupellava 336. Kuitupellavan maailmanlaajuinen viljelyala on noin 750 000 hehtaaria ja tuotanto noin 600 000 tonnia kuitua. On kuitenkin huomattava, että toisaalta poliittinen kehitys Itä-Euroopassa on mullistanut pellavantuotannon ja että toisaalta tarkat tiedot Kiinan, kuitupellavan toisen tärkeän MAATALOUSMARKKINAT 87 tuottajan, osalla puuttuvat. Pellavanvarsilla ei ole merkittävää asemaa yhteisön ja kolmansien maiden välisessä kaupassa. Kuitua sitä vastoin tuodaan toisinaan niin runsaasti, että siitä saattaa aiheutua häiriöitä yhteisön markkinoilla. Yhteisöllä on alijäämää laadultaan keskinkertaisesta ja heikkolaatuisesta kuidusta, jota tuotetaan Itä-Euroopasta, Egyptistä ja Kiinasta. Sen sijaan yhteisö toimittaa kaikkialle maailmaan laadultaan hyvää ja erinomaisia kuilua, jota ei luoteta muualla. Vuonna 1995 yhteisö vei 69 500 tonnia, josta 43 500 tonnia oli pitkäkuituista ja 26 000 tonnia lyhytkuituista pellavaa. 337. Yhteisön kuitupellavan viljelyalat kasvoivat voimakkaasti vuosien 1992 (44 000 hehtaaria) ja 1996 (132 000 hehtaaria) välillä. Viljelyalan kasvu oli liiallista verrattuna Euroopan unionin jalostaa varsipellava kuiduksi. Tästä syystä neuvosto päätti ottaa käyttöön valmiuksiin ja hyväksyttyjä csijalostajia koskevan tuottajia markkinointivuodesta 1997/1998 alkaen sopimuksentekovelvollisuuden. Tämän toimenpiteen ansiosta viljelyaloja saadaan vakautettua 133 000 hehtaaria kylvöpinta-alaa vuonna 1997 ja esijalostusalaa voidaan kehittää erityisesti Espanjassa ja jossain määrin myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Ranska, Belgia ja Alankomaat ovat perinteisesti tärkeimmät tuottajajäsenvaltiot. Pellavanviljely käynnistettiin muutama vuosi sitten uudelleen Saksassa sekä erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Espanjassa. Kahden v iimeksi mainitun maan osuus oli vuonna 1993 vastaavasti 4 ja 0,4 prosenttia yhteisön viljelyalasta, multa nämä osuudet olivat vuonna 1997 jo 14 prosenttia ja 37 prosenttia. Pellavanvarsi jalostetaan tekstiilikuiduksi arviolta 150:ssä liotus-ja loukutusteollisuuden yrityksessä, jotka sijaitsevat Luoteis- Ranskassa (30). Belgiassa (100), Alankomaissa, Saksassa ja Tanskassa. Varsipellavaa menee myös muuhun kuin tekstiiliteollisuuden käyttöön (erityisesti paperiteollisuuteen). 338. Pellavakuidun markkinatilanne, joka on jo muutamien vuosien ajan ollut epäsuotuisa, parani markkinointivuoden 1992/1993 loppua kohti toisaalta yhteisön sadossa kolmen markkinointivuoden ajan kestäneen vähenemisen jälkeen todetun kasvun ja toisaalta pellavan kulutuksen lisääntymisen johdosta. Tämä markkinoiden tasapaino jatkui koko markkinointivuosien 1994/1995 ja 1995/1996 ajan. Näiden markkinointivuosien jälkeen tuotannon myyminen on kuitenkin vaikeutunut. Markkinat ovat edelleen hyvin riippuvaisia vaatetusteollisuuden suuntauksista, vaikka niitä on yritetty monipuolistaa etsimällä uusia käyttötarkoituksia. 339. Kuitupellavan osalta markkinointivuoden 1997/1999 tueksi vahvistettiin 815,86 ecua hehtaarilta. Tuki on eriytetty tuotantoalueen ja korjaustavan mukaan pitkän aikavälin hehtaarisiementuotoksen perusteella. Hamppu 340. Hampun maailmanlaajuinen viljelyala on vähentynyt voimakkaasti viime vuosien aikana: kylvöpinta-alaon 100 000-150 000 hehtaaria, kun se vuosina 1979-1981 oli keskimäärin 480 000 hehtaaria. Tärkeimmät tuottajat ovat Kiina, Pohjois-Korea, Intia ja Venäjä. Yhteisössä viljely SS MAATALOUSMARKKINAT on hyvin vähäisiä ja se on keskittynyt perinteisesti Ranskaan ja jossain määrin Espanjaan. Viime vuosina myös jotkut muut jäsenvaltiot (Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat, Itävalta) ovat aloittaneet uudelleen hampunviljelvn. Vuonna 1996 mukaan tuli Saksa. Vuonna 1997 Euroopan unionissa saatiin satoa noin 22 000 hehtaarilla. Kauppa kolmansien maiden kanssa on vähäisiä. Hampunviljelyn tueksi on vahvistettu 716,63 ecua hehtaarilla. 341. Maailman tupakantuolanto vuonna 1996 oli 7,2 miljoonaa tonnia eli lisäys satovuodesta 1995 oli huomattava (+10,2 prosenttia). Kiina on edelleen selvästi maailman suurin tupakantuottaja 41,7 prosentilla koko maailman tuotannosta ( 17 prosentin lisäys satovuodesta 1995). Seuraavina tulevat Yhdysvallat, Intia ja Brasilia. Euroopan unioni on viides 5,1 prosentin osuudellaan. Vuonna 1996 unionin tuotanto oli 337 000 tonnia tupakanlehliä cli vähän enemmän kuin vuonna 1995 ( + 1. 2 prosenttia), mutta sen prosenttiosuus koko maailman tuotannosta pysyi ennallaan. nousivat Malavvin 342. Hinnat pidetään maailmanmarkkinahintojen kehityksen osoittajina (erityisesti "fluc-cured" ja "light air-cured" -lajikkeiden osalta). Erityisesti itäisten lajikkeiden hinnat ovat nousussa myös Euroopan markkinoilla. ja Zimhabvven markkinoilla, joita 343. Tupakanlehtien maailmanlaajuisen kulutuksen kasvu vuodesta 1995 vuoteen 1996 oli vähäisempää (+1,5 prosenttia). 344. Vuonna 1996 Euroopan unionista vietiin 219 300 tonnia tupakkaa muualle maailmaan (vuoden 1995 vienti oli 283 900 tonnia). Erityisesti vietiin itäisiä lajikkeita, joista on kysyntää niiden aromaattisten ominaisuuksien vuoksi. Yhteisön viennin huomattava lasku johtuu "lluc- cured"-tupakan viennin selvästä vähenemisestä vuonna 1996. Euroopan tupakkateollisuus käytti noin 707 000 tonnia paalattua tupakkaa, josta 543 000 tonnia (76,8 prosenttia) on tuontitavaraa. 345. Yhteisön tuotanto on vakiintunut raakatupakka-alan markkinajärjestelyn uudistuksen soveltamisen seurauksena. Tässä uudistuksessa otettiin käyttöön jäsenvaltio-ja lajikekohtainen kiintiöjärjestelmä (lajikcryhmiäon kahdeksan entisen markkinajärjestelyn kolmenkymmenenneljän ryhmän sijasta) sekä poistettiin interventio ja vientituet. 346. Vuoden 1996 sadon osalta kokonaiskiintiö oli 350 323 tonnia ja yhteisön tuotanto oli 3,8 prosenttia sitä pienempi. 347. Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille kertomuksen raakatupakka-alan yhteisen markkinajärjestelyn toiminnasta (KOM(96) 554 lopullinen, 18. 12. 1996). Se myös suunnittelee nykyisen järjestelmän perusteellista uudistamista satovuodesta 1999 alkaen mukauttamalla palkkio ostohintaan. Tällä tavoitellaan yhteisiin tuotannon laadun parantamista. MAATALOUSMARKKINAT 89 348. Suunniteltuun uudistukseen sisältyy myös kansanterveyden ja ympäristönsuojelun vaatimusten parempi huomioon ottaminen. Sen ja tuotantokiintiöjärjestelmän hallinnon parantaminen. tavoitteita ovat myös valvonnan lisääminen Humala Maailmanmarkkinat 349. Maailman humalanviljelyala on noin 82 408 hehtaaria, josta lähes 69 000 hehtaaria sijaitsee Kansainvälisen humalanviljelykomitean (IHGC) jäsenvaltioissa ja Euroopan unioniin kuuluvissa tuottajamaissa. Huomattavaa tuotantoa on myös Kiinassa, jonka osalta ei ole saatavilla tarkkoja lukuja, vaan ainoastaan summittaisia arvioita. 350. IHGCssä ja Euroopan unionissa humalan viljelyala väheni 3,41 prosenttia vuonna 1996. Väheneminen oli voimakkainta Ukrainassa (-28 prosenttia), Bulgariassa (-19 prosenttia), ja Venäjällä (-13 %). Niitä harvoja maita, joiden viljelyala lisääntyi, olivat esimerkiksi Puola (+4 prosenttia) ja Yhdysvallat (+2 prosenttia). 351. Vuonna 1996 koko maailman humalasato oli 2 549 306 sentneriä (') eli lähes sama (-0,16 prosenttia) kuin vuonna 1995. Tuotannon laatu on parempi: alfahappopitoisuus 7,37 prosenttia ja alfahapon tuotanto 9 395 tonnia (8 548 tonnia vuonna 1995). 352. Vaikka vuoden 1993 ennätyslukuja ei saavutettukaan, vuoden 1996 sato oli kuitenkin tuotoksen osalta 8 prosenttia parempi kuin viimeksi kuluneiden kahdenkymmenen vuoden keskiarvo. 353. Maailman oluentuolannon määräksi vuonna 1997 on arvioitu 1 250 miljoonaa hehtolitraa. Humalasta saatavan alfahapon määrä 5,8 grammaa oluthehtolitraa kohti edellyttää, että panimoissa sitä on käytettävissä noin 6,4 grammaa hehtolitraa kohti varastohävikin ja humalan jalostuksen vaikutusten huomioonottamiseksi. Kun tämän olutmäärän luottamiseen siis tarvitaan 8 000 tonnia alfahappoa, satovuonna 1996 tuotettu määrä ylittää nämä tarpeet (1 395 tonnilla). (') 1 semneri = 50 kilogrammaa. 90 MAATALOUSMARKKINAT 354. Panimoilla on myös ilmeisesti edelleen varastoja, joiden avulla ne voivat kattaa usean kuukauden tuotannon tarpeet. Alfahappoa myös tarvitaan aikaisempaa vähemmän, koska suuntauksena on valmistaa vähemmän karvasaineita sisältäviä oluita ja koska tekniikka kehittyy jatkuvasti. Yhteisön markkinat 355. Unionissa humalaa viljellään kahdeksassa jäsenvaltiossa (Belgia, Saksa, Espanja, Ranska, Irlanti, Itävalta, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta); Saksan osuus on 80 prosenttia humalan koko viljelyalasta yhteisössä, joka on yhteensä 27 325 hehtaaria. Viljelyala on vähentynyt satovuodesta 1995 173 hehtaarilla eli 0,63 prosentilla. 356. Määrällisesti satovuosi 1996 oli huomattavasti (12,61 prosenttia) vuotta 1995 parempi. Kokonaistuotos oli 946 060 sentneriä ja keskimääräinen hehtaarituotos 1,48 tonnia eli 34,62 sentneriä. 357. Tuotanto oli hyvälaatuista ja alfahappopitoisuus keskimäärin 7,68 prosenttia koko Euroopan unionissa kolmen lajikeluokan osalta, mikä vastaa 3 631 tonnia alfahappoa - 113 kilogrammaa hehtaaria kohti - vuoden 1997 oluttuotantoa varten. 358. Sopimusten mukaisesti myydyn humalan maailmanlaajuinen keskihinta oli 194 ecua sentneriä kohti eli 3 ecua sentneriltä vähemmän kuin satovuonna 1995. 359. Vapailla markkinoilla humalasta saatu keskihinta romahti vuoden 1995 140 ecusta sentneriltä 98 ecuun vuonna 1996. 360. Humalan yhteisessä markkinajärjestelyssä unioni on taloudellisesti sitoutunut kahdella tavalla. Ensinnäkin myönnetään tukea humalantuottajille, jotta nämä voisivat saavuttaa kohtuullisen tulotason. Satovuoden 1996 osalta neuvosto vahvisti kaikkien lajikkeiden hehtaaritueksi 480 ecua. Toiseksi myönnetään erityistukea humalantuottajien kannustamiseksi korvaamaan osa karvaista lajikkeistaan paremmin markkinoiden tarpeisiin soveltuvilla lajikkeilla. Tämä ohjelma päättyi 31. joulukuuta 1996, johon mennessä komissio oli hyväksynyt uusiin lajikkeisiin siirtymistä koskevat suunnitelmat 3 241 hehtaarin osalta. 361. Ennusteiden mukaan yhteisön tuotannon laatu satovuonna 1997 ei yllä edeltävän vuoden tasolle. 362. Neuvosto hyväksyi humalan markkinajärjestelyn uudistuksen 22. heinäkuuta 1997 (asetus (EY) N:o 1554/1997, EYVL L 208, 2. 8. 1997, s. 1). Tärkeimmät muutokset ovat seuraavat: MAATALOUSMARKKINAT 91 kiinteä vuotuinen hehtaarituki, joka perustuu pitkän aikavälin keskiarvoihin ilman lajikcryhmicn erottelua, ja jonka maksupäivä ajoittuu lähelle sadonkorjuuta pysyvä mahdollisuus lajikkeiden vaihtoon ilman pinta-alaan tai aikaan liittyviä rajoituksia; tuen maksu sisältyy edellä mainittuun kiinteään hehtaaritukeen. Siemenet 363. Siemenalan yhteisessä markkinajärjestelyssä neljänkymmenen viljelykasvilajin, mukaan perussiementen ja varmennettujen siementen tuotantoon. tuen myöntämisestä noin lukien erilaiset rchukasvilajit, riisi ja pellava, säädetään 364. Vuonna 1996 yhteisön tukeen oikeutettujen siementen tuotantoon käytetty kokonaisviljelyala oli 324 925 hehtaaria. Kaikissa jäsenvaltioissa kokonaisviljelyala lisääntyi edelliseen vuoteen verrattuna noin kahdeksalla prosentilla. 365. Rchuheinäkasvien ja rehupalkokasvien siementen tuotantoon käytetyt viljelyalat olivat 153 453 hehtaaria ja 114 900 hehtaaria. Vuoteen 1995 verrattuna havaitaan rehuheinäkasvien siementen tuotantoon käytetyn viljelyalan lisääntyneen noin 6,8 prosentilla ja rehupalkokasvien siementen tuotantoon käytetyn viljelyalan noin 7,4 prosentilla kaikissa jäsenvaltioissa yhteensä. 366. Riisinsiementen tuottamiseen käytetty viljelyala oli 18 594 hehtaaria, mikä on noin 1,6 prosenttia enemmän kuin vuonna 1995. Indicariisin viljely väheni hieman (3 134 hehtaariin, mikä on 9,7 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1995) kun taas japonicariisin viljelyala kasvoi vuodesta 1995 (23,2 prosentilla eli 15 460 hehtaariin). 367. Kuitupellavan ja öljypellavan siementen tuotantoon käytetyt viljelyalat lisääntyivät 22 521 hehtaariin ja 13 672 hehtaariin. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta kuitupellavan viljelyala kasvoi vuoteen 1995 verrattuna noin 0,2 prosentilla ja öljypellavan viljelyala 22,4 prosenttia. 368. Hybridimaissin kylvöala oli 55 192 hehtaaria. Kaikkien jäsenvaltioiden osalta tämä merkitsee noin 0,8 prosentin kasvua vuoteen 1995 verrattuna. 369. Yhteisön tukeen oikeutettujen siementen osalta Euroopan unioniin suuntautunut kokonaistuonti (35 523 tonnia) oli markkinointivuoden 1995/1996 aikana edelleen suurempi kuin vienti kolmansiin maihin (13 496 tonnia), mikä vahvistaa viime vuosikymmenellä havaittua suuntausta. Hybridimaissin siementen tuonti oli 35 565 tonnia, josta yksinkertaisten hybridien siementen osuus oli 28 006 tonnia (noin 78,7 prosenttia kokonaismäärästä). 92 MAATALOUSMARKKINAT Elävät kasvit ja kukkaviljelytuotteet 370. Elävien kasvien ja kukkaviljelytuotteiden alalle on ominaista yhteiseen markkinajärjestelyyn kuuluvien tuotteiden moninaisuus: kukkasipulit, elävät kasvit (koristekasvit ja taimitarhatuotteet), leikkokukat ja leikkovihreät. Yhteisessä markkinajärjestelyssä säädetään laatuvaatimuksista ja tulleista, mutta siihen ei sisälly muuta erityistä tuontisuojaa kuin mahdolliset suojatoimenpiteet. 371. Viime vuosina tuotantoja kauppa ovat lisääntyneet sekä Euroopan unionissa että kolmansissa maissa. 372. Koristekasvien viljelyyn käytettävä kokonaisala on noin 115 000 hehtaaria. Tästä alasta lähes 22 000 hehtaarilla tuotetaan kukkasipuleita, joiden pääasiallinen tuottaja on Alankomaat. 373. Vuonna 1996 yhteisön kokonaistuonti kolmansista maista oli noin 286 000 tonnia (arvo noin 875 miljoonaa ecua). Kasvu vuodesta 1988 on noin 113 prosenttia. Noin puolet kyseisestä määrästä muodostui tuoreista leikkokukista, joiden osalta unionin markkinat ovat maailman johtavat. Merkille pantavaa on, että valtaosa kyseisistä kukista (noin 80 prosenttia) voidaan tuoda tullivapaasti kolmansien maiden kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti. Tällaisia sopimuksia ovat esimerkiksi tullietuusjärjestelmä Kolumbian tai muiden Keski- ja Etelä-Amerikan maiden kanssa ja AKT-maiden kanssa tehty Lomén sopimus. 374. Viiden Välimeren maan (Israel, Marokko, Jordania, Kypros, Länsiranta ja Gazan alue) osalta tullivapaus myönnetään kiintiöiden osana ja sillä edellytyksellä, että tiettyjen leikkokukkien kohdalla (ruusut ja neilikat) noudatetaan tuontihir aa, joka ei voi olla pienempi kuin tietty prosenttiosuus kyseisten tuotteiden hinnasta yhteisössä 375. Israel on edelleen unionin tärkein leikkokukkien toimittaja (37 000 tonnia), toisena on Kenia (29 000 tonnia) ja kolmantena Kolumbia (20 000 tonnia). 376. Vuonna 1996 yhteisön kokonaisvienti kolmansiin maihin oli noin 263 000 tonnia ja sen arvo oli 868 miljoonaa ecua. Pääasialliset vientituotteet tärkeysjärjestyksessä ovat elävät kasvit ja taimitarhatuotteet, kukkasipulit, tuoreet leikkokukat ja leikkovihreä. 377. Koko alan kannalta katsottuna ulkomaankaupan tase oli vuonna 1996 negatiivinen (6 miljoonaa ecua), kun se vielä vuonna 1995 oli positiivinen ( 107 miljoonaa ecua). Tämä tilanne johtuu tuoreiden leikkokukkien ja leikkovihreän tuontiylijäämästä, joka oli määrältään 204 ja 184 miljoonaa ecua. Rehut MAATALOUSMARKKINAT 93 378. Eläinten rehuissa käytetään merkittäviä määriä maataloustuotteita. Suurin määrä yhteisön viljojen ja öljykasvien tuotannosta ja pysyvien laidunmaiden ja rehuviljelyalojen tuotanto lähes kokonaisuudessaan käytetään rehujen valmistukseen. Kaikkiaan siihen käytetään kolme neljäsosaa yhteisön KMM. sta (käytössä olevasta maatalousmaasta). Lisäksi ruokinta voi kokonaisuudessaan muodostaa noin 70 prosenttia sian- ja siipikarjanlihan tuotantokustannuksista. 379. Kokonaiskysyntä (') on kasvanut vähitellen vuodesta 1993 lähtien pääasiassa sian- ja siipikarjanliha-alalla tapahtuneesta kysynnän kasvusta johtuen. Kokonaistarjonnasta (2) noin puolet (200 miljoonaa tonnia rehuyksikköinä) muodostuu pääasiallisesti märehtijöiden käyttämästä rehusta, jota ei yleensä pidetä kaupan (laidun, heinä, säiliörehu). Toinen puoli käsittää kaupan pidettävän rehun (viljat, korvikkeet, öljykakut), jota kaikki eläimet voivat käyttää ja jonka osalta kilpailu (hinta, ravintoarvo) on voimakkainta. Vuonna 1993 toteutetun YMP:n uudistuksen täytäntöönpanon jälkeen, päin vastoin kuin edeltävinä vuosina, eläinten ruokintaan käytetyn viljan määrä on lisääntynyt pääasiassa tuotujen korvikkeiden kustannuksella. 380. Eläinten ruokintaan käytettyjen kaupan pidettävien avaintuotteiden (3) kokonaismäärä arvioidaan markkinointivuonna 1996/1997 unionissa 194 miljoonaksi tonniksi (2 miljoonan tonnin lisäys markkinointivuodesta 1995/1996). Kulutus muodostuu yhtäältä yhteisössä tuotetuista tuotteista, joiden määräksi arvioidaan 144 miljoonaa tonnia (yli 6 miljoonaa tonnia enemmän kuin edeltävänä markkinointivuonna pääasiassa yhteisössä tuotettujen viljojen suuremman käytön vuoksi) ja toisaalta kolmansista maista tuoduista tuotteista, joiden määräksi arvioidaan noin 52 miljoonaa tonnia eli yli 4 miljoonaa tonnia vähemmän kuin edeltävänä markkinointivuonna (tämä johtuu pääasiassa öljykakkujen tuonnin vähenemisestä). Viennin arvioidaan pysyvän ennallaan noin 2 miljoonassa tonnissa. 381. Tuontikiintiöjärjestelmän alaisten korvaavien tuotteiden osalta olisi tarkennettava, että vuonna 1996 maniokintuonnille avattujen kiintiöiden käyttöaste pysyi Thaimaasta peräisin olevan maniokin osalta noin 56 prosentissa ja nousi Indonesiasta peräisin olevan maniokin osalta 40 prosenttiin, kun se vuonna 1995 oli vielä 14 prosenttia; muista GATT-maista peräisin olevan maniokin osalta kyseinen aste laski vuonna 1996 23 prosenttiin; GATTiin kuulumattomista maista, Kiina mukaan lukien, peräisin olevan maniokin osalta kyseinen aste pysyi vuonna 1996 0 prosentissa. Kiinasta (') Kokonaiskysyntään sisältyy kaikki kaikki rehu riippumatta siitä onko se pidetty kaupan vai ei; arvio koskee 15 jäsenvaltion unionia (EU-I5). (2) Rehuntarjontataseen perusteella tehty arvio, ilmaistu rehuyksikköinä (ry); yksi rehuyksikkö vastaa keskimäärin 1 kilogrammasta ohraa saatavaa energiamäärää. Lähde: Eurosat. (3) Useimmat kaupan pidettävät rehut, joita yhteisössä käytetään rehuteollisuudessa ja maatiloilla (oma kulutus ja raaka-aineiden osto) ja joita arvioidaan jäljempänä yksityiskohtaisessa graafisessa taulukossa "Eläinten ruokintaan käytettyjä kaupan pidettäviä avaintuotteita koskeva katsaus (EU-15)". Lähde: PO VI. 94 MAATALOUSMARKKINAT 94 MAATALOUSMARKKINAT peräisin olevien bataatiien kiintiön käyttöaste laski vuoden 1995 6 prosentista 0 prosenttiin vuonna poraisin olevien bataatiien kiintiön käyttöaste laski vuoden 1995 6 prosentista 0 prosenttiin vuonna 1996. 1996. Eläinten rehuseosten teollisen tuotannon kokonaismääräksi Iluroopan unionissa ( ' ) arvioitiin Eläinlvn rehuseosten teollisen tuotannon kokonaismääräksi Iluroopan unionissa ( ' ) arvioitiin 382. 382. vuonna 1996 120,1 miljoonaa tonnia, mikä on 0. 8 miljoonaa (onnia enemmän kuin vuonna 1995. vuonna 1996 120,1 miljoonaa tonnia, mikä on 0. 8 miljoonaa (onnia enemmän kuin vuonna 1995. Tämä nousu selittyy pääasiallisesti sikojen ja siipikarjan rehun tuotannon lisääntymisellä ( + 1. 2 Tämä nousu selittyy pääasiallisesti sikojen ja siipikarjan rehun tuotannon lisääntymisellä ( + 1. 2 ja +0. 6 miljoonaa tonnia), kun laas naulojen rehuseosten tuotanto valioni noin 1 miljoonalla tonnilla ja +0. 6 miljoonaa tonnia), kun laas nautojen rehuseosten tuotanto väheni noin 1 miljoonalla tonnilla samana ajanjaksona. Vähenemiseen oli suurelta osin syynä naudanliha-alan kriisi. samana ajanjaksona. Vähenemiseen oli suurelta osin syynä naudanliha-alan kriisi. Rehuseosten teollinen tuotanto KU:s. sa eläinryhmien mukaan jaoteltuna Rehuseosten teollinen tuotanto KU:ssa eläinryhmien mukaan jaoteltuna Rchuseokset kavion niukaan Rchuseokset kavton niukaan Mill Mat - Mipikarja - Mipikarja •- •- imiu 11U1U - nauilat (maujon ja lihan tuotanlo) - nauilat (maujon ja lihan tuotanlo) I'/'Mi I'/'Mi 41. 5 41. 5 34. 0 34. 0 8. 2 8. 2 36. 5 36. 5 Rchuseokset yhteensa Rchuseokset yhteensa 120. 1 120. 1 (imliiuiniiti tunnut) (imliiuiniiti tunnut) 1 :,. v. ioum 1W5 1 :,. v. ii. urn 1W5 Muutos prosena Muutos proscnil eina eina 1. 2 1. 2 0. 6 0. 6 0 0 -1. 0 -1. 0 0. 8 0. 8 3. 1 3. 1 1. 9 1. 9 -2. S -2. S 0. 7 0. 7 Jäsenvaltioista Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassaja Itävallassa todettiin Jäsenvaltioista Ranskassa, Saksassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassaja Itävallassa todettiin 383. 383. vuonna 1996 rehuseosten kokonaistuotannon suurin kasvu. Eniten tuotanto väheni Italiassa, vuonna 1996 rehuseosten kokonaistuotannon suurin kasvu. Eniten tuotanto väheni Italiassa, Alankomaissa ja Irlannissa. Alankomaissa ja Irlannissa. Kaupan pidettävien avaintuotteiden painotetun keskihinnan kehitys O, Kaupan pidettävien avaintuotteiden painotetun keskihinnan kehitys O, EU:n keskiarvo (arvio) EU:n keskiarvo (arvio) Avaintuotc Avainiuole 1W2/1W3 1W2/1W3 ">y. viyy4 "iy. viyv4 IV94/iyv5 I W 4 / W5 tyy. viwfi lyy. viyyd iyy<i/iyy7 i y w i y y7 (l-CUtt/t) (l-CUtt/t) Muutos Muutos priiscnucina priiscnucina lyys/iyyfv- lyys/iyyfv- IWtVI'W IW(VIW7 1 Viljat 1 Viljat II Korvikkeet II Korvikkeet 111 Valkuaisaineet 111 Valkuaisaineet IV Yhtcensii IV Yhteensa 182. 9 182. 9 124. 6 124. 6 1 54. 0 1 54. 0 163. 3 163. 3 157. 6 157. 6 120,4 120,4 171,9 171,9 153. 6 153. 6 !49. 3 !49. 3 115. 9 115. 9 136. 6 136. 6 140. 2 140. 2 151,7 151,7 121,4 121,4 169,0 169,0 150,6 150,6 138. 7 138. 7 115. 3 115. 3 213. 0 213. 0 150. 7 150. 7 -9 -9 -5 -5 26 26 0 0 'l Kaupan pideltävien luoneiden 1:1 nmlen pääasiallisien ainesosien kunkin moneen osuudella kokonaiskulutuksesta paiwtciitn hintojen keskiarvon 'l Kaupan pideltävien luoneiden ia niiden pääasiallisten ainesosien kunkin moneen osuudella kokonaiskulutuksesta pjinoictun hintojen keskiarvon kehityksen o. soinn I: Y ss. i Kunkin vili. irylim. nl kcski!'. ;;il. i l:Y:ss. i. IIVMH. I. I. UI p. i. ni-ii. ni'. il!,] 11 ilmeellinen keskihinu kussakin |. iscnv aitiossa el. imlcn kehityksen DM imu l:Y ss. i. Kunkin viljaryhmän kcski!'. ;;il. i l:Y:ss. i. IIVMH. I. I. UI p. i,i)i-i!. ni'. il!,i inlnieeltinen kcskihinla kussjkin |. iscnv allios. sa elämien iuokintaan kàylclyllà mààràllà. Öliykakkujen ja korvikkeiden osalla, jotka ovat pääasiassa tuontitavaraa, on käytetty Rotterdamin keskimääräistä uuikintaan kàylclyllà màiirallà. Öliykakkujen ja korvikkeiden osalla, jotka ovat pääasiassa luontilavaraa, on käytetty Rotterdamin keskimääräistä uf-hiniaa. Lähde: PO VI uf-hiniaa. Lähde: PO VI (') Alustavat luvut EU-15:n osalta ilman Kreikkaa ja Luxemburgia, taulukko 4. 13. 7. 3. osa 2. Lähde: Euroopan (') Alustavat luvut EU-15:n osalta ilman Kreikkaa ja Luxemburgia, taulukko 4. 13. 7. 3. osa 2. Lähde: Euroopan sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). Yhteenveto kaupan pidetyistä avaintuotteista eläinten ruokinnassa (arvio - LU-15) Yhteenveto kaupan pidetyistä avaintuotteista eläinten ruokinnassa (arvio - LU-15) T u o n m u l i i c it TuolKllulllCIt 1994/ 1994/ l i l a m t cn l i l a m t cn iw. s I WS ru'kmi. 1 runkiitu I9V. S/ I9V. \. U - u m c ui J. I'M. U J. I'M. U I V 9 6 M9 1 V 9 60 9 U a i n i c ii i U a i n i c ii i '7 i. i i i~i i. n JnklllU mid,. ,. i / , , , / ,. ,. -. , M. - I MI. -. , M. - I MI Tm «in T u i *m " 1 " 1 Vicnti Vicnti Yhlcensa Y h l c c ma uv UY 1 1 Tu. nu 1 Tu. nu 1 V i c im V i c im Yliicciisa Yliicciisa | | \ i c n ii \ i c n ll Yliuvn>. i YliUvn>. i T u n n l, Tunnll " 1 " 1 jyvmii jyvmii Viljn Viljn Vchna Vchna Ohra Ohra Maissi Maissi Muut Muut IJilrrMii IJilrrMii P ttuimilut P ttuimilut iiljun iiljun ktirvikki-i t. ktirvikki-i 1. M a m n k ki M a m n k ki B a l a am D a i a a t ti M a i s s i g l u i c n n u c hu M a i s s i g l u i c n n u c hu U w c el U w c el n i a i s s i m u a a s la O l i y k a k ul m a i s s i m u a a s ta ftljykakul S i l r u s r ac S i l r u s r ac K i i i v a l lu juunka. smassa K i i i v a l lu juunka. smassa R a u k ki |a m u ut p a n i m o- ja u s l a a m o j a u e cl R a u k ki |a m u ut p a r u m o- ja u s l a a m o j a u e cl H n l a i s ct h c d c l m a j i l t c ci H n l a i s ct h c d c l m a j i l t c ci M u ul rntrgiupilnisit M u ni tntrgiiipilmstt rthut rthut yhtttnsa yhttensa M c l a s si M c l a s si Vil|at yhlccnsj Vil|al yhlccnsj T T 1 1 1 1 X X 6 •* err 6 •* err oc/n D C "' uc I H' i 1 t i t' t i t' oc t ic oc oc OC OC OC DC T T l ; l a i n- ja kasvirasvat ( h s a l t y na r c h u u n) l ; l a i n- ja kasvirasvat ( h s a l t y na r c h u u n) - 4 - 1 7 '* C - 4 - 1 7 '* C E i i c r g i a p i l n i s cl r e l u il y h t c e n sa E i i c r g i a p i l n i s cl r e l u il y h t c e n sa Oljykiikut Oljykukui ja vauaaval ja vauaaval siementt: sicmenet: S u i ja S u i ja R a p si R a p si A u i i n e n n k u k ka A u i m e n n k u k ka M u ul M u ul vulktutisainttt Muut vulktutisainttt Muut yhtttnsd yhtermd V a l k u a i s k i s vK V a l k u a i s k i s vK D c h y df a l o i d ut r c h ul ja vastaavat t u t u u - cl D c h y d t a l m d ul r c h ul ja vastaavat i m u i c cl K a l a- K a l a- |J l i h a j u u lm |J l i h a j u u lm R a s v a l on m a i l o j a u hc R a s v a l on m a i l o j a u hc i c l i ul V. i l k i i a s i s a m e p i l o i s ci i c l u il V. i l k i i a s i s a m e p i l o i s ci OC OC or or ne uc oc (»C 2-5 'i C 2-5 'i C 0 9 -l C 0 9 '* C 0-2 •* C 0 -2 '* C T T 3 2. 0 3 2. 0 2 9. 4 2 9. 4 2 2. 5 2 2. 5 10. 1 1 0. 1 94. 0 9 4. 0 /y. 7 / y. 7 - - -1. 4 -1. 4 IO. X IO. X 0. 2 0. 2 - - 5. 0 5. 0 1. 9 1. 9 0. 4 0. 4 0. 9 0. 9 0. 3 0. 3 0 ,6 0 ,6 2 0 ,6 2 0 ,6 6. 5 6. 5 " ,7 " ,7 3. 5 3. 5 2. 3 2. 3 - - 1. 1. 0 1. 1. 0 4. 7 4. 7 4. 9 4. 9 2. X 2. X 0. 6 0. 6 19. 5 19. 5 K. u k ki a v a i n l u n i l c el y h i c c n sa K. u k ki a v a i n l u n i l c el y h i c c n sa 1 3 4. 1 1 3 4. 1 Aviiinluollriden Aviiinluollriden mdeksi 100 = mdeksi 100 = IV94. 1W5 IV94. 1W5 - - - - k u l u t u s m d c k si k u l u t u s m d c k si kj s y n n an i n d e k si kj s v n n an i n c i e k ji - - - - 1. 6 1. 6 0. 7 0. 7 2. 3 2. 3 15. 1 15. 1 3. 7 3. 7 0. 5 0. 5 5. '» 5. 9 o. l o. l O. X It. K 2. 0 2. 0 0. 7 0. 7 O. X O. X O. X O. X 4. 1 4. 1 3. 7 3. 7 0. 4 0. 4 19. 5 19. 5 JJ. t) JJ. t) 24. 9 24. 9 1,4 1,4 2. 3 2. 3 4. 5 4. 5 2. 4 2. 4 1. 3 1. 3 0. 2 0. 2 1. 0 1. 0 - - }5. ^ }5. 5 57. 2 5 7. 2 9 6 ,3 9 6. 3 3 2. 0 3 2. 0 2 9. 4 2 9. 4 2 4. 0 2 4. 0 1 0. 9 1 0. 9 9 6. 3 9 6. 3 3 5. 0 3 5. 0 3. 7 3. 7 0. 5 0. 5 7. 3 7. 3 1 0. 9 1 0. 9 l. o l. o 2. 0 2. 0 5. 7 5. 7 2 ,7 2 ,7 1. 2 1. 2 4. V 4. V 3 ,9 3 ,9 1. (1 1. (1 3 9. 9 3 9. 9 iH. 4 JH. 4 2 4. 7 2 4. 7 4. 7 4. 7 4. 5 4. 5 4. 4 4. 4 14. 4 14. 4 5. 9 5. 9 4. 9 4. 9 3. 0 3 ,0 0. 6 0. 6 - - - - - - - - - - - - - - - - -O. I -0. 1 0. 1 0. 1 - - 0. 1 0. 1 1. 2 1. 2 0 ,9 0 ,9 0. 2 0. 2 0. 0 0. 0 0. 1 0. 1 I. I I. I 0. 1 O. I 0. 2 0. 2 n,x o. x - - 2. 3 2. 3 3 4. 5 3 4. 5 M. O M. O 2 1. 3 2 1. 3 11. 7 11. 7 9 X. 5 9 X. 5 !. -? !;? 1. 2 1. 2 2. 9 2. 9 2 0. / 2(1. / 14 ii 14 it l. s 1. 5 IO. X IO. X (1. 2 (1. 2 5. 3 5. 3 1. 9 1. 9 0. 4 0. 4 1. 1 1. 1 0. 7 0. 7 0. 6 0. 6 2 1. 3 2 1. 3 5. H 5. H 0. 7 0. 7 3. 9 3. 9 1. 2 1. 2 -11. 6 -11A 3. X 3. X 4. 5 4. 5 2. 7 2. 7 0. 6 0. 6 2. 9 2. 9 o. o 0. 11 S ') 5. 9 11. I 11. 1 O. f O. f 2. 0 2. 0 O. X O. X o. x o. x 0. 9 0. 9 4 1 4 1 3. 7 3. 7 0. 4 0. 4 I X. i I X. i. 12. X. *2. X 23. X 23. X 1. 2 1. 2 3. 2 3. 2 4. 6 4. 6 2. 4 2. 4 1. 3 1. 3 0. 3 0. 3 o. x o. x <s. 2 <s. 2 56. 3 56. 3 Sthr\k\rl: (a) = arvio: T = lanfli 1. 7 1995 alkaen. C = sidutlu GAlTissa Misitiuun I. IMHHI. O = lulltlon: 'i = maaluiuulnlulli 1. 7. 1995 Srhr\k\rl: (a) = arvio: Ï = tarifl) 1. 7 1995 alkaen. C = sidottu GAlTissa sovittuun l. iMum. O = tulliton; 'i = maaluiiiulolulli 1. 7. 1995 i ( l l. 4 i ( l l. 4 14. 5 34. < M. O M. O 23. o 23. o 1 2. 9 1 2. 9 3 6. 6 3 6. 6 32. (1 32. (1 2 3. 6 2 3. 6 12. 5 12. 5 1 0 1. 4 1 0 1. 4 104. 7 104. 7 <4 i 34 / 2. 9 2. 9 o. o o. o 7. 1 7. 1 l n. 9 t l l. 9 t l. 9 (1. 9 2. o 2. o 6. 1 6. 1 2. 7 2. 7 1. 3 1. 3 5. 4 5. 4 4. 4 4. 4 1. 0 1. 0 :o: :n: - - I. s 1. 5 I ON I ON ". 2 ". 2 5. 4 5. 4 1. 9 1. 9 0. 4 0. 4 1. 1 I. J 0. 7 0. 7 0. 6 0. 6 37. V 3 7. * 23. X 23. X 5. 0 5. 0 4. 1 4. 1 4. 6 4. 6 ll. tl ll. tl 5. 1 5. 1 4. 6 4. 6 2. 7 2. 7 0. 6 0. 6 6. 4 6. 4 O. X O. X 3. 5 3. 5 2. 1 2. 1 11. 1 11. 1 3. 9 3. 9 4. 1 4. 1 2. 7 2. 7 0. 6 0. 6 - - - - ' ' - - oy oy 0. 7 0. 7 0. 1 0. 1 o. o o. o 0. 1 0. 1 l. o La 0. 0 0. 0 0. 1 0. 1 o. x o. s 3 9 ,5 3 9 ,5 2 1. 5 2 1. 5 17. 5 17. 5 0. 9 0. 9 0. 6 0. 6 1. 5 1. 5 1. 1 4 1. 1 4 2. 9 2<) s s <• s o. o o. o i i. ' 11. ' 2. 0 2. 0 O. X O. X (1. 6 0. 6 0. 9 0. 9 4. 1 4. 1 3. 7 3. 7 0. 4 0. 4. 10. 4. 10. 4 2 2. 1 2 2. 1 1. 3 1. 3 2. 5 2. 5 4. 5 4. 5 2 3 2 3 1. 2 1. 2 ". ' ". ' o. x o. x i 2. 7 i 2. 7 5 1. 7 5 1. 7 UK. 2 1 0 6. 2 3 6. 6 3 6. 6 <2. o 32. 11 2 4. 5 2 4. 5 1 VI 1 VI 1IK>. 2 1 0 6. 2 << 6 << 6 2. 9 2. 9 7. 0 7. (1 IO. N I ON 11. 9 (1. 9 2. 0 2. 0 h 2 6. 2 2. 5 2. 5 1. 3 1. 3 5. 4 5. 4 4. 4 4. 4 1. 0 1. 0 3 9 ,0 3 9 ,0 J5y J5. V 22. 2 2 2. 2 •V 7 4. 1 4. 6 4. 6 4. 4 4. 4 12. 7 12. 7 5. 1 5. 1 4. 1 4. 1 2. 7 2. 7 0. 6 0. 6 4. S. ,. 4. S. ,. 1''. '•. s I 9 5. A 193. H 193. X 1 0 2. 6 1 0 2. 6 1 0 2. 6 1 0 2. 6 - - - - - - - - - - - - <>y <>y 0. 7 0. 7 0. 1 0. 1 0. 1 0. 1 1) y 0. V o. l o. l o. x o. x i. x i. x i. x i. x I 9 *. x I9. V. X (111 (111 1 9 3. X 1 9 3. X 5 2. 7 5 2. 7 17. 4 17. 4 2. 4 2. 4 189,11 189,11 1 3 7. 2 1 3 7. 2 1 X 9. 0 1 X 9. 0 -189. 1) -1 8 9. 0 1 X 9. 0 1X9. (1 11X1,(1 100,11 11)0. 1) 100. 1) l. \ l. \ 511. 7 511. 7 P. 7 P. 7 l. S l. S 1 9 1. 7 1 9 1. 7 1 4 3. 9 1 4 3. 9 19 i. 7 19 i. 7 o. o o. o 1 9 1. 7 1 9 1. 7 1 9 1. 7 1 9 1. 7 1 0 1. 4 1 0 1. 4 1 0 1. 4 1 0 1. 4 96 MAATALOUSMARKKINAT Tärkeimpien ostorehujen painotetun keskihinnan ja kulutuksen kehitys (ecua/t) (miljoonaa tonnia) I \ Valkuaisaineet Hinta ^. ^. ^ V i l ja EU-12 Kulutus EU-12 + ent. OOR EU-15 Yhteensä _Vilja ,<^. -" Muut energianlähteet Valkuaisaineet ^ Muut energianlahteet 1987/198» 198*1990 1991/1992 1993/1994 199V1996 1997/1998 1987/1988 1989/1990 1991/1992 1993/1994 199S/1996 1997/1998 Huom. 1996/1997: arvio. Lähde: PO VI, tärkeimpien ostorehujen tase. Kuvio 11 384. Raaka-aineiden käytön osalta todettiin viljojen (') käytön lisääntyneen EU:ssa vuonna 1996 teollisesti tuotetuissa rehuseoksissa: niiden osuus lisääntyi vuoden 1995 40,9 miljoonasta tonnista 43,3 miljoonaan tonniin vuonna 1996. Syynä tähän ovat viljojen hinnat, jotka osoittautuivat edullisiksi verrattuina muihin raaka-aineisiin, erityisesti soijaproteiinin ja soijakakkujen korkeisiin hintoihin. Viljojen käyttöön vaikutti myös niitä kor aavien tuotteiden saannin vaikeutuminen ja sian-ja siipikarjanliha-alojen kasvanut kysyntä. Viljojen käyttö lisääntyi tällä ajanjaksolla kaikissa jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Alankomaita, jossa se pysyi ennallaan. 385. Ratkaiseva tekijä rehun koostumuksen määräytymisessä on edelleen raaka-aineiden hintojen kehitys sekä eri eläinryhmien kulutuskysyniä. 386. Euroopan unionissa kaupan pidettyjen avaintuotteiden painotettu keskihinta pysyi markkinointivuonna 1996/1997 edeltävän vuoden tasolla, mutta avaintuotteiden eri ryhmien välillä oli merkittäviä eroja: valkuaisaineiden keskihinta nousi huomattavasti (+26 prosenttia), mutta sisäinen keskihinta laski viljojen (-9 prosenttia) ja niiden korvikkeiden (-5 prosenttia) osalta. (') Taulukko 4. 13. 7. 5, osa 2. Lähde: Euroopan sekarehun valmistajien liitto (FEFAC). 387. Markkinointivuonna 1997/199S karjan ruokintaan käytetyn viljan määrä varmistuu kysynnän, tuontituotteiden hintojen ja valuuttapariteettien perusteella. MAATALOUSMARKKINAT 97 Maito ja maitotuotteet Maailmanmarkkinat 388. FAO:n arvioiden mukaan maailman maidontuotanto (sekä Ichmänmaito että puhvelin-, uuhen- ja vuohenmaito) lisääntyy vain noin 0,4 prosentilla eli 2 miljoonalla tonnilla vuodesta 1996. jolloin vuoden 1997 kokonaistuotannoksi tulee 539 miljoonaa tonnia. Intiassa odotetaan puhvelinmaidon tuotannon lisääntyvän, koska maan lehniänmaidontuotanto jatkaa vuonna 1996 alkanutta laskuaan. Maailmanlaajuisen tuotannon vähäinen lisääntyminen johtuu Itä-Euroopan tuotannon vähenemisestä, sillä muualla maailmassa ja entisen Neuvostoliiton maiden maidontuotanto on nousussa. 389. Aasiassa Intian (kehitysmaiden suurin ja maailman kolmanneksi suurin maidontuottaja Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen jälkeen) maidontuotantoa hidasti vuonna 1995 rehun puute tietyillä alueilla. Vuonna 1996 Intian maidontuotanto kasvoi 4 prosenttia eli 67 miljoonaan tonniin. Vuonna 1997 sen odotetaan saavuttavan 70 miljoonan tonnin tason. Pakistanin tuotanto ylittää 20 miljoonan tonnin tason, joten se sijoittuu viidenneksi koko maailman tuotannon määrässä. 390. Latinalaisessa Amerikassa useimpien maiden tuotanto lisääntyi vuonna 1996 ja kasvun odotetaan jatkuvan vuonna 1997. Alueen suurin tuottajamaa on Brasilia, jonka tuotanto kasvaa huomattavasti, koska maan maidontuotanto on kehittynyt myös perinteisten tuotantoalueiden ulkopuolella maidontuottajien tulotason parantumisen vuoksi. Vuonna 1997 Brasilian maidontuotanto on yli 20 miljoonaa tonnia. Myös Argentiinassa, Chilessä ja Uruguayssa on odoteltavissa tuotannon kasvua. Meksikossa valtion toteuttaman hintasäännöstelyn lakkauttaminen aiheutti vuonna 1996 tuotannon lisääntymisen, mikä oli tapahtunut muissa alueen maissa jo 1980- luvulla. 391. Useimmissa Itä-Euroopan maissa tuotannon lasku jatkui karjan vähentymisen sekä lämpimien ja kuivien sääolosuhteiden vuoksi. Rehunsaanti karjalle on edelleen vaikeaa, minkä vuoksi karjan määrä vähenee entisestään. Tuotannon laskusta huolimatta eräissä maissa on esiintynyt ylitarjontaa kulutusta vähentävien hinnannousujen johdosta. Lisäksi kuluttajat ovat alkaneet siirtyä halvempien korvaavien tuotteiden kuten kasviöljyjen käyttöön. Vaikka perinteisten maitotuotteiden kulutus on vähentymässä, pitkään säilyvä maito, pehmeät juustot, jäätelöt ja jälkiruoat ovat saavuttaneet suuren suosion. 98 MAATALOUSMARKKINAT 392. Kaikista kasvuennusteista huolimatta Yhdysvaltojen tuotanto väheni jonkin verran BST- ohjelman vuoksi. Vähenemisen odotetaan jatkuvan vuonna 1997. Kanadassa maidon jalostuskiintiöiden säilyttäminen pitää tuotannon määrän ennallaan. 393. Vuonna 1996 Oseaniassa vallinneet maidontuotannolle suotuisat ilmasto-olosuhteet vaihtuivat kuivuudeksi, joka haittasi suuria osia Australiaa. Tämä aiheutti ruokintakustannusten kasvua vähentämällä rehukasvien saatavuutta ja nostamalla viljojen hintoja. Maidontuotanto jäi alle vuonna 1996 saavutetun 9 miljoonan tonnin tason. Uuden-Seelannin sääolosuhteet olivat vuonna 1996 laiduntamiselle suosiolliset, mikä kasvatti maidontuotantoa (yli 9 prosentilla). Sääolosuhteiden huonontumisen ja tuottajahintojen vähenemisen vuoksi vuonna 1997 on odotettavissa enää yhden prosentin kasvu. Yhteisön markkinat 394. Yhteisön markkinoilla karjan määrä vuoden 1997 lopussa osoitti BSE-kriisin aikaan vuonna 1996 jo tasaantuneen vähenemisen alkaneen uudelleen (-2,3 prosenttia). Vuoden 1997 lopussa ennustetaan olevan jäljellä 21,6 miljoonaa päätä, mikä tarkoittaa noin 500 000 eläimen suuruista vähennystä. 395. Lehmiçn lukumäärän vähenemistä tasoittaa tuotoksen kasvu vuoden 1996 5 435 kilogram masta lehmää kohti 5 534 kilogrammaan vuonna 1997 eli kasvu oli 1,8 prosenttia, mikä on hieman vähemmän kuin vuotuinen keskiarvo (+2 prosenttia). 396. Maidontuotanto on vuodesta 1992 pysynyt varsin vakaana, noin 120 miljoonassa tonnissa. Myös toimitusten määrä on suhteellisen vakaa: noin 113 miljoonaa tonnia jo kolmantena peräkkäisenä vuonna. Vuonna 1995 sekä tuotanto että toimitukset kasvoivat miljoonalla tonnilla ja sen jälkeen tuotanto on pysynyt vakaana. Maidon rasvapitoisuuden kehityssuuntaus jatkuu kuitenkin edelleen, mikä tarkoittaa kiintiöitä koskevan sääntelyn mukaisesti yhä suurempia oikaisuja. 397. Vointuotannon vuotuinen lasku on yleensä ollut keskimäärin 2,9 prosenttia, mutta vuosina 1995 ja 1996 tuotanto oli 1,87 miljoonaa tonnia, mikä tarkoitti nousua vuodesta 1994 eli suuntauksen muuttumista. Vuonna 1997 tuotannon oletetaan vähenevän 3,1 prosenttia. 398. Juustojen tuotanto lisääntyi 1,6 prosenttia vuonna 1996 eli tuotannon kokonaismääräksi tuli 6,48 miljoonaa tonnia. Vuonna 1997 tuotannon odotetaan pysyvän jotakuinkin samoissa lukemissa eli noin 6,46 miljoonassa tonnissa. Tämä 0,4 prosentin lasku johtuu siitä, että lehmänmaidosta valmistettujen juustojen määrä ei ole kasvanut ja samanaikaisesti muista maitotyypeistä valmistettujen juustojen tuotanto on vähentynyt. Tämä vahvistaa kasvun tyrehtymisen, josta havaittiin merkkejä jo vuonna 1996, jolloin tuotannon kasvu jo oli huomattavasti MAATALOUSMARKKINAT 99 kiintiöjärjestelmän käyttöönottamisen jälkeen todettua vuotuista keskiarvoa (+2,4 prosenttia) pienempi. 399. Maitojauheen (kaikki maitojauheet mukaan lukien) tuotannon määrä jatkoi vuosien 1995 ja 1996 hienoista laskua. Näiden vuosien tuotantoluvut olivat 2. 24 ja 2. 15 miljoonaa tonnia. Vuonna 1997 tuotanto pysyy jokseenkin vakaana eli 2,16 miljoonassa tonnissa. Kaikkien maitojauhelyppien osalta kehitys ci kuitenkaan noudata samoja linjoja: rasvattoman maitojauheen tuotanto väheni selvästi (-3,5 prosenttia) vuonna 1997. kun taas muiden jauhetyyppicn tuotanto laski vuonna 1996, multa nousi jälleen vuonna 1997. 400. Kondensoidun maidon ja haihdutetun maidon tuotannossa on havaittu pitkäaikainen väheneminen (-1. 7 prosenttia), joka keskeytyi kuitenkin vuonna 1995 tapahtuneella 4,4 prosentin nousulla. Vuonna 1996 tuotanto laski 0. 7 prosenttia ja vuonna 1997 odotetaan 1,9 prosentin lisäystä, joka pysyttäisi tuotannon määrän 1. 37 miljoonassa tonnissa. Kaseiinia luotettiin vuonna 1996 133 000 tonnia eli 6 prosenttia vähemmän kuin vuonna 1995. Vuonna 1997 määrä pysyy vakaana. 401. Vuonna 1994 tapahtuneen 3 prosentin kasvun jälkeen maitotuotteiden kokonaiskulutus Euroopan unionissa laski 2 prosentilla vuonna 1995 ja nousi taas vähän vuonna 1996. Myös vuodeksi 1997 ennustetaan vähäistä nousua, joka lisäisi kulutuksen yli 105 miljoonaan tonniin. 402. Kulutukseen tarkoitetun maidon kokonaiskulutus pysyi melkein samana vuodesta 1995 vuoteen 1997. Vuonna 1997 sen odotetaan lisääntyvän 0,8 prosenttia, jolloin kokonaismääräksi tulee vähän alle 29 miljoonaa tonnia. Täysmaidon kulutus on nykyisin vain 47 prosenttia maidon kokonaiskulutuksesta, vaikka vielä vuonna 1986 sen osuus oli kaksi kolmannesta eli kaksinkertainen vähemmän rasvaa sisältävän maidon kulutukseen verrattuna. Ainoastaan vähärasvaisen maidon kulutus lisääntyy selvästi. Täysmaidon kulutus on vakio ja rasvattoman maidon kulutus on vuodesta 1992 vähentynyt noin prosentin vuodessa. 403. Juustojen kulutus vuonna 1996 oli 93. prosenttia tuotannosta eli 5,98 miljoonaa lonnia. Lisäystä oli 1 prosentti ja vuodeksi 1997 on vielä ennustettu 0. 3 prosentin lisäys. 404. Voin kysyntä on vuodesta 1988 vähentynyt jatkuvasti lukuun ottamatta 2,9 prosentin kasvua vuonna 1994. Tämä lisäys johtui voin interventiohinnan alenemisesta 2 prosentilla vuonna 1993 ja 3 prosentilla vuonna 1994. Vuodesta 1995 kulutus on pysynyt noin 1,75 miljoonassa tonnissa. 405. Vuonna 1996 yhteisön julkiset varastot olivat kaikkein alhaisimmillaan. Maaliskuussa 1996 julkisissa varastoissa ei ollut juurikaan saatavilla voita tai rasvatonta maitojauhetta. Ainoastaan Oseanian maissa oli riittävät varastot. Yhdysvaltojen varastot sen sijaan eivät riittäneet vastaamaan kotimaiseen kysyntään, minkä vuoksi voin sisäiset hinnat lähes kolminkertaistuivat. Vuonna 1997 saatavuus ei ollut sen parempi. 100 MAATALOUSMARKKINAT 120, 100 801 1988 Maito (miljoonaa tonnia) Jakelut Sisäinen käyttö Tukematon kulutus 1990 1992 1994 1996 EU-12 ,+ ent. DDR EU-15 Kulutus on laskettu maidon kokonaistaseen perusteella maitoekvivalentteina (viittaa rasva-ainepitoisuuteen). Kulutus vuonna 1988, mukaan lukien 3,245 miljoonaa tonnia eläinten ravinnoksi. 0,50, (miljoonaa tonnia) 0. 25L 0,00 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 0) Asetuksen (ETY) N:o 804/68 6 artiklassa tarkoitetut varastot (voi: julkiset ja yksityiset varastot 31. 12. ). Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 12 MAATALOUSMARKKINAT 101 406. Vuoden 1997 alussa maitotuotteiden sisäiset hinnat alkoivat nousta, ja alkukesästä ne jo ylittivät selvästi interventiohinnat. Syynä oli interventiotuotteiden tuotannon vakiintuminen ja (esimerkiksi rasvattoman maitojauheen osalta) jopa väheneminen, johon liittyi vielä voin osalta Venäjän suuri vientikysyntä. 407. Viennistä maksettavia tukia on muutettu useaan kertaan GATTin Uruguayn kierroksen kauppaneuvottelujen osana tehdyistä sitoumuksista johtuvien rajoitusten noudattamiseksi. Vuoden 1997 tammikuun I. päivän jälkeen vientituet ovat vähentyneet voin, voiöljyn, rasvattoman maitojauheen, täysmaitojauheen ja kondensoidun maidon osalta 5 prosentilla, kulutukseen tarkoitetun maidon osalta 53 prosentilla, sulatejuuston osalta 9 prosentilla ja muiden juustojen osalta 5-24 prosentilla juuston lajista riippuen. 408. Euroopan unionin maitotuotteiden vienti laski vuonna 1996 odotetusti 2,2 miljoonaatonnia mailoekvivalentteina. Vuosi 1995 olikin poikkeuksellisen hyvä vuosi, paras vuoden 1989 jälkeen, eikä vastaavan tilanteen odoteta toistuvan lähivuosina. Vuonna 1996 Euroopan unionin osuus maailmankaupasta oli 41 prosenttia cli 29,5 miljoonaa tonnia, mikä oli lähes 2 miljoonaa tonnia vähemmän kuin vuonna 1995. Tuonti oli 1,3 miljoonaa tonnia. Maailmankaupan määrän kehitys seuraa yhteisön viennin lisääntymistä tai supistumista, koska Euroopan kaupan merkitys on kokonaismäärän kannalta ratkaiseva. Liitteenä olevista taulukoista käy ilmi, että Uuden-Seelannin, joka on toiseksi suurin toimittaja, osuus on vain 21 prosenttia. Naudanliha 409. Maailman naudanlihantuotanto, jonka määräksi arvioidaan 56,5 miljoonaa tonnia vuonna 1996, lisääntyi kyseisenä vuoden aikana yhdellä prosentilla kuten edeltävänäkin vuonna. Naudanlihan osuus kaikesta lihantuotannosta on edelleen vähän yli neljännes. 410. Euroopan yhteisön naudanlihan tuotanto, noin 7,95 miljoonaa tonnia, on nykyisellään vain noin 14 prosenttia koko maailman tuotannosta. 411. Naudanlihan tarjonta on lisääntynyt Pohjois-Amerikassa ja Latinalaisen Amerikan tuottajamaissa, joista eräät on nykyisin tunnustettu suu- ja sorkkataudista vapaiksi alueiksi. 412. Australian naudanlihantuotanto väheni kuivuuden vuoksi ja markkinaolosuhteiden vuoksi kummankin Oseanian maan vienti alitti niiden osuuden tariffikiintiöstä kyseisten maiden perinteisillä vientimarkkinoilla Pohjois-Amerikassa. Itä-Euroopan maissa ja erityisesti Venäjällä tuotanto jatkoi supistumistaan ja samalla 413. vähenivät myös karjojen koot ja nautakohtainen tuottavuus. 102 MAATALOUSMARKKINAT 414. Vaikka maailmanmarkkinoiden talouskasvu on ollut voimakasta ja kehitysmaiden lihankulutus on lisääntynyt, naudanlihan maailmalaajuista kulutusta on kuitenkin jarruttanut BSE:n (hovine spongiform encephalopathy) kuluttajissa aiheuttama pelko. 415. Naudanlihan maailmankaupan määrä vuonna 1996 oli noin 4,86 miljoonaa tonnia eli 8,6 prosenttia tuotannosta. Vuoteen 1995 verrattuna lisäys oli 2 prosenttia. 416. Tätä maailmankaupan piristymisiä edisli lisääntynyt naudanlihan tuontitarve Kaakkois- Aasiassa, jonka osuus kaupasta on nykyisin noin neljännes. Kasvu jatkuu vuonna 1997 Taiwanin sianlihan vientikiellon takia (suu- ja sorkkatauti). 4/7. Latinalaisen Amerikan viejämaista Argentiina ja Uruguay on nyt tunnustettu suu- ja sorkkataudista vapaiksi, joten niiden tuoreen ja jäähdytetyn naudanlihan vienti kannattavammille Pohjois-Amerikan markkinoille lisääntyy. 418. Koska pääsyedellytykset tietyille markkinoille ovat parantuneet, vuonna 1997 voi olla nähtävissä suuntauksen kääntyminen naudanlihan maailmanmarkkinoilla ja myös naudanlihan hintojen vakiintuminen koko maailmassa. 419. Tosiasiassa nautakarjan määrä oli vuoden 1997 alussa laskussa monissa maissa, joista yksi on Yhdysvallat noin 2 prosentin vähennyksellään. 420. Maailman tuotanto siis tuskin muuttuu vuonna 1997, vaikka keskipitkän aikavälin kehityssuuntaus on noin +0,7 prosenttia vuodessa. Naudanlihan tuotanto (tuhatta lunnia teuraspainona ilmaistuna) 1995 1996 1997 Muuttis pr >scnttcina 1996/1995 1997/1996 1 803 2 466 4 783 3 010 11 585 2 550 601 2 733 7 964 1 158 1 702 2 485 4 691 3 220 li 749 2 600 555 2 543 7 950 I 037 55 900 56 500 1 700 2 500 4715 3 350 11 617 2 650 550 2 400 7 900 960 56 450 -0,6 +0,8 -1,9 +7. 0 + 1. 4 +2,0 -7,7 -7. 0 -0. 2 -10,4 + 1. 1 -0. 1 +0. 6 +0,5 +4. 0 -1,1 + 1,9 -0,9 -5. 6 -0,6 -7,4 -0,1 i<m 1 825 2 486 4 639 2 455 11 194 2 496 602 3 240 7 831 1 427 55 300 Australia Arseniiina Brasilia Kiina USA Intia Japani Venaja EU Ukraina Maailma MAATALOUSMARKKINAT 103 421. Naudanlihantuotanto yhteisön markkinoilla oli markkinointivuonna 1996/1997 syklisen tuotantokehitykscnsä huipussa. Tätä tuotantohuippua tasoittivat kuitenkin BSE:n johdosta tehdyt teurastukset, jotka koskivat sekä vasikoita että täysikasvuisia nautoja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 422. BSE:n hävittämissuunnitelmia toteutettiin useissa jäsenvaltioissa, erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Näihin suunnitelmiin sisältyy eläinten terveystarkastusten ja rehujen valvonnan lisäksi sellaisten eläinten lihan poistaminen ravintoketjusta, jotka ovat voineet altistua BSEMIc. Vuoden 1997 syyskuun alkuun mennessä oli teurastettu yli 1,73 miljoonaa nautaa, joista suuri osa oli teuraaksi toimitettuja lypsylehmiä. 423. BSE:n niin ikään heikentämiä vasikanlihan markkinoita tervehdytettiin vasikoiden vasikoiden saattamisesta maksettavalla aikaistetusta markkinoille prosessointipalkkiolla, joita myönnettiin syyskuun 1997 alkuun mennessä 1 020 ja 1 130 miljoonasta eläimestä. palkkiolla ja 424. Kesäkuussa 1997 havaittu nautakarjan väheneminen ennakoi tuotannon ja erityisesti urospuolisten nautojen määrän syklistä vähenemistä tulevina vuosina. 425. Viitelaatua olevien tuotteiden markkinahinnat (luokkaan R3 kuuluvat täysikasvuiset urospuoliset naudat) ovat pysyneet alle 80 prosentissa interventiohinnasta. Tämä laukaisi seuraavat tukitoimenpiteet: - - syyskuun 1997 loppuun mennessä suoria ostoja markkinoilta oli tehty 225 000 tonnia tulojen vähenemisestä johtuvia korvauksia maksettiin erityisesti korotettujen palkkioiden muodossa. 426. Naudanlihan kulutus on edelleen tavanomaista vähäisempää, vaikka osittaista lisääntymistä vuodesta 1996 onkin tapahtunut. 427. Tuonnin määrä vähentyi vuoden 1995 422 000 tonnista 395 000 tonniin vuonna 1996. Tämä osoittaa kuluttajilla olevan nykyisin vaatimuksia myyntiin tarjottavan lihan alkuperän suhteen. 428. Naudanlihaa vietiin vuonna 1996 kolmansiin maihin 1,1 miljoonaa tonnia. Vienti on pysynyt suhteellisen suurena huolimatta BSE-kriisin aiheuttamista vaikeuksista. 429. Suu-ja sorkkatautirokotuksista luopumisen pitäisi tulevaisuudessa mahdollistaa vienti uusille lupaaville markkinoille, mikä korvaisi unionin tuetun viennin suunniteltua vähentämistä. 430. Vuonna 1996 markkinahinnat romahtivat erityisesti lehmistä saatavan lihan osalta (noin -15 prosenttia vuoden aikana), mutta viime kuukausina on havaittu naudanlihan hintojen kohonneen uudelleen. Erityisesti viitelaadun hinnat ovat nousseet lähelle 80 prosentin tasoa interventiohinnasta. 104 MAATALOUSMARKKINAT Liha (miljoonaa tonnia) ^^ Tuotanto Ku utus \ Naudanliha > 1988 1990 1992 1994 1996 i • - - - * EU-12 + ent. DDR ' EU-15*' (miljoonaa tonnia) 1. 25 1,00 0,75 1988 Lampaan- ja vuohenliha 1990 1992 1994 1996 EU-15 Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 13 431. Markkinahinnat ovat viime vuosina laskeneet noin 15 prosenttia BSE-kriisin vuoksi ja seuraten tuettujen hintojen kolmessa vaiheessa tapahtunutta 15 prosentin laskua. Rehujen hinta sen sijaan on laskenut vain 10 prosenttia. MAATALOUSMARKKINAT 105 Lampaan- ja vuohenliha 432. Koko maailman lampaan-ja uiohenlihan tuotannon määräksi arvioidaan nykyisellään noin 10 miljoonaa tonnia vuodessa. Tuotannon määrä näyttää kuitenkin laskevan monien tekijöiden vaikutuksesta. Näitä ovat muun muassa villan hinnan aleneminen, eläinten määrän väheneminen ja muita aloja huonompi kannattavuus. Lampaiden ja vuohien määrä maailmassa on noin I 700 miljoonaa päätä, joista yli 60 prosenttia on Aasiassa ja Afrikassa. 433. Maailmankauppaa hallitsevat Uusi-Seelanti lähes 400 000 tonnin vuotuisella viennillään ja Australia, joka vie vuosittain yli 300 000 tonnia suurimmaksi osaksi eläviä eläimiä. Euroopan unioni on maailman kolmanneksi suurin tuottaja Kiinan ja entisen Neuvostoliiton valtioiden jälkeen sekä maailman suurin tuoja ja kuluttaja. Unionin vienti taas on hyvin vähäistä. 434. Yhteisön markkinoilla tuotannon piti ennusteiden mukaan vähentyä vuonna 1997 2,4 prosentilla eli 1 145 000 tonniin erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin tuotannon vähenemisen vuoksi. Vaikka kulutus väheni huomattavasti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, koko yhteisön kulutus pysyi vuonna 1997 vakaana, sillä kuluttajilla on lampaanlihasta hyvä käsitys. 435. Yhteisön sisäinen kauppa kasvaa edelleen: vuonna 1996 sen määrä oli yli 286 000 tonnia. Suurin ostaja on Ranska ja tärkein viejä Yhdistynyt kuningaskunta. 436. Yhteisön markkinahinta, jonka taso oli poikkeuksellisen korkea vuonna 1996, pysyi korkeana vuoden 1997 kolmen ensimmäisen kuukauden ajan aina kevään alkuun asti. Kesäkuusta alkaen hinta ylitti jälleen vuoden 1996 tason. Tähän vaikutti Englannin punnan revalvoituminen suhteessa vihreään kurssiin. Karitsanlihan keskihinta yhteisön markkinoilla oli vuonna 1997 376 ecua 100 kilogrammalta eli lähes 4 prosenttia enemmän kuin vuonna 1996. 437. Tuonti yhteisöön tapahtuu pääasiassa GATTin tullittomissa kiintiöissä, joiden mukaisesti vuonna 1997 on mahdollista tuoda yhteensä 317 000 tonnia eli vähän enemmän kuin vuonna 1996. Suurempi määrä johtuu KIE-maiden kanssa tehdyistä Eurooppa-sopimuksista. 438. Unionin tuonnin määräksi vuonna 1997 arvioidaan 265 000 tonnia eli vähän vähemmän kuin vuonna 1996, mikäjohtuu erityisesti KIE-maiden viennin vähenemisestä näissä maissa viime vuosina tapahtuneen karjan vähenemisen vuoksi. 106 MAATALOUSMARKKINAT 439. Yhteisön uuhipalkkion määrä vuonna 1996 oli 16. 869 ecua ja maaseutulisä 6. 641 ecua uuhelta. Yksityistä varastointia käytettiin hyväksi vuonna 1996 ainoastaan 85 tonnin määrällä Suomessa. 440. Vuodoksi 1997 vahvistettiin kaksi uuhipalkkion ennakkoa, jotka ovat yhteensä 9,196 ecua. Yksityistä varastointia käytettiin hyväksi vuonna 1997 ainoastaan 300 tonnin määrällä Suomessa. 441. Vuoden 1998 näkymien perusteella voi ennustaa tuotannon ja kulutuksen pysyvän vakaana. Yhdistyneen kuningaskunnan alhaiset luvut korvautuvat pienellä nousulla muissa jäsenvaltioissa. Koska luojat voivat yrittää hyötyä hyvistä markkinaedellytyksistä, hinnat voivat laskea vuoden 1997 korkeasta tasosta. Yhteisön sisäisen kaupan kehityksen odotetaan jatkuvan. Myös keskipitkällä aikavälillä on odotettavissa samanlainen suuntaus. Sianliha 442. Maailman sianlihantuotanto jatkoi kasvuaan vuonna 1996. Yhteensä tuotettiin 86 miljoonaa tonnia cli noin 2 miljoonaa tonnia enemmän kuin edeltävänä vuonna. Kiina arvioidulla yli 40 miljoonan tonnin tuotannollaan on edelleen maailman suurin tuottajamaa ja toisena on Euroopan unioni, joka vuonna 1996 tuotti 16. 3 miljoonaa tonnia eli 2,3 prosenttia enemmän kuin vuonna 1995. Maailman kolmanneksi suurimman tuottajan* Yhdysvaltojen tuotanto sen sijaan laski 7. 8 miljoonaan tonniin vuonna 1996. 443. Vuodet 1996 ja 1997 olivat pääosin hyvin suotuisat suurimmalle osalle unionin siankasvattajista. Hinnat pysyivät korkeina lähes koko kyseisen ajanjakson, joten tuotto oli myös hyvä rehujen suhteellisen korkeista hinnoista huolimatta. On huomattava, että BSE. llä oli sianlihan hintoja tukevia vaikutuksia erityisesti vuoden 1996 toisen neljänneksen aikana tapahtuneen sianlihan kulutuksen lisääntymisen kautta. Tämän tekijän vaikutus alkoi heiketä keväällä 1997, mutta silloin oli uusien dramaattisten tapahtumien vuoroja niillä oli huomattavan myönteinen vaikutus sianlihan hintatasoon Euroopan unionissa. 444. Alankomaita koettelivat Euroopan unionin tähän mennessä vakavimmat klassisen sikaruton esiintymät. Vuonna 1997 Alankomaissa jouduttiin taudin torjumiseksi teurastamaan puolet koko maan sikakarjasta. 445. Keväästä 1997 kilpailu Japanin markkinoilla väheni huomattavasti, kun kaikki sianlihan laivaukset Taivvanista lopetettiin useiden suu-ja sorkkatautiesiintymien vuoksi. Taiwanin sianlihan viennin oletetaan olevan pysähdyksissä pitkän aikaa. 446. Vuoden 1996 aikana vienti oli varsin runsasta huolimatta tuettua vientiä koskevista GATT- sopimuksen rajoituksista. Unionista vietiin 820 000 tonnia, josta noin 60 prosenttia ilman vientitukea. Viennin kokonaismäärä lisääntyi 5 prosenttia vuodesta 1995. Tuonnin osalta pääosa sianlihatuottcista tuli Euroopan unioniin assosiaatiosopimusten tai GATT-sopimuksen nojalla (miljoonaa tonnia) Liha MAATALOUSMARKKINAT 107 1988 1990 1992 1994 1996 EU-12 + ent. DDR EU-15 (miljoonaa tonnia) 15 13 11 1988 Kulutus Sianliha 1990 1992 1994 1996 EU-12 + ent. DDR EU-15 Lähde: Euroopan komissio, maatalouden pääosasto. Kuvio 14 OS MAATALOUSMARKKINA I' I OS MAATALOUSMARKKINA!" etuusi ui lei n. Unionin tärkein toimittaja on edelleen Unkari, joka osuus vuoden 1996 42 000 tonnin oluusiullein. Unionin laikoin toimittaja on edelleen Unkari, joka osuus vuoden 1996 42 000 tonnin kokonaistuonnista oli 36 000 tonnia. kokonaistuonnista oli 36 000 tonnia. 447. Vaikka sianlihantuotanto lisääntyi useissa HU: n jäsenvaltioissa vuonna 1997, Alankomaiden 447. Vaikka sianlihantuotanto lisääntyi useissa HU: n jäsenvaltioissa vuonna 1997, Alankomaiden luotannon väheneminen on niin huomattava, että Huroopan unionin kokonaistuotanto tulee luoLinnon väheneminen on niin huomattava, elia Huroopan unionin kokonaistuotanto tulee laskemaan vielä ennakoimattomalle tasolle. laskemaan vielä ennakoimattomalle tasolle. Siipikarjanliha Siipikarjanliha 448. Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen tuotanto on vuodesta 1991 lisääntynyt tasaisesti yli 448. Siipikarjanlihan maailmanlaajuinen tuotanto on vuodesta 1991 lisääntynyt tasaisesti yli 6 prosenttia vuodessa. Suurista tuotantoalueista Kiinassa lisäys on ollut keskimääräistä suurempaa 6 prosenttia vuodessa. Suurista tuotantoalueista Kiinassa lisäys on ollut keskimääräistä suurempaa i?A prosenttia vuodessa vuosyia 1991-1995), mutta Venäjällä ja Japanissa tuotanto on vähentynyt. CA prosenttia vuodessa vuosyia 1991-1995), mutta Venäjällä ja Japanissa tuotanto on vähentynyt. Itä lunoopassa tuotanto kääntyi uuteen nousuun vuonna 1994/1995. Itä lunoopassa tuotanto kääntyi uuteen nousuun vuonna 1994/1995. Siipikarjanlihan tuotanto Siipikarjanlihan tuotanto Brasilia Brasilia Kun. i Kun. i Yhdvsvallat Yhdvsvallat L'nkan L'nkan J a p am J a p am NL lai NL lai Ven. ij. i Veii. ij. i EU-12 EU-12 Muul Muul {tuimiin tonnin) tonnin) Huhuttu Koko Koko mnailman mnailman tuotanto tuotanto 1986 1986 1 680 1 680 1 879 1 879 8 262 8 262 445 445 I 421 I 421 2 998 2 998 5 443 5 443 7 165 7 165 29 283 29 283 Markkinaosuns Markkinaosuns I9K6 I9K6 I9. S7 I9. X7 19X8 19X8 1989 1989 1990 1990 1991 1991 1992 1992 1993 1993 1994 1994 1995 1995 5. 7 5. 7 6. 4 6. 4 28,2 28,2 1. 5 1. 5 4. 9 4. 9 10,2 10,2 18,6 18,6 24. 5 24. 5 100. 0 100. 0 1 865 1 865 2 040 2 040 9 105 9 105 1 997 1 997 2 744 2 744 9 272 9 272 2 139 2 139 2 820 2 820 9 931 9 931 2 416 2 416 2 691 2 691 3 229 3 229 10 645 10 645 3 950 3 950 II 204 II 204 2 932 2 932 4 540 4 540 11 885 11 885 3 211 3 211 5 736 5 736 12 396 12 396 3 491 3 491 7 550 7 550 13 206 13 206 4 140 4 140 9 347 9 347 13 786 13 786 470 470 465 465 420 420 1 465 1 465 1 471 1 471 1 423 1 423 3 126 3 126 3 107 3 107 5 784 5 784 7 4 16 7 4 16 31 271 31 271 5 997 5 997 7 640 7 640 32 693 32 693 3 233 3 233 6 108 6 108 6 279 6 279 32 353 32 353 426 426 1 391 1 391 3 169 3 169 6 336 6 336 6 182 6 182 33 794 33 794 320 320 320 320 307 307 320 320 368 368 1 357 1 357 1 367 1 367 1 368 1 368 1 258 1 258 1 282 1 282 1 751 1 751 6 766 6 766 7 661 7 661 35 700 35 700 1 428 1 428 1 277 1 277 1 142 1 142 6 933 6 933 8 168 8 168 37 573 37 573 6 915 6 915 7 259 7 259 8 413 8 413 39 623 39 623 8 803 8 803 43 029 43 029 893 893 7 555 7 555 9 471 9 471 46 532 46 532 <7< vv 1995/1991 <7< vv 1995/1991 11. 4 11. 4 24,0 24,0 5,3 5,3 3,6 3,6 -1. 4 -1. 4 -15. 5 -15. 5 2,8 2,8 5. 4 5. 4 6. 8 6. 8 EU-15 EU-15 1995 1995 1996 I99(i 4 140 4 140 9 347 9 347 13 786 13 786 4 160 4 160 1 1 000 1 1 000 14 516 14 516 368 368 365 365 1 282 1 282 1 241 1 241 859 859 7 781 7 781 9 471 9 471 47 0M 47 0 *4 765 765 H 128 H 128 9 730 9 730 49 905 49 905 Markkinaosuus Markkinaosuus 1996 1996 1997 1997 <7o vv 1997/1995 <7o vv 1997/1995 8. 3 8. 3 22,0 22,0 29,1 29,1 0. 7 0. 7 2. 5 2. 5 i. 5 L5 16,3 16,3 19,5 19,5 100,0 100,0 4 330 4 330 12 500 12 500 15 285 15 285 370 370 1 240 1 240 719 719 8 354 8 354 10 088 10 088 52 886 52 886 6. 0 6. 0 2,3 2,3 15,6 15,6 5,3 5,3 0,3 0,3 -1,7 -L7 -8,5 -8,5 3,6 3,6 3,2 3,2 1996. irvio; 1997: ennuste. Yhteisiin tietoihin sisältyvät vuodesta 1991 entisen Itä-Saksan luvul. Vuolccn 1990 Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Vcna|a. l')96. irvio; 1997: ennuste. Yhteisiin tietoihin sisältyvät vuodesta 1991 entisen Itä-Saksan luvul. Vuolccn 1993) Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Vcna|a. Lihtcct vhiciso, elokuu 1997, ja Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. Lihtcct vhiciso, elokuu 1997, ja Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. MAATALOUSMARKKINAT 109 449. Maailmanmarkkinat kasvoivat edelleen jonkin verran vuonna 1996 Venäjän, Kiinan ja Japanin kasvavien tarpeiden vuoksi. Saudi-Arabian tuonti on lakannut kasvamasta ja maan sisäisen tuotannon kehittymisen johdosta vuosien 1996 ja 1997 lukujen odotetaan osoittavan tuonnin vähenemistä. Vuonna 1996 Yhdysvallat vahvisti asemansa suurimpana viejänä ( 18 prosentin kasvu) ja se säilyttää tämän paikkansa luultavasti myös vuonna 1997 erityisesti halpojen eläimenosien viennin ja erilaisten menekinedistämisohjelmien ansiosta. Dollarin arvon nousu suosi unionin vientiä vuoden 1997 ensimmäisinä kuukausina. 450. Siipikarjanlihan kokonaistuotanto yhteisön markkinoilla vuonna 1997 lisääntyy vielä noin 3,1 prosenttia (EU-15). Tuotannon taloudellinen tilanne oli hyvä vuoden 1997 ensimmäiset kahdeksan kuukautta. 451. Siipikarjanlihaa ei tueta sisämarkkinoilla. Kolmansien maiden kanssa käytävää kauppaa koskevia toimenpiteitä on muutettu WTO:n sääntöjen noudattamiseksi ja erityisesti tuetun viennin vähentämiseksi noin 30 000 tonnilla vuodessa (375 000 tonnia vuonna 1997/1998) näiden sääntöjen mukaisesti. Rajoitus on johtanut tukien kohdistamiseen sekä määrämaan että tuotteiden osalta. 452. Tuontikiintiöiden soveltamista alennetuin tullein jatkettiin assosiaatiosopimusten mukaisesti (Puola, Unkari, Tsekin tasavalta, Slovakia, Romania, Bulgaria, Baltian maat). Lisäksi on sallittua tuoda vuosittain tullitta 15 500 tonnia luutonta kananpojanlihaa ja 2 500 tonnia kalkkunan li haa. Vuoden 1997/1998 (heinäkuusta kesäkuuhun) osalta näihin määriin lisättiin 4 000 tonnia alennetuin tullein osana markkinoillepääsyn vähimmäisedellytyksiä. Munat 453. Munien tuotanto koko maailmassa lisääntyi 4,4 prosenttia (vv) vuosina 1991-1995 ja lisääntymistahti on luultavasti sama vuosien 1995-1997 osalta. Yhdysvalloissa ja Euroopan yhteisössä lisääntyminen oli vähäistä, mutta Kiinan tuotanto kasvoi 12 prosenttia vuosina 1991-1995 ja 7 prosenttia sen jälkeen. Kiinan tuotannon määrä on nelinkertainen unioniin verrattuna. 454. Maailmankauppa on pysynyt vakaana vuodesta 1992. Suurimmat tuojat ovat edelleen Japani (munatuotteet) ja Hongkong (kuorelliset munat). Yhteisön viennin määrä väheni 17 prosenttia vuonna 1996 ja ensimmäiset tiedot vuodelta 1997 ennustavat vakaata tilannetta. O M A A T A L O U S M A R K K I N AT 455. Yhteisiin markkinoilla (Hiotetaan munivien kanojen määrän lisääntyvän 3,6 prosenttia vuonna 1997. Tuottajien taloudellinen tilanne oli vuoden 1997 ensimmäisten kuuden kuukauden aikana selvästi parempi kuin edeltävän vuoden vastaavana aikana. 456. Yhteinen markkinajärjestely on samanlainen kuin siipikarjanliha-alalla. 457. Kaupan osalta lukea myönnetään enintään I 15 200 tonnille (kuorellisia munia vastaava määrä markkinointivuonna 1997/1998). Kesästä 1996 alkaen viedyt määrät ovat jääneet tämän rajan alle. tehdyissä tasavallan, Slovakian 458. Puolan, Unkarin, Tsekin assosiaatiosopimuksissa määrätään 80 prosentin tullinalcnnuksesta tiettyjen munatuotteiden osalta. Markkinoillepääsyn vähimmäiscdellytysten mukaisesti markkinointivuodeksi 1997/1998 on avattu tuontikiintiöitä alennetuin tullein 113 479 tonnin vuotuiselle määrälle, joka jakaantuu kolmeen tuoteryhmään. Ainoastaan munatuotteiden kiintiö on käytetty kokonaisuudessaan. ja Bulgarian kanssa Munien tuotanto (miljardia luippalethi) Kuna Yhdysv. tllat lla Eurooppa Japant Mekstko NL lai Venaja EU-12 Mtiut Koko maailman tuounto 118 70 34 37 82 81 90 512 23,0 13. 7 6. 6 7. 2 16,0 15,9 17. 5 100. 0 139 141 159 184 204 236 260 290 69 67 68 70 71 72 74 75 34 20 15 13 12 11 11 11 40 40 40 42 43 43 43 42 18 18 20 20 20 22 22 85 85 82 47 43 40 39 38 82 79 79 83 82 80 82 83 89 47 38 69 67 65 64 66 538 496 500 528 541 568 595 628 1987 Markkinaosuus 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 '7c vv 1995/1991 12,0 2. 0 - 3 ,9 0. 5 2. 3 - 5. 2 0,0 -1,1 4. 4 1995 1996 Markkinaosuus 1996 1997 % vv 1997/1995 335 360 51. 3 385 7,1 75 76 10,9 79 3. 0 10 II 1. 6 12 8,3 42 43 6. 1 43 1. 2 26 26 3,7 27 1,4 34 32 4,6 32 - 3 ,3 EU-15 88 87 12,4 88 0,3 65 66 9. 5 69 2. 9 674 702 100. 0 734 4. 3 1996: arvio; 1997 ennuste. Yhteisön tietoihin sisältyvät vuodcsia 1991 entisen Itä-Saksan luvut. Vuoteen 1990 Neuvostoliitto, vuodesta 1991 Venäjä. Lihtert: yhteisö, elokuu 1997. |a Yhdysvaltain maatalousministeriö, maaliskuu 1998. Perunat MAATALOUSMARKKINAT 1 1 1 459. Vuonna 1995 alkanut perunan viljelyalan kasvu jatkui vuonna 1996 ja siihen liittyi myös tuotannon ja määrien lisääntyminen. 460. Peruna on yksi niistä maataloustuotteista, joille ei ole yhteistä markkinajärjestelyä. Yhteismarkkinoiden toteuttamista varten komissio teki neljä vuotta sitten ehdotuksen perunan yhteiseksi markkinajärjestelyksi. Neuvosto ei ole vieläkään tehnyt asiasta lopullista päätöstä. 461. Perunan yhteenlaskettu viljelyala on 1 500 000 hehtaaria eli se edustaa merkittävää osaa Euroopan unionin kasvituotannosta. Perunaa viljellään kaikissa jäsenvaltioissa, mutta ilmastoon ja maaperän liittyvistä syistä sen tuotanto on suurinta pohjoisilla alueilla. 462. Euroopan unioni on perunan suhteen omavarainen varhaisperunalajikkeita lukuun ottamatta. Niitä tuodaan Välimeren maista talvella ja alkukeväästä, kun yhteisön tuotanto on vähäistä tai sitä ei ole lainkaan. Tärkeimmät toimittajat ovat Kypros, Egypti ja Marokko. Viime vuosina kolmansista maista on tuotu varhaisperunaa keskimäärin 400 000 tonnia vuodessa. Hunaja 463. Maailman hunajantuotanto oli vuonna 1996 1,1 miljoonaa tonnia, mikä merkitsee 8 prosentin vähennystä edelliseen vuoteen verrattuna. Tämä vähennys katkaisee maailman tuotannossa viisi vuotta jatkuneen vakaan kauden, jonka aikana tuotanto pysytteli noin 1,2 miljoonassa tonnissa. 464. Markkinointivuonna 1995/1996 Euroopan unionin omavaraisuusaste oli 50,4 prosenttia, mikä tarkoittaa palautumista vuoden 1993/1994 tasoon edeltävänä vuonna tapahtuneen vähenemisen jälkeen. Syynä on tuotannon suurempi lisääntyminen suhteessa vientiin. 465. Hunajan kulutus ihmisravintona lisääntyi myös 0,8 kilogrammaan henkeä kohti vuodessa, mikä on 200 grammaa enemmän kuin edeltävänä markkinointivuonna. 466. Neuvosto antoi asetuksen (EY) N:o 1221/97 (') hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi yhteisössä tarkoitettujen toimien soveltamista koskevista yleisistä säännöistä. Komissio valmisteli tämän asetuksen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymistä vuoden viimeisen neljänneksen aikana. Jäsenvaltioiden on toimitettava neuvoston asetuksessa säädetyt kansalliset ohjelmansa ennen 15. joulukuuta 1997. (') EYVLL 173, 1. 7. 1997, s. 1. 112 MAATALOUSMARKKINAT Kesannon käyttö muuhun kuin elintarviketuotantoon 467. Niin sanottua "non-food" -kesannointia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annettu komission asetus on muutettu ja kodifioitu komission asetuksella (EY) N:o 1586/97, jolla myös kumottiin komission asetus (EY) N:o 334/93. Jälkimmäistä sovelletaan kuitenkin ennen asetuksen (EY) N:o 1586/97 voimaantuloa tehtyihin sopimuksiin. Tehtyjen muutosten tavoitteena on järjestelmän yksinkertaistaminen sekä raaka-aineen toimittamista ja vakuusjärjestelmää koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen ja selkiyttäminen. 468. Alustavien tietojen mukaan 15 jäsenvaltion EU:ssa muuhun kuin elintarviketuotantoon käytetyn kesannon määrä markkinointivuonna 1996/1997 oli 725 000 hehtaaria. Vuonna 1995/1996 vastaava määrä oli 1 050 000 hehtaaria ja markkinointivuonna 1997/1998 sen arvioidaan olevan yhteensä 440 000 hehtaaria. Määrän pieneneminen vuodesta 1995/1996 johtuu kesannoin tivelvoitteen määrän vähenemisestä. 469. Vuoden 1996/1997 725 000 hehtaariin sisältyy noin 660 000 hehtaaria öljykasveja, joista 60 prosenttia käytettiin hiopolttoaineen valmistukseen ja loput 40 prosenttia teknisissä öljyissä ja kemianteollisuudessa. Kesannoiduilla aloilla tuotettiin muuhun kuin elintarviketuotannon tarkoituksiin myös viljoja, lääke-ja kuitukasveja ja suoraan poltettaviksi tarkoitettuja raaka-aineita. 470. Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen tiettyjä öljysiemeniä koskevan yhteisymmärryspöytäkirjan 7 kohdassa rajoitetaan rypsin, rapsin, auringonkukan ja soijan viljelystä saatavien sivutuotteiden elintarvikkeiksi tai rehuiksi käytettävä määrä vuosittain miljoonaan tonniin soijajauhoekvivalenttia. Markkinointivuoden 1996/1997 660 000 hehtaarista öljykasveja saadaan noin 600 000 tonnia sivutuotteita soijajauhoekvivalenttina. Tärkkelyksen tuotantojärjestelmä 471. Euroopan unionissa tuotettiin vuonna 1996 noin 7,1 miljoonaa tonnia tärkkelystä. Tästä määrästä 49 prosenttia eli 3,5 miljoonaa tonnia oli maissitärkkelystä, 25 prosenttia eli 1,77 miljoonaa tonnia vehnätärkkelystä ja 26 prosenttia eli 1,9 miljoonaa tonnia perunatärkkelystä. 472. Raaka-ainetta käytettiin noin 18,6 miljoonaa tonnia, josta 51 prosenttia perunatärkkelyksen, 30 prosenttia maissitärkkelyksen ja 19 prosenttia vehnätärkkelyksen valmistukseen. 473. Vuodelle 1996 ja varsinkin sen ensimmäiselle puoliskolle oli ominaista maissin ja vehnän markkinahintojen maailmanmarkkinahintoja myötäilevä vakaus. Perunateollisuus hyötyi suotuisten ilmasto-olosuhteiden ansiosta sekä määrällisesti (hehtaarituotos) että laadullisesti (perunan MAATALOUSMARKKINAT I 13 tärkkelyspitoisuus) hyvästä sadosta jopa siinä määrin, että tuotanto ylitti kiintiön (ylityksiä lodettiin Tanskassa, Saksassa, Suomessa ja Alankomaissa). 474. Tärkkelyksen parantunut saatavuus alensi hintoja ja lisäsi vientiä. 475. Tärkkelystuotteista aiheutuvat menot ovat vähentyneet huomattavasti maailmanmarkkinoiden vakauden aiheuttaman vientituen yksikkömäärien vähentymisen vuoksi: maissin keskimääräinen vientituki laski edeltävän markkinointivuoden 61 ecusta 40 ecuun tonnilta. on tarkoituksena 476. Tuotantotukijärjestelmän toimittaminen maailmanmarkkinahintaan sellaisten tuotteiden valmistajille, joihin ci sovelleta tuontisuojaa. Tätä järjestelmää sovellettiin ainoastaan osan vuotta 1996, koska maailmanmarkkinahinnat ja unionin hinnat tulivat lähelle toisiaan. Tuotantotuesta johtuvat menot vähenivät 50 prosentilla kahdesta edellisestä vuodesta. Tuen yksikkömäärä, joka vuoden alussa oli maissin yleisen perustuen osalta 22 ecua tonnilta, laski huhtikuun ja lokakuun välillä nollaan maailmanmarkkinahintojen vakauden ansiosta. tärkkelyksen turvata tm + us IV - Maaseudun kehittäminen Maaseudun haasteet 477. Maaseutualueet kattavat yli SO prosenttia Euroopan unionin alueesta, ja niillä asuu yli neljäsosa sen väestöstä. Maaseutuun kohdistuu nykyään kuitenkin yhä suurempia paineita, jotka rasittavat sen jo ennestään herkkää tasapainoa. Tämän vuoksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 130 A artiklassa määrätään, että unioni pyrkii "vähentämään eri alueiden välisiä kehityseroja sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden, maaseutu mukaan luettuna, jälkeenjääneisyyttä". 478. Maaseutualueiden pääasiallisia ongelmia ovat erityisesti maatalouselinkeinon taantumisesta johtuva taloudellisen toiminnan väheneminen, väestörakenteen epätasapainoja autioitumisen uhka, joka johtuu nuorten maaltapaosta ja väestön ikääntymisestä, elämänlaadulle korvaamattomien palveluiden vähentäminen tai lopettaminen ja niin edelleen. Viimeisten kymmenen vuoden aikana maataloudessa on tapahtunut syvällisiä muutoksia sekä maataloudesta talouteen aiheutuvien vaikutusten että maatalouden työllisyyden tasolla. Muutokset vaikuttavat jäsenvaltioiden ja alueiden talouteen ja yhteiskunnalliseen kehitykseen. 479. Vuonna 1987 maa- ja metsätalousalalla sekä metsästys- ja kalastusalalla työskentelevän väestön osuus oli 8 prosenttia (12 jäsenvaltion unionissa), ja vuonna 1995 osuus oli laskenut 5,3 prosenttiin (12 ja 15 jäsenvaltion unionissa). Maatalouden osuus hruttokansantuottcesta on laskenut samana ajanjaksona 3,5 prosentista (12 jäsenvaltion unionissa), 1,8 prosenttiin (12 jäsenvaltion unionissa) ja edelleen 1,7 prosenttiin (15 jäsenvaltion unionissa). Nämä keskiarvoja edustavat prosenttiluvut peittävät todellisuudessa esiintyvät eri jäsenvaltioiden väliset huomattavat erot. Näin ollen vuonna 1995 maataloudessa työskentelevän väestön osalta ääripäitä edustavat Kreikan 20,4 prosenttia ja Portugalin 11,5 prosenttia sekä Yhdistyneen kuningaskunnan 2,1 ja Belgian 2. 7 prosenttia. Maatalouden osuudesta bruttokansantuotteessa yhtä ääripäätä edustavat Kreikan 7,3 prosenttia ja Irlannin 4,8 prosenttia ja toista Ruotsin 0,4 prosenttia ja Luxemburgin 0,9 prosenttia. Maatilojen määrä on vähentynyt 8 644 OOO. sta vuonna 1987 (12 jäsenvaltion unioni) 7 264 000:een (12 jäsenvaltion unioni) vuonna 1993. Samaan aikaan maatilojen keskikoko on kasvanut maatilakohtaiscsti käytetyn maatalousmaan (KMM) lisääntyessä 12,5 hehtaarista (12 jäsenvaltion unioni) vuonna 1985 16,4 hehtaariin (12 ja 15 jäsenvaltion unioni) vuonna 1993. 1 16 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Maakohtaisesti esiintyy suuria eroja: maatilojen KMM sijoittuu Kreikan 4,3, Italian 5,9 ja Portugalin 8. 1 hehtaarin sekä toisaalta Yhdistyneen kuningaskunnan 67,1, Luxemburgin 42. 3 ja Tanskan 37 hehtaarin väliin. 480. Maatiloilla työskentelevien henkilöiden kokonaismäärä on 12 jäsenvaltion unionissa laskenut vuodesta 1987 vuoteen 1993 17,7 miljoonasta 15 miljoonaan eli 17 prosenttia. 481. Edellä esitetyistä luvuista käy ilmi, että tällainen kehitys on yhteisiä kaikille jäsenvaltioille. Siinä on kuitenkin jäsenvalliokohtaisia eroja, jotka heijastavat maatalouden ja Euroopan maaseutualueiden monimuotoisuutta sekä eri jäsenvaltioiden sosiaalisten ja taloudellisten ongelmien erilaisuutta. - Maataloudessa tapahtuu syvällisiä muutoksia, joilla on suoria vaikutuksia maaseutualueiden taloudelliseen ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen. Nämä maatalouden uudenaikaistamisesta ja kilpailukyvyn lisääntymisestä johtuvat muutokset eivät ole vielä ohi. - Talouden ja maatalouspolitiikan kehittyminen sekä maatalouden rakenteiden nykytilanne mahdollistavat aloiteltujen kehitystoimenpiteiden jatkamista koskevan suunnittelun lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Noin 30 prosenttia 7,3 miljoonasta tilanjohtajasta 12 jäsenvaltion unionissa oli yli 55 vuotiaita vuonna 1993. Kreikassa heidän osuutensa oli lähes 42 ja Portugalissa 50 prosenttia. Maataloustoiminnan väheneminen on edellyttänyt näiden maiden talouden mukauttamista ja oikeuttanut taloudellista ja sosiaalista koheesiota edistävät aiheelliset toimenpiteet. - Maanviljelijöiltä vaaditaan kuitenkin enemmän kuin kutsumus tuottaa raaka-aineita elintarvikkeeksi tai muihin tarkoituksiin: heiltä edellytetään lisääntyvää osallistumista alueen rakenteen ja käytön suunnittelun alalla sekä kulttuuri- ja ympäristöarvojen suojelemisen ja edistämisen alalla maatalousmarkkinoiden ja maaseudun kehittämistä koskevan politiikan yhdentyessä entistä enemmän. - Rakennerahastojen toisen uudistusvaiheen (1994-1999) mukaisesti tavoitteisiin 1, 5a, 5b ja 6 kuuluvilla yhtcisöohjclmilla edistetään elinkelpoisten maaseutuyhteisöjen kehitystä. Näitä ohjelmia sovelletaan vuoden 1999 loppuun. 482. Komissio esitti heinäkuussa laajat suuntaviivat siitä, millaisia maaseudun kehittämispolitiikan ja muiden yhteisön politiikkojen tulisi olla vuoden 2000 jälkeen. Agenda 2000 483. Komissio hyväksyi 15. heinäkuuta 1997 ja 18. maaliskuuta 1998 (katso kohdat 56-64) rahoitusnäkymiä ajanjaksoksi 2000-2006 sekä Euroopan unionin suunnittelemia, pääasiallisesti tulevaan laajentumisiin liittyviä politiikkoja koskevat ehdotukset. Ehdotukset käsittävät erityisesti MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 117 yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen jatkamisen Euroopan maatalouden valmistelemiseksi tulevien vuosien haasteisiin (Euroopan unionin laajentuminen, neuvottelut WTO:ssa) ja taloudellisen ja sosiaalisen koheesion säilyttämisen rakennerahastojen toiminnan avulla. Maaseudun kehittämisen olisi tulevaisuudessa oltava osa kumpaakin näistä politiikoista, sillä täysin kehittyneen ja markkinapolitiikkojen kanssa kokonaisuuden muodostavan koko yhteisön alueen käsittävän maaseudun kehittämispolitiikan tarve on yhä pakottavampi. On syytä sovittaa yhteen kilpailukykyisyyttä koskeva tavoite ja elävän, eurooppalaista yhteiskuntamallia edustavan maaseudun säilyttäminen sekä ottaa ympäristönäkökohdat entistä paremmin huomioon. 484. Samalla tavoin kuin nykyiselläkin ohjelmakaudella, maatalouden rakenteita ja maaseudun kehittämistä koskevat toimenpiteet rahoitetaan tulevaisuudessakin tavoitteen 1 mukaisesti noudattaen yhtenäistettyä lähestymistapaa: kolme rahastoa, joihin myös EMOTR:n ohjausosasto kuuluu, osallistuvat toimintansa mukaiseen rahoitukseen. Kaksi kolmasosaa määrärahoista on määrä varata tavoitteeseen I, jonka maantieteellistä kattavuutta vähentäisi Euroopan unionin BKT:n keskiarvosta laskettavan 75 prosentin perusteen tiukka soveltaminen. Tähän on ehdotettu huomattavaa muutosta, jonka mukaan epäsuotuisten alueiden luonnonhaittakorvaukset rahoitetaan vastaisuudessa EMOTR:n tukiosastosta, josta jo nyt rahoitetaan vuonna 1992 hyväksytyt kolme liitännäistoimenpidettä. 485. Uudistettu tavoite 2 on tarkoitettu rakenneuudistuksen tarpeessa oleville alueille. Tavoite koskee taloudellisessa muutosvaiheesa olevia teollisuusalueita, maaseutualueita ja kalastuksesta riipuvaisia alueita sekä vaikeuksissa olevia kaupunkialueita. Näillä muuttotappiosta kärsivillä suurtyöttömyysalueilla on uudistamiseen liittyviä ongelmia. On syytä edistää tarvittavien mukauttamistoimien toteuttamista ja helpottaa taloudellista monimuotoisuutta. Maaseutualueiden osalta olisi varmistettava maaseudun ja alueiden kaupunkien väliset yhteydet. Tavoitteen 2 kelpoisuusehdot täyttävillä maaseutualueilla entisten tavoitteiden 5a ja 5b toimenpiteet sekä liitännäistoimenpiteet rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta. Lisäksi EAKR, ESR ja mahdollisesti myös KOR osallistuvat rahoitukseen. 486. Kaikilla tavoitteisiin I ja 2 kuulumattomilla maaseutualueilla maaseudun markkina poliitikkojen liitännäistoimenpiteinä ja täydentävinä toimenpiteinä toteutettavat maaseudun kehittämistoimenpiteet on tarkoitus yhteisrahoittaa EMOTR:n tukiosastosta. Näillä korvataan ohjausosastosta tällä hetkellä rahoitettavat toimenpiteet, ja ne pannaan täytäntöön hajautetusti asianmukaisella tasolla jäsenvaltioiden aloitteesta. 487. Koska ympäristöulottuvuudella on kasvava merkitys maataloudessa, maatalouden ympäristökysymyksiä koskeva liitännäistoimenpide tulee pakolliseksi. Sen avulla on mahdollista vastata yhteiskunnan perustavaa laatua olevaan ympäristön ja luonnonmukaisten alueiden suojelua koskevaan huoleen. Biologista viljelyä, luonnontilaisen kaltaisten elinympäristöjen säilyttämistä, perinteisten hedelmätarhojen ja lehtojen säilyttämistä, Alppien karjankasvatusta ja soiden säilyttämistä on edistettävä. 1 I 8 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 488. Yhteisöaloitteiden osalta komissio ehdottaa aloitteiden vähentämistä 13:sta kolmeen, joista yksi liittyisi maaseudun kehittämiseen. Leader-ohjelmaa käsittelevä eurooppalainen kokous 489. Brysselissä järjestettiin 9. -11. päivänä marraskuuta kokous, johon osallistui lähes 1 000 Leader II -yhteisöaloitteen edunsaajaryhmicn edustajaa, 102 ohjelman hallinnoijat ja kansallisten hallintojen, yhteisön toimielinten, kansainvälisten järjestöjen sekä Itä-Euroopan maiden ja Kyproksen edustajat. Kokouksessa käytiin vuoropuhelua alueen toimijoiden kanssa maaseudun kehittämistä koskevan tulevan yhteisöaloitteen aloittamisesta Leader II -ohjelman yhteydessä hankitun kokemuksen perusteella. Laaja-alaiset toimenpiteet Parannus- ja uudenaikaistamistoimenpiteet 490. Vuosittain noin 41 000 maatilaa saa maatiloille suunnattua investointitukea, joka on tarkoitettu sellaisten tilakohtaisten investointisuunnitelmien toteuttamiseen, joiden tavoitteena on kilpailukyvyn parantaminen, toiminnan monipuolistaminen sekä ympäristön säilyttäminen, eläinten kasvatustilojen hygienian parantaminen ja eläinten hyvinvointi. Kyseisiä tukia on rajoitettu asteittain, jotta rakenteelliset toimenpiteet ja markkinatilanne vastaisivat toisiaan ja eri tuotannonalojen kestävä kehitys varmistettaisiin pitkällä aikavälillä. tuotantoedellytysten nykyaikaistaminen ja Nuoret viljelijät 491. Nuorille viljelijöille tarkoitetun tuen, joka kattaa asetuksen (ETY) N:o 950/97 10 ja 11 artiklan mukaisesti aloittamispalkkion sekä investointien lisätuen, tarkoituksena on saada maatilojen johtoon maatalouden uuteen todellisuuteen sopeutumaan kykeneviä nuoria antamalla heille keinoja perustamiskustannuksista selviämiseksi. 492. Komissio antoi 4. syyskuuta 1996 nuoria maan viljelijöitä ja maatilojen toiminnan jatkamisen ongelmaa Euroopan maataloudessa koskevan kertomuksen, joka esitetään neuvostolle ja parlamentille sekä talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. 493. Kyseinen kertomus on komission vastine keskusteluun, joka koskee nuorten viljelijöiden toiminnan aloittamistapa siinä analysoidaan maanviljelijöiden tilan perustamisvaiheessa kohtaamia MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 1 19 taloudellisia ja sosiaalisia vaikeuksia sekä oikeudellisia ja verotuksellisia ongelmia. Kertomuksessa tarkastellaan myös niitä yhteisön nykyisiä välineitä, joilla voidaan edistää tilojen perustamista ja tukea maaseutualueiden nuoria, sekä kuvaillaan kyseisten välineiden soveltamista eri jäsenvaltioissa. Lisäksi kertomuksessa esitetään suuntaviivoja ja suosituksia toimenpiteistä, joita voitaisiin toteuttaa yhteisön tasolla ja kansallisella tasolla nuoria viljelijöitä koskevan toiminnan entistä suuremman johdonmukaisuuden ja paremman tehokkuuden edistämiseksi koko unionissa. Epäsuotuisat maatalousalueet 494. Ensimmäisellä sijalla EMOTR:n ohjausosaston maksusitoumuksissa tavoitetta 5a koskevien toimenpiteiden osalta ovat erityiset tuet epäsuotuisten maatalousalueiden viljelijöille. 495. Vuoristoalueille ja muille epäsuotuisille maatalousalueille on edelleen myönnetty luonnonhaittakorvauksia, joilla pyritään helpottamaan maatalouselinkeinon ja väestön säilyttämistä. Näitä yleisesti korkeampien tuotantokustannusten tasaamiseen tarkoitettuja tukia on sovellettu laajasti. Vuoristoalueiden ja tai epäsuotuisten alueiden maataloutta koskevia korvauksia on myönnetty yli 1,2 miljoonalle tilalle. Kokonaisuudessaan epäsuotuisat maatalousalueet kattavat 56 prosenttia viidentoista jäsenvaltion unionin maatalouspinta-alasta. 496. Useat jäsenvaltiot ovat esittäneet komissiolle ajatuksiaan vuoristoalueita koskevan yhteisön politiikan lujittamisesta. Komissio jatkaa vuoropuhelua jäsenvaltioiden kanssa mukauttaakseen kyseiset toimenpiteet eri vuoristoalueiden konkreettisia tarpeita vastaaviksi. Maa- ja metsätaloustuotteiden jalostukseen ja kaupanpitämiseen liittyvät toimenpiteet 497. Asetuksissa (ETY) N:o 951 /97 (') ja 867/90 (2) tarkoitettujen maa-ja metsätaloustuotteiden jalostuksen ja kaupanpitämisen edellytysten parantamistoimenpiteiden toteuttamista jatkettiin rakennerahastojen ohjelmakautena 1994-1999. Tavoitteiden 1 ja 6 kohdealueiden osalta ohjelmat ja tavoitteen 5a muut toimenpiteet sisällytettiin niitä koskeviin ohjelma-asiakirjoihin. 498. Vuoden 1996 lopussa komissio oli hyväksynyt 47 asetusten (ETY) N:o 951/97 ja 867/90 mukaista ohjelma-asiakirjaa: - yhdeksän kansallista yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa Ranskan, Espanjan, Yhdistyneen kuningaskunnan, Alankomaiden, Tanskan, Luxemburgin, Itävallan, Suomen ja Ruotsin osalta (muilla kuin tavoitteiden 1 ja 6 kohdealueilla); (') EYVL 142, 2. 6. 1997, s. 22. (') EYVL L 91, 6. 4. 1990, s. 7. 120 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN kolmetoista alueellista yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa Saksan (osavaltioiden tasolla) ja Belgian (alueiden tasolla) osalta; - yhden yhteisön tukikehyksen Italian osalla; se sisältää 13 alueellista toimenpideohjelmaa maataloustuotteiden jalostamisen ja kaupanpitämiscn edellytysten parantamiseen, sekä yhden monia alueita koskevan toimenpideohjelman ja metsätalouden osalta 12 toimintaohjelmaa metsätaloustuotteiden jalostamisen ja kaupanpitämiscn edellytysten parantamiseen tavoitteen I ulkopuolisen Italian kohdealueiden osalta. 499. Vuonna 1997 tiettyjä ohjelma-asiakirjoja muutettiin erityisesti Espanjaa, Alankomaita, lietlyjä Saksan alueita ja Italiaa koskevan yhteisön tukikehyksen osalta. Muutokset koskevat erityisesti uusien alojen sisällyttämistä asiakirjoihin, rahoitussuunnitelmien muuttamista ja rahavarojen siirtämistä tavoitteen 5a sisällä. Toimenpiteen seuranta- ja arviointimenettelyjen parantamista jatketaan kumppanuuden mukaisesti. Kaikki ohjelma-asiakirjat ovat voimassa vuoden 1999 loppuun. 500. Komissio valmistelee neuvostolle anneltavaa kertomusta tarjonnan keskittämiseen ja tuotteiden markkinavaatimuksiin mukauttamiseen suuntautuneista tuottajaryhmittymistä ja niiden liitoista annetun asetuksen (ETY) N:o 952/97 soveltamisesta. Alueelliset toimenpiteet Tavoite 1 501. Suurin osa tavoitteen 1 kohdealueista sijaitsee pääosin maataloudesta muodostuvilla alueilla. Näillä alueilla maata käytetään pääasiassa maa-ja metsätalouteen, jotka ovat merkittävässä asemassa tulonmuodostuksen ja työllisyyden kannalta. Useimmilla tavoitteen 1 kohdealueilla muut talouselämän osa-alueet ovat alikehittyneitä, ja maatalous muodostaa maaseutualueilla merkittävän yksityissektorin työllisyyslailleen (maatalous työllistää noin 15 prosenttia väestöstä). 502. Näiden alueiden kehittämistoimenpiteet sisältyvät yhteisön tukikehyksiin tai yhtenäisiin ohjelma-asiakirjoihin. Kolme rakennerahastoa ja KOR tarjoavat rahoitusta monille eri tukivälineille yhdennettyjen kehitysohjelmien mukaisesti. Muita kehittämistoimenpiteitä ovat maaseudun kehittämistä ja maataloutta koskevat rahoitusvälineet, jotka sisältyvät pääasiassa kolme rakennerahastoa yhdistäviin monialaisiin yhdennettyihin paketteihin ja joiden tavoitteena on maatalouselinkeinon monipuolistaminen ja nykyään maataloudesta liian riippuvaisen talousrakenteen laajentaminen. 503. Vuonna 1994 muiden toimenpiteiden kanssa tiivistä yhteistyötä ja synergiaa tavoitteleviin ohjelmiin liitettiin tavoitteen 5a toimenpiteet. Joidenkin jäsenvaltioiden epäsuotuisilla alueilla maksettavilla luonnonhaittakorvauksilla on tärkeä asema yhteisön tukikehyksessä tai yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa, mikä rajoittaa muiden, kehittämiseen suuntautuvien toimenpiteiden rahoittamista. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN I 21 504. Tavoitteen 1 määrärahojen osuus rakennerahastojen kokonaismäärärahoista on lähes 70 prosenttia. Maaseutualueiden parantamiseen rahoitetaan yleensä kokonaisuudessaan EMOTR:n ohjausosastosta, mutta jotkut niistä saavat myös osittaista ja rajoitettua rahoitusta kahdesta muusta rahastosta. toimenpiteet tähtäävät ja sosiaalista 505. Maaseudun kehittämispolitiikka edistää huomattavasti yhteenkuuluvuutta muilla kuin kaupunkialueilla, jotka muodostavat suuren osan tämän tavoitteen kohdealueista. taloudellista 506. Ne hyvät tulokset, joita toimenpideohjelmien täytäntöönpanolla toteutetuista toimista on saatu maaseutualueilla ja erityisesti sisällyttämällä tavoite 5a yhtenäiseen ohjelmaan ja hallinnointiin, osoittavat lujitetun kehittämispolitiikan tarpeen tavoitteen 1 kohdealueilla. 507. Luonnonmullistusten vuoksi Azoreilla on ollut erityisongelmia. Esimerkiksi Kreikassa, jossa täytäntöönpano on ollut erityisen nopeaa, on ilmennyt määrärahojen puutetta. 508. Saksan uusissa osavaltioissa maatalouden uudistaminen on jo tuottanut hyviä tuloksia. Näillä alueilla on unionin tuottavinta maataloutta, jossa otetaan kuitenkin huomioon myös ympäristön- ja maisemansuojelu. Kylien kehittämispolitiikka on osoittautunut keskeiseksi välineeksi historiallisia yhteyksiä ja sosiaalisen elvyttämisen tarvetta pohdittaessa. 509. Taulukossa 122 esitetään unionin tuen jakautuminen jäsenvaltio-ja rahastokohtaisesti sekä kokonaiskustannukset. Belgia 5/0 EMOTR:n osuuteen, joka muodostaa ainoastaan pienen osan Belgian Hainaut'n alueen tavoitteen 1 rahoituksesta, ei liity huomattavia vaikeuksia. Suurin osa kuluista aiheutuu sosiaalisiin ja rakenteellisiin toimenpiteisiin ja maatalouselintarvikealan tukiin liittyvistä kahdesta laaja-alaisesta asetuksesta ((EY) N:o 950/97 ja 951/97). Maaseudun kehittämisen erityistoimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vahvistaa tai monimuotoistaamaataloustoimintaa, on vaikeampi toteuttaa. Tämän ohjelman järkevällä hallinnalla yritetään välttää häiritseviä haittavaikutuksia, jotka tavoitteen 1 tukitaso tällä alueella voisi aiheuttaa naapurialueille. 122 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Tavoittceet 1 ja 6 - 1994/1999 Yhtenäinen ohjelma-asiakirja (YOA) tai toimenpideohjelma (TO) Päivitetty 1. 9. 1997 Ja. M-nvaltio YOA:n tai TO:n lukumäärä RakenncnirusM miljoonaa ecua F. AKR ESK EMOTR KOR Kokonais- kustannuksct mii] ecua % mil), ccua <jf, milj. ccua % milj. ccua % milj. ccua Belgique/Belgie IX'utschlund FAkdba (lillada) llspana France Ireland Italia Nederland Oxierrcich (') Portugal Suomi/Finland(')(2) Sverige(')(J) United Kingdom 1 6 14 14 6 3 10 1 1 5 1 1 3 730. 0 13 640,0 13 980,0 515. 9 70,7 166,7 22,8 47,0 6 820,0 50,0 4 092,0 9 489,5 67. 9 2 560,5 30,0 18,3 2 644,5 1 800,0 26 300,0 15 944,2 60,6 6 047. 0 23,0 3 313,8 2 190,0 5 620. 0 1 194,9 54. 6 525,5 24,0 431,4 2 562. 0 45,6 1 953,0 34,8 1 058. 0 18. 8 14 860. 0 9 660,0 65,0 2 739,0 18,4 2 228,0 150. 0 165,6 13 980. 0 459,9 252,0 2 359,8 80,0 53,3 107,7 8 723,9 172,5 122. 6 1 331,8 65,0 62,4 37,5 48,7 56. 4 40,0 26,7 33,1 20,0 21,5 24,8 3 148,7 22,5 1 894,2 105,8 23,0 63,9 25,4 747,2 31,7 177,6 38,6 61,4 245,9 24,4 10,4 6,4 19,4 12. 9 12,6 19,7 15,0 14,3 15,0 13,5 0,4 83,5 130,0 995,0 38,2 47,0 233,0 8,5 0,0 213,2 4,0 4,1 34,9 0,1 0. 6 0,9 3. 8 1. 7 0,8 1. 6 5,7 0,0 1. 5 0,9 1,6 1,5 2 411,7 58 466. 8 25 954,6 47 702,8 5 005,4 10 383. 2 27 525,3 958,7 831,4 26 713,4 1 326,1 635. 0 5 670. 7 KU 66 94 687. 6 56 725. 1 59,9 22 222,4 23,5 13 948. 1 14. 7 1 791. 8 1,9 213 585. 1 (') 1. 1. 1995 alkaen. (') Tavoite 6. Saksa 511. Saksan tavoitteen 1 kohdealueilta maatalouden ja maaseudun kehittämispolitiikan tavoitteena on ensisijaisesti luoda pysyviä työpaikkoja. Sillä myös vaikutetaan maaseudun talouden vakauttamiseen ja ympäristötilanteen parantamiseen. Ohjelmien määrärahoja on käytetty erittäin tyydyttävästi ja alueelliset välivaiheen arviointikertomukset ovat vakuuttaneet toimintaohjelmissa esitetyn yhdennetyn lähestymistavan hyödyllisyydestä. Kreikka 512. Maatalousalan kansallinen ohjelma, jota hyödytti yhteisen tukikehyksen vuoden 1995 ja 1996 deflaatiokertoimen vaikutus, jatkoi nopeaa kehittymistään, mikä mahdollisti vuoden 1998 osuuden sitomisen ennen vuoden 1997 loppua. Uusi muutos, johon liittyi EMOTR:n summien korottaminen, tehtiin 30. joulukuuta 1997. 513. Useasta rahastosta rahoitettavien alueellisten toimenpideohjelmien maatalouden kehittämistä koskeva osuus on edistynyt vaihtelevasti. Yleisesti ottaen toimien toteuttamisasteen voidaan kuitenkin todeta parantuneen lievästi. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 123 514. Asetuksen (ETY) N:o 2019/93 (Egcanmeren pieniä saaria koskevat erityiset toimenpiteet) mukaisesti rahoitettujen toimien toteuttaminen kiihtyi vuonna 1995. Komissio laati vuonna 1996 mainitun asetuksen mukaisesti kahta ensimmäistä soveltamisvuotta koskevan kertomuksen. Kertomuksessa selvitetään eri toimenpiteiden edistymistä sekä Kreikan pyyntöjä mukauttaa joitakin järjestelmiä toiminnan optimoimiseksi. Neuvosto tutki kertomuksen ja toimitti sen Euroopan parlamentille. Kolmannen soveltamisvuoden kertomus on valmisteilla. Lisäksi vuonna 1998 annetaan uusi arviointikertomus; päätelmien perusteella ehdotetaan mahdollisesti muutoksia. Espanja 515. EMOTR:n ohjausosastosta rahoitetaan Espanjassa sijaitsevilla tavoitteen 1 kohdealueilla tukitoimenpiteitä, joiden tavoitteena on maaseudun kehittäminen ja maatalouden uudistaminen. 516. Komissio hyväksyi vuoden 1996 kesäkuussa ohjelman "Maaseutualueiden kehittäminen ja talouden monipuolistaminen", jolle myönnettiin EMOTR:sta 170 miljoonan ecun suuruinen määräraha, ja lokakuussa useasta rahastosta rahoitettavan teknisen avun toimenpideohjelman tilastotietojen saattamiseksi ajan tasalle. Tälle ohjelmalle myönnettiin EMOTR:sta 15 miljoonan ecun suuruinen määräraha. toimenpideohjelmien 517. Eri tyydyttävästi. Kansallisen yhteisrahoituksen yleinen viivästyminen voi kuitenkin vaikeuttaa niiden loppuunsaattamista vuonna 1999. toteuttaminen on edistynyt Ranska 518. Yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen täytäntöönpanon viivästyminen näyttää loppuvan vähitellen. Vuonna 1996 hyväksyttiin muutospäätöksiä viivästymisten huomioonottamiseksi ja määrärahojen kulutuksen käynnistämiseksi uudelleen. Vuonna 1997 pitäisi olla mahdollista nopeuttaa ohjelmien täytäntöönpanoa muutoksilla, joissa otetaan huomioon väliarviointien tulokset. 519. Tavoitteen 1 kohdealueen kelpoisuusehdot täyttävällä Nordin departementin alueella (Ranskan Hainaut) on siinä määrin vaikeuksia määrärahojen käyttämisessä, että käyttämättömät määrärahat siirretään muista rahastoista rahoitettaviin toimenpiteisiin. Irlanti 520. Toimenpideohjelmaa on toteutettu vuodesta 1994, ja ohjelman välitarkistus saatiin päätökseen vuonna 1997. 124 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 521. Maatilojen saastuttamisen valvontaa ja meijerihygieniaa koskeviin toimenpiteisiin varattiin 18 miljoonan ecun lisärahoitus. 522. Myös teollisuuden toimenpideohjelmaan liittyvä elintarvikkeita koskeva osa-ohjelma tutkittiin kyseisen toimenpideohjelman välitarkistuksessa, minkäjälkeen ohjelman rahoitusta vähennettiin 28 miljoonalla eculla. 523. Lisäksi välitarkistuksessa käsiteltiin kaupunkien ja maaseudun paikallista kehittämistä koskevaa toimenpideohjelmaa, johon sisältyy kylien uudistamista koskeva toimenpide, mutta tähän toimenpiteeseen ci suositeltu huomattavia muutoksia. Italia 524. Mezzogiornon kahdeksan alueen ohjelmat hyväksyttiin vuosina 1994 ja 1995. Näiden kahden ensimmäisen vuoden kustannukset koskivat ensisijassa siirtymävaiheen toimenpiteitä, jotka helpottavat siirtymistä vanhasta järjestelmästä uuteen sisällyttämällä tavoite 5a tavoitteen 1 ohjelmiin. Nämä toimenpiteet ovat mahdollistaneet kasaantuneiden viivästymisten kiinnikuromisen esimerkiksi asetuksessa (ETY) N:o 2328/91 (ensisijassa epäsuotuisten alueiden viljelijöille maksettava tasaushyvitys) ja asetuksessa (ETY) N:o 1204/82 (sitrushedclmäalan tuotannon ja kaupanpitämiscn parantamista koskeva suunnitelma) säädettyjen tukien maksamisessa. Muut ohjelmien mukaiset tukitoimenpiteet aloitettiin käytännössä vuosina 1996 ja 1997 laajoilla tiedotustoimilla, joiden jälkeen on levitetty useita merkittäviä hankkeita. 525. Monia alueita koskevasta maatalouden kehittämispalvelujen tukitoimien ohjelmasta vastuussa oleva ministeriö jatkoi neuvontapalveluja koskevien toimien rahoittamista säännöllisesti ja aloitti vuoden 1997 kesäkuussa menettelyt tutkimusta koskevan toimenpiteen toteuttamiseksi. 526. Komissio hyväksyi toisen monia alueita koskevan eteläisten alueiden maataloustuotannon kehittämisohjelman vuoden 1996 lopussa. Vuoden 1997 heinäkuussa valittiin ohjelman toteuttavat elimet. Alankomaat 527. Maatalouden uusien toimintojen edistämistä, kylien uudistamista, maatilamatkailua ja ekologisten rakenteiden parantamista koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanossa todettiin huomattavaa viivästymistä. 528. Välitarkistuksen yhteydessä ehdotettujen muutosten olisi edistettävä ohjelmien maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevan osan täytäntöönpanoa. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 1 25 Itävalta 529. HMOTRn rakennepolitiikan yhteydessä Burgcnlandille myönnetyillä tuilla oli erittäin myönteisiä vaikutuksia maaseudun talouselämään. Väliarvioinnista laaditun kertomuksen mukaisesti toimenpideohjelma mukautettiin alueen tarpeisiin. Yhtenäinen lähestymistapa taloudellisen tilanteen ja ympäristötilanteen parantamiseksi ei ole ilmennyt ainoastaan tuottavuuden kasvuna vaan myös markkinoilla olevien tuotteiden entisiä parempana suuntaamisena. 530. Määrärahojen käyttöön t\ydytlävää. Portugali 531. Vuonna l°l,U hyväksyttyjen neljän useasta rahastosta rahoitettavan ohjelman toteuttaminen. johon EMOTR:n ohjausosasto osallistuu, on sujunut ennusteiden mukaisesti. 532. Erityisesti A/orien autonomisen alueen kehittämiseen liittyvän Pcdra-ohjclman toteuttamistaso oli korkea toimintasuunnitelmaan verrattuna: vuoden 1998 erä sidottiin jo vuonna 1997. Väliarvioinnin yhteydessä EMOTR:n ohjausosaston osuutta on lisättävä. 533. Monivuotiseen ohjelmaan "Taloudellisen rakenteen uudenaikaistaminen" kuuluvan osaohjelman "Maatalous" toteutus eteni normaalisti. Joitakin kehittämisen painopistealueita voitaisiin määritellä uudelleen välitarkistuksen yhteydessä. 534. Viides useasta rahastosta rahoitettava Alquevan alueen kokonaiskehitystä koskeva ohjelma (Pedi/. a) hyväksyttiin 28. heinäkuuta 1997, ja sille myönnettiin 203 133 miljoonan ecun suuruinen yhteisön rahoitus, josta EMOTR:n ohjausosaston osuus on 70 miljoonaa ecua. Yhdistynyt kuningaskunta POHJOIS IRLANTI toimenpiteitä toteutetaan parhaillaan 535. Kaikkia lukuun ottamatta elintarviketeollisuuden tukea, jonka osalta Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus vähensi kansallista yhteisrahoitusta. Osaohjelmaan tehtiin välitarkistus, jonka yhteydessä annettiin useita suosituksia ohjelman näkökohtien muuttamiseksi. Erityistä huomiota kiinnitettiin elintarviketeollisuuden luen rahoittamiseen. täysimääräisesti 126 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN SKOTLANNIN YLÄMAA JA SAARET 536. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä koskevien toimenpiteiden osalta toteutettiin välitarkistus vuonna 1997, mutta huomattavia muutoksia ci suositeltu. MERSEYSIDE 537. Vuoden aikana pääteltiin vähentää EMOTR. n rahoitusta 1,1 miljoonaan ecuun Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen tehtyä päätöksen olla myöntämättä lisärahoitusta asetuksen (ETY) N:o 951/97 (aiemmin S66/90) soveltamiseen. Yhteisön syrjäisimmät alueet 538. Euroopan unionisia tehtyyn sopimukseen liitetyn yhteisön syrjäisimpiä alueita koskevan julistuksen mukaisesti yhteisi) vahvisti vuosina 1991 ja 1992 kolme eri ohjelmaa: Poseidom (Ranskan merentakaiset departementit: Martinique, Guadeloupe, Guyana ja Réunion), Poseima (Portugalin Madeiran ja A/orien saaristot) ja Poseiran (Kanariansaaret). Ohjelmien avulla pyritään ottamaan huomioon näiden alueiden taloudellinen ja sosiaalinen jälkeenjääneisyys, jota lisäävät pysyvät rakennetekijät (kaukaisuus, saariasema ja paikallisten markkinoiden kapeus). Kyseiset monialaiset ohjelmat on mukautettu kunkin alueen erityispiirteisiin. Maatalous on hyvin tärkeä osa-alue, ja siihen kuuluu yhteistä maatalouspolitiikkaa täydentäviä tukia tai erityisiä tukia monille eri tuotteille. Maatalouden osa-aluetta rahoitetaan EMOTR:n tukiosastosta, ja siihen sisältyy kahdenlaisia toimenpiteitä: 539. Erityinen hankintajärjestelmä: komissio vahvistaa hallintokomiteassa vuosittain tai markkinointivuosittani arvioidun hankintatasecn ihmisravinnoksi ja paikallisesti jalostettaviksi tarkoitettujen keskeisten maataloustuotteiden osalta. Näistä tuotemääristä ci kanneta tullia tuotaessa niitä kolmansista maista. Tuontiin yhteisöstä myönnetään tukea, joka vastaa määrältään vapautusta tuontitulleista. Syrjäisimpien alueiden asioita käsittelevässä ryhmässä pohditaan parhaillaan järjestelmän tehokkuuden parantamista mahdollisesti mukauttamalla kyseisen tuen laskentateknisiä sääntöjä. 540. Kyseisten alueiden maataloustuotteiden tuotantoon, kaupan pitämiseen tai jalostamiseen myönnetään täydentäviä tukia. 541. Poseidom-ohjelman maatalouden osa-aluetta koskevaa perusasetusta (asetus (ETY) N:o 3763/91 ) muutettiin marraskuussa 1995 (asetus (ETY) N:o 2598/95) toimenpiteiden toteuttamista koskevan komission kertomuksen vuoksi ja Ranskan viranomaisten pyynnöstä. Komissio antoi vuoden 1997 aikana yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä koskevat asetukset. 542. Poseican- ja Poseima-ohjelmia koskevien perusasetusten (asetus (ETY) N:o 1601/92 ja 1600/92) muuttamista koskeva valmistelutyö on käynnissä. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 127 Tavoite 6 543. Tämä uusi rakennepoliittinen tavoite määriteltiin uusien jäsenvaltioiden liittyessä Euroopan unioniin vuoden 1995 alussa. Rakennerahastojen tukijärjestelmässä tavoite 6 vastaa nykyisen tavoitteen 1 lähestymistapaa, joskin sen tuki-intensiteetti asukasta kohden on hieman pienempi. Noin 50 prosenttia Ruotsin ja 60 prosenttia Suomen kokonaispinta-alasta on määritelty tavoitteen 6 kohdealueiksi. 544. Yksityissektorin ja kolmannen sektorin toiminnan kehittämiseksi toteutetuista ponnisteluista huolimatta nämä alueet ovat pitkällä aikavälillä riippuvaisia julkisesta tuesta vaikeiden ilmasto- olosuhteiden ja äärimmäisen harvan asutuksen vuoksi. Yhteisön rakennepolitiikan päätavoitteena näillä alueilla on ehkäistä maaltapakoa ja lujittaa maaseudun elävöittämistä. Lisäksi korostetaan alueelta saatavien raaka-aineiden lisäarvoa jalostamalla niitä alueella sekä hyödyntämällä alueen omia mahdollisuuksia entistä paremmin. 545. Tavoitteen 6 kohdealueilla, joilla on ankarat ilmasto-olosuhteet, avainasemassa ovat epäsuotuisia alueita koskevat tuet. Tämä on ymmärrettävää, koska maatalous ja metsänhoito ovat ydintoimintoja. Tavoitteet lisätä paikalla tapahtuvaa jalostamista ja oman alueen mahdollisuuksien parempaa hyödyntämistä edistyvät, mutta edistyminen voisi olla nopeampaa. Suomi 546. Suurin osa EMOTR:n rahoituksesta myönnetään luonnonhaittakorvauksina, vaikka niiden yhtcisrahoitusosuus onkin suhteellisen pieni. Lisäksi toteutetaan toimenpiteitä maatalouden ja elintarviketeollisuuden tehokkuuden lisäämiseksi. Erityisen maatalouspaketin viivästyneestä aloituksesta huolimatta yli 300 EMOTR:n rahoittamaa kehittämissuunnitelmaa, jotka luovat 350 uutta työpaikkaa, on jo hyväksytty tässä ohjelmassa. Tämä on oleellisen tärkeää alueen kannalta, koska yleisohjelmalla ci ole onnistuttu estämään maatilojen määrän nopeaa pienenemistä eikä luomaan tarpeeksi työpaikkoja maatalouden ulkopuolelle. Maaseudun kehittämiseen myönnettävän rajallisen rahoituksen jakaminen on osittain korvattu kansallisesti rahoitetuilla tasauspaketeilla. Ruotsi 547. Vuoden 1996 aikana aloitettujen EMOTR:n rahoittamien kehittämishankkeiden avulla luodaan tai säilytetään noin 300 työpaikkaa. Kansalliset tuet 548. Liittymisasiakirjan 142 artiklan mukaan Suomi ja Ruotsi voivat komission hyväksynnän saatuaan jatkaa ennen Euroopan unioniin liittymistä pohjoisten alueiden maatalouden hyväksi 128 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN myöntämiensä pitkän aikavälin kansallisten tukien soveltamista. Kyseisen hyväksynnän ehtona on kuitenkin se, että tuotannon määrä ja tuen suuruus eivät nouse. Komissio hyväksyi Suomen osalta 4. toukokuuta 1995 ja Ruotsin osalta 28. helmikuuta 1996 tekemillään päätöksillä nämä tukijärjestelmät, joita on sovellettu 1. tammikuuta 1995 alkaen kyseisillä alueilla (periaatteessa 62. leveysasteen pohjoispuolella) ja jotka kattavat 55,5 prosenttia Suomen ja 14 prosenttia Ruotsin viljelyalasta. Näiden jäsenvaltioiden perusteltujen pyyntöjen jälkeen komissio muutti päätöstään Suomen osalta 4. huhtikuuta 1997 ja Ruotsin osalta 17. heinäkuuta 1997. 549. Komissio laati kertomuksen kyseisten tukien täytäntöönpanosta Suomessa vuonna 1995 ja antoi sen neuvostolle tutkittavaksi. Ruotsia koskeva kertomus on valmisteilla. Tavoite 5b 550. Vuosina 1995 ja 1996 aloitettu seurantakomitean toiminta jatkui tiiviisti vuoden 1997 aikana. 551. Seurantakomitea on vastuussa yhteisön ohjelmissa yhlcisrahoitcttujen toimien valvonnasta. Sen puheenjohtajana toimii jonkin jäsenvaltion edustaja, ja se koostuu yhteisrahoitukseen osallistuvien hallintoyksikköjen edustajista ja ajoittain talous-ja sosiaalialojen edustajista. Se keskittyy tutkimaan mahdollisia toteuttamiseen liittyviä vaikeuksia ja asianmukaisia muutoksia. Tarvittaessa se ehdottaa komissiolle ohjelmien huomattavia muutoksia. 552. Vuonna 1997 komiteoiden keskeinen toiminta on koostunut väliarviointia koskevien tutkimusten valmistelusta ja toteuttamisesta. Tarkoituksena on antaa komiteoiden käyttöön olennainen väline toteutettavina olevien loimien mahdollisten vaikutusten ymmärtämiseksi ja mahdollisuuksien mukaan varmistaa suurimmat vaikutukset erityisesti työpaikkojen luomisen ja säilyttämisen osalta. Tarkoituksena on varmistaa perustamissopimuksen 130 a artiklan mukaisesti, että maaseutualueiden ja muun alueen erot kehittämisen tasolla (tulot ja työllisyys) vähenevät tai etteivät ne ainakaan lisäänny. 553. Komiteat valitsivat arvioijat ja hyväksyivät valmisteilla oleviin kertomuksiin liittyvät yleiset toimitusehdot. Komiteat valitsivat kaikissa tapauksissa ulkopuoliset arvioijat avoimilla tarjouskilpailuilla, koska tämän käytännön tavoitteena on lujittaa komiteoissa käsiteltävien ja komiteoiden hyväksymien kertomusten uskottavuutta. Sopimus tehtiin 83 arviointikertomuksesta, joista moniin liittyy erityisiä ja alakohtaisia täydentäviä tutkimuksia. Näiden kertomusten perusteella useat komiteat ovat jo ehdottaneet muutoksia ohjelmiin. Vuonna 1997 käsiteltiin ja hyväksyttiin 61 muutospäätöstä. 554. Väliarviointi on osoittautunut tärkeäksi mutta vaikeaksi tehtäväksi. Tietyt jäsen valtiot, jotka eivät aikaisemmin olleet soveltaneet tätä käytäntöä, ovat joutuneet kohtaamaan eniten vaikeuksia. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 129 Tämän vuoksi joidenkin jäsenvaltioiden arvioinnit ovat viivästyneet. Tuloiset ovat kuitenkin osoittaneet menetelmän hyödyllisyyden ja sen soveltamisen edut. Sen vuoksi seurantakomiteat ovat voineet valita parhaimman mahdollisen tavan ohjelman lopussa odotettavien tulosten parantamiseen. toimivaltaiset 555. Puhtaasti rahoituksen viranomaiset olivat jo aloittaneet maksujen selvitysmenettelyt kunkin ohjelman ensimmäisen vuoden aikana (muistutettakoon, että huomattava osa ohjelmista (30) oli hyväksytty jo vuoden 1995 loisen vuosipuoliskon aikana, Ruotsi vuonna 1996). toteuttamisen osalta jokaisen rakennerahaston 556. Vuosi 1996 oli ensimmäinen kaikkien ohjelmien täysi täytäntöönpanovuosi ja vuosi 1997 oli tavoitteen 5h usean kohdealueen toteuttamisen tarkistamisvuosi. Taloudelliset ja rahoitukselliset olosuhteet, jotka ajoittain edellyttivät tiukkaa talousarviokuria, aiheuttivat vaikeuksia yhteisön rahoituksen lisäksi myönnettävästä kansallisesta tai alueellisesta yhteisrahoituksesta vastaaville viranomaisille. Muun muassa tämä tilanne oli syynä viivästymisten lisääntymiseen (Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa) tai viivästymisiin siellä, missä niitä ci aiemmin ollut (eräät alueet Espanjassa). Yhteisön maksumenetelmä edellyttää, että jäsenvaltio perustelee komissiolle jokaisen vuotuisen maksun osalta ohjelmien rahoitustuen saajille suoritetut maksut ennakkojen saamiseksi jokaisen seuraavan vuotuisen maksun osalta. On itsestään selvää, että myöhässä käynnistettyjen ohjelmien vuoden 1997 maksusitoumukset ovat viivästyneet. 557. Tästä huolimatta voidaan sanoa, että yleisesti ottaen ohjelmiin liittyvät kulut ovat lisääntyneet ja että yhteisön maksusitoumukset ovat lisääntyneet ohjelmien alkuvuosiin verrattuna, jotka olivat vaikeita yhteisten ohjelma-asiakirjojen viivästyneen hyväksymisen vuoksi. Useat alueet ovat osoittaneet, että jopa taloudellisesti herkille alueille tarkoitetuissa ohjelmissa oli mahdollista säilyttää tyydyttävä kustannusten kasvu. Useat alueet ovat edistyneet vuoden 1998 talousarvio-osuuden maksusitoumusten täytäntöönpanossa. Tämän vuoksi tietyt aloittamisessa syntyneet viivästymiset on saatu kurotuksi umpeen, mitä kannattaa erityisesti korostaa (tietyt alueet Espanjassa, Saksa); muissa tapauksissa viivästymisiä ei ole saatu kurotuksi umpeen, mutta vauhti vaikuttaa tyydyttävältä (Ranska). 558. Kyseessä on huomattava ponnistelu, jota olisi jatkettava ajanjakson loppuun asti. Tämä on tärkeä kysymys, jota on seurattava yhdessä jäsenvaltioiden kanssa, erityisesti silmällä pitäen tiettyjen jäsenvaltioiden vaikeuksia kussakin yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa esitettyjen toimien yhteisrahoituksen varmistamiseksi. 559. Lopuksi voi mainita, että tietyissä jäsenvaltioissa näyttää esiintyvän erityisiä ongelmia, joita komissio seuraa tarkasti kumppanuuden rajoissa. 130 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Yhteenvetotaulukko tavoitteen 5b yhteisön yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen (YOA) rahoittamisesta vuosina 1994-1999 Jasenvalito YOA Rakcnnorjh. Mot yhteensa UMOTK l. AKR I:SR (mil/oonau ei'uaai i 'l Julkiset ktistant-uksci yhteensa r) Kokon. us- kusunmikset Belgie/Belgique Danmark Dcut. sc hi and Espafia France Italia Luxembourg Nedcrland Ostcrrcich Suomi/Finland Svcrige United Kingdom 3 1 8 7 21 13 1 5 7 2 5' 11 78. 1 54,0 1 240,8 676. 2 2 250. 9 904. 3 6. 0 150,0 411,0 194. 0 141. 0 820. 5 23. 8 21. 6 527,8 423. 4 1 010. 9 411,1 2 2 50. 6 164. 2 66. 7 40. 2 151. 2 41,1 21. 6 479. 5 163,1 945. 9 370,6 3. 1 81,8 175,0 94,5 70,6 535. 0 13,2 10. 8 233,5 89,7 294,1 122,6 0. 8 17,6 71,8 32,8 30,3 134. 3 183. 1 112. 2 5 072. 1 1 336. 0 4 952,0 2 247. 5 20,5 510,6 1 089,5 457,1 447,7 1 763,4 266. 2 202,3 7 588. 4 1 838. 5 7 948,7 4 700. 6 25. 5 595. 4 2 679. 9 624. 0 727. 1 I 972. 1 EU yhteensa ' 84 6 926,7 2 893. 6 2 981. 6 1 051,5 18 191. 6 29 168. 7 (') Kayvai hinn. t (;) Sisältää jäsenvaltioiden rahoitusosuuden. (') Sisaliài myös yksityistä varoja Belgia FLANDERI 560. Ajanjakson 1994-1999 toimintasuunnitelmaan sisältyvän kahden Flanderia koskevan ohjelman (Meetjesland ja Westhoek) yleistavoitteena on maatalousalan työllisyyden vahvistaminen ja säilyttäminen, kylien elinolosuhteiden parantaminen sekä maatalouden ja puutarhaviljelyn monimuotoistaminen. 561. Näissä ohjelmissa korostetaan maaseudun kehittämistä koskevaa yhdennettyä lähestymistapaa, joka ymmärretään alueiden käytön kokonaisnäkökulmasta hyödyntämällä eri alueiden verrannollisia etuja. Matkailua pidetään ensisijaisena kannustimena alueiden kehittämisessä, mutta kyse on myös yritysten vastaanottamismahdollisuuksien edistämisestä. 562. Tietyt ympäristötoimet toteutetaan Flanderin kahden yhtenäisen ohjelma-asiakirjan mukaisesti. Ne koskevat pääasiassa koordinointikeskuksen perustamista, yrityksille myönnettävää ympäristöalan tukea ja alueen yritysten ympäristöarviointia. 563. Molemmat seurantakomiteat kokoontuivat kaksi kertaa tänä vuonna. Ne totesivat, että muiden kuin tiukasti maatalouteen liittyvien ohjelmien toteuttamisen edistyminen on suhteellisen hidasta. Viivytys johtuu suurimmalta osin yhteisrahoittamiseen liittyvistä ongelmista Flanderin hallituksessa. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 131 Kolmen rahaston osalla vain vuoden 1994 talousarvioerä on sidottu. Yhteisön rahoitusosuuksien maksut rajoittuvat vuoden 1994 ensimmäiseen maksuerään (EMOTR:n vuoden 1994 toinen maksuerä). 564. Ohjelmiin esitettiin eräitä muutosehdotuksia. Komissio arvioi yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen muuttamisen tarvetta väliarvioinnista tehtyjen perusteella. Näin ollen Flanderin yhtenäisten ohjelma- asiakirjojen uusien toimintasuunnitelmien laatimisen olisi tapahduttava vuoden 1998 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana. VALLONIA 565. Vallonian alueen tavoitetta 5h koskeva yhtenäinen ohjelma-asiakirja, joka aloitettiin vuonna 1996 ja jolle oli ominaista suhteellisen hidas täytäntöönpano, edistyi huomattavasti tänä vuonna, eli lähes 47 prosenttia yhteisön määrärahoista on voitu sitoa ohjelmakauden 1994-1999 alkamisen jälkeen. Ohjelmia toteutetaan näin ollen yleisesti ottaen myönteisesti, mutta on kuitenkin ponnisteltava tehokkaiden toteutusten nopeuttamiseksi kentällä hallinnollisen käsittelyn päättymisen jälkeen. 566. Metsäalaa, jolle luki ensisijaisesti kohdistettiin, tuen alueelle luomien huomattavien mahdollisuuksien vuoksi, on tuettu rakennerahastoista aina yleisölle ja omistajille suunnatun tiedottamisen aloittamisesta jalostamiseen saakka, ja tuen avulla on saatu aikaan huomattavien metsäalueiden moitteeton metsänhoito. Ensisijainen haaste on sovittaa yhteen metsään liittyvät ensisijaiset toiminnat: puuntuotanto, matkailutoiminta (retkeilijöiden majoitus), ekologia ja ympäristö. On syytä tukea entistä aktiivisemmin osatoimenpidettä, joka koskee lehtojen istutusta ja hoitamista, mitä on vaikea saada aloitetuksi. 567. Maatalousalalla ensisijainen suuntautuminen monimuotoislamiscksi tapahtuu samanaikaisesti toimen kanssa, jolla tuetaan perinteisten tuotteiden laadun parantamista. 568. Vallonian alueen tavoitteen 5h seurantakomitea, joka kokoontui kaksi kertaa vuonna 1997, totesi EMOTR:n ja ESR. n osalta talousarviotilanteen hyväksi (EMOTR:n kolme ensimmäistä erää ja ESR:n neljä ensimmäistä erää on sidottu), mutta E/\KR:n osalta hieman viivästyneeksi (vain ensimmäinen erä on sidottu). 569. Arviointitulosten perusteella seurantakomitea suunnittelee ohjelman sellaiseksi, että erityisesti EAKR:n osalta todettuihin viivästyksiin menetetty aika saadaan takaisin. Tanska 570. Tanskan tavoitteen 5h kohdealueet käsittävät 19,6 prosenttia koko pinta-alasta ja 7 prosenttia väestöstä. Ohjelman kokonaistalousarvio ajanjaksona 1994-1999 on 202 miljoonaa ecua (vuoden 132 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 1994 hinnoilla). Ohjelman päätavoitteet ovat alueen pysyvien työpaikkamahdollisuuksien luominen ja takaaminen sekä tulotason parantaminen ottaen täysin huomioon ympäristön suojelu ja ympäristön parantaminen. Kehityksessä monimuotoistaminen ja suojelu maataloudessa ja metsänhoidossa, pienten ja keskisuurten yritysten sekä matkailun kehittäminen. painopistealuetta: pääasiallista kolme on 571. Ohjelman seurantakomitea kokoontui 12. kesäkuuta 1997. Esityslistan pääkohta oli väliarviointia koskeva kertomus. Kertomuksen mukaan edistyminen oli tyydyttävää, kun otetaan huomioon täytäntöönpanon myöhäinen aloitus. Tavoitteiden saavuttamiseksi olisi kuitenkin välttämätöntä edistää entistä aktiivisemmin muita hitaampia toimenpiteitä. Arviointikertomuksessa mainittiin esimerkkinä onnistuneesta aktiivisesta toimenpiteiden edistämisestä Söndcrjyllandin maakunnassa saadut tulokset perinteisen maataloustuotannon muuttamisesta luonnonmukaiseksi tuotannoksi. Ponnistelujen tuloksena oli useita hankkeita, jotka edistivät pääohjelman tavoitteita eli alueen väestön taloudellisen elinkelpoisuuden turvaamista sekä ympäristön suojelua ja parantamista. Arvioija ei katsonut aiheelliseksi tehdä muutoksia ohjelman rakenteeseen tässä vaiheessa, mutta suositteli, että tilanne tarkistetaan uudelleen vuonna 1998. Joitakin toimenpiteitä koskevasta lisävarojen suuresta kysynnästä huolimatta komitea päätti noudattaa arvioijan suosituksia. Indeksoinnista saatujen varojen jakamisia koskevan päätöksen tekeminen päätettiin lykätä vuoteen 1998. Saksa 572. Komissio yhteisrahoittaa Saksassa tavoitteen 5b kahdeksaa alueellista ohjelmaa, joiden kokonaiskustannukset ovat 5 200 miljoonaa ecua, mukaan lukien 523 miljoonaa ecua EMOTR:n. 475 miljoonaa ecua EAKR:n ja 231 miljoonaa ecua ESR:n var usta. Ohjelmat kattavat 17 prosenttia Saksan kokonaispinta-alasta sekä 9,7 prosenttia maan väestöstä. 573. Seurantakomiteoiden kokouksissa tehtiin kumppanuutta koskevia muutospäätöksiä ohjelmien joustavan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Niihin sisältyivät osaohjelmien vuosittaisten osuuksien uudelleenjakaminen ja onnistuneiden toimenpiteiden lujittaminen. Väliarviointien tuloksissa korostetaan, että Saksan maaseudun kehittämisellä on keskeinen asema Saksan aluepolitiikoissa ja että tavoitteen 5b ohjelmat edistävät parhaimmalla mahdollisella tavalla näitä politiikkoja ja maaseutualueiden kehittämistä. 574. Ohjelman yleinen edistyminen on erittäin tyydyttävää erityisesti maaseutuvaltaisissa osavaltioissa. Schlesvvig-Holstein, Baijeri, Badcn-Wurttembcrg ja Ala-Saksi ovat tavoittaneet uudelleen alkuperäisen vauhtinsa, ja varojen käyttö on kiihtynyt. Ne ovat hakeneet vuoden 1998 erän sitomista pysyäkseen mukana täytäntöönpanon edistymisessä. Ohjelmakaudesta 1989-1993 saatujen kokemusten vuoksi ohjelmat ovat myös onnistuneet yhdentämään henkilöresursseja koskevat politiikat maaseudun kehittämistä koskeviin ponnisteluihin entistä paremmin. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 133 Espanja 575. Espanjan tavoitteen 5b ohjelmat edistyivät edelleen tyydyttävästi vuonna 1997 sekä rahoituksen että toteutuksen osalta; vuoden lopussa seitsemän tavoitteen 5b kohdealuetta olivat sitoneet vuoden 1997 erän kolmesta rahastosta ja joissakin tapauksissa (Navarra, Aragon) olivat aikaistaneet vuoden 1998 maksusitoumusta; useilla alueilla on jo huomattu tiettyihin toimenpiteisiin myönnettyjen määrärahojen alkavan loppua. Navarran tapauksessa, joka on malliohjelma Euroopan tasolla, määrärahat on kulutettu vuoden 1999 alussa. 576. Seitsemän alueen seurantakomiteat tekivät yhteenvedon ajanjaksona 1994-1996 toteutetuista toimista väliarvioinnin tulosten perusteella; tarkastetuissa kertomuksissa annetaan myönteinen kuvaohjelmien vaikutuksesta ja ehdotetaan mahdollisia parannuksia eri toimenpiteitä hallinnoivien elinten väliseen yhteensovittamiseen. Arvioijien mukaan ESR:n osan toteuttamiseksi tarvitaan lisäponnisteluja. erityisesti henkilöresurssien hyödyntämistoimien yhdentämisessä ohjelman muihin toimiin. osallistuvien maaseudun kumppaneiden toteutettaviin toimiin ja 577. Ajanjaksona 1994-96 toteutetut toimet ja puolivälin arviointikertomukset huomioon ottaen useat alueet ovat ehdottaneet vuonna 1994 alustavasti hyväksyttyjen ensisijaisten kehittämistä tavoitteiden koskevien saavuttamiseksi entistä paremmin. Seurantakomiteoiden tutkittua ja hyväksyttyä muutokset sekä deflaatiokertoimcn käytön, muutokset vahvistettiin laillisesti komission päätöksellä. tasapainottamista ohjelmien toimintalinjojen toimenpiteiden ja Ranska 578. Vuoden 1997 aikana tavoitteen 5b seurantakomiteat keskittivät oleellisen osan toimintaansa väliarviointikerlomusten ohjelmien laativat täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. Tässä vaiheessa ci ole aina ollut mahdollista käyttää vaikutuksen osoittavia lukuja; arviointitehtävät mahdollistivat kuitenkin useiden yhtenäisten ohjelma-asiakirjojen mukauttamisen. ensimmäisen yhteenvedon tutkintaan ja 579. Ohjelmien hyväksynnän ja aloittamisen viivytyksistä huolimatta edistymistahti on ollut yleisesti ottaen tyydyttävä, ja se vastaa kokonaisuudessaan vuotuista ennakkosuunnitelmaa. 580. Tietyillä aiemmin luokittelemattomilla alueilla (erityisesti Hautc-Normandiessa ja neljässä viidestä Pays de la Loiren departementista) ohjelman toimintavaiheen täytäntöönpanossa ja hallinnon ja rahoituksen hoidossa on tullut esille ongelmia, jotka ovat liittyneet aikaisemman kokemuksen puutteeseen yhteisön ohjelmista, hallinnoijien, vetäjien ja toimeksiantajien tasolla ilmenneisiin vaikeuksiin ja kyseisten toimijoiden ohjelman haltuunottamisessa syntyneisiin väistämättömiin viivästymisiin. Kansallisen teknisen avun ohjelman aloittaminen vuonna 1997 edistää todennäköisesti alueiden välisen epätasa-arvon poistamista ja ohjelmien hallinnoinnin 134 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN yhdenmukaistamista sekä helpottaa vastuuhenkilöiden tehtäviä koulutus-, tiedonvaihto- ja tiedonsiirtotoimien ja kokemustenvaihto-ja kokcmustensiirtotoimien avulla sekä tehokkaan alueiden välillä yhteentoimivan tietotekniikan välineen valinnan avulla. 581. Lähes kaikkiin ohjelmiin sisältyy maataloustuotteiden laatua koskevia toimenpiteitä. Esimerkiksi Provence-Alpes-Cote d'Azurin yhtenäisessä ohjelma-asiakirjassa on koko maatalouden tuotantoketjun kattavia toimia laatutuotteiden varmentamiseksi. Bourgognessa viimeisteltiin vuonna 1996 sopimukseen perustuva laatunaudanlihan tuotanto-ohjelma tuottajien kannustamiseksi aloittamaan (uudelleen) omalla tilalla syntyneiden vasikoiden lihottaminen. Basse-Normandiessa puolestaan karjojen keskitytään "normandialaistamista". tavoitellaan esimerkiksi perinteisiin aloihin ja 582. Taloudellisten toimien täytäntöönpanossa havaitaan usein erityisesti elintarvikealalla vaikeuksia, jotka johtuvat maaseutualueiden hankkeiden tukijoiden vähyydestä. Tietyt alueet, erityisesti Bourgogne, Franche-Comté toteuttaneet menestyksekkäästi puucnergiahankkcita tai puunjalostustoiminlaa, jonka tarkoituksena on hyödyntää paikallisia metsävaroja. ja Limousin ovat vastapainoksi 583. Matkailun alalla suurin osa lukuisista toimista on yleisesti ottaen hyvin hajanaisia ja niissä on yleispolitiikkojen suunnittelemiseen liittyviä ongelmia (varusteiden yhdistäminen, kylien kunnostaminen ja toimijoiden järjestäytyminen). Samaa voidaan todeta kylien kehittämisen ja uudistamisen osalta, jossa yksittäisten julkisten rakennusten korjaaminen yleensä voittaa yleiset kunnostamishankkeet, jotka ovat monimutkaisia suunnitella ja toteuttaa pienten kuntien aloitteesta. Niiden joukossa on kuitenkin tiettyjä kokonaissuunnitelmia edellyttäviä laajoja hankkeita, kuten kelttiläistä kulttuuria esittelevä matkareitti Bourgognessa. 584. Luonnonperinnön suojelu ja hyödyntäminen ovat ohjelmien eräs perustoimintalinja esimerkiksi Midi-Pyrénces'n alueella, jossa rahoitetaan herkkiä ekosysteemejä koskevia yhteensovitettuja toimia, Basse-Normandiessa, jossa suunnitellaan vesivarojen suojeluun jajokien puhdistamiseen liittyviä toimia ja Bretagncssa, jossa hyödynnetään suuria luontonähtävyyksiä. Suunniteltuja toimia lujitetaan tai eriytetään ajoittain paikallisten ongelmien ratkaisemiseksi, kuten Bretagnessa maataloudesta johtuvan saastumisen torjumiseksi ja veden laadun parantamiseksi, Centressa, jossa otetaan käyttöön uudenlaisia maatalouden jätehuoltoa koskevia toimia ja Limousinissa, jossa otetaan käyttöön indeksoinnista saatuja määrärahoja jätehuoltopolitiikan keskeisiin tarpeisiin vastaamiseksi. 585. Joissakin ohjelmissa on edistetty onnistuneesti paikallista lähestymistapaa, jossa vastuu toiminnastaja kapasiteetista kuuluu paikallisille toimijoille. Tällainen tilanne on erityisesti Rhône- Alpesin, Midi-Pyrénées'n ja Bourgognen alueella, joissa tavoitteen 5b alue on jaettu edelleen 7 pienalueeseen; sen yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa pannaan täytäntöön kolmella tasolla (jokaisen pienalueen osalta alueellisella tasolla, departementin tasolla ja koordinoidun kehittämisen alueellisen ohjelman) alojen mukaan. Tämä järjestelmä on edistänyt kehittämiseen liittyvää yhdennettyä, tulevaisuutta koskevaa suunnittelua paikallisella tasolla ja mahdollistanut alueen yleishankkecn luomisen. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 135 Italia täytäntöönpano on vahvistanut ohjelman strategioiden 586. Yleisesti ottaen ohjelmien käyttökelpoisuuden. Alueellisen tai alakohtaisen logiikan mukaista kollektiivista lähestymistapaa on pidetty ensisijaisena maatilojen investoinneissa, mikä on mahdollistanut toimien alueellisen vaikutuksen tehostamisen. Esimerkiksi Venetossa yhteensovitetut investoinnit ovat vieneet 60-80 prosenttia maataloustuotannon parantamiseen ja monimuotoistamiseen myönnetyistä varoista. 587. Huomiota on kiinnitetty yhä enemmän työllisyyttä tukeviin toimenpiteisiin. Toscanan alueen ohjelmassa yhdistettiin uusia työllisyyttä koskevia tukitoimia (tuet työllistämiseen, yrityksen perustamiseen ja niin edelleen). Ympäristön suojelu ja hyödyntäminen on erityisesti otettu huomioon Bolzanon maakunnassa, missä 37 alppimajaa ja useat sadat eläintilat ovat saaneet tukea erilaisiin ympäristöalan investointeihin. 588. Edellämainittujen 13 alueen seurantakomiteat kokoontuivat säännöllisesti, ja \ aliarviointia toteutetaan parhaillaan. Ohjelmien rahoituksen edistyminen osoittaa viivästymistä tapahtuvan edelleen, erityisesti maksuihin vaikuttavan täytäntöönpanomenettelyjen monimutkaisuuden vuoksi. Vuoden I9C)7 aikana odotettu kiihtyminen tapahtui pääasiassa alueilla, jotka olivat saaneet tavoitteen 5b mukaista tukea edellisenä jaksona (1989-93), kun taas ne alueet, jotka saavat tukea ensimmäistä kertaa, aiheuttavat suurimmat viivästykset. Luxemburg 589. Ohjelma käsittää kolme painopistealuetta: maa- ja metsätalousalan uudclleenelvyttämisen ympäristö huomioon ottaen, pysyvien työpaikkojen luomisen ja säilyttämisen sekä matkailua ja elämänlaatua edistävät investoinnit. 590. Ohjelman täytäntöönpanon viivästyttyä huomattavasti komitean toisessa, vuoden 1997 puolivälissä järjestetyssä kokouksessa on ilmaistu, että valvontatoimen soveltaminen halutaan keskeyttää. 591. Maksuihin perustuva rahastojen toteuttamisaste on parantunut aiempaan verrattuna IEMOTR (46,3 prosenttia) ja ESR (30,2 prosenttia), mutta on EAKR:n osalta heikko (22. 5 prosenttia)]. Tulevaan Ourin luonnonpuistoon liittyvät EMOTR:n toimenpiteet, kuten ympäristön suojelu, 136 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN maaseutualueiden säilyttäminen ja maatilamatkailutilojen perustaminen eivät ole vielä saaneet hankkeen vastuuhenkilöiden kannatusta. 592. Seurantakomitea muistutti, että tiettyjen toimenpiteiden uudelleensuuntaaminen olisi aloitettava vuoden 1998 aikana väliarviointikertomukscn perusteella; tämä kertomus olisi hyväksyttävä vuoden 1998 alussa. 59. ?. Komitea päätti rahoitussuunnitelman uudelleensuunnittelusta, ja komissio hyväksyi kertomuksen vuosien 1997, 1998, 1999 kävttämättömistä eristä. Alankomaat 594. Alankomaiden ohjelmien tärkeimmät painopistealueet (tavoite 5b) ovat taloudellisen toiminnan lujittaminen ja ympäristön parantaminen, alueen kestävä kehittäminen parantamalla samanaikaisesti taloutta laadullisesti ja rakenteellisesti työllisyystilanteen ja tulotason sekä luonnonympäristön laadun säilyttämiseksi. 595. Frieslandin, Groningcn/Drenthcn, Ovcrijsselin ja Limburgin maakunnat keskittyvät yleisesti ottaen uusien yritysten perustamiseen, matkailuun ja maiseman kehittämiseen, kun taas Zeelandin maakunta korostaa erityisesti maatalouden monimuotoistamista. 596. Viiden seurantakomitean kokoukset, joita pidetään kahdesti vuodessa, sujuvat tyydyttävällä tavalla. 597. Jokaisen ohjelman väliarviointi esitettiin ja hyväksyttiin vuoden 1997 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana. Suurin osa hankkeen haltijoista katsoo, ettei heidän hankkeitaan olisi voinut jatkaa ilman yhteisön lukea ja että tuet ovat mahdollistaneet toteuttamisen nopeuttamisen sekä entistä laaja-alaisemman lähestymistavan. Näiden kertomusten tulosten perusteella voi arvioida mahdollisten tulevien muutosten tarvetta. 598. Näiden ohjelmien täytäntöönpano edistyy tyydyttävällä tavalla. Alankomaiden tavoitteen 5b alueille ohjelmakaudeksi 1994-1999 varatuista määrärahoista on sidottu [41,5 prosenttia] ja maksuista on toteutettu [28,9 prosenttia]. Rahastokohtaiset maksusitoumukset ovat: [52,2 prosenttia] EMOTR. n, [40,3 prosenttia] EAKR:n ja [16,5 prosenttia] ESR:n osalta ja maksut ovat [40,7 prosenttia] EMOTR:n, [26,7 prosenttia] EAKR:n ja [10,1 prosenttia] ESR:n osalta. 599. Hankkeiden käytännön toteuttamisen ja talouden seuranta on moitteetonta Alankomaiden tavoitteen 5b kaikkien alueiden osalta. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 137 600. Alankomaiden ohjelmissa ympäristön osuus on vahvasti esillä. Suurin osa ympäristötoimiin myönnetyistä määrärahoista myönnettiin Frison maakunnan ja toimenpiteisiin, joiden tarkoituksena on edistää ympäristön huomioon ottavaa maataloutta. Groningen/Drenthen maakunta käyttää 12 prosenttia varoista ympäristön, metsien ja maiseman suojeluun veden laadun parantamista, luonnonpuiston puhdistamista ja tiettyjen maatilojen siirtämistä koskevien hankkeiden yhteydessä. luonnonsuojclutoimiin 601. Tavoitteeseen 5b kuuluvien ohjelmien tiedotus- ja mainontatoimien alalla olisi syytä lisätä avoimuutta, joka on ollut tähän asti suhteellisen vähäistä. Sen vuoksi toteutetaan tiedotus- ja mainontasuunnitelma yksityisten tuensaajien saavuttamiseksi paremmin ja suunnitteilla on myös muiden edustajien kuin yleisten järjestöjen edustajien osallistuminen hallintokomiteaan. Itävalta 602. Itävallan tavoitteen 5b seitsemän kohdealuetta kattavat noin 60 prosenttia kokonaispinta-alasta ja 29 prosenttia koko väestöstä. Kokonaisinvestointi on 2 700 miljoonaa ecua, joista komissio myöntää 411 miljoonaa ecua. Ensimmäisten vuosien aikana ohjelmat keskittyivät pääasiassa täytäntöönpanorakenteiden luomiseen. Hallinnon oli tehtävä huomattavia ponnisteluja sopeutuakseen yhteisön rakennerahoitukseen. Ohjelmien rahoituksen edistäminen ei ole sen vuoksi vieläkään saavuttanut ohjelman ensimmäisen vuoden aikana syntynyttä viivästymistä (komission päätös joulukuussa 1995), vaikka ESR:n vuoden 1997 määrärahat erityisesti Obcröstcrreichillc, Salzburgille ja Steiermarkille on jo jaettu. 603. Täytäntöönpanomenettelyn nopeuttamiseksi seurantakomiteat päättivät tarvittavista ohjelmien muutoksista, mukaan lukien ESR:n varojen uudelleenjakaminen ja valtiontukijärjestelmän uudelleenmukauttaminen, jotka muodostavat ohjelman oleellisen osan. Huomattava osa ponnisteluista keskitettiin väliarviointeihin, joista saadaan ensimmäiset tulokset maaliskuussa 1998. Suomi 604. Suomen tavoitteen 5b kohdealue koskee 1,1 miljoonaa asukasta eli viidesosaa maan kokonaisväestöstä ja neljäsosaa kokonaispinta-alasta. Tavoitteen 5b alue käsittää 14 Keski-ja Etelä-Suomessa sijaitsevaa aluetta sekä Ahvenanmaan. Alue on erittäin harvaan asuttu ja sen väestöntiheys on 11,5 henkilöä neliökilometriä kohden. Alkutuotantosektorin osuus on suuri. Alkutuotantosektoria edustavien työpaikkojen osuus on yli 20 prosenttia. Luku vaihtelee huomattavasti eri alueiden välillä ja on joillakin alueilla jopa 30 prosenttia. Alkutuotantosektorin rakenteellisilla muutoksilla on näin ollen suuria vaikutuksia alueeseen. Tavoitteen 5b ohjelmien kokonaiskustannukset ajanjaksona 1995-1999 ovat 624 miljoonaa ecua, josta Euroopan unionin osuus on 194 miljoonaa ecua. Î38 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 605. Ohjelmaa johdetaan alueellisella tasolla. Vuonna 1995 jokaiselle alueelle perustettiin maakunnan yhteistyöryhmä johtamaan eri hallintoalojen edustajien, paikallisviranomaisten ja maaseudun kehittämisen asiantuntijoiden hankkeita. Maakuntaliitot koordinoivat ohjelmiin liittyvää työtä ja varmistavat yhteyden alueellisiin strategioihin. Aluehallinnon yksinkertaistamiseksi maatalousministeriön, kauppa- ja teollisuusministeriön ja työministeriön alueelliset toimistot järjesteltiin saman alueellisen elimen alaisiksi. Tämä uusi hallinnollinen rakenne perusteltiin syyskuussa 1997. Yksinkertaistamisen tarkoituksena on parantaa rakennerahastoihin liittyvän politiikan tulevaa täytäntöönpanoa ja alueellista kumppanuutta. 606. Suomen ohjelmien tavoitteet ovat pienten ja keskisuurten yritysten monimuotoisiaminen, maaseudun palvelujen kehittäminen ja maaseudun tekeminen houkuttelevammaksi. Tärkeä tavoite on myös helpottaa maaseutualueiden mukauttamista yhteiseen maatalouspolitiikkaan sekä monipuolistaa maatalouteen liittyvää toimintaa ja maatilojen sivuelinkeinoja. Alkutuotantosektorin rakennetta parannetaan kehittämällä uusia laatutuotteita ja lujittamalla maatilojen sekä muiden maaseudulla toimivien yrittäjien välistä yhteistyötä. 607. Vuonna 1997 seurantakomitean toiminta keskittyi sellaisten keinojen löytämiseen, joilla voitaisiin nopeuttaa ohjelman täytäntöönpanoa ja parantaa valvontajärjestelmää. Täytäntöönpanon parantamiseksi Suomen viranomaiset työllistivät lisää hankkeiden vetäjiä, paransivat tiedotusta ja mainontatoimia ja perustivat kansallisesti rahoitettuja aloiteryhmiä hankkeen aktivoimiseksi. 608. Arviointikertomus jätettiin syksyllä, ja siitä kävi ilmi kumppanuuden parantuminen ja hankkeen eteneminen. Kertomuksesta käy myös ilmi tarve parantaa ohjelman hallinnollisia rakenteita sekä selventää alueiden asemaa. Tutkimuksessa huomattiin, että alueelliset erot Suomessa kasvavat eli maaseutualueet menettävät asemaansa väestön suhteen muuhun Suomeen verrattuna. 609. Komissio on viestittänyt Suomen viranomaisille jatkuvasti huolestuneisuudestaan valvonta- ja käytlökapasitectin riittämättömyydestä. Puutteista huolimatta Suomessa on saatu hyviä kokemuksia. 610. Useita paikallisia kehittämishankkeita, joiden tavoitteena on taloudellisen rakenteen monimuotoistaminen, uusien työpaikkojen luominen, paikallisten palvelujen kehittäminen ja ympäristöhaittojen korjaaminen, on aloitettu (Etelä-Pohjanmaa). Muissa tapauksissa on ponnisteltu alkutuotteiden jalostamisen edistämiseksi (metsämarjat ja mekaaninen puunjalostus) ja karjalaiseen sekä ortodoksiseen kulttuuriin perustuvien kulttuuritapahtumien järjestämiseksi (Savo). Monet Suomen alueista panevat täytäntöön maaseudun yritysten verkottumishankkeita, joilla lisätään yritysten kilpailukykyä ja vähennetään pitkistä välimatkoista aiheutuvia haittavaikutuksia. Ruotsi 611. Yhtenäisen ohjelma-asiakirjan täytäntöönpano viidellä Ruotsin tavoitteen 5b kohdealueella (komissio hyväksynyt 8. toukokuuta 1996) alkoi käytännössä vuoden 1996 syksyllä. Uusien MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 139 jäsenvaltioiden osalta rakennerahastojärjestelmän käyttöönotto merkitsi jonkin verran aikaa vievää uusien hallinnollisten rakenteiden luomista. Tämä selittää ohjelmien täytäntöönpanon hitaan käynnistymisen. Useimmilla alueilla edistyttiin täytäntöönpanossa huomattavasti vuoden 1997 ensimmäisellä vuosipuoliskolla, ja ennusteet osoittavat edistymisen jatkuvan. Maksutilanteisiin liittyi myös hallinnollisia alkuongelmia, mutta myös tältä osin on odotettavissa aikataulun kiinnikuromincn varausten nopeutumisen ja rutiinien parantumisen jälkeen. 612. Viiden ohjelman välivaiheen arviointi saatiin päätökseen syksyllä 1997. Kaikki ohjelmat ovat käynnissä, eikä niihin ole odotettavissa suuria muutoksia. Huomattiin kuitenkin, että julkisen talousarvion leikkaukset saattavat vaikeuttaa hankkeiden kansallista yhteisrahoitusta entistä enemmän tulevaisuudessa. Työllisyystilanteen yleinen kehitys saattaa joillakin alueilla vaikeuttaa ohjelmiin sisältyvien työllisyyttä koskevien tavoitteiden saavuttamista. Alkuvaiheessa huomattiin myös hallinnollisia ongelmia ja tarve toteuttaa toimia hitaasti edistyvien toimenpiteiden täytäntöönpanon nopeuttamiseksi. Yhdistynyt kuningaskunta 613. Yhdistyneen kuningaskunnan 11 ohjelmassa lähestytään maaseutualueiden kehittämistä kokonaisvaltaisesti. Maatalouden ja ympäristön kehittämistoimenpiteet yhdistetään mahdollisuuksien mukaan paikallisen talouden muiden alojen kehittämiseen. 614. Kaikkien 11 ohjelman väliarviointi on saatu lähes päätökseen. Tuloksista käy ilmi, että alkuperäiset strategiat ja rahoituksen jakaminen eri painopistealueilla kussakin ohjelmassa ovat voimassa edelleen, ja ainoastaan muutamassa tapauksessa rahoitussuunnitelmiin esitetään muutoksia. Tutkimukset ovat osoittaneet, että toiminnan valvonnassa ja tulosten arvioinnissa tarvitaan entistä suurempaa tarkkuutta, ja suositukset on sisällytetty ohjelman hallinnoimisjärjestelmiin. 615. Maatalouden monimuotoistamiscn ja maaseutumatkailun kansallisen yhteisrahoittamisen ilmeinen puuttuminen on EAKR:n erityisongelma Walesin maaseudulla, missä mahdollisesti kolmasosa myönnetystä summasta voi jäädä käyttämättä. tulosten kertomuksia koskevissa arvioinneissa esiintyvästä 616. Tietystä ennakoitujen varauksellisuudesta huolimatta on todennäköistä, että ohjelmien työpaikkojen luomista koskevat ennusteet ylitetään. 617. Rahoituksen edistyminen on edelleen hidasta kaikissa rahastoissa. Tämä peittää alleen joillakin alueilla toteutettavien niiden hankkeiden määrärahojen myöntämisessä tapahtuvan edistymisen, joissa EMOTR:n osuus on 70 prosenttia ohjelman varoista: nämä hankkeet odottavat ratkaisua ja lopullisia maksuja. Skotlannissa ja Walesissa, missä on tehty huomattavia ponnisteluja ympäristöinvestointien edistämiseen EMOTR:n kanssa, edistytään hyvin. 140 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Yhteisöaloitteet ja uutta luovat toimet Leader II 618. Leader-yhteisöaloitteen tukea maaseudun paikallisten yhteis työkumppaneiden suunnittelemia ja johtamia maaseudun kehittämishankkeita korostamalla toimien uudistuksellisuutta ja esimerkinomaista luonnetta sekä niiden siirrettävyyttä. tarkoituksena on 6/9. Leader II. joka on jatkoa Leader I -aloitteelle, käsittää kolme painopistealuetta: * sellaisten uutta luovien, siirrettävien hankkeiden tukeminen, jotka toimivat esimerkkeinä menettelytavoista maaseudun kehittämisen alalla; - kokemusten vaihdon ja taitotiedon siirtämisen tukeminen; - monikansallista yhteistyötä koskevien hankkeiden tukeminen. 620. Vuoden 1995 lopussa komissio hyväksyi 67 Leader II -ohjelmaa. Joulukuun 31 päivänä 1996 hyväksyttiin 31 uutta ohjelmaa. Vuonna 1997 hyväksyttiin viimeiset neljä ohjelmaa. Käytettävissä olevat määrärahat ovat yhteensä 1,7 miljardia ecua. 621. Maiden tilanne on seuraava: Belgia 622. Meetjcslandin ja Wcsthoekin osalta 24. lokakuuta 1994 aloitetuista Leader II -ohjelmista käytiin lukuisia keskusteluja, ja ohjelmia tarkistettiin pitkien neuvottelujen aikana useaan otteeseen. Komissio yrittää taata aloitteen oleelliset kohdat, erityisesti yhteisöaloitteiden edunsaajien määrittelemisen (paikalliset toimintaryhmät ja kollektiiviryhmäi) sekä kcskiiiämisperiaattccn noudattamisen ohjelmien vaikutuksen takaamiseksi. Ohjelmat hyväksyttiin 12. joulukuuta 1997. 623. Hainaufn maakuntaa koskeva Leader-ohjelma hyväksyttiin 8. heinäkuuta 1997. Yhteisön osuus on yhteensä 4,1 miljoonaa ecua (EMOTR: 1,9 ja EAKR: 2,2 miljoonaa ecua) yhteensä 9,3 miljoonan ecun julkisen ja yksityisen rahoituksen kokonaissummasta. 624. Komissio hyväksyi 19. kesäkuuta 1997 Valloniaa koskevan Leader II 5b -ohjelman, johon sisältyi lähes 3,3 miljoonan ecun suuruinen yhteisön rahoitusosuus. Siinä korostetaan sellaisten paikallisten toimintaryhmien perustamisen tukemista, jotka kykenevät ehdottamaan ja toteuttamaan paikallisia, uutta luovia kehittämisohjelmia. Tämä uusi käytäntö, joka käsittää kaikki talouden alat ja sijoittaa kehittämisen tukemisen viralliset rakenteet näiden paikallisryhmien palveluihin, selittää pitkän määräajan tarpeen ennen kuin komissio hyväksyy päätöksen. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 141 Tanska 625. Tanskan Leader II -ohjelman kokonaistalousarvio on ajanjaksona 1994-1999 yhteensä 26 miljoonaa ecua (vuoden 1994 hinnat). Pitkän aikavälin tavoite on säilyttää alueet aktiivisina, elävinä ja elinkelpoisina paikallisyhteisöinä sekä kehittää niitä. Ohjelmassa on jo valittu 11 toimijat, aloitettu useita paikallista painopistealueeseen A kuuluvia hankkeita (taitojen hankkiminen) ja pantu täytäntöön edistämistoimenpiteitä. Edistyksen odotetaan kiihtyvän näiden hankkeiden tulosten toteuduttua. toimintaryhmää, nimetty kehittämisestä vastaavat Saksa 626. Tavoitteen 1 kohdealueen Leader II -ohjelman 50 paikallista toimintaryhmää ja muut kollektiiviset toimijat tekevät kaikkensa parantaakseen kylien taloudellista tilannetta erityisesti palvelualalla ja muuhun kuin vakituiseen sijoittautumiseen liittyvässä toiminnassa. 627. Huomattava näkökohta maaseudun kehittämisessä on maaseudun kulttuuriperinnön säilyttäminen ja suojelu. 628. Määrärahojen käyttö on ennusteiden mukaista. Väliarvioinnin tekijät on nimetty, ja he esittävät kertomuksensa vuoden 1998 huhtikuussa. 629. Ajanjaksona 1994-1999 käytettävissä olevat EMOTR:n ohjausosaston varat ovat yhteensä 50 miljoonaa ecua. 630. Tähän mennessä 119 tavoitteeseen 5b kuuluvaa Leader-ryhmää on aloittanut kehittämishankkeensa eri toiminta-aloilla. Tämä on jo aiheuttanut kolmessa seitsemästä Saksan ohjelmasta lisävarojen ja indeksoinnista saatujen varojen jakamisen, kun taas muiden ohjelmien osalta täytäntöönpanon edistyminen maksujen osalta on yhä epätyydyttävää. Seurantakomitea nimitti väliarvioinnin tekijät tutkimaan täytäntöönpanoon liittyviä ongelmia ja arvioimaan sen sosiaalisia ja taloudellisia vaikutuksia. 631. Komissio osallistui myös verkottumisen edistämiseksi perustetun kansallisen Leader- verkon rahoitukseen. Kreikka 632. Vuosi 1997 on alueen Leader II -ohjelman käynnistämisvuosi; tällöin allekirjoitettiin paikallisten toimintaryhmien ja välittäjäelinten väliset sopimukset sekä aloitettiin paikallisten toimintaryhmien ja hankkeiden haltijoiden väliset toimet. 142 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Espanja 633. Suurin osa tavoitteen 1 alueellisista Leader II -ohjelmien paikallisista toimintaryhmistä, jotka aloittivat hankkimalla koulutusta, esittivät parhaillaan käynnistettäviä uutta luovia hankkeita. 634. Tavoitteen 5b kohdealueilla valittiin vuonna 1997 viimeiset paikalliset toimintaryhmät, mikä merkitsee sitä, että hankkeiden täytäntöönpano kentällä kiihtyy; toistaiseksi vielä vaatimattoman taloudellisen toteuttamisen olisi edistyttävä nopeasti. Leader II -ohjelmissa ennakoitiin hyvin alhaista yleistä osallistumista, jota on vaikea sovittaa yhteen tuettujen hankkeiden korkeiden innovaatio-ja laatutasovaatimusten kanssa; komissio muutti Leader II -ohjelmaa koskevia päätöksiä ja osoitti yhteisöaloitteiden lujittamisesta ja ajanjakson 1994-1997 deflaatiokertoimesta saatavat määrärahat yhteisön yhteisrahoitusosuuden vahvistamiseen ohjelmien laatuvaikutusten edistämiseksi. Ranska 635. Varauksen ja deflaatiokertoimen varaamisen jälkeen tavoitteeseen 5b kuuluville 18 Leader II -ohjelmalle myönnetty kokonaismääräraha on 223 090 miljoonaa ecua. Alueet ovat saaneet päätökseen paikallisten toimintaryhmien valinnan. Jotkin alueet haluavat itselleen mahdollisuuden jättää toinen ehdotus. Toimintasuunnittelun edistyminen on ollut kuitenkin suhteellisen hidasta ja useat paikalliset toimijat asettavat kyseenalaisiksi yhteisöaloitteen raskaan ja velvoittavan hallinnon alueellisella tasolla. 636. Tavoitteessa I yhteisöaloitteen Leader II -ohjelman osalta viivästymiset näyttävät katoavan vähitellen. Irlanti 637. Riippumaton arvioija toteutti Leader II -ohjelman väliarvioinnin, jota seurantakomitea käytti tarkistaakseen edistymisen tässä vaiheessa. Ohjelmaan tehtiin useita muutoksia. Ryhmille jaettiin lisärahoitusta yhteisöaloitteiden varauksesta. Italia 638. Italian tavoitteen 1 kohdealueeseen kuuluvaa kahdeksaa aluetta koskevat Leader II -ohjelmat hyväksyttiin vuosina 1995 ja 1996. Vuoden 1997 alkuun saakka Abruzzon, Campanian, Calabrian ja Sardinian alueiden päättävät elimet valitsivat 41 paikallisten toimintaryhmien tai kollektiivisten toimijoiden paikallista toimintasuunnitelmaa. Muut alueet saivat tämän toiminnan päätökseen MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 143 vuoden 1997 toisella vuosipuoliskolla. Ohjelmat sijoittuvat yleisesti ottaen taloudellisen toiminnan ja työllisyyden kannalta epäsuotuisille alueille. Jotkut tuet ovat toimenpideohjelmia täydentäviä, mutta useimmissa ehdotetaan maataloudelle ja käsiteollisuudelle tyypillisten paikallisten toimintojen säilyttämistä tai elvyttämistä. 639. Italiassa tavoitteen 5b kohdealueeseen kuuluvilla 13 alueella Leader II -aloitteen toinen vaihe kiinnostaa suuresti mahdollisia tuensaajia, mikä on saanut paikalliset toimijat aloittamaan useiden paikalliskumppanuuksien luomisen. 640. Paikallisia toimintaryhmiä valittiin 52. Lazion ja Piemonten osalta valintaa ei ole vielä suoritettu loppuun. Paikallisten toimintaryhmien valitseminen alueellisella tasolla osoittautui erityisen monimutkaiseksi: se toteutettiin määrällisten laatuperusteiden perusteella ja sen tarkoituksena on erityisesti varmistaa tyydyttävän tasoinen alueellinen keskittyminen. Luxemburg 641. Vuonna 1995 hyväksytyssä Leader II -ohjelmassa keskitytään strategiaan, joka perustuu täysin uudistuksellisuuteen ja siirrettävyyteen. Se käsittää paikalliskehittämisen käytännön hankkeita, jotka kohdistuvat talous- ja kulttuurialaan kokonaisuudessaan. 642. Aloitteessa on onnistuttu yhdistämään kaikki paikalliset toimijat alueelliseen kumppanuuteen, joka käsittää lähes kaikki talous- ja yhteiskuntaelämän alat. 643. Tietyistä institutionaalisista ja hallinnollisista vaikeuksista huolimatta voidaan todeta, että Leader II -ohjelman edistyminen on tyydyttävää. 644. Paikalliset toimijat ovat ryhmittyneet kahdeksi paikalliseksi toimintaryhmäksi (Clervaux- Viandenin ja Redange-Wiltzin toimintaryhmät). 645. Ainoastaan yhden erän käsittävän toimenpideohjelman kokonaiskustannukset ovat 4 883 300 ecua, josta yhteisön osuus on 1 000 000 ecua, eli noin 20 prosenttia kokonaiskustannuksista. Yhteisön osuudesta 40 prosenttia on jo maksettu. 646. Ohjelman väliarviointi on tarkoitus suorittaa vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla. Seurantakomitea, joka kokoontui vuonna 1997, tunnusti tarpeen suunnata uudelleen toimet "Pk- yritysten uutta luovat investoinnit" ja "Etätyön edistäminen maaseudulla" vakuuttaakseen tointen kokeiluluonteen alueelle ja alueen yrityksille. 144 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Alankomaat 647. Komissio hyväksyi Alankomaiden kansallisen Leader II -verkon virallisesti 2 päivänä huhtikuuta 1997. Frisen maakunnan suojeluksessa toteutettavan verkon tavoitteena on kokemusten vaihto, keskinäinen yhteistyö sekä vierailujen ja aihekohtaisten tutkimusten järjestäminen. 648. Tavoitteen 5b seurantakomiteat varmistavat kolmen Leader II -ohjelman (Noord-West Fricsland, Noord-West Groningen ja Noord-Oost Friesland, Drcnthe) seurannan, ja kyseiset kolme paikallista toimintaryhmää varmistavat hankkeiden moitteettoman sujumisen. Nämä ohjelmat, joiden tarkoituksena on kiihdyttää kestävää talouden ja maatalouden alan toimintaa sekä matkailutoimintaa, edistyvät tyydyttävästi. Yhteisön osuus kolmesta tavoitteen 5b kohdealueen Leader II -ohjelmasta on 6,34 miljoonaa ecua. Maksuista on suoritettu lähes 30 prosenttia. 649. Flevolandin Leader II -ohjelman täytäntöönpano edistyy ennusteiden mukaisesti. Itävalta 650. Burgcnlandin Leader II -ohjelma on mahdollistanut infrastruktuurin ja palvelujen rakentamisen laajentamisen ja keskinäisen yhdistämisen niiden tehostamiseksi ja mukauttamiseksi entistä paremmin tarpeita vastaaviksi. Väestön motivaatiota ja koulutusta on parannettu. 651. Kokonaisuudessaan ajanjaksona 1995-1999 käytettävissä olevat määrärahat ovat EMOTR:n ohjausosaston 1,1 miljoonaa ecua. 652. Tavoitteen 5b osalta Lcadcr-ohjelman ensimmäisen täyden täytäntöönpanovuoden aikana keskityttiin pääasiassa Leader-loiniiniaryhniien perustamiseen, joista 40 on jo aloittanut toimenpiteiden toteuttamisen. Huomattava määrä hankkeita, jotka ovat valmiina toteutettaviksi, lisää huomattavasti ohjelmien täytäntöönpanoa ensi vuoden aikana. 653. Eri ryhmien välisen viestinnän parantamiseksi perustettiin kansallinen Leader-verkko vuonna 1997. Komissio päätti yhtcisrahoittaa 50 prosenttia siitä aiheutuvista kokonaiskustannuksista (250 000 ecua). Portugali 654. Vuonna 1996 havaittu viivästyminen Leader II -ohjelman täytäntöönpanossa on vähitellen tasaantunut vuonna 1997. Päätös ohjelman uudesta toimintasuunnitelmasta, jossa otetaan huomioon ohjelman todellinen toteuttaminen sekä deflaatiokertoimien vaikutukset ja yhteisöaloitteiden varaukset hyväksyttiin toukokuussa 1997. Yhteisön osuus on yhteensä 130,9 miljoonaa ecua, josta 71,7 miljoonaa ecua maksetaan EMOTR:n ohjausosastosta. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 145 Suomi toimintaryhmiä, jotka panevat liittymisen, vähenevän maatalouden 655. Leader II -ohjelman tavoitteena on aktivoida maaseudun väestöä ja paikallisyhteisöjä luovan perustamaan uusia paikallisia kehittämisprosessin Euroopan unioniin ja heikon työllisyystilanteen tuomiin uusiin haasteisiin mukautumiseksi. Tavoitteen 5b ja 6 kohdealueita koskevat kaksi ohjelmaa hyväksyttiin vuoden 1996 aikana. Paikallisia toimintaryhmiä nimettiin 22, joista 10 sijaitsee tavoitteen 6 kohdealueella ja 12 tavoitteen 5b kohdealueella. Paikalliset toimintaryhmät aloittivat toimintansa vaiheessa A hankkimalla tietoja ja viimeistelemällä toimintasuunnitelmansa, ennen kuin ne alkoivat panna täytäntöön toimenpidettä B vuoden 1997 myöhäiskcväällä. Maaseutualueiden tavoitteena on nopeuttaa ja monimuotoistaa liiketoimintaa ja hyödyntää paikallisia ja alueellisia voimavaroja. täytäntöön uutta 656. Komissio hyväksyi kansallisen Leader II -verkon heinäkuussa (ja yhteisrahoitti 50 prosenttia sen kokonaiskustannuksista). Kansallisen verkon tavoitteena on toimia kansallisena tietoyhteytenä paikallisten toimintaryhmien välillä ja Euroopan tason tietoyhteytenä kansallisten ryhmien välillä sekä antaa teknistä tukea kaikille Euroopan unionissa toimiville Leader-ryhmille. Ruotsi 657. Leader II -ohjelman tavoitteena on edistää kehitystä, jossa maaseutualueita pidetään tulevaisuuden voimavarana, ja lisätä maaseutualueiden vetovoimaisuutta rohkaisemalla ei ainoastaan nykyisin maaseudulla asuvia ihmisiä pysymään siellä, vaan myös houkuttelemalla muualla asuvia muuttamaan maaseudulle. Vuonna 1996 tavoitteen 6 kohdealueella perustettiin kolme paikallista toimintaryhmää, jotka etenivät suunnitelmiensa toteuttamisessa suoraan vaiheeseen B. 658. Tavoitteen 5b kohdealueiden yhdeksän paikallista toimintaryhmää aloittivat toimintansa vuoden 1996 loppuun mennessä. Tietyt hallinnolliset ongelmat ja tiedotukseen liittyvät ongelmat hidastivat käynnistymistä. Nämä ongelmat pantiin merkille myös vuoden 1997 syksyllä laaditussa väliarviointikertomuksessa. Hallinnollisten ongelmien osalta arvioijat katsoivat kuitenkin, että ongelmat on suurelta osin ratkaistuja että täytäntöönpano näyttää edistyvän tyydyttävästi. Arvioijat korostivat paikallisten yritysten laajaa edustusta kumppanuudessa. 659. EU yhteisrahoitti myös kansallisen verkon perustamista. Verkosto auttaa paikallisia toimintaryhmiä niiden suunnitelmien täytäntöönpanemisessa ja kannustaa niitä luomaan kansainvälisiä yhteyksiä, miltä osin toiminta on tähän asti ollut rajoitettua. 146 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN Yhdistynyt kuningaskunta POHJOIS-IRLANTI 660. Leader II -ohjelmaa pannaan täytäntöön edelleen tyydyttävällä tavalla, ja ohjelmaan myönnettiin Pohjois-Irlannin osalta lisärahoitusta Leader II -varoista. Väliarviointi ja ohjelman tarkistus saatiin päätökseen eikä ohjelmaan ehdotettu suuria muutoksia. SKOTLANNIN YLÄMAA JA SAARET 661. Ohjelmaan tehtiin väliarviointi ja -tarkistus. Leader II -varojen rahoituksen lisäyksen ja deflaatiokertoimen vaikutuksen vuoksi komission alkuperäiseen päätökseen tehdään muutos. Tavoite 5b 662. On selvää, että edistyminen nopeutuu, kun Leader II -ohjelman muodostavat 31 paikallista toimintaryhmää kehittyvät. Kehittymisen ei kuitenkaan uskota olevan tarpeeksi nopeaa kaikkien varojen ottamiseksi käyttöön. Useiden ryhmien ongelmana on ollut varmistaa rakennerahastojen Leader II -ohjelman rahoitukseen sopiva paikallinen rahoitus, mikä on epäilemättä hidastanut kehitystä. 663. Useat ryhmät ovat aloittaneet monikansallisten yhteyksien luomisen yhteisten hankkeiden kehittämiseksi. Tämä on kannustavaa, koska aikaisemmin tällaiset toimet ovat osoittautuneet kaikista vaikeimmin toteutettaviksi. 664. Yhdistyneessä kuningaskunnassa EU:n yhteisrahoittaman kansallisen verkon puute osoittautuu ongelmalliseksi. Kansallista yhteisrahoitusta koskevan yksimielisen sopimuksen puute vaarantaa paikallisten toimintaryhmien välttämättömänä pitämän aloitteen. Yksimielisyyden puute kansallista yhteisrahoituslähdettä päätettäessä vaarantaa paikallisten toimintaryhmien välttämättömänä pitämän aloitteen. Muut aloitteet 665. Muut yhteisöaloitteet, joihin EMOTR osallistuu, koskevat erityisesti Regis II- ja Interreg II -ohjelmia. Belgia 666. Interreg II -ohjelma hyväksyttiin 15. heinäkuuta 1996. EMOTR:n osuus on vaatimaton, vain 0,7 miljoonaa ecua yhteisön myöntämästä 27,9 miljoonan ecun kokonaissummasta. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 147 Kreikka 667. EMOTR-osuus yhdistettiin yhteisöaloitteen Interreg II "''Ulkorajat" -osaan 30. heinäkuuta 1996. EMOTR:n tuki, joka kattaa ajanjakson 1996-1999 on yhteensä 33,5 miljoonaa ecua yhteisön myöntämästä 314 miljoonan ecun kokonaissummasta. Ranska 668. Kaikki Réunionia, Martiniquea, Guadeloupea ja Guyanaa koskevat Regis II -aloitteen ohjelmat hyväksyttiin. EMOTR:n osuus on neljän merentakaisen departementin osalta yhteensä 68 miljoonaa. Nämä ohjelmat sisältävät eri yhteisöaloitteita ja erityisesti Leader II -aloitetta vastaavia toimenpiteitä. 669. Interreg II -ohjelma Ranskan Hainaut'n osalta hyväksyttiin 15. heinäkuuta 1996. EMOTR:n rahoitusosuus on vaatimaton: 1,47 miljoonaa ecua yhteensä 29,4 miljoonasta ecusta. 670. Korsikaa ja Sardiniaa sekä Korsikaa ja Toscanaa koskevat Interreg II -ohjelmat hyväksyttiin 27. syyskuuta 1996 ja 26. syyskuuta 1996. EMOTR:n rahoitusosuus niissä on erittäin pieni eli 0,5 ja 0,27 miljoonaa ecua. Irlanti ja Yhdistynyt kuningaskunta 671. Erityinen tukiohjelma Special Support Programme for Peace and Reconciliation: EMOTR:n osuus ohjelmasta lisäsi ohjelman varaustasoa ja käyttöä koko vuoden ajan. Maaseudun yhteisöjen verkostoja maaseudun kehittämisneuvosto jakoivat kaikki varansa ja maatalousministeriö vahvisti "Maatilojen ja maaseudun edistämisohjelman", joka sai hyvän vastaanoton maanviljelijöiltä. Välitarkistus saatiin päätökseen, ja huomattavin suositus oli se, että ohjelman kahden viimeisen vuoden varat olisi jaettava ohjelman kolmen ensimmäisen vuoden aikana saavutettujen tulosten perusteella. EMOTR tuki edelleen kylien uudistamista ja vedenlaadun parantamista koskevia hankkeita Irlannissa vuonna 1997 tämän ohjelman mukaisesti. 672. Interreg: väliarviointi ja -tarkistus saatiin päätökseen, ja siinä suositeltiin tiiviimpää yhteistyötä sekä ohjelman tehokkaampaa hallinnointia. Vuoden aikana aloitettiin kotieläintuotantoa koskeva merkittävä hanke, joka yhdistää kaksi toisistaan kaukana sijaitsevaa aluetta. Portugali 673. Azorit ja Madeiran käsittävää Regis II -ohjelmaa on muutettu vuoden 1997 toimintasuunnitelman mukauttamiseksi vuoden 1994 ja 1995 rahoituksen toimeenpanoon 148 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN deflaatiokertoimen huomioonottamiseksi ja uuden Välimeren kärpäsen biologista torjuntaa koskevan EMOTR. n rahoittaman toimen käynnistämiseksi Madeiralla. Yhteisön osuuden kokonaissumma on 126,5 miljoonaa ecua, josta EMOTR. n osuus on 8,2 miljoonaa ecua. Suona 674. Pohjoiskalotin Interreg II -ohjelma (Suomi, Ruotsi ja Norja) sisältää toimenpiteitä maaseudun pienyritysten yhteistyön ja elinolosuhteiden tukemiseksi, maaseutualueiden ympäristön parantamiseksi ja perinteisten saamelaiselinkeinojen aseman tukemiseksi. 675. EMOTR:n rahoitus kahdessa Karjalaa ja Itä-Suomea koskevassa Suomen ja Venäjän välisessä Interreg II -ohjelmassa on tarkoitettu muutoksen tukemiseen ja maatalouden sekä maaseudun kehittämiseen. 676. Kaikki kolme ohjelmaa hyväksyttiin 30. heinäkuuta 1996. ja EMOTR myönsi niille yhteensä melko vaatimattoman 3,5 miljoonan ecun rahoituksen. Ruotsi 677. EMOTR rahoittaa pohjoisen "vihreää vyöhykettä" koskevan Interreg II -ohjelman osalta (Ruotsi ja Norja) paikalliskehiltämistä, erityisesti eri tutkimus- ja koulutusyksikköjen ja kyläryhmittymien yhteistyötä. Ohjelma hyväksyttiin 23. heinäkuuta 1996, ja sille myönnettiin 5,5 miljoonan ecun määräraha, josta EMOTR:n osuus on I miljoona ecua. 678. Pohjoiskalotin Interreg II -ohjelma (Suomi, Ruotsi ja Norja) sisältää toimenpiteitä maaseudun pienliikeyritysten yhteistyön tukemiseksi, maaseudun ympäristön ja elinolosuhteiden parantamiseksi sekä perinteisten saamelaiselinkeinojen lujittamiseksi. Ohjelma hyväksyttiin 30. heinäkuuta 1996, ja sille myönnettiin 12,2 miljoonan ecun määräraha, josta EMOTR:n osuus on 1,6 miljoonaa ecua. Maaseudun kehittämistä koskevien ohjelmien arviointi 679. Nykyisiä säännöksiä soveltaen sekä SEM 2000: n avulla toteutettavaa järkevää ja tehokasta hallinnointia silmällä pitäen komissio on vastaanottanut samanaikaisesti lähes kaikkien sekä 1 että 5b kohdealueiden maaseudun kehittämistä koskevien ohjelmien tavoitteen väliarviointikertomukset. Tavoitteen 5b osalta arvioinneista on tehty yhteenveto tärkeimpien rahoitusta ohjelmien täytäntöönpanomenetelmiä sekä hallinnointiongelmia koskevien päätelmien tekemiseksi (jotka asianomaisille perustuvat määrämuotoisten mittarien seurantakomiteoille, jotka käyttivät niitä tarvittavien mukautusten tekemiseen ohjelmien luetteloon). Päätelmät esitettiin toteuttamista, taloudellista vaikutusta, sosiaalista ja ja MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 149 puolivälissä. Kertomusten avulla komissio voi lisäksi parantaa maaseudun kehittämispolitiikkaansa seuraavan vaiheen valmistelemista silmällä pitäen. 680. Leader I -ohjelman (1989-1994) väliarviointikertomus toimitettiin komissiolle jälkiarviointia varten. Se käsittää kaksitoista jäsenvaltiota, ja siinä analysoidaan aloitteen edistyminen ja sen osallistuva luonne sekä tehdään 217 paikallisen toimintaryhmän alueeseen, toimiin ja onnistumisasteeseen perustuva tutkitaan parhaillaan muita perusteellisemmin toteutettujen toimien konkreettisen vaikutuksen määrittelemiseksi. typologia. Joitakin ryhmiä 681. Miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen sisällyttämisestä Euroopan rakennerahastojen politiikkaan 2 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston päätöslauselman (EYVL C 386, 20. 12. 1996, s. 1) tämä ulottuvuus on otettu huomioon arvioinnissa. Liitännäistoimenpiteet Ympäristö 682. Asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 esitetään asetuksen (ETY) N:o 2328/91 19 artiklassa säädettyjen toimien jatkamista ja huomattavaa laajentamista ennen YMP:n uudistamista. Ohjelmissa ennakoidaan, että maanviljelijät hyväksyvät ympäristön huomioon ottavia tuotantomenetelmiä tai panevat täytäntöön toimia luonnon ja maiseman suojelemiseksi. Sitoumukset on tehtävä vähintään viideksi vuodeksi (tai pitkäaikaisen viljelykäytöstä poistamisen osalta 20 vuodeksi). Tuet vahvistetaan suhteessa sitoumuksen mukaiseen pinta-alaan ja satotyyppiin. jotka 683. Kyseisen toimenpiteen kahdelle ensimmäiselle toteuttamisvuodelle oli ominaista eräiden ohjelmien hidas täytäntöönpanoja rahoituksen vajaakäyttö. Tähän oli monia syitä, muun muassa toimenpiteet, ja maanviljelijöiltä uudelleensuuntautumista. Vuonna 1996 lähes kaikki jäsenvaltioiden maatalouden ympäristöohjelmat olivat ensimmäistä kertaa toteutettavissa. Vuosi 1996 oli uusien jäsenvaltioiden ohjelmien ensimmäinen täysi soveltamisvuosi. Vuonna 1997 päättyi useiden vuonna 1993 hyväksyttyjen ohjelmien ensimmäinen viisivuotiskausi. hallinnollisia mukautuksia edellyttivät 684. Komissio hyväksyi 130 jäsenvaltioiden ja alueiden, mukaan lukien Suomi, Ruotsi ja Itävalta, asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaisesti esittämää maatalouden ympäristöohjelmaa tai ohjelmaryhmää. Lisäksi komissio hyväksyi kyseisten ohjelmien toteuttamisesta saatujen ensimmäisten kokemusten perusteella jäsenvaltioiden pyytämät muutokset 50 ohjelman osalta. 685. Huhtikuussa 1996 komissio vahvisti asetuksen (ETY) N:o 2078/92 (') soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joiden tavoitteena oli täsmentää kyseisen asetuksen soveltamisala, (') Asetus (ETY) N:o 746/96 (EYVL L 102, 25. 4. 1996, s. 19). 150 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN varmistaa maatalouden ympäristötoimenpiteiden ja muihin yhteisön politiikkoihin perustuvien toimenpiteiden johdonmukaisuus, määritellä tietyt tukien myöntämistä koskevat edellytykset, varmistaa asetuksen edellyttämiin sitoumuksiin tarvittava joustavuus ja ottaa käyttöön hallinnolliset säännökset sekä rahoituksen ja hallinnon seurantaa, arviointia, vai vontaa ja seuraamuksia koskevat säännöt. Useimpien ohjelmien osalta menojen seurantajärjestelmän täytäntöönpano on mahdollistanut maatalouden ympäristötoimenpiteistä aiheutuvien menojen kehittymisen tarkan seurannan ja tällä tavoin ohjelman tehokkaan toteuttamisen varmistamisen. 686. Komissio pitää maatalouden ympäristötoimenpiteiden seurantaa ja arviointia erittäin tärkeänä. Asetuksen (ETY) N:o 746/96 soveltamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä tarkennetaan tällaista seurantaa ja arviointia koskevat säännöt, ja komissio on aloittanut jäsenvaltioiden kanssa perinpohjaiset keskustelut, jotka perustuvat suunnitelmiin, menetelmiin ja jäsenvaltioiden soveltamisasetuksen mukaisesti toimittamiin seurantaa ja arviointia koskeviin ensimmäisiin tuloksiin. Komissio valvoo tämän liitännäistoimenpiteen tehokasta ja yhdenmukaista soveltamista jäsenvaltioissa. Parlamentille ja neuvostolle on laadittu kertomus asetuksen täytäntöönpanosta, ja sitä täydennetään biologisen maanviljelyn tukemista, geenivaroja, jäsenvaltioiden arviointia, seurantaa ja täytäntöönpanoa koskevilla valmisteluasiakirjoilla. Varhaiseläketukea koskeva yhteisön järjestelmä 687. Asetuksen (ETY) N:o 2079/92 mukainen varhaiseläketukea koskeva yhteisön järjestelmä edistää nuorten maanviljelijöiden siirtymistä ikääntyneiden viljelijöiden tilalle. Tällä parannetaan jäljellä olevien maatilojen elinkelpoisuutta. 688. Kymmenen jäsenvaltiota toteuttaa tällä hetkellä tätä tukijärjestelmää monivuotisina kansallisina tai alueellisina ohjelmina. Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Luxemburg eivät sovella toimenpidettä, kun taas uusista jäsenvaltioista sitä soveltaa vain Suomi. 689. Kaikkien ohjelmien tavoitteena on noin 205 000 maanviljelijän ja 7 500 palkatun työntekijän eläkkeelle siirtyminen. Arvioitu vapautuva pinta-ala olisi lähes 4 miljoonaa hehtaaria, josta osa osoitettaisiin muuhun kuin maatalouskäyttöön, kuten metsätalouteen ja luonnonsuojelualueiden perustamiseen. Loput vapautuneesta pinta-alasta siirretään lilan jatkajille, joista etusijalle on usein asetettu nuoret maanviljelijät, jotka käyttävät sitä tilansa laajentamiseen tai asettumiseen päätoimiseksi maanviljelijäksi. Maatalouden metsänhoitotoimenpiteet 690. Komissio on soveltaessaan maatalouden metsänhoitotoimenpiteitä koskevasta yhteisön tukijärjestelmästä annettua asetusta (ETY) N:o 2080/92 päättänyt useista nykyisiä ohjelmia MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 151 koskevista teknisistä ja rahoituksellisista muutoksista näiden ohjelmien tehokkuuden lisäämiseksi jäsenvaltioissa. täytäntöönpanon 691. Toimenpiteiden toteuttamista ajanjaksona 1993-1996 ja niiden vaikutusta yhteisön politiikkoihin (YMP, ympäristö, metsäpolitiikka) koskeva kertomus toimitettiin asetuksen mukaisesti parlamentille ja neuvostolle vuoden 1997 lopussa. 692. Lisäksi neuvosto hyväksyi metsien ilmansaasteilta suojaamiseen ja tulipalojen torjuntaan liittyvien yhteisön toimien toteuttamisen jatkamisen viidellä vuodella (1997-2001) (asetus (EY) N:o 307/97 asetuksen (ETY) N:o 3528/86 voimassaoloajan jatkamisesta ja asetus (EY) N:o 308/97, jolla jatketaan asetusta (ETY) N:o 2185/92). 693. Lisäksi komissio myönsi näiden toimien mukaisesti 18,7 miljoonaa ecua tukea jäsenvaltioiden vuonna 1997 esittämiin hankkeisiin. 694. Euroopan metsätalouden tieto- ja viestintäjärjestelmästä (Efics) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1615/89 täytäntöönpano, jonka voimassaoloaikaa on pidennetty neuvoston asetuksella (ETY) N:o 400/94, on antanut mahdollisuuden metsiä koskevien Euroopan tason tilastotietojen laadun yhdenmukaistamiseen ja parantamiseen jatkamiseen. Yhteistoimintaa alalla toimivien kansainvälisten järjestöjen, kuten YK:n Euroopan talouskomission ja FAO:n kanssa on lujitettu. tarkoitettujen ponnistelujen 8 artikla 695. Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 ('), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 2085/93 (2), 8 artiklan mukaisesti suunniteltuihin toimenpiteisiin kuuluvat - kokeilu- tai esittelyhankkeet - - - tekninen apu arviointitutkimukset tuloksista tiedottamiseen liittyvät toimenpiteet. 696. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on - tutkia innovatiivisia kehitysmahdollisuuksia, jotka edistäisivät maaseutualueiden kehittämistä; - arvioida yhteisön muiden toimenpiteiden tehokkuus; (') EYVL L 374, 31. 12. 1988, s. 24. (2) EYVL L 193, 31. 7. 1993, s. 44. 152 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN - tiedottaa yhteisön tasolla maaseudun kehittämistä ja maatalouden rakenteiden parantamista koskevaan työhön liittyvistä tiedoista, kokemuksista ja tuloksista. 697. Maaseudun naisille suunnattuja kokeiluhankkeita tai esittelyjä koskeva ehdotuspyyntö julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vuoden 1996 syyskuussa ('). Vuoden 1997 helmikuun lopussa saatiin hieman yli 400 ehdotusta, jotka tutkittiin vuoden aikana. Tuettavien hankkeiden valinnasta päättää komissio vuoden 1998 alussa. Maataloustutkimus 698. Vuonna 1997 maataloustutkimusta rahoitettiin yhteisön tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen liittyvän ohjelman (TKK) talousarviosta seuraavasti: 1) "Maatalous ja maatalousteollisuus, kalastus mukaan lukien (AIR), 1990-1994" (:) 2) "Maatalous ja kalastus (mukaan lukien maatalouteen liittyvä teollisuus, elintarviketeknologia, metsätalous, vesiviljelyjä maaseudun kehittäminen) (FAIR), 1994-1998" ('). 699. Vuonna 1997 tehtiin nyt päättyvään AIR-ohjelmaan kuuluvien yhdeksän hankkeen lopulliset kertomukset ja suoritettiin lopulliset maksut. 700. Huomattava osa (260 miljoonaa ecua) käynnissä olevan FAIR-ohjelman 650 miljoonan ecun suuruisesta kokonaistalousarviosta on varattu maa- ja metsätalouteen ja maaseudun kehittämiseen. 701. Saadut tulokset ja käytettävissä olevat julkaisut osoittavat, että FAIR-ohjclmia koskevan ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1995 jätetyistä 520 ehdotuksesta valitut 43 hanketta (4), joihin oli käytettävissä 43 miljoonaa ecua, antavat tuloksia, joita käytetään haettaessa ratkaisua joihinkin yhteistä maatalouspolitiikkaa ja maaseudun kehittämistä koskeviin ongelmiin. 702. FAIR-ohjelmaa koskevan toisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1996 saaduista 518:sta maa-ja metsätaloutta sekä maaseudun kehittämistä koskevasta ehdotuksesta (5) yhteensä 77 hanketta rahoitettiin käytettävissä olevilla 62 miljoonalla eculla, ja hankkeet ovat nyt käynnissä. (') E Y VL C 284, 27. 9. 1996. s. 21. (:) E Y VL L 265. 21. 9. 1991. (') E Y VL L 334, 22. 12. 1994. (4) E Y VL C 357, 15. 12. 1994. (5) E Y VL C 337, 15. 12. 1995. MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 153 703. FAIR-ohjelmaa koskevan kolmannen ehdotuspyynnön (') jälkeen vuonna 1997 oli saapunut 338 ehdotusta, jotka kilpailivat käytettävissä olevasta 46 miljoonan ecun määrärahasta. Valituksi tuli yhteensä 63 hanketta, jotka käsittelivät tieteellistä tutkimusta maatalouden, metsänhoidon ja maaseudun kehittämisen alalla. Lisäksi varalle asetettiin kahdeksan hanketta, jotka saatetaan rahoittaa siinä tapauksessa, että varsinaiseen luetteloon kuuluvien hankkeiden rahoituksessa jää säästöjä. TSE-tauteja koskeva tutkimus 704. Professori Weissmannin johtaman tiedemiesryhmän saavuttamista tuloksista tehtyjen päätelmien perusteella komissio hyväksyi 13. joulukuuta 1996 tarttuvia spongiformisia enkcfalopatioita eli TSE-tauteja koskevaan toimintasuunnitelman ensimmäisenä huomattavana toimenpiteenä erityisen FAIR-ohjelmaan kuuluvan maa- ja metsänhoitoalaa sekä maaseudun kehittämistä koskevan 8,8 miljoonan ecun rahoitusosuuden sisältävän ehdotuspyynnön, joka esitettiin 17. joulukuuta 1996 ja jonka määräpäivä oli 14. helmikuuta 1997 (2). Saaduista 24 ehdotuksesta rahoitukseen valittiin kahdeksan. Huomattavia ponnisteluja on keskitetty erityisesti elävistä eläimistä ja ruhoista tehtävien diagnostisten testien täytäntöönpanoon, eläinten BSE- ja scrapie-alttiuden muuttumiseen vaikuttavien geneettisten tekijöiden tutkimiseen ja tutkimuksiin, joissa arvioidaan TSE-tautien siirtyminen eri eläinlajeissa. tutkimukseen liittyvän 705. FAIR-ohjelman ehdotuspyynnön jälkeen esitettiin Biomed-, Biotech- ja FAIR- ohjelmia koskeva yhteinen ehdotuspyyntö. Se julkaistiin 29. huhtikuuta 1997 ja sen määräpäivä oli 15. heinäkuuta 1997 (3). Komissio ehdotti tähän vaiheeseen 35 miljoonan ecun rahoitusosuutta, jonka neuvostoja parlamentti hyväksyivät käynnissä olevan yhteisön tutkimusta koskevan puiteohjelman lisärahoituksen mukaisesti. Yhteensä saatiin 66 ehdotusta, joista 23 valittiin ensisijaisten ehdotusten luetteloon, eli näiden ehdotusten tieteellisen tason ansiosta niille voidaan mahdollisesti harkita yhteisön rahoitusta. Maatalouden geneettiset voimavarat 706. Maatalouden geneettisten voimavarojen säilyttämisestä, kuvauksesta, keräämisestä ja käytöstä annetussa asetuksessa (EY) N:o 1467/94 (4) perustetaan viiden vuoden ohjelma, jonka talousarvio on 20 miljoonaa ecua. Tavoitteena on varmistaa Euroopan unionin maanviljelylle hyödyllisten kasvien ja eläinten geneettisten voimavarojen säilyttäminen, kuvaaminen, dokumentointi, arviointi, kerääminen ja käyttö. (') EYVLC381, 17. 12. 1996. Ô E Y V L C 3 8 I, 17. 12. 19%. (3) EYVLC 134, 29. 4. 97. (4) EYVL L 159, 28. 6. 1994, s. 1. 154 MAASEUDUN KEHITTÄMINEN 707. Ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1995 valittiin kymmenen ja toisen ehdotuspyynnön jälkeen vuonna 1996 viisi ehdotusta saamaan EU:n rahoitusta. Vuonna 1997 käytettävissä olevan supistetun talousarvion mukaisesti (0,2 miljoonaa ecua), toimet keskitettiin liitännäistoimenpiteisiin, jotka koskevat geneettisten voimavarojen suojeluun liittyvien tapaamisten ja seminaarien järjestämistä. Kolmas ehdotuspyyntö annetaan vuoden 1996 loisella vuosipuoliskolla vuoden 1997 EU-rahoitusta varten. 455 V - Yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) rahoittaminen vuonna 1997 EMOTRm tukiosasto 70S. Varainhoitovuosi 1997 heijasteli jäsenvaltioiden yleisesti tiukkaa varainhoitoa. Budjettivallan käyttäjä vähensi EMOTRm tukiosaston määrärahoja kiinteästi 1 miljardilla eculla mutta säilytti kuitenkin ennallaan naudanliha-alan määrärahat, joten 40 805 miljoonan ecun kokonaismäärärahat pysyivät vuoden 1996 alustavan talousarvion (40 828 miljoonaa ecua) tasolla. Menot pysyivät kokonaismäärärahojen rajoissa. Tähän tulokseen päästiin erityisesti sen ansiosta, että naudanliha- alalla jäi määrärahoja käyttämättä 800 miljoonaa ecua (interventio-ostot vähenivät, vasikoiden aikaistettuja teurastuksia oli vain vähän) ja lampaan- ja vuohenliha-alalla lähes 600 miljoonaa ecua (markkinahintojen pysyminen korkeina vähensi maksettavien palkkioiden tasoa). Lisäksi sokerialan määrärahoja (-200 miljoonaa ecua; kiintiöidyn sokerin vienti väheni) ja vilja-alan määrärahoja (-200 miljoonaa ecua; interventio-ostot vähenivät) kului aiempaa vähemmän ja maitokiintiöiden ylittämisestä perittiin lisämaksuja yhteensä noin 460 miljooraa ecua. Näin vapautunut marginaali riitti öljykasvien viljelijöiden tuen ennakkomaksun maksamiseen 50 prosentin suuruisena (1 300 miljoonaa ecua) vuodeksi 1997, mihin ci talousarviota laadittaessa ollut varauduttu. Se mahdollisti myös vuoden 1997 alussa puhjenneen klassisen sikaruton epidemian poistamiseksi toteutetuista poikkeustoimista aiheutuneiden 470 miljoonan ecun menojen maksamisen vuoden 1997 talousarviosta. Epidemia levisi laajalle varsinkin Alankomaissa ja kesti koko vuoden. 709. Olisi korostettava, että tulevien maatalousmenojen arviointi on erityisen vaikeaa. Tiettyjä menoja koskevien ennusteiden ja niiden toteutumisen välillä saattaa kulua jopa 20 kuukautta ja menoihin voivat vaikuttaa huomattavasti useat sekä sisäiset että ulkoiset ennakoimattomat osatekijät, kuten ecun ja dollarin vaihtokurssi. 710. Lisäksi komission budjettiennusteisiin vaikuttavat voimakkaasti menoarviot ja tietyt tuotantoennusteet, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä ja toimitettava komissiolle lainsäädännössä vahvistettujen edellytysten mukaisesti. Komissio pyrkii määrätietoisesti parantamaan varainhoidon edellytyksiä ja on pannut tätä varten täytäntöön toimintaohjelman; komissio pyytää tässä yhteydessä 156 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 jäsenvaltioita osallistumaan tähän parantamistavoitteesecn noudattamalla lainsäädäntöä, toisin sanoen parantamalla pyydettyjen tietojen laatua ja huolehtimalla niiden toimittamisesta määräaikaan mennessä. Talousarviota koskeva kurinalaisuus Menolinjaus 711. Varainhoitovuonna 1997, kuten edellisinäkin varainhoitovuosina, noudatettiin talousarviota koskevan kurinalaisuuden vaatimuksia ja varsinkin menolinjausta, joka perustuu Eurooppa- neuvoston helmikuussa 1988 Brysselissä tekemään sopimukseen ja jonka voimassaoloa Eurooppa neuvosto pidensi vuoteen 1999 asti samoin perustein Edinburghissa joulukuussa 1992. Kyseisessä menolinjauksessa ilmenee tarve rajoittaa YMP:n menojen kasvua, ja se hillitsee kyseisten menojen vuotuista kasvunopeutta. 712. EMOTR:n tukiosaston menojen yleinen kehitys vuodesta 1991 voidaan esittää seuraavasti: EMOTR:n tukiosasto 1991 199: 1993 1994 1995 1996 1997 (mtljoimaa ecua) Menolinjaus Menolinjaukscn rajoissa rahoitetut menot Marginaali Kokonaismenot (') 32 511 30 961 1 550 31 784 35 039 31 119 3 920 31 950 36 657 34 590 2 067 34 590 36 465 32 970 3 495 32 970 37 944 34 503 3 441 34 503 40 828 39 108 1 720 39 108 41 805 40 805 1 000 (:) 40 805 (:) (') Kaikki menolajit on rahoitettu mcnolinjaukscn rajoissa vuodesta 1993. I") Väliaikainen. 713. Varainhoitovuoden 1997 menolinjaus vahvistettiin 41 805 miljoonaksi ecuksi (huomioon ei ole otettu rahoitusvaraukseen otettuja määrärahoja: 500 miljoonaa ecua). Määrärahojen tarve pysyi alustavan talousarvion perusteella menolinjauksen tasolla. Budjettivallan käyttäjä kuitenkin vähensi määrärahoja kiinteästi 1 miljardilla eculla ja hyväksyi kokonaistalousarvion määräksi 40 805 miljoonaa ecua. Talousarvio asettui siten vuoden 1996 alustavan talousarvion tasolle (40 828 miljoonaa ecua). 714. Kuviossa 15 esitetään menolinjauksen kehittyminen vuosina 1988-1997 ja menojen kehittyminen vuosina 1987-1996 sekä vuoden 1997 talousarvioon otetut määrärahat. YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 157 EMOTR:n tukiosaston menojen kehitys (miljardia ecua) 1994 1995 1996 19970 (') Vuoden 1997 talousarvion määrärahat. Lähde: PO VI — EMOTR. Kuvio 15 Rahoitusvaraus 715. Kyseisen varauksen toimintamekanismeja on kuvattu maatalouden tilannetta vuonna 1995 koskevan kertomuksen sivuilla 146 ja 147. 776. Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta tehdyn neuvoston päätöksen mukaan dollarin ja ecun välinen pariteetti varainhoitovuodeksi 1997 oli sama kuin tammi-, helmi-ja maaliskuussa 1996 vahvistettujen dollarin pariteettien keskiarvo (1 dollari = 0,78 ecua). Lisäksi 1. elokuuta 1996 - 3 1. heinäkuuta 1997 välisenä aikana todettu dollarin keskihinta oli 0,84 ecua, mikä merkitsee 244 miljoonan ecun säästöä. Rahoitusvaraukseen ehdotetaan siirrettäväksi se osa säästöstä, joka ylittää 200 miljoonaa ecua. EMOTR:n tukiosaston osuus yleisessä talousarviossa 777. Varainhoitovuonna 1997 Euroopan unionin yhteensä 80 880 miljoonan ecun suuruisesta yleisestä talousarviosta EMOTR:n tukiosastolle myönnettiin (vuoden 1997 talousarvioon otettuina 158 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 maksumäärärahoina) 41 305 miljoonaa ecua maksumäärärahoja (mukaan lukien rahoitusvaraus ja lukuun BO-40 "varaukset ja alustavat varaukset" kirjattu määrä) eli 51 prosenttia. Vuonna 1996 EMOTR:n tukiosaston menot olivat 48 prosenttia yleisen talousarvion menoista. EMOTR:n tukiosaston menojen kehitys yleisen talousarvion kokonaismenoihin verrattuna Yleisen talousarvion kokonaismenot II EMOTFkn tukiosaston kustannukset (miljardia ecua) e**2k 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 1997 0 90 80 70 60 50 40 30 20 10 0 (') Talousarvion määrärahat. Lähde: PO VI — EMOTR. Kuvio 16 718. Kuviossa 16 esitetään EMOTR:n tukiosaston menojen kehittyminen suhteessa yleiseen talousarvioon vuodesta 1988 alkaen. Siitä käy ilmi näiden menojen osuuden yleinen väheneminen, joka johtuu muiden yhteisön politiikkojen kehittymisestä ja pyrkimyksestä valvoa maatalousmenojen kehittymistä. YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 159 Menojen luonne 779. EMOTR:n tukiosastosta rahoitetaan pääasiallisesti seuraavat maatalouden yhteisten markkinajärjestelyjen menot: - markkinatuki (11 668,7 miljoonan ecun menot vuonna 1996) - suora tuki (27 807,4 miljoonan ecun menot vuonna 1996). EMOTR:n tukirahaston menojen kehitys rahoitusmuodoittain (miljardia ecua) (') "Negatiivisia" menoja, jotka muodostuvat tilien tarkastuksen ja maitomaksun osalta suoritettavista perimisistä. Lähde: PO VI — EMOTR. Kuvio 17 720. Markkinatueksi luokitellaan vientituki (5 699,8 miljoonan ecun menot vuonna 1996), varastointituki (1 391,6 miljoonaa ecua vuonna 1996), ohjaavat palkkiot (886,6 miljoonaa ecua vuonna 1996), tuki jalostukseen ja kaupan pitämiseen (1 433,5 miljoonaa ecua vuonna 1996), kulutustuki (1 636,6 miljoonaa ecua vuonna 1996), markkinoilta poistamiset ja vastaavat toimet (111,9 miljoonaa ecua vuonna 1996) sekä muut menot (508,7 miljoonaa ecua vuonna 1996). 160 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 727. Tällä hetkellä tärkein interventiotyyppi on siis suorana tukena myönnettävä hintojen korvausluki. Kyse on erityisesti tuottajille suoraan maksettavasta tuesta, jota uudistuksessa laajennettiin (peltokasvit: 15 838,1 miljoonaa ecua vuonna 1996, naudanliha: 3 809,2 miljoonaa ecua vuonna 1996) 722. YMP:n uudelleensuuntaamisen ja uudistuksen vuoksi EMOTR:n tukiosastosta rahoitetaan lisäksi kokonaan tai osittain maatalousmarkkinoiden hallintoa koskevat erityiset toimenpiteet, kuten maataloustuotteiden jakaminen yhteisön vähäosaisimmille, toimenpiteet petosten torjumiseksi ja laadun edistämiseksi sekä toimenpiteet, joiden tarkoituksena on antaa korvausta Ranskan merentakaisten departementtien (Poscidom), Madeiran ja Azorien (Poseima), Kanariansaarten (Poseican) sekä Egcanmeren saarten kaukaisesta maantieteellisestä sijainnista. YMP:n uudistuksen yhteydessä on syytä kiinnittää huomiota myös liitännäistoimenpiteisiin sellaisia pyrkimyksiä toteuttavien tuottajien osalta, joiden tarkoituksena on ympäristön suojelu, luonnonympäristön hoito, metsävarojen hyötykäyttö tai tilasta luopuminen varhaiseläkkeelle siirtymiseksi. 723. Kuviossa 17 esitetään uudistuksen jälkeiset huomattavat muutokset ilmoittamalla pääasiallisten rahoitustyyppien taso vuonna 1996 suhteessa uudistusta edeltäneen varainhoitovuoden tasoon. Siitä käy ilmi varastointikustannusten putoaminen, joka johtuu markkinoiden elpymisestä, tukimenojen laskemisesta ja uudistuksen mukanaan tuomien ja kehittämien uusien tukien huomattavasta osuudesta. Määrärahojen jakautuminen alakohtaisesti 724. Kuviossa 18 esitetään vuoden 1997 talousarviomäärärahojen jakautuminen 725. On syytä huomata, että talousarvion luvussa 10 (peltokasvit) esitetään vuoden 1997 määrärahat viljojen, öljykasvien ja valkuaiskasvien osalta; hehtaarituella (mukaan lukien maan viljelykäytöstä poistaminen) on niissä erittäin suuri osuus (15 046 miljoonaa ecua). 726. Luvun B1 -21 (naudanliha) määrärahojen lisääminen BSE-taudin hävittämisestä syntyneiden menojen rahoittamiseksi ja tulotukien maksamiseksi naudanlihan tuottajille kasvatti merkittävästi kyseisen alan kaikkia EMOTR:n tukiosastosta rahoitettavia menoja. Kyseisen toiminnan aiheuttama menojen lisäys on 1,2 miljardia ecua. Tähän määrään eivät sisälly tukimenot ja julkisesta varastoinnista aiheutuvat menot, joista BSE-tautiin liittyvien menojen osuutta on vaikeaa eritellä. 727. EMOTR:n vuoden 1997 talousarvion menojen jakautuminen aloittain ja jäsenvaltioittain ja EMOTR:n tukiosaston määrärahojen jakautuminen alan ja taloudellisen laadun mukaan esitetään yksityiskohtaisesti taulukoissa 3. 4. 1, 3. 4. 2, 3. 4. 3 ja 3. 4. 4 (kertomuksen tilastoja koskeva osuus). YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 161 EMOTR:n tukiosaston menojen jakautuminen aloittain Talousarvion määrärahat 1997 (miljoonaa ecua) Hedelmät ia vihannekset Lampaan- ia vuohenlihat 1043 Muut tuotteet ja muut toimenpiteet 7 451 40805 mllj. ecua Lähde: POM\ — EMOTR. Kuvio 18 Julkiset varastot 728. Kuten taulukko 3. 4. 5 (kertomuksen tilasto-osuus) osoittaa, 31. joulukuuta 1995 ja 31. joulukuuta 1996 välisenä aikana tapahtunut kehitys ilmenee varastoitujen tuotteiden laski kirjanpitoarvon voimakkaan 1133,4 miljoonasta ecusta 501,6 miljoonaan ecuun eli 56 prosenttia vuosina 1994-1995. Vuoden 1996 lopussa se kuitenkin oli 552,5 miljoonaa ecua eli nousi 10 prosenttia. laskun jatkumisena vuoteen 1995 verrattuna. Se 729. Tämä kehitys ilmeni seuraavasti: - kaikkien viljojen varastot vähenivät voimakkaasti (-79 prosenttia); durran ja muun kuin leipäviljaksi käytettävän vehnän varastot tyhjentyivät; 162 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 - varastoidun oliiviöljyn määrä laski 62 prosenttia ja tupakan interventio-ostot lakkautettiin; - maitotuotteiden varastot kasvoivat huomattavasti (+ 80 prosenttia); - naudanlihavarastot kasvoivat erittäin voimakkaasti (+ 96 prosenttia), mikä johtui interventio- ostojen aloittamisesta naudanlihamarkkinoiden tukemisen yhteydessä (ks. jäljempänä). Interventioelinten julkisissa varastoissa olevien tuotteiden kirjanpidollinen arvo (miljoonaa ecua). 1000 750 500 250 / SS S Lähde: PO V\ — EMOTR. Kuvio 19 730. Vuoden 1997 ensimmäisen puoliskon aikana kehitys oli seuraavanlainen: - naudanlihan julkisten ostojen vaikutukset tuntuivat edelleen; kyseiset varastot kasvoivat 31. joulukuuta 1996 todetusta 294,7 miljoonasta ecusta 467,7 miljoonaan ecuun 30. kesäkuuta 1997, - rasvattoman maitojauheen ja voin varastot kasvoivat. YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN IYMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 163 7J7. On syytä huomauttaa, että tupakan interventio-ostomahdollisuudet kumottiin vuonna 1995; loput varastot myytiin vuonna 1996. 732. Kuviossa 19 esitetään kyseinen kehitys. Tilien tarkastaminen ja hyväksyminen 733. EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastaminen ja hyväksyminen tarkoittaa jäsenvaltioiden yhteisen maatalouspolitiikan osalta suorittamien menojen lopullista tunnustamista jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suorittamien vuosittaisten ilmoitusten tarkastamisen, paikalla tehtävän erilaisten asiakirjojen tarkastuksen ja useiden hallinnollisten ja aineellisten tarkastusten jälkeen. 734. Komissio teki 23. huhtikuuta 19^97 ja 30. heinäkuuta 1997 päätökset EMOTR:n tukiosastosta varainhoitovuonna 1993 rahoitettuja menoja koskevien jäsenvaltioiden tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä. 735. Tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevan uuden menettelyn yhteydessä komissio teki 5. toukokuuta 1997 ja 30. heinäkuuta 1997 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevat päätökset (jäsenvaltioiden kirjanpitoa koskevat näkökohdat) EMOTR:n tukiosastosta varainhoitovuonna 1996 rahoitetuista menoista. 736. Varainhoitovuoden 1994 tilien tarkastaminen ja hyväksyminen on meneillään ja keskustelut jäsenvaltioiden kanssa varainhoitovuoden 1995 tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä on käyty. 737. Lisäksi komissio suoritti varainhoitovuodeksi 1996 ilmoitettujen 39 miljardin ecun menojen tarkastuksen maksajina toimivien sekä pyyntöjen ja yhteisön lainsäädännön yhd:nmukaisuuden varmistamisesta vastuussa olevien elinten osalta. 738. Komission yksiköt arvioivat vuonna 1997 tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskevasta uudesta menettelystä annettujen asetusten (EY) N:o 1287/95 ja (EY) N:o 1663/95 soveltamista. Suurin osa jäsenvaltioista täytti 15. lokakuuta 1996 mennessä kaikki yhteisön lainsäädännössä vahvistetut perusteet maksajina toimivien elinten hyväksynnän ja erityisesti yhteensovittavan elimen perustamisen, kirjanpitoa koskevien sisäisen tarkastuspalvelun luomisen sekä hallinto-, valvonta-ja maksumenettelyjen systemoinnin osalta. Joidenkin jäsenvaltioiden on edelleen jatkettava pyrkimyksiään tähän tavoitteeseen pääsemiseksi. todistusten, maksavia elimiä koskevan 739. Komissio julkaisee vuosittain tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn yksityiskohdat EMOTR:n tukiosastoa koskevassa rahoituskertomuksessa. Varainhoitovuotta 1996 koskevassa kahdennessakymmenennessäkuudennessa rahoituskertomuksessa (') esitellään erityisesti tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn uudistuksessa perustetun sovitteluelimen toimintaa. (') "Varainhoitovuoden 1996 kahdeskymmeneskuudes rahoituskertomus" (KOM(97) 589 lopullinen]. 164 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 Maatalousmarkkinoiden menojen kehitys vuonna 1997 740. Varainhoitovuonna 1997 (') käytettiin 40 423 miljoonaa ecua, mikä on 99,1 prosenttia talousarvion määrärahoista. Varainhoitovuoden lopussa määrärahoja oli käyttämättä 310 miljoonaa ecua. Kun otetaan huomioon 20 miljoonan ecun siirto luvusta BO-40 talousarvion alaluokkaan Bl ja 44 miljoonan ecun siirto rahoitusvaraukseen, jäljelle jää 286 miljoonaa ecua. 741. Luvut, joissa esiintyy eniten alikäyttöä, ovat naudanliha (-870,6 miljoonaa ecua), lampaan- ja vuohenliha (-553,9 miljoonaa ecua) sekä maito ja maitotuotteet (-523,6 miljoonaa ecua). Naudanlihan osalta alikäyttö johtuu kulutuksen elpymisestä BSE-kriisistä huolimatta, minkä vuoksi interventio-ostojen tarve on ollut odotettua pienempi (350 000 tonnia 530 000 tonnin sijasta). Lampaan- ja vuohenlihan osalta alikäyttöön on pääosin syynä markkinahintojen nousu, mikä on vähentänyt uuhipalkkiota koskevien määrärahojen tarvetta. Maitoalalla alikäytön pääasialliset syyt ovat maidontuottajien osallistumisesta johtuvat lisämaksut ja juuston vientituen alhainen taso. 742. On huomattava, että kahdessa luvussa (peltokasvit ja sianliha) esiintyy huomattavaa ylikäyttöä. Peltokasvien osalta ylitys johtuu siitä, että neuvosto ei ole tehnyt päätöstä öljykasvien markkinointivuoden 1997/98 hehtaaritukien maksupäivän siirtämisestä varainhoitovuodelle 1998. Tästä on aiheutunut 1313 miljoonan ecun ylimääräiset menot vuonna 1997. Sianliha-alalla komissio on joutunut selviytymään noin 400 miljoonan ecun kustannuksista, jotka johtuvat tuottajien toteuttamien klassisen sikaruton hävittämistoimenpiteiden korvaamisesta erityisesti sikaruton koettelemassa Alankomaissa. Ecu-dollari-pariteeun vaihteluista aiheutui 244 miljoonan ecun säästöt: talousarviota varten laskettu pariteetti oli 1$ = 0,78 ecua, mutta noteerausten keskiarvoksi tuli 1$ = 0,84 ecua. EMOTR:n ohjausosasto 743. Rakennerahastojen uudistuksen täytäntöönpano 1. päivästä tammikuuta 1989 alkaen muutti asteittain EMOTR:n ohjausosaston myöntämien tukien luonnetta. Yhä suurempi osa yhteisön rahoituksesta muodostuu toimenpideohjelmien rahoitukseen osallistumisesta (99,4 prosenttia kokonaismäärästä vuonna 1996 verrattuna 52 prosenttiin vuonna 1993 ja 40 prosenttiin vuonna 1991). Lisäksi 1. päivästä tammikuuta 1994 voimaan tullut rakennerahastojen toinen uudistus mahdollisti tukijärjestelmän viimeistelyn siten, ettäEMOTR:n ohjausosaston rahoitus toteutetaan lähes kokonaan monivuotisten tyypillistä kautta. Niille on toimenpideohjelmien yhteistyökumppanuus ja toissijaisuusperiaate komission ja jäsenvaltioiden välillä. (') EMOTR:n varainhoitovuosi alkaa kalenterivuoden 16. lokakuuta ja päättyy seuraavan kalenterivuoden 15. lokakuuta. YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 165 744. Nykyinen ohjelmakausi kaitaa vuodet 1994-1999, ja sille on ominaista rahastojen uudistuksen jälkeistä ensimmäistä kautta ohjaavien periaatteiden vahvistaminen. Kauteen kuuluu myös menettelyjen eräänlainen yksinkertaistaminen, esimerkiksi asetuksen (EY) N:o 951/97 (') (maataloustuotteiden kaupanpitämistä ja jalostamista koskevat toimenpiteen) osalta. Lisäksi maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annettu asetus (EY) N:o 950/97 (2) on muutettu siten, että toimenpiteiden rahoitus monivuotisena ohjelmana vastaa muihin tavoitteisiin sovellettavaa rahoitusta, jolloin rahoitusmekanismeja on voitu yhdenmukaistaa. Niinpä näiden jäsenvaltioiden täytäntöön panemien yhteisön tukijärjestelmien menot, jotka muodostavat merkittävän osuuden ohjausosaston rahoituksesta (tilojen parannussuunnitelma, tasaushyvitykset jne. ), korvataan niille monivuotisissa ohjelmissa varattujen määrärahojen rajoissa. aloitteesta toteutettuja 745. Jäsenvaltioiden toimenpidekokonaisuuksia toimenpiteet, joita ovat täydentävät komission käynnistämät yhteisöaloiteohjelmat, kuten Leader II tai Regis II, Interreg II ja Peace, sekä asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan mukaisesti rahoitetut toimet ja siirtymätoimenpiteet. tukikehysten mukaisesti yhteisön Toteutunut rahoitus 746. EMOTR:n ohjausosaston menojen kehitys jäsenvaltiokohtaisesti vuosina 1991-1996 esitetään seuraavassa taulukossa. KMOTR:n ohjausosaston menot (maksusitoumusmäärärahat) (imljminaa ecua) Jascnvalliot IWI l«W2 IWJ IW4 IW I'M Belgique/Belgie Danmark Deutschland EXXdia (Ellada) Espafta France Ireland Italia Luxembourg Nederland Osterreich Portugal Suomi/Finland Sverige United Kingdom Muut 30. 488 18. 038 200. 192 274. 205 514. 155 425. 262 168. 501 326. 511 6. 666 20. 496 - 313. 402 - - 110. 243 28. 178 23. 518 253. 758 392. 200 633. 600 554. 359 194. 510 375. 874 6. 362 21. 899 - 289. 775 - - 100. 781 41,702 19. 986 348. 724 402. 853 412. 906 633. 502 165. 709 624. 978 9,014 19. 526 - 313. 946 - - 99. 495 37. 598 42. 491 700. 181 266. 288 544. 770 619. 763 178. 317 263. 187 9. 802 32. 068 0. 000 510. 490 0,000 0. 000 130. 470 40. 0. 16. 7 807. 9 463. 8 709. 5 347,8 157,3 ' 454. 2 6,0 13. 1 97. 7 282,7 109. 8 24. 7 74. 1 3. 7 39. 9 29. 1 805. 1 328. 3 695. 0 526. 3 261. 1 428. 1 4. 3 27. 3 122. 6 379. 5 102. 4 65. 4 116. 0 4. 1 Yhteensii 2 408. 159 2 874. 814 3 093. 397 (') 3 335. 425 3 609. 1 3 934,5 (') Mukaan lukien 0. 975 miljoonaa ecua uscua jäsenvaltiona koskevaa rahoitusta. (') EYVL L 142, 2. 6. 1997, s. 22 (ent. asetus (ETY) N:o 866/90). (:) EYVL L 142. 2. 6. 1997, s. 1 (ent. asetus (ETY) N. o 2328/91). 166 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 747. Lisäksi on mielenkiintoista tarkastella jakautumista rakennerahastojen päätavoitteiden mukaan. EMOTR:n ohjausosastohan osallistuu seuraavien neljän tavoitteen rahoitukseen: - - - - tavoite 1 (kehityksessä jälkeen jääneet alueet) tavoite 5a (maatalouden rakenteet kaikilla alueilla) tavoite 5b (maaseudun kehittäminen tietyillä rajatuilla alueilla) tavoite 6 (pohjoiset alueet) uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen. 748. Seuraavassa taulukossa eritellään vuosien 1994,1995 ja 1996 osalta myös yhteisöaloitteisiin ja asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan soveltamisalaan (teknisen avun, yleisluontoisten tutkimusten, pilotti- ja esittelyhankkeiden rahoitus) sekä siirtymätoimenpiteisiin (vanhat toimet, joita ei voida liittää uusissa asetuksissa määriteltyihin tavoitteisiin) liittyvät menot. Toteutus Uvoitekohtaisesti (miljoonaa ecua) Tavoittect 1991 1992 1993 1994 1995 1996 Yhteisiin tukikehykset Tavoite 1 (jiilkeen jaaneet alueet) Tavoite 5a (maatalouden rakenteet) Tavoite 5b (maaseutualueet) Tavoite 6 (pohjoiset alueet) Yhteisoaloitteet Leader Interreg Regis Envireg Peace Posei Asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8artikla 1 440. 827 631,252 260. 152 1 634. 683 701. 333 475. 798 1 599. 218 923. 884 508,644 1 904. 274 1 131. 599 271,836 2 395. 2 655,9 249. 5 47. 7 2 416. 5 802,4 508,4 44,7 Otettu huomioon muissa otsakkeissa 2,667 4,249 0,005 5,849 0,000 5. 184 9,762 235,9 12,8 4. 1 0. 0 1. 3 0,0 0,6 10,3 83. 1 31,3 17,0 0,0 8. 1 0. 0 15,4 7,6 Siirtymatoimenpiteet 75. 928 63. 000 61. 655 (') (') Mukaan lukien 0,975 miljoonaa ecua useita jäsenvaltioita koskevaa rahoitusta. Yhteensa 2 408. 159 2 874. 814 3 093. 397 (') 3 335. 425 3 609,1 3 934,5 749. Vuodesta 1991 lisääntyneet tavoitteen 1 menot vakaantuivat ensimmäisen kauden lopussa, mutta lisääntyivät jälleen vuosina 1994, 1995 ja 1996. 750. Tavoitteen 5a menot olivat melko vakaita kyseisen kauden aikana ja saavuttivat huippunsa vuonna 1994, kun ns. "välillisiä" toimia koskevaa rahoitusjärjestelmää muutettiin (entinen asetus (ETY) N:o 2328/91). Muutoksesta seurasi vuoden 1993 korvausten ja vuoden 1994 uuden YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 167 rahoituksen kirjaaminen mainitulle varainhoitovuodelle. Tavoitteen 5b menot kasvoivat huomattavasti vuosien 1990 ja 1993 välillä, mikä kuvastaa maaseudun kehittämispolitiikan painottamista, mutta vähenivät merkittävästi vuonna 1994 uusien ohjelmien käynnistämisen viivästyttyä. Viivästymät on kurottu kiinni vuonna 1996. 751. Koska siirtymätoimenpiteiden toteuttaminen on loppusuoralla, niitä koskevien menojen voidaan havaita vähentyneen vuodesta 1991. 752. Vuosina 1991-1993 tavoitteiden 1 ja 5b määrät koskevat sekä yhteisön tukikehykseen kuuluvia toimenpiteitä että yhteisöaloitteiden ja asetuksen (ETY) N:o 4256/88 8 artiklan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä. Vuodesta 1994 alkaen kahden jälkimmäisen toimenpiteen määrät kuuluvat erillisiin otsakkeisiin. Talousarvion toteutuminen 753. Käytettävissä olevien määrärahojen kannalta katsottuna, mukaan lukien talousarvioon alunperin otetut määrärahat, laajenemisen jälkeinen korjaava lisätalousarvio, siirrot ja siirretyt määrärahat (3 987,2 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoina ja 4 093,1 miljoonaa ecua maksumäärärahoina), EMOTR:n talousarvion maksusitoumusmäärärahoista toteutui 98,7 prosenttia ja maksumäärärahoista 86,3 prosenttia. ohjausosaston vuoden 1996 754. Vuonna 1997 maksusitoumusmäärärahat olivat 4 253,1 miljoonaa ecua ja maksumäärärahat 3 761,8 miljoonaa ecua. Kyseisiin lukuihin sisältyvät yhteisöaloitteisiin varatut määrärahat. Kuten edeltävänä vuonna, edellä mainittuihin määriin sisältyvät Saksan uusille osavaltioille asetuksen (ETY) N:o 3575/90 mukaisesti osoitetut maksumäärärahat samoin kuin erityisen syrjäisiä alueita koskevien ohjelmien toteuttamiseen tarkoitetut summat, jotka sisältyvät lukuun "Rakennerahastot". Maksusitoumusmäärärahoihin eivät sisälly kalastusalan toimiin myönnetyt määrärahat, sillä kyseinen ala on erotettu maatalousalasta. Omat varat maataloudesta 755. EMOTR on erottamaton osa yhteisön talousarviota. Sen määrärahoista, kuten muistakin yhteisön menoista, päätetään talousarviomenettelyn mukaisesti. 756. Yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä perittyjen maksujen ansiosta maatalouspolitiikka tuottaa toisaalta myös tuloja. Kyseiset tulot, jotka ovat osa Euroopan unionin omia varoja, muodostuvat 168 YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN (YMP) RAHOITTAMINEN VUONNA 1997 - tuontimaksuista, jotka ovat kolmansista maista tuotavista maataloustuotteista perittäviä muuttuvia maksuja yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti; kyseiset maksut on tarkoitettu tasoittamaan maailmanmarkkinahintojen ja unionin sisällä päätettyjen hintatasojen välistä eroa. Uruguayn tehdyn maataloussopimuksen mukaisesti tuontimaksut korvataan markkinointivuodesta 1995 alkaen kiinteillä tuontitulleilla; kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen yhteydessä - maksuista, joita peritään sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä; ne jaetaan sokerin ja isoglukoosin tuotantomaksuihin, sokerin varastointimaksuihin ja lisäpoistomaksuihin; niillä taataan maanviljelijöiden ja sokeriyritysten suorittama yhteisön sisäisen kulutuksen ylittävän tuotannon myynnistä aiheutuvien tappioiden rahoitus. Tulojen kehitys Yhteisestä maatalouspolitiikasta peräisin olevat Euroopan unionin omat varat (miljoonaa ecua) Tulojen luonne 1992 1993 1994 1995 1996 1997 Tuontimaksu Sokerimaksut - - - muut joista tuotantomaksuja (') joista varastointimaksuja 1 206. 8 1002. 4 606. 8 388. 6 7. 0 1 029,1 1 115,3 698,4 416,7 0,2 922. 5 1 382,1 809. 9 572,2 0,0 944. 3 1 316,3 766. 2 542,0 7. 8 810,1 1 213,7 711. 5 490,8 11. 4 873. 4 1 366. 0 842. 4 513. 4 10. 0 Yhteensa 2 209,2 2 144. 4 2 304. 6 2 160,6 2 023,8 2 239,4 (') Mukaan lukien lisäpoistomaJtsu. 757. On syytä muistuttaa, että on olemassa muitakin maataloudesta peräisin olevia tuloja: maito ja maitotuotealan yhteisen markkinajärjestelyn yhteydessä tuottajat maksavat maitokiintiöiden ylittyessä lisämaksun. Kyseiset tulot eivät kuitenkaan ole luonteeltaan Euroopan unionin omia varoja, vaan niitä pidetään osana maatalousmarkkinoiden säätelyyn tähtääviä interventioita. Näin ollen ne vähennetään suoraan varainhoitovuoden maatalousmenoista kyseisillä aloilla. 463 VI - Ulkosuhteet Suhteet Yhdysvaltoihin 758. Viljan ja riisin tuontijärjestelyistä Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välillä vuonna 1996 käydyn kirjeenvaihdon mukainen riisiä koskeva kumulatiivinen perintäjärjestelmä otettiin käyttöön kokeilukauden ajaksi vuonna 1997, ja vuoden 1996 osalta vahvistettiin tariffikiintiö mallasohralle. 759. Keskustelut jatkuvat sellaisen Euroopan yhteisön ja Yhdysvaltojen välisen laajan viinisopimuksen tekemisestä, joka antaisi paremman suojan Euroopan unionin alkuperänimityksille ja sallisi Yhdysvaltojen tuovan yhteisöön joidenkin EU. ssa kiellettyjen enologistcn käytäntöjen mukaisesti tuotettuja viinejä. 760. Säilöttyjä hedelmiä koskevista EY:n tukitoimenpiteistä käytiin kahdenvälisiä neuvotteluja. 761. Elävien eläinten ja eläinperäisten tuotteiden kauppaan liittyviä terveystoimenpiteilä koskevan eläinlääkintäalan kahdenvälisen vastaavuussopimuksen tekemiseksi käydyt neuvottelut saatettiin päätökseen ja komissio on tehnyt neuvostolle ehdotuksen sopimuksen hyväksymiseksi. 762. Komissio ja Yhdysvaltojen viranomaiset jatkoivat keskusteluja siitä, miten Yhdysvaltojen huoli erikseen määritellyistä riskiaineksista tehdyn EY:n päätöksen kauppaa koskevista vaikutuksista voidaan ottaa huomioon. 763. Kahdenvälisiä neuvotteluja käytiin myös vehnägluteenin viennistä EY:stä Yhdysvaltoihin. Maissigluteiinirehujauhon valvontaryhmä jatkoi säännöllisiä kokouksiaan. Suhteet Kanadaan 764. Euroopan unioni ja Kanada allekirjoittivat joulukuussa 1996 poliittisen julistuksen ja toimintasuunnitelman, joiden tarkoituksena oli muun muassa EU:n ja Kanadan talous- ja kauppasuhteiden lujittaminen ja laajentaminen. Suunnitelman mukaan osapuolet sopivat vaihtavansa 170 ULKOSUHTEET tietoja kaupan esteistä lokakuuhun 1997 mennessä, tavoitteenaan helpottaa tavaroiden ja palvelujen kauppaa sekä jatkaa tariffiesteiden ja muiden kuin tariffiesteiden vähentämistä ja poistamista. 765. Komissio ja Kanadan viranomaiset keskustelivat myös tavoitteesta ratkaista ongelmat, jotka koskevat viljan tariffeihin liittyvien yhteisön WTO-sitoumusten tulkintaa ja soveltamista. 766. EY ja Kanada pääsivät maaliskuussa 1997 periaatteelliseen sopimukseen luonnoksesta uudeksi vastaavuussopimukseksi kauppaan liittyvistä eläinten terveyttä koskevista toimenpiteistä. lykkääntyi, koska EU huolestui nautaelämistä saatavien Sopimuksen hyväksyminen kauppatavaroiden tuontia rajoittavasta uudesta terveyspolitiikasta, jonka Kanada otti käyttöön BSE-taudin vuoksi. Suhteet Meksikoon 767. EY:n ja Meksikon yhdysvaltojen välisen poliittisen ja taloudellisen kauppasopimuksen tekemiseen tähtäävä ensimmäinen neuvottelukierros käytiin heinäkuussa 1997 Brysselissä. Neuvottelujen ja poliittista yhteensovittamista ja yhteistyötä koskevaksi sopimukseksi sekä luonnos kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevaksi väliaikaiseksi sopimukseksi. Keskustelut yksityiskohdista on tarkoitus aloittaa vuoden 1997 loppupuolella neuvoston ratifioitua sopimukset. taloudellista kumppanuutta tuloksena laadittiin luonnos 768. Euroopan yhteisö ja Meksikon yhdysvaltojen hallitus allekirjoittivat 27. toukokuuta 1997 sopimuksen alkoholijuomien nimitysten vastavuoroisesta tunnustamisesta ja suojasta. Sopimuksen tavoitteena on sopimuspuolten alueilla valmistettujen alkoholijuomien nimitysten vastavuoroinen suojaaminen. On tärkeää huomata, että kyseessä on ensimmäinen Latinalaisen Amerikan maan kanssa allekirjoitettu alkoholijuomia koskeva sopimus. Suhteet Mercosur-maihin ja Chileen 769. Joulukuussa 1995 allekirjoitetulla alueidenvälisellä yhteistyösopimuksella perustetun väliaikaisesta EY-Mercosur-sekakomitean soveltamisesta sen ratifioimiseen asti. Samassa yhteydessä tarkennettiin sopimuksen kaupallisia tavoitteita ja vahvistettiin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen perustetut elimet, erityisesti kaupan alasekakomitea. kokouksessa muistutettiin puitesopimuksen 770. Kaupan alasekakomitean tehtäväksi annettiin kaupallisten kysymysten tutkiminen kolmen työryhmän avustuksella. Maatalousalaa tarkastellaan tavaroiden kauppaa käsittelevässä ryhmässä, jonka on tarkoitus saada analyysinsä kaupan tilanteesta valmiiksi vuoden 1997 lopulla. 771. Saman menettelyn mukaisesti tutkitaan parhaillaan EU:n ja Chilen välistä kauppaa. ULKOSUHTEET 171 Suhteet Japaniin ja Korean tasavaltaan 772. Japanin ja Korean suhteita koskeva työ keskittyi edelleen markkinoille pääsyyn ja sääntelyn purkamiseen. Erityistä huomiota kiinnitettiin kaupan esteiden purkamiseen kasvien ja eläinten terveyden aloilla. Komission jäsen Fischler ja kaksikymmentä Euroopan liike-elämän johtajaa vierailivat maaliskuussa 1997 Japanissa. Kuusi päivää kestäneen vierailun tarkoituksena oli edistää eurooppalaisten maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden vientiä Japaniin ja lujittaa suhteita Japanin hallitukseen. Matkaa pidettiin erittäin onnistuneena. Korean suhteen on ilmennyt vakavia vaikeuksia sen jälkeen, kun Korea päätti maaliskuussa 1997 ottaa käyttöön maitojauhesekoitusten (joiden suurin viejä on EU) tuontia rajoittavan kiintiön Maailman kauppajärjestön WTO:n suojalausekkeiden mukaisesti. EU ei hyväksy näitä toimenpiteitä ja neuvottelut Korean kanssa jatkuvat. Suhteet Uuteen-Seelantiin 773. Neuvosto teki 17. joulukuuta 1996 päätöksen elävien eläinten ja eläintuotteiden kauppaan sovellettavia eläinten terveyttä koskevia toimenpiteitä koskevan Euroopan yhteisön ja Uuden- Seelannin sopimuksen tekemisestä, joka on ensimmäinen yhteisön ja kolmannen maan välillä tehty tällainen sopimus. Sen tarkoituksena on sääntelystä johtuvien esteiden vähentäminen entisestään, ja sillä pannaan täytäntöön terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyssä WTO- sopimuksessa annetut määräykset ja helpotetaan Euroopan yhteisön ja Uuden-Seelannin välistä elävien eläinten ja eläintuotteiden kauppaa edistämällä terveyttä koskevien toimenpiteiden asteittaista tunnustamista ja vastaavuutta, hyväksymällä aluejaon periaate ja parantamalla tiedotusta ja yhteistyötä. 774. Keskusteluja käytiin myös WTO:n tariffikiintiössä alennettuun tulliin oikeutettua voita koskevasta tulkinnasta. Suhteet Etelä-Afrikan tasavaltaan 775. Vuonna 1997 Etelä-Afrikka sai täyden pääsyn yleiseen tullietuusjärjestelmään. 776. Etelä-Afrikan kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen valmistelu jatkui neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaisesti teknisellä tasolla ja ministerien välisenä yhteistyönä. Etelä-Afrikan 172 ULKOSUHTEET maatalousministeri Derek Hanekom tapasi komission jäsenen Franz Fischlerin 27. kesäkuuta 1997 vahvistaakseen neuvotteluissa saavutetun edistyksen ja keskustellakseen kahdenvälisistä kauppakysymyksistä. Molemmat osapuolet ilmaisivat halunsa nopeuttaa kehitystä laajan kahdenvälisen vapaakauppasopimuksen aikaansaamiseksi EU:n ja Etelä-Afrikan välillä. Sopimus kattaisi kaupan ja kehitysyhteistyön lisäksi muita seuraavien kolmen periaatteen mukaisia yhteistyön muotoja: yhteensopivuus WTO:n kanssa, herkkien tuotteiden ja etujen kunnioittaminen sekä eteläisen Afrikan alueen hyödyttäminen. 777. EU:n ja Etelä-Afrikan välisen viinejä ja alkoholijuomia koskevan sopimuksen tekemiseksi on käynnissä oma menettelynsä. Suhteet Keski- ja Itä-Euroopan maihin (KIE-maat) 778. Vuoden alkupuolella käytiin neuvotteluja Visegrad-maiden (Unkari, Puola, Tsekin tasavalta ja Slovakia), Bulgarian, Romanian ja Baltian maiden (Viro, Latvia ja Liettua) kanssa tehtyihin Eurooppa-sopimuksiin (eli assosiaatiosopimuksiin) sisältyvien kauppaa koskevien myönnytysten mukauttamiseksi siten, että niissä otetaan huomioon EU:n tuleva laajentuminen ja GATTin Uruguayn kierroksen tulokset. 779. Visegrad-maiden sekä Bulgarian ja Romanian osalta nykyisiä autonomisia toimenpiteitä, joilla määrätään näitä maita koskevien myönnytysten säilyttämisestä, jatkettiin 1. tammikuuta 1997 alkaen ja 1. heinäkuuta 1997 alkaen ne korvattiin uusilla autonomisilla toimenpiteillä, joilla pantiin täytäntöön kaikki neuvottelujen tulokset. Baltian maiden osalta jatkettiin 1. heinäkuuta soveltamista. Molemmat 1996 käyttöön toimenpidekokonaisuudet pysyvät voimassa siihen asti, kun Eurooppa-sopimusten lisäpöytäkirjat on lopullisesti hyväksytty. toimenpiteiden autonomisten otettujen 780. Slovenian kanssa tehty uusi Eurooppa-sopimus, johon sisältyy maataloutta koskevia vastavuoroisia myönnytyksiä, tuli voimaan 1. tammikuuta 1997. Entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa allekirjoitettiin 29. huhtikuuta 1997 yhteisön tariffimyönnytyksiä sisältävä yhteistyösopimus, jonka on tarkoitus tulla voimaan vuoden lopussa. 781. Neuvottelut viinejä ja alkoholijuomia koskevan sopimuksen tekemiseksi Tsekin tasavallan, Slovakian ja Slovenian kanssa jatkuvat. Myös Bulgarian ja Romanian kanssa tehdyt sopimukset neuvotellaan uusiksi. 782. Neuvotteluja jatkettiin myös eläinlääkintää, kasvien terveyttä ja eläinten hyvinvointia koskevien sopimusten tekemiseksi Visegrad-maiden, Bulgarian ja Romanian kanssa. Tsekin tasavallan kanssa vastaavat neuvottelut saatiin päätökseen. 783. Komissio julkaisi lausuntonsa kymmenen KIE-maan EU: n jäsenyyttä koskevista hakemuksista ja teki (Agenda 2000 -asiakirjoissa) tiettyjä ehdotuksia liittymistä edeltäväksi taloudelliseksi tueksi (maatalous mukaan lukien) KIE-maille. ULKOSUHTEET 173 Suhteet Välimeren maihin 784. EU:n Välimeren kumppanien kanssa marraskuussa 1995 Barcelonassa sovitun Euro-Välimeri- kumppanuuden mukaisesti neuvotellaan uudet assosiaatiosopimukset, jotka korvaavat 1970-luvulla tehdyt yhteistyösopimukset. Tunisian, Israelin ja Marokon kanssa neuvottelut saatiin päätökseen jo vuonna 1995 ja vuonna 1997 saatiin aikaan sopimus palestiinalaishallinnon kanssa. Algerian. Jordanian, Egyptin ja Libanonin kanssa neuvottelut ovat kesken. Jordanian kanssa on odotettavissa sopimus vuoden 1997 loppuun mennessä. Syyrian kanssa on käyty alustavia keskusteluja vuonna 1997 ja on mahdollista, että neuvottelut aloitetaan vuoden 1998 aikana. Israelin, Marokon, Tunisian ja palestiinalaisten kanssa tehdyt uudet sopimukset tulevat voimaan kansallisten hallintojen ratifioitua ne, todennäköisesti vuonna 1998. Näillä sopimuksilla edistetään kauppaa ja maataloustuotteiden osalla niissä määrätään vastavuoroisista kauppamyönnytyksistä. 785. Israelin ja palestiinalaishallinnon kanssa tehtyihin uusiin sopimuksiin sisältyvät maataloutta koskevat vastavuoroiset myönnytykset tulivat väliaikaisesti voimaan vuosina 1996 ja 1997. Tiettyjä tuotteita koskevia yksinäisiä päätöksiä tehtiin myös Marokon ja Tunisian sopimusten tiettyjen määräysten huomioonottamiseksi ja maataloustuotteiden perinteisten kauppavirtojen säilyttämiseksi. 786. Vuonna 1997 saatiin myös päätökseen maatalouden alan suosituimmuussopimuksiin tehtäviä mukautuksia koskevat neuvottelut Turkin kanssa. Näillä mukautuksilla laajennetaan Turkista Euroopan yhteisöön tuotaviin tavaroihin sovellettavaa etuusjärjestelmää: niihin sisältyy myös Turkin vastavuoroisia myönnytyksiä EY:stä Turkkiin vietäville maataloustuotteille. Mukautuksilla pyritään myös ratkaisemaan EY:n ja Turkin välisiä ongelmia, jotka liittyvät GATTin Uruguayn kierroksen täytäntöönpanoon ja EU:n laajentumiseen. Näiden määräysten on tarkoitus tulla voimaan vuonna 1998, mutta osia niistä sovelletaan jo syyskuusta 1997 alkaen. 787. Kyproksen kanssa käydyissä neuvotteluissa saavutettiin vuonna 1996 tuloksia, joissa otetaan huomioon Uruguayn kierroksen täytäntöönpanon seuraukset. Näiden neuvottelujen tulokset on tarkoitus hyväksyä vuonna 1997 ja niitä sovelletaan 1. tammikuuta 1998 alkaen. Suhteet EFTA-maihin 788. Vuonna 1997 yhteisö jatkoi neuvottelujaan Sveitsin kanssa uuden kahdenvälisen laajempaa maataloussopimuksen aikaansaamiseksi. Nämä neuvottelut olivat osa 174 ULKOSUHTEET liittyvät neuvotteluvaltuuksia yhteensä kuudella alalla. Maatalouden osalta neuvottelut vastavuoroisiin tariffimyönnytyksiin ja kaupan teknisten esteiden purkamiseen (erityisesti eläinlääkintä-ja kasvinsuojelualalla, siemenalalla sekä luonnonmukaisen maatalouden, eläinten ruokinnan ja viinien ja alkoholijuomien aloilla). 789. Tämän sopimuksen tekeminen edellyttää neuvottelujen edistymistä myös muilla aloilla. Neuvoston antamien neuvotteluohjeiden mukaan eri aloilla on saavutettava soveltuva vastaavuus. 790. Yhteisö neuvotteli vuonna 1997 myös Norjan kanssa uuden kahdenvälisen tekemisestä. Näiden vastavuoroisuuteen perustuvien neuvottelujen maataloussopimuksen tarkoituksena on laajentaa nykyisissä sopimuksissa määrättyjä myönnytyksiä ja edistää maatalouskaupan vapauttamista. Monenkeskinen yhteistyö ja kansainväliset järjestöt Maailman kauppajärjestö (VVTO) 79/. Kerran kahdessa vuodessa järjesteltävistä WTO:n ministerikokouksista ensimmäisessä, joka pidettiin 9. -13. joulukuuta 1996 Singaporessa, tarkasteltiin WTO:n jäsenten sitoumusten täytäntöönpanoa ja pantiin merkille, että uudistusohjelmalla oli saavutettu edistystä maatalouden alalla. Sovitut markkinoillepääsyä koskevat myönnytykset sekä kotimaista tukea ja vientitukia koskevat sitoumukset oli pantu täytäntöön. Ministerit hyväksyivät maatalouskomitean raportin, jossa esitettiin seuraavaa: 792. "Maataloussopimuksen 20 artiklassa tarkoitetun uudistuksen jatkamisesta neuvotellaan kyseisessä artiklassa määrätyn aikataulun ja muiden siihen sisältyvien määräysten mukaisesti. Maatalouskomitea kerää hyödyllisiä kokemuksia seuraavien tavoitteiden edistämiseksi vuodesta 1997 alkaen: - näiden sitoumusten noudattamisen arviointi täydellisen ja aikataulun mukaisen täytäntöönpanon tarve huomioon ottaen ja - tietojen vaihto ja analysointi maataloussopimuksen kaikkien asiaa koskevien määräysten mukaisesti. 793. Tämä auttaa WTO:n jäseniä ymmärtämään paremmin asiaan liittyviä kysymyksiä ja yksilöimään omat etunsa niiden suhteen ennen 20 artiklassa määrättyjen neuvottelujen aloittamista. " 794. WTO:n maatalouskomitea kokoontui vuoden 1997 aikana säännöllisesti ja sen lisäksi Uruguayn kierroksen sitoumusten täytäntöönpanon edistymistä tarkasteltiin useissa epävirallisissa tapaamisissa. 795. Terveys-ja kasvinsuojelutoimia käsittelevä WTO:n komitea valvoo sitä, miten jäsenet panevat sitoumukset täytäntöön. Sen työtä ohjaavat johdonmukaisuuden tavoittelu ja kansainvälistä yhdenmukaistamista koskevan seurantajärjestelmän kehittäminen. Euroopan komissio osallistui aktiivisesti kummankin komitean työskentelyyn. ULKOSUHTEET 175 Liittyminen Maailman kauppajärjestöön 796. Komissio on neuvotellut liittyvien maiden kanssa WTO:n jäsenyyttä koskevista maatalouskysymyksistä. Keskeisiä tässä yhteydessä ovat Kiina, Taiwan, Venäjä, Baltian maat, Saudi-Arabia ja uudel itsenäiset valtiot. Kuulemismenettely ja riitojen ratkaiseminen Maailman kauppajärjestössä 797. Ecuadorin, Guatemalan, Hondurasin, Meksikon ja Yhdysvaltojen pyynnöstä EY:n banaanialan järjestelyä tutkimaan perustettu paneeli antoi raporttinsa 22. toukokuuta 1997. EY valitti raportista valituselimeen, joka antoi oman raporttinsa 9. syyskuuta 1997. Valituselimen mukaan lietyt EY:n banaanijarjestelmän piirteet eivät ole WTO:n sääntöjen mukaisia. 798. Yhdysvaltojen ja myöhemmin myös Kanadan pyynnöstä asetettiin paneeli tutkimaan EY:n toimenpiteitä kasvun edistäjien käytön kieltämiseksi karjankasvatuksessa. Paneeli antoi raporttinsa 18. elokuuta 1997 ja EY valitti siitä WTO:n valituselimeen. 799. Brasilian pyynnöstä asetettiin paneeli tutkimaan siipikarjan tuontia Euroopan yhteisöön. 800. Yhteisö osallistui kolmantena osapuolena Yhdysvaltojen pyytämään kuulemismenettelyyn Filippiinien sian- ja siipikarjanliha-alan tariffikiintiöiden hallinnosta. 801. EY järjesti Japanin kanssa kaksi GATT-sopimuksen XXII artiklan mukaista neuvottelua sianlihan tuontijärjestelyjä koskevista Japanin hallintomenettelyistä. 802. Syyskuussa 1997 EY kuuli GATT-sopimuksen XXII artiklan mukaisesti Koreaa WTO:n suojalausekesopimuksen mukaisista maitojauhesekoitusten tuontia rajoittavista kiintiöistä. Australia osallistui tähän kuulemiseen kolmantena osapuolena. Yleinen tullietuusjärjestelmä 803. Uuden monivuotisen yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta maataloustuotteisiin annetun neuvoston asetuksen säännökset tulivat voimaan 1. tammikuuta 1997. Järjestelmällä pyritään 176 ULKOSUHTEET edistämään kehitysmaiden yhdentämistä maailmantalouteen ja monenkeskiseen kauppajärjestelmään. Uudessa järjestelyssä annetaan useille kehitysmaiden maataloustuotteille etuoikeutettu pääsy yhteisön markkinoille ja keskitytään köyhimpien edunsaajamaiden tarpeisiin siirtämällä asteittain etuuksia kehittyneemmillä mailta vähemmän kehittyneille. Vähiten kehittyneillä mailla on oikeus viedä kaikkia yleiseen tullietuusjärjestelmään kuuluvia tuotteita tullitta EU:n markkinoille. Maailman elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) 804. Elintarvike-ja maatalousjärjestö FAO:n jäsenenä yhteisö on osallistunut aktiivisesti järjestön eri elinten toimintaan, erityisesti maataloutta, maailman elintarviketurvaa, perustuotteita ja metsätaloutta käsittelevien komiteoiden kokouksiin, joissa se on esitellyt maatalouspolitiikkaansa ja suhtautumistaan elintarviketurvaan. Se osallistui myös tekniseen kuulemiseen kansainvälisen kasvinsuojeluyleissopimuksen tarkistamiseksi Roomassa 13. -17. tammikuuta. Kuulemisen tarkoituksena oli yleissopimuksen tarkistaminen yhdenmukaiseksi Uruguayn kierroksen päätösasiakirjaan sisältyvän terveys-ja kasvinsuojelusopimuksen kanssa. Yhteisö osallistui myös elintarviketuotannon ja maatalouden geneettisiä voimavaroja käsittelevän komitean seitsemänteen kokoukseen Roomassa 15. -23. toukokuuta. Tässä kokouksessa tunnustettiin alan kansainvälisen sitoumuksen tarkistamisessa saavutettu edistys. Komitea myös korosti, että hallitusten osallistuminen työskentelyyn tulee jatkossa tarpeelliseksi ottaen huomioon kasvien geneettisten voimavarojen kestävän käytön ja säilyttämisen merkityksen maataloudelle ja maailman elintarviketurvalle. Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) 805. Yhteisö jatkoi aktiivista yhteistyötään taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä OECD:ssä osallistumalla erityisesti OECD. n maatalouskomitean ja vastaavien työryhmien työskentelyyn. Näissä työryhmissä käsiteltiin muun muassa maatalouspolitiikkaaja -markkinoita, maatalouden iiä-länsi-suhieita. maatalouden ja kaupan sekä maatalouden ja ympäristön suhteita, vientiluottoja, siementen sertifiointia ja hedelmien ja vihannesten laatuvaatimuksia. Yhteisö osallistui myös OECD:n neuvoston maaseudun kehittämisryhmän toimintaan, jota on tehostettu lähestymistapa. Euroopan yhteisö oli mukana seuraavien omaksumalla monialainen vuosikertomusten (tärkeimpien maatalousmarkkinoiden keskipitkän ajan suuntaukset), OECD-maiden maatalouspolitiikka ja kertomus siirtymätalouksista (Keski- ja Itä-Euroopan maat, entinen Neuvostoliitto, Kiina ja Mongolia). laadinnassa: Maatalouden tulevaisuudennäkymät Kansainvälinen sokerijärjestö (ISO) 806. Kansainvälisen sokerijärjestön neuvoston kokouksessa 29. toukokuuta 1997 hyväksyttiin keskipitkän ajan strategia, jossa annetaan käytännön suuntaviivat vuoden 1992 kansainvälisen sokerisopimuksen täytäntöönpanolle. Sopimuksen voimassaoloa myös jatkettiin sopimusta muuttamatta kahdella vuodella 31. päivään joulukuuta 1999. ULKOSUHTEET 177 Kansainvälinen viljasopimus 807. Vuoden 1995 kansainvälinen viljasopimus koostuu kahdesta oikeudellisesta asiakirjasta, jotka ovat vuonna 1995 tehdyt viljojen kauppaa koskeva yleissopimus ja elintarvikeapua koskeva yleissopimus. Kumpikin yleissopimus on voimassa 30. kesäkuuta 1998 asti. 808. Neuvottelut sopimuksen jatkamiseksi tai sen korvaamiseksi uudella sopimuksella alkoivat syksyllä 1997. Elintarvikeapu 809. Euroopan unioni elintarvikeapuaan. jatkoi kehitysmaille ja kansainvälisille järjestöille suunnattua 810. Vuoden 1995 elintarvikeapua koskevan yleissopimuksen, jonka sekä yhteisö että sen jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet, perusteella elintarvikeavun vähimmäismäärä vuodessa on 1 755 000 tonnia vehnäekvivalenttina ilmoitettuna. Elintarvikeavun määrät eivät ole muuttuneet vuodesta 1996. 811. Neuvosto vahvisti 27. kesäkuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 1292/96 uudet suuntaviivat elintarvikeapupolitiikalle ja sen hallinnolle sekä luettelon maista jajärjestöistä, jotka voivat saada yhteisön elintarvikeapua. ISSN 1024-4492 KOM(98) 611 lopullinen x \ i3 A /\ JVJL J VJ Jr\ X FI 03 15 14 17 Luettelonumero : CB-CO-98-601-FT-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg