title: 1999/651/EF: Kommissionens beslutning af 9. december 1998 om Irlands påtænkte støtte til arbejdsgivere til refusion af socialsikringsbidrag til søfolk ombord på visse typer skibe, der ikke skal registreres i en EU-medlemsstat (meddelt under nummer K(1998) 4278) (EØS-relevant tekst) (Kun den engelske udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
crew
employer
merchant fleet
redemption
social-security contribution

formats: html pdf print

text: 2. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257/15 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 9. december 1998 om Irlands påtænkte støtte til arbejdsgivere til refusion af socialsikringsbidrag til søfolk ombord på visse typer skibe, der ikke skal registreres i en EU-medlemsstat (meddelt under nummer K(1998) 4278) (Kun den engelske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/651/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — Ved brev af 20. Irland om sin beslutning om: januar 1998 underrettede Kommissionen under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, — at tillade støtte til skibe af type-1 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), under henvisning til Fællesskabets retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (1), efter at have givet de interesserede parter en frist til at frem- sætte deres bemærkninger i overensstemmelse med oven- nævnte bestemmelser, og ud fra følgende betragtninger: 1. Procedure — ikke at rejse indvendinger mod refusion af pensionsbidrag, der er indbetalt til selvstændige bidragsydere og frivillige bidragsydere, som tidligere har været selvstændige, som var fyldt 56 år pr. 6. april 1998, da denne refusion ikke udgør støtte, samt — at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, for så vidt angår støtten til type-2-skibe (type-2-foranstalt- ning) i henhold til de irske forordninger om socialsikring, Social Welfare (Consolidated Contributions and Insurability) (Amendment) (No. 2) Refunds) Regulations, 1997. indlede proceduren blev Kommissionens beslutning om at i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2). Kom- offentliggjort missionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningerne. Ved brev af 15. maj 1997, som blev registreret i Kommissionen den 20. maj 1997, anmeldte Irland støtteordning N 322/97. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved breve af 30. juni og 8. september 1997. Et bilateralt møde afholdtes den 9. juli 1997. De irske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger til Kommissionen ved breve, som blev registreret i Kommissionen den 31. juli, 27. oktober, 7. , 13. , 19. og 27. november 1997 samt den 2. , 4. , 8. og 10. december 1997. Irland fremsendte sine bemærkninger om proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, ved brev af 23. februar 1998, som blev registreret i Kommissionen den 24. februar 1998. Der har efterfølgende været flere bilaterale kontakter mellem repræsen- tanter for Kommissionen og de irske myndigheder. Kommissionen har medlemsstater eller interesserede parter. ikke modtaget kommentarer fra andre (1) EFT C 205 af 5. 7. 1997, s. 5. (2) EFT C 103 af 4. 4. 1998, s. 15. L 257/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 10. 1999 2. Nærmere beskrivelse af støtteforanstaltningen e) Støttens eventuelle virkning a) Type-2-foranstaltningen indledt proceduren over Den del af N 322/97 støtteordningen, som Kommissionen har refusion til arbejdsgivere af op til 100 % af deres socialsikringsbidrag i forbindelse med beskæftigelse af EF-søfolk ombord på handelsskibe, som befragtes uden besætning af en bort- fragter, der ikke har fast bopæl i Irland (type-2-skibe). for, vedrører Type-2-skibe, som befragtes og administreres i Irland, er ikke forpligtet til at sejle under EF-flag i forbindelse med støtteordningen. Det kan til orientering oplyses, at type-1- skibe er skibe, hvor mindst 51 % ejes af en eller flere personer med fast bopæl i Irland, og som skal være regi- streret i Irland. Myndighederne har til hensigt at støtte irske rederier ved at refundere arbejdsgiveres socialsikringsbidrag til søfolk, der er beskæftiget på skibe af type-2 og som er skattepligtige i Irland. f) Begrundelse for at indlede proceduren Da det under støtteordningen for type-2-skibe ikke kræves, at de støtteberettigede skibe skal være registreret i en medlemsstat (dvs. sejle under EF-flag), som fastsat i EF- søtransportsektoren, retningslinjerne om statsstøtte mente Kommissionen, at det var meget tvivlsomt, om denne ordning var forenelig med fællesmarkedet. I sit brev af 20. januar 1998, besluttede Kommissionen derfor at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, over for ovennævnte støtteforanstaltning for type-2-skibe. til b) Budget og varighed 3. Irlands bemækninger for type-2-foranstaltningen er anmeldt Støttebudgettet i forbindelse med støttebudgettet for type-1-foranstaltningen i ovennævnte Kommissionsbeslutning). Det (godkendt samlede budget for begge støtteforanstaltninger udgør 8 mio. IEP, som udbetales med 2 mio. IEP om året over en fireårig periode fra den 6. april 1996 til den 5. april 2000. Kun en lille del af budgettet vil blive afsat til type-2-foran- staltningen, da der efter de irske myndigheders oplysninger kun var ét type-2-skib, der på anmeldelsestidspunktet var berettiget fremtid type-2-støtte, og der forventes at være andre støtteberettigede skibe. ikke i nær til Midlerne til denne foranstaltning hentes fra tidligere skatte- opkrævninger. c) Støttemodtagere Modtagerne af støtten i form af refusion af irske socialsik- ringsbidrag er arbejdsgivere, som beskæftiger søfolk på type-2-skibe inden for handelsskibsfarten. d) Formål De irske myndigheder oplyser, at refusionsordningen for socialsikringsbidrag og dens anvendelse på de to skibstyper er et vigtigt led i strategien over for den irske søtransport- sektor, som sigter mod: — at fastholde den nuværende tonnage og tiltrække ny tonnage til skibsregisteret — at styrke de økonomiske bånd mellem irske skibsejere og erhvervsinteresser og staten, samt — at fremme EF-kvalitetsstandarder inden for søfartssek- toren. Irland fremførte specielt to argumenter i sit svar på proceduren efter artikel 93, stk. 2: — type-2-skibet m/v Normandy, samt — at type-2-støtteforanstaltningen skulle behandles efter punkt 3. 1 i retningslinjerne frem for punkt 3. 2. a) Type-2-skibe Hvad angår proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, over for støtteforanstaltningen til fordel for type-2-skibe, bemærker de irske myndigheder, at der kun er ét skib, som er berettiget til støtte under denne foranstaltning, m/v Normandy, som fra januar 1998 til oktober 1999 sejler under time-charter for Irish Continental Group plc. , Ferry- port, Dublin. I deres bemærkninger anfører de irske myndigheder yderli- gere, at charteraftalen for Normandy efter deres mening opfylder hensigten med retningslinjerne, selv om skibet sejler under Bahamas' flag. Begrundelserne således: for denne påstand kan sammenfattes i) Et EF-selskab (svensk) er skibets egentlige ejer. ii) Skibet bemandes udelukkende med EF-statsborgere (overvejende irske og britiske statsborgere) 150 i lav- sæsonen og 250 i høj sæsonen. iii) Det er et EF-selskab, Irish Ferries, der markedsfører og administrerer skibet fra Dublin og Rosslare, samt fra Liverpool for det britiske marked. Aktiviteterne under- støtter mange arbejdspladser i Dublin og Rosslare samt i tilknyttede virksomheder på det europæiske fastland. for EF-statsborgere 2. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257/17 iv) Skibet besejler en marginal og perifer rute mellem Rosslare, Irland og fastlandet, som har betydning for turismen og samhandlen inden for EF. Ruten blev indført i 1973, og var nedlægnings-truet som følge af markedskræfterne og indførelsen af nye sikkerheds- regler, som betød, at det daværende skib på ruten ikke længere kunne benyttes. stadig tvivlsomt, om ruten er økonomisk Det er rentabel. Rederiet Irish Ferries har alligevel chartret m/v Normandy i 21 måneder for at holde ruten åben og vurdere dens fremtidige rentabilitet. Den irske regering støtter fuldt ud rutens bevarelse af strategiske grunde (som et alternativ til landvejen via Det Forenede Konge- rige) og som et bidrag til den generelle politik om fremme af short-sea shipping ruter inden for EF. v) Den nuværende charteraftale er en midlertidig løsning frem til oktober 1999. Mens Irish Ferries søgte efter et erstatningsskib til Rosslare-ruten, afgav rederiet tilbud på to skibe, som det havde til hensigt at lade registrere i Irland, men buddene blev ikke antaget. Det eneste skib med det nødvendige antal køjepladser, der kunne skaffes til ruten, var m/v Normandy. Når charteraftalen udløber i 1999 får Irish Ferries mulighed for at forhandle med ejerne om flagtilknyt- ningen. Alternativt kan Irish Ferries, hvis ruten viser sig økonomisk rentabel, måske købe et skib til ruten, som derefter kan registreres i Irland. Den nuværende situa- tion må derfor betragtes som midlertidig, da den kun varer indtil oktober 1999. vi) Skibet indgår i en flåde, som rederiet benytter på ruter mellem Irland, Det Forenede Kongerige og Frankrig, og de øvrige skibe er alle irsk-registrerede. »Skattemæssig behandling af rederier«, kan anvendes i den foreliggende sag, hvor arbejdsgiverbidragene (Pay-Related Social Insurance — lønrelateret socialsikring) pålægges virk- somhedens samlede lønomkostninger til søfolk. De irske myndigheder mener, at den mere fleksible ordning, som punkt 3. 1 indebærer, særligt bør anvendes på skatte- lempelser i forbindelse med beskæftigelsesmæssige afgifter, der pålægges rederierne. Den største merværdi ved EF-skibs- farten er ofte, at den beskæftiger EF-søfolk. Reduktioner i lønomkostningerne gennem sådanne skattelempelser er den mest effektive og målrettede måde at realisere målsæt- ningen på. Skønt støtten i denne sag ikke sigter mod hjemføring af skibsfartsadministration og tilknyttede tjenester — da disse allerede er beliggende inden for EF — vil den medvirke til at befæste og styrke rederiets stilling på et stærkt EF- grundlag, så der ikke senere opstår behov for hjemføring. 4. Vurdering af støtten a) Retsgrundlag for vurderingen Traktatens artikel 92 og 93 indeholder regler om stats- støttes forenelighed med fællesmarkedet. EF-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren indeholder vejledning om, hvorvidt støtteforanstaltninger til fordel for søtransportsektoren, er forenelige med fællesmar- kedet i henhold til traktatens artikel 92. Hvad angår type-2-skibe generelt, har de irske myndig- heder i øvrigt understreget, at det er skibe, for hvilke det kan påvises, at de opfylder samtlige krav i handels- skibsfartslovene af 1894 til 1996 (som fastlægger betin- gelserne for registrering i Irland), som om de var regi- streret under disse bestemmelser. b) Foranstaltningens forenelighed i) Forekomst af statsstøtte De irske myndigheder anfører derfor, at for så vidt angår type-2-skibet m/v behandles Normandy på samme måde som et irsk-registreret skib. statsstøtten b) Retningslinjernes anvendelse på type-2-foranstaltningen Med hensyn til hvilket afsnit i EF-retningslinjerne for stats- støtte til søtransportsektoren der finder anvendelse, hævder Irland, at arbejdsgiveres socialsikringsbidrag, som beregnes ud fra lønomkostningerne, er en form for selskabsskat, modsat personskatter som f. eks. arbejdstageres socialsik- ringsafgifter og indkomstskatter. Irland mener at den fleksi- bilitet, der ligger i retningslinjernes punkt 3. 1 vedrørende Ifølge traktatens artikel 92, stk. 1, er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. Da godtgørelse af bidrag til social sikring af søfolk medfører færre indtægter til staten, må en sådan godt- gørelse anses for at være ydet ved hjælp af statsmidler. Da type-2-ordningen kun begunstiger søfartssektoren, må den betragtes som sektor-specifik. Da søtransport desuden er en sektor med stærke internationale aspekter og fællesskabsaspekter, er der fare for, at offentlig støtte til denne sektor fordrejer konkurrencen og påvirker søtransportaktiviteter i andre medlemsstater. Refusionen af socialsikringsbidrag må derfor anses for statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. L 257/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2. 10. 1999 ii) Punkt 3. 2 i retningslinjerne — nedsatte indkomstskattesatser for EF-søfolk på fartøjer, der er registreret i en medlemsstat. I punkt 3. 2 i EF-retningslinjerne for statsstøtte tiI som søtransportsektoren kan støtteforanstaltninger, reducerer byrder i form af socialsikringsbidrag for EF- søfolk, tillades, forudsat at søfolkene er beskæftiget på fartøjer, der er registreret i en medlemsstat. For denne type støtte tillader retningslinjerne maksimalt, at der slet socialsikringsbidrag. Det var på ikke grundlag af dette punkt, at Kommissionen indledte proceduren efter artikel 93, stk. 2, over for type-2- foranstaltningen, idet den ikke kræver, at type-2-skibe skal være registreret i en medlemsstat. skal betales iii) Anvendeligheden af retningslinjernes punkt 3. 2 I forbindelse med sammenfatningen af deres bemærk- ninger til proceduren efter artikel 93, stk. 2, anfører de irske myndigheder, at opkrævning af arbejdsgiveres socialsikringsbidrag baseret på virksomhedernes lønom- kostninger bør betragtes som en form for selskabsskat, modsat personskatter som f. eks. arbejdstageres social- sikring og indkomstskat. Irland mener også, at den fleksibilitet, der ligger i retningslinjernes punkt 3. 1 vedrørende rederiers skattemæssige behandling (som åbner mulighed for, at det sædvanlige krav om EF-flag- tilknytning i visse tilfælde kan frafaldes), kan gøres gældende i den foreliggende sag, hvor arbejdsgiverbi- draget opkræves af virksomhedens samlede lønomkost- ninger til søfolk. Hvad dette argument angår, skal det bemærkes, at kapitel 3 i retningslinjerne specielt omhandler »Fiskale og sociale foranstaltninger til forbedring af konkurren- ceevnen«. Kapitlet er opdelt i punkt 3. 1 »Skattemæssig behandling af rederier« og punkt 3. 2 »Arbejdsrelaterede omkostninger«. Punkt 3. 1 omhandler bestemte støtteforanstaltningers forenelighed med fællesmarkedet, f. eks. støtteforanstalt- ninger i form af en tonnageafgift eller hurtigere afskriv- ning på skibsinvesteringer. Det er kun for sådanne foranstaltninger, at retningslinjerne fastslår, at de rent undtagelsesvis kan anvendes på hele den flåde, som ejes af et EF-rederi, forudsat at en række betingelser er opfyldt. Retningslinjernes punkt 3. 2 omhandler imidlertid stats- støttens forenelighed med fællesmarkedet, når støttefor- anstaltningerne vedrører forskellige former for arbejds- relaterende omkostninger, som defineres som: — nedsatte bidragssatser til social sikring af EF-søfolk, der er beskæftiget på fartøjer, der er registreret i en medlemsstat, og Den omstændighed, at lempelser i de arbejdsrelaterende omkostninger i form af nedsatte bidragssatser til social sikring og indkomstskattenedsættelser behandles under et retningslinjerne, viser klart, at Kommissionen har ønsket at adskille disse emner fra punkt 3. 1, som vedrører andre foranstaltninger som f. eks. tonnageafgiften. særskilt punkt i Dette har den konsekvens for retningslinjernes anven- delse, at en ordning, der indebærer refusion af bidrag til social sikring af søfolk, ikke kan betragtes som et skat- temæssigt incitament efter punkt 3. 1, men må betragtes som en arbejdsrelateret ordning efter punkt 3. 2. Irlands argument om, at type-2-skibe er underlagt irsk ret, som om de var registreret i Irland, er ikke tilstræk- keligt til at opfylde kravet i retningslinjernes punkt 3. 2, hvorefter støtteberettigede skibe skal være registreret i en medlemsstat. Skønt refusionsordningen kun vedrører EF-søfolk (skibsførere og sømænd, der er bidragspligtige til den irske socialsikringsordning), som det ligeledes er tilfældet med den godkendte ordning for type-1-skibe, og som det kræves efter retningslinjernes punkt 3. 2, er det nævnte krav om, at skibe skal være registreret i en medlemsstat, ikke opfyldt. I den forbindelse skal det desuden bemærkes, at retningslinjerne fastslår, at det vigtigste incitament for rederiernes udflagning er det lave skatteniveau i visse tredjelande. I retningslinjerne analyseres de forskellige negative følger af denne tendens. For at standse tendensen og afbøde denne situation tillader retningslin- jerne medlemsstaterne at indføre fiskale og sociale foranstaltninger for at gøre skibe, der sejler under deres flag, mere konkurrencedygtige. Ved udarbejdelsen af retningslinjerne mente Kommissionen, at foranstalt- ninger der nedbragte de arbejdsrelaterede omkostninger i forbindelse med søfolk således som det er tilfældet med foranstaltningerne i den foreliggende sag, kun burde gælde søfolk, der var beskæftiget ombord på skibe, der var registreret i medlemsstater. Hvis man afviger fra denne politik, giver man ikke rederne tilstrækkelig incitament til at sejle under EF-flag, og det kan ydermere fortolkes som statsstøtte til forbedring af tredjelandsskibes konkurrenceevne. Irlands type-2-foranstaltning, som ikke kræver en flag- tilknytning, kan derfor ikke betragtes som forenelig med retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsek- toren. 2. 10. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 257/19 iv) M/V Normandy Hvad angår m/v Normandy, som ifølge de irske myndigheder er det eneste type-2-skib, der opfylder kravene under den påtænkte type-2-foranstaltning, skal det bemærkes, at myndighederne ved flere bilaterale kontakter efter procedurens indledning har meddelt, at der muligvis ville blive indgået en aftale mellem skibets ejer og skibets operatør om at ændre skibets flag, så det får irsk flagtilknytning. Der er imidlertid ikke indgået en sådan aftale, og Kommissionen er ikke bekendt med nogen forpligtelser med hensyn til et sådant skridt. har fast bopæl i Irland, er uforenelig med EF-traktatens artikel 92. Støtteforanstaltningen må derfor ikke gennemføres. Artikel 2 Irland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger Irland har truffet for at efterkomme beslutningen. 5. Konklusion Artikel 3 Det må konkluderes, at støtteordningen for skibe af type-2 er uforenelig med fællesmarkedet — Denne beslutning er rettet til Irland. VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 1998. Artikel 1 Den statsstøtte, som Irland påtænker at yde til arbejdsgivere i forbindelse med beskæftigelse af søfolk ombord på handels- skibe, som befragtes uden besætning af en bortfragter, der ikke På Kommissionens vegne Neil KINNOCK Medlem af Kommissionen


title: Uredba Komisije (ES) št. 2640/98 z dne 9. decembra 1998 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje uvoza oljčnega olja s poreklom iz Tunizije

eurovoc_concepts:
Tunisia
customs duties
free circulation
import licence
olive oil
originating product

text: 03/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 177 31998R2640 L 335/8 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 10. 12. 1998 UREDBA KOMISIJE (ES) št. 2640/98 z dne 9. decembra 1998 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje uvoza oljčnega olja s poreklom iz Tunizije KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 906/98 z dne 27. aprila 1998 o določitvi splošnih pravil za uvoz oljčnega olja s pore- klom iz Tunizije (1) in zlasti člena 1 Uredbe, ker člen 2 Uredbe Sveta (ES) št. 1103/97 z dne 17. junija 1997 o nekaterih določbah v zvezi z uvajanjem evra (5) določa, da se morajo s 1. januarjem 1999 vsi sklici na eku in pravni instrumenti nadomestiti s sklici na evro po tečaju 1 EUR za 1 ECU; ker so ukrepi, predvideni s to uredbo, v skladu z mnenjem Upravljalnega odbora za olja in masti, ker je treba skladno s členom 1 Uredbe (ES) št. 906/98 predpi- sati režime za odprtje in upravljanje kvote za uvoz oljčnega olja s poreklom iz Tunizije; ker sedanji in predvidljivi položaj glede oskrbe trga Skupnosti z oljčnim oljem omogoča odstranitev predvidenih količin; ker je nevarnost, da pride do motenj na trgu zmanjšana, če uvoz ni skoncentriran v kratkem časovnem obdobju tržnega leta 1998/99; ker je treba predvideti, da se dovoljenja za uvoz v tem tržnem letu izdajajo mesečno; SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: Člen 1 ker je za učinkovito upravljanje navedenih količin potreben mehanizem za spodbujanje gospodarskih subjektov k takojš- njemu vračanju neuporabljenih dovoljenj službi za izdajajo dovoljenj; ker je prav tako potreben mehanizem za spodbujanje gospodarskih subjektov k vračanju dovoljenj po izteku njihove veljavnosti tako, da se neuporabljene količine lahko ponovno uporabijo in da se o njih obvesti službe Komisije; ker se sme iz Tunizije uvoziti samo določeno količino oljčnega olja; ker se zato ne sme uporabiti dovoljeno odstopanje, predvi- deno v členu 8 Uredbe Komisije (EGS) št. 3719/88 z dne 16. novembra 1988 o določitvi skupnih podrobnih pravil za izva- ter potrdil o janje sistema uvoznih in izvoznih dovoljenj vnaprejšnji določitvi za kmetijske proizvode (2), kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1044/98 (3); 1. Nepredelano oljčno olje pod tarifnima oznakama KN 1509 10 10 in 1509 10 90, v celoti proizvedeno v Tuniziji in prepeljano neposredno iz te države v Skupnost, za katerega veljajo carine, določene v členu 1 Uredbe (ES) št. 906/98, se lahko uvaža od 1. marca tržnega leta 1998/99. Za tržno leto 1998/99 se izdajo uvozna dovoljenja do količine 46 000 ton. 2. Za tržno leto 1998/99 se lahko, brez poseganja v omejitev 46 000 ton, izdajo dovoljenja v skladu s pogoji, dolo- čenimi v členu 2 Uredbe (ES) št. 906/98, do 10 000 ton na mesec. Vendar se ta količina zniža na 5 000 ton v marcu in 8 000 ton v aprilu. Če dovoljena mesečna količina ni v celoti izčrpana v tem mesecu, se lahko ostanek prišteje h količini za naslednji mesec, vendar nadaljnji prenos ni dovoljen. 3. Če je začetek tedna v enem mesecu, konec pa v nasled- njem, se pri izračunu dovoljene mesečne količine šteje ta teden kot del meseca, v katerem je četrtek. ker Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi strani (4) ne predvideva več poseb- nega režima za uvoz oljčnega olja pod tarifnima oznakama KN 1509 in 1510, v celoti proizvedenega v Tuniziji in prepeljanega neposredno iz te države v Skupnost, nad kvoto 46 000 ton po znižani carinski stopnji; (1) UL L 128, 30. 4. 1998, str. 20. (2) UL L 331, 2. 12. 1988, str. 1. (3) UL L 149, 20. 5. 1998, str. 11. (4) UL L 97, 30. 3. 1998, str. 2. Člen 2 1. Za uporabo carine iz člena 1 Uredbe (ES) št. 906/98 morajo uvozniki pri pristojnih organih držav članic vložiti zahtevek za uvozno dovoljenje. Zahtevku mora biti priložena kopija kupoprodajne pogodbe, sklenjene z izvoznikom iz Tuni- zije. (5) UL L 162, 19. 6. 1997, str. 1. 178 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 24 2. Zahtevke za uvozna dovoljenja je treba vložiti v ponede- ljek in torek v vsakem tednu. Države članice vsako sredo sporo- čijo Komisiji podatke iz prejetih zahtevkov za dovoljenja. 3. Komisija vsak teden pripravi seštevek količin, za katere so bili vloženi zahtevki za uvozna dovoljenja. Države članice pooblasti za izdajo dovoljenj do izčrpanja mesečne kvote; kadar obstaja nevarnost, da bo mesečna kvota prekoračena, Komisija pooblasti države članice za izdajo uvoznih dovoljenj sora- zmerno s količino, ki je na voljo. 4. Ko je dosežena količina, predvidena v Uredbi št. 906/98, Komisija o tem nemudoma obvesti države članice. (ES) Člen 3 Uvozna dovoljenja, predvidena v členu 1(2), veljajo 60 1. dni od dneva izdaje v smislu člena 21(2) Uredbe (EGS) št. 3791/88, dovoljenja pa se lahko izdajajo do 31. oktobra 1999. Dovoljenja se izdajo najpozneje prvi delovni dan po dnevu, ko jih je Komisija odobrila. Varščina za uvozna dovoljenja znaša 15 ECU za 100 kilo- gramov neto. Če uvozno dovoljenje ni uporabljeno v določenem roku, 2. se varščina zaseže. Vendar se vsak začeti dan šteje za cel dan: — če je dovoljenje vrnjeno službi za izdajo dovoljenj v prvih dveh tretjinah njegove veljavnosti, se zasežena varščina zniža za 40 %, — če je dovoljenje vrnjeno službi za izdajo dovoljenj v zadnji tretjini njegove veljavnosti ali v 15 dneh po izteku veljav- nosti, se zasežena varščina zniža za 25 %. 3. Ne glede na omejitve količin v členu 1 se lahko količine iz dovoljenj, vrnjenih v skladu z odstavkom 2, ponovno dode- lijo. Pristojni nacionalni organi vsako sredo obvestijo Komisijo o količinah, za katere so bila dovoljenja vrnjena v preteklih sedmih dneh. Člen 4 V rubriko 24 uvoznega dovoljenja se v skladu s členom 1(2) vstavi ena od naslednjih navedb: — Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) no 906/98 — Told fastsat ved forordning (EF) nr. 906/98 — Zoll gemäß Verordnung (EG) Nr. 906/98 — ∆ασµός που καθορίστηκε από του καυουισµό (ΕΚ) αριθ. 906/98 — Customs duty fixed by Regulation (EC) No 906/98 — Droit de douane fixé par le règlement (CE) no 906/98 — Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 906/98 — Bij Verordening (EG) nr. 906/98 vastgesteld douanerecht — Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) no 906/98 — Asetuksessa (EY) N:o 906/98 vahvistettu tulli — Tull fastställd genom förordning (EG) nr 906/98. Ne glede na člen 8(4) Uredbe (EGS) št. 3719/88 količina, sproščena v prosti promet, ne sme preseči količin, navedenih v rubrikah 17 in 18 uvoznega dovoljenja. V rubriki 19 dovoljenja je zato treba vnesti številko „0“. Člen 5 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 9. decembra 1998 Za Komisijo Franz FISCHLER Član Komisije


title: Règlement (CE) nº 2640/98 de la Commission du 9 décembre 1998 portant modalités d'application pour l'importation d'huile d'olive originaire de Tunisie

formats: fmx4 html pdf print xhtml

text: L 335/8 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 10. 12. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2640/98 DE LA COMMISSION du 9 d(cid:130)cembre 1998 portant modalit(cid:130)s d’application pour l’importation d’huile d’olive originaire de Tunisie LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 906/98 du Conseil du 27 avril 1998 fixant les r(cid:138)gles g(cid:130)n(cid:130)rales pour l’importation d’huile d’olive originaire de Tunisie (1), et notamment son article 1er, consid(cid:130)rant que, en application de l’article 1er du r(cid:138)gle- ment (CE) no 906/98, il y a lieu de pr(cid:130)voir les modalit(cid:130)s relatives (cid:133) l’ouverture et la gestion des importations d’huile d’olive originaire de Tunisie; que la situation actuelle et pr(cid:130)visible de l’approvisionnement du march(cid:130) communautaire de l’huile d’olive permet l’(cid:130)coulement de la quantit(cid:130) pr(cid:130)vue; que le risque de perturbation du march(cid:130) est diminu(cid:130) si les importations ne sont pas concentr(cid:130)es sur une courte p(cid:130)riode de la campagne 1998/ 1999; qu’il est opportun de pr(cid:130)voir que les certificats d’importation puissent (cid:136)tre d(cid:130)livr(cid:130)s selon un calendrier mensuel au cours de cette campagne; consid(cid:130)rant que, afin de g(cid:130)rer efficacement la quantit(cid:130) en il s’av(cid:138)re n(cid:130)cessaire de cr(cid:130)er un m(cid:130)canisme question, incitant les op(cid:130)rateurs (cid:133) rendre rapidement (cid:133) l’organisme (cid:130)metteur les certificats qu’ils n’utiliseront pas; qu’il est (cid:130)galement n(cid:130)cessaire de cr(cid:130)er un m(cid:130)canisme incitant les op(cid:130)rateurs (cid:133) rendre rapidement les certificats (cid:133) l’orga- nisme (cid:130)metteur apr(cid:138)s la date d’expiration afin que les quantit(cid:130)s non utilis(cid:130)es puissent (cid:136)tre r(cid:130)utilis(cid:130)es et que les services de la Commission en soient inform(cid:130)s; consid(cid:130)rant que la quantit(cid:130) d’huile d’olive import(cid:130)e de Tunisie ne peut pas d(cid:130)passer une quantit(cid:130) donn(cid:130)e; qu’il convient d(cid:138)s lors de ne pas admettre la tol(cid:130)rance pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 8 du r(cid:138)glement (CEE) no 3719/88 de la Commis- sion du 16 novembre 1988 portant modalit(cid:130)s communes d’application du r(cid:130)gime des certificats d’importation, d’exportation et de pr(cid:130)fixation pour les produits agri- coles (2), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 1044/98 (3); consid(cid:130)rant que l’accord euro-m(cid:130)diterran(cid:130)en (cid:130)tablissant une association entre la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne et ses (cid:144)tats membres, d’une part, et la R(cid:130)publique tunisienne, d’autre part (4), ne pr(cid:130)voit plus un r(cid:130)gime sp(cid:130)cial (cid:133) l’im- portation d’huile d’olive des codes NC 1509 et 1510, enti(cid:138)rement obtenue en Tunisie et transport(cid:130)e de ce pays directement dans la Communaut(cid:130) en dehors du contin- gent de 46 000 tonnes (cid:133) droit r(cid:130)duit; (1) JO L 128 du 30. 4. 1998, p. 20. (2) JO L 331 du 2. 12. 1988, p. 1. (3) JO L 149 du 20. 5. 1998, p. 11. (4) JO L 97 du 30. 3. 1998, p. 2. consid(cid:130)rant que l’article 2 du r(cid:138)glement (CE) no 1103/97 du Conseil du 17 juin 1997 fixant certaines dispositions relatives (cid:133) l’introduction de l’euro (5), dispose que, (cid:133) partir du 1er janvier 1999, toute r(cid:130)f(cid:130)rence (cid:133) l’(cid:130)cu figurant dans un instrument juridique est remplac(cid:130)e par une r(cid:130)f(cid:130)rence (cid:133) l’euro au taux de 1 EUR pour 1 ECU; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des mati(cid:138)res grasses, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier L’huile d’olive non trait(cid:130)e, relevant des codes NC 1. 1509 10 10 et 1509 10 90, qui est enti(cid:138)rement obtenue en Tunisie et transport(cid:130)e directement de ce pays dans la Communaut(cid:130) et qui b(cid:130)n(cid:130)ficie du droit de douane vis(cid:130) (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 906/98, peut (cid:136)tre import(cid:130)e (cid:133) partir du 1er mars de la campagne 1998/1999. Les certificats d’importation sont d(cid:130)livr(cid:130)s dans la limite de 46 000 tonnes pour la campagne 1998/1999. Pour la campagne 1998/1999 et sans pr(cid:130)judice de la 2. limite actuelle de 46 000 tonnes, la d(cid:130)livrance des certifi- cats est autoris(cid:130)e, selon les conditions pr(cid:130)vues (cid:133) l’article 2 du r(cid:138)glement (CE) no 906/98, dans la limite de 10 000 tonnes par mois. Cependant, cette quantit(cid:130) est ramen(cid:130)e (cid:133) une limite de 5 000 tonnes pour le mois de mars et 8 000 tonnes pour le mois d’avril. Si la quantit(cid:130) autoris(cid:130)e pour un mois n’est pas utilis(cid:130)e en totalit(cid:130) pendant le mois en question, le reliquat s’ajoute (cid:133) la quantit(cid:130) du mois suivant, sans pouvoir (cid:136)tre ult(cid:130)rieurement report(cid:130). 3. Pour la comptabilisation de la quantit(cid:130) autoris(cid:130)e chaque mois, lorsqu’une semaine d(cid:130)bute durant un mois et s’ach(cid:138)ve durant le mois suivant, elle doit (cid:136)tre rattach(cid:130)e au mois durant lequel tombe le jeudi. Article 2 1. En vue de l’application du droit de douane vis(cid:130) (cid:133) l’article 1er du r(cid:138)glement (CE) no 906/98, les importateurs doivent pr(cid:130)senter aux autorit(cid:130)s comp(cid:130)tentes des (cid:144)tats membres une demande de certificat d’importation. Cette demande doit (cid:136)tre accompagn(cid:130)e d’une copie de contrat d’achat conclu avec l’exportateur tunisien. (5) JO L 162 du 19. 6. 1997, p. 1. 10. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 335/9 Les demandes de certificat d’importation doivent (cid:136)tre 2. pr(cid:130)sent(cid:130)es les lundi et mardi de chaque semaine. Les (cid:144)tats membres communiquent (cid:133) la Commission, tous les mercredis, les donn(cid:130)es contenues dans les demandes de certificat re(cid:135)ues. 3. La Commission comptabilise, chaque semaine, les quantit(cid:130)s pour lesquelles des demandes de certificat d’im- portation ont (cid:130)t(cid:130) pr(cid:130)sent(cid:130)es. Elle autorise les (cid:144)tats membres (cid:133) d(cid:130)livrer des certificats jusqu’(cid:133) (cid:130)puisement du contingent mensuel; en cas de risque d’(cid:130)puisement du contingent mensuel, elle les autorise (cid:133) en d(cid:130)livrer au prorata de la quantit(cid:130) disponible. 4. D(cid:138)s que la quantit(cid:130) maximale pr(cid:130)vue par le r(cid:138)gle- la Commission en ment informe les (cid:144)tats membres. (CE) no 906/98 est atteinte, Article 3 Les certificats d’importation pr(cid:130)vus (cid:133) l’article 1er, 1. paragraphe 2, sont valables soixante jours (cid:133) partir de la date de leur d(cid:130)livrance, au sens de l’article 21, paragraphe 2, du r(cid:138)glement (CEE) no 3719/88, qui peut avoir lieu jusqu’au 31 octobre 1999. Les certificats sont d(cid:130)livr(cid:130)s au plus tard le premier jour ouvrable suivant celui de l’autorisation par la Commission (cid:133) cet effet. Le taux de la garantie relative au certificat d’importation est fix(cid:130) (cid:133) 15 (cid:130)cus par 100 kilogrammes net. 2. Dans le cas de non-utilisation du certificat d’impor- tation dans les d(cid:130)lais pr(cid:130)vus, la garantie est acquise. Toutefois, toute partie d’un jour comptant comme un jour entier: — si le certificat est rendu (cid:133) l’organisme (cid:130)metteur pendant la p(cid:130)riode correspondant aux deux premiers tiers de sa dur(cid:130)e de validit(cid:130), la garantie acquise est r(cid:130)duite de 40 %, — si le certificat est rendu (cid:133) l’organisme (cid:130)metteur pendant la p(cid:130)riode correspondant au dernier tiers de sa dur(cid:130)e de validit(cid:130) ou pendant les quinze jours qui suivent le jour de sa fin de validit(cid:130), la garantie acquise est r(cid:130)duite de 25 %. Sans pr(cid:130)judice des limitations quantitatives vis(cid:130)es (cid:133) 3. l’article 1er, les quantit(cid:130)s figurant dans des certificats rendus conform(cid:130)ment au paragraphe 2 peuvent (cid:136)tre allou(cid:130)es (cid:133) nouveau. Les autorit(cid:130)s nationales comp(cid:130)tentes communiquent (cid:133) la Commission tous les mercredis les quantit(cid:130)s pour lesquelles les certificats ont (cid:130)t(cid:130) rendus au cours des sept jours pr(cid:130)c(cid:130)dents. Article 4 Les certificats d’importation pr(cid:130)vus (cid:133) l’article 1er, para- graphe 2, portent dans la case 24 l’une des mentions suivantes: — Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) no 906/98 — Told fastsat ved forordning (EF) nr. 906/98 — Zoll gem(cid:132)ß Verordnung (EG) Nr. 906/98 — Dasl(cid:149)r pou jahoq(cid:148)stgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 906/98 — Customs duty fixed by Regulation (EC) No 906/98 — Droit de douane fix(cid:130) par le r(cid:138)glement (CE) no 906/98 — Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 906/98 — Bij Verordening (EG) nr. 906/98 vastgesteld douane- recht — Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) nº 906/98 — Asetuksessa (EY) N:o 906/98 vahvistettu tulli — Tull fastst(cid:132)lld genom f(cid:148)rordning (EG) nr 906/98. Par d(cid:130)rogation (cid:133) l’article 8, paragraphe 4, du r(cid:138)glement (CEE) no 3719/88, la quantit(cid:130) mise en libre pratique ne peut (cid:136)tre sup(cid:130)rieure (cid:133) celle indiqu(cid:130)e dans les cases 17 et 18 du certificat d’importation. Le chiffre «0» est inscrit (cid:133) cet effet dans la case 19 dudit certificat. Article 5 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Commu- naut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 9 d(cid:130)cembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3865/98 von Karin RIIS-JØRGENSEN an die Kommission. Einhaltung der Zoonosen-Richtlinie

eurovoc_concepts:
EC Directive
animal disease
animal product
health control
import
infringement procedure (EU)
live animal
national implementing measure
third country
veterinary inspection

formats: html print


title: 1999/272/CE: Decisión de la Comisión, de 9 de diciembre de 1998, sobre la ayuda que Autria tiene previsto conceder para el saneamiento de Kiener Deponie Bachmanning [notificada con el número C(1998) 4195] (Texto pertinente a los fines del EEE)

eurovoc_concepts:
Austria
State aid
public financing
redemption
storage of waste
waste management

text: 27. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 109/51 DECISI(cid:211)N DE LA COMISI(cid:211)N de 9 de diciembre de 1998 sobre la ayuda que Autria tiene previsto conceder para el saneamiento de Kiener Deponie Bachmanning [notificada con el nu´ mero C(1998) 4195] (El texto en lengua alemana es el u´ nico aute´ntico) (Texto pertinente a los fines del EEE) (1999/272/CE) LA COMISI(cid:211)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Euro- pea y, en particular, el pa´ rrafo primero del apartado 2 de su art(cid:237)culo 93, Visto el Acuerdo sobre el Espacio Econ(cid:243)mico Europeo y, en particular, la letra a) del apartado 12 de su art(cid:237)culo 62, Esta decisi(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n fue publicada en el Dia- rio Oficial de las Comunidades Europeas (1). La Comi- si(cid:243)n inst(cid:243) a los terceros interesados a que presentaran sus observaciones, sin recibir comentario alguno a este respecto. 2. DESCRIPCI(cid:211)N DETALLADA DE LA AYUDA Tras invitar a los interesados a formular sus observa- ciones con arreglo a lo dispuesto en las citadas disposi- ciones, El vertedero contaminado Kiener Deponie Bachman- ning, que se encuentra cerrado, esta´ situado en la Alta Austria. El terreno esta´ inscrito con el no 345/2 en el registro de la propiedad de 51101 Aichkirchen. Considerando lo siguiente: 1. PROCEDIMIENTO Por carta de 23 de septiembre de 1997, las autoridades austriacas comunicaron a la Comisi(cid:243)n la intenci(cid:243)n del Estado federado de la Alta Austria de cofinanciar el saneamiento del vertedero contaminado Kiener Depo- nie Bachmanning, que se encuentra cerrado. Mediante carta de 20 de octubre de 1997, la Comisi(cid:243)n solicit(cid:243) datos complementarios y obtuvo respuesta de las auto- ridades austriacas con fecha de 18 de noviembre de 1997. Tras una reuni(cid:243)n celebrada en Bruselas el 12 de diciembre de 1997, la Comisi(cid:243)n pidi(cid:243), por carta de 18 de diciembre de 1997, mayor informaci(cid:243)n sobre cues- tiones que au´ n no se hab(cid:237)an dilucidado. Tal informa- ci(cid:243)n le fue remitida por Austria mediante carta de 21 de enero de 1998, que tambie´n conten(cid:237)a la notificaci(cid:243)n formal de la financiaci(cid:243)n prevista del proyecto por parte del Gobierno federal. Por carta de 22 de abril de 1998, la Comisi(cid:243)n comu- nic(cid:243) a Austria que, debido a la ayuda notificada, incoaba el procedimiento establecido en el apartado 2 del art(cid:237)culo 93 del Tratado CE. Entre 1975 y 1983, el vertedero fue explotado por la empresa Kieba BaugmbH (en liquidaci(cid:243)n), con sede en Unterseling 19, A-4672 Bachmanning (en lo sucesivo, «Kieba»). Conforme a la Recomendaci(cid:243)n de la Comi- si(cid:243)n, de 3 de abril de 1996, sobre la definici(cid:243)n de pequenas y medianas empresas (2), Kieba ha de consi- derarse una PYME y se encuentra actualmente inmersa en un proceso de liquidaci(cid:243)n. El socio principal de Kieba era el fallecido Herbert Kiener. La propietaria actual del terreno es la empresa Atlas ImmobilienverwaltungsgmbH, con sede en Unterselling 19, A-4672 Bachmanning (en lo sucesivo, «Atlas»). Atlas fue creada ex profeso en el contexto del pro- blema de la contaminaci(cid:243)n, y la propia empresa ten(cid:237)a conocimiento de ello. Se trata de una PYME conforme a la Recomendaci(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n sobre la definici(cid:243)n de pequen˜ as y medianas empresas. Su socio principal tambie´n era el Sr. Kiener. ASA Ober(cid:246)sterreich Holding GmbH (en lo sucesivo, «ASA»), empresa dedicada a la descontaminaci(cid:243)n de (1) DO C 201 de 27. 6. 1998, p. 8. (2) DO L 107 de 30. 4. 1996, p. 4. L 109/52 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 1999 terrenos, dispone de los permisos necesarios para sanear el vertedero. ASA pertenece al consorcio france´s Electricite´ de France (en lo sucesivo, «EDF») y, con arreglo a la citada Recomendaci(cid:243)n sobre las PYME, constituye una empresa grande. d) La remuneraci(cid:243)n de ASA puede otorgar a la empresa una ventaja injustificada, puesto que Aus- tria no ha demostrado suficientemente que dicha remuneraci(cid:243)n se ajuste a los precios del mercado. El coste total del saneamiento se ha presupuestado en 313,2 millones de chelines austriacos (22,7 millones de ecus). ASA solict(cid:243) la fianciaci(cid:243)n pu´ blica de las medi- das de saneamiento a las autoridades nacionales el 22 de mayo de 1995 y a las autoridades regionales de la Alta Austria el 23 de enero de 1996. Esta´ previsto que el Estado financie la operaci(cid:243)n en su totalidad. a) El Gobierno central se comprometi(cid:243), sobre la base de una decisi(cid:243)n adoptada el 12 de junio de 1996 en el marco de las Directrices de 1991 sobre sub- venciones para el saneamiento o la cobertura de cargas del pasado (en lo sucesivo, «las Directrices sobre subvenciones de 1991»), a aportar 206,7 millones de chelines austriacos (15 millones de ecus) y el 20 de diciembre de 1996 concluy(cid:243) con ASA el correspondiente contrato de subvenci(cid:243)n. b) El Estado federado de la Alta Austria se compro- meti(cid:243), sobre la base de una decisi(cid:243)n del Gobierno regional de 7 de noviembre de 1996, a aportar 106,5 millones de chelines austriacos (7,7 millones de ecus) y los d(cid:237)as 23 y 28 de abril de 1997 con- cluy(cid:243) con ASA los correspondientes contratos de subvenci(cid:243)n. Esta previsto que los pagos se realicen durante el per(cid:237)odo 1998-2000 previa presentaci(cid:243)n de las facturas. 3. PRIMERAS OBSERVACIONES DE LA COMISI(cid:211)N En su decisi(cid:243)n relativa a la incoaci(cid:243)n del procedi- miento establecido en el apartado 2 del art(cid:237)culo 93 del Tratado CE, la Comisi(cid:243)n adopt(cid:243) el siguiente punto de vista: a) Las autoriodades austriacas deb(cid:237)an haber notifi- cado la financiaci(cid:243)n pu´ blica proyectada como ayuda ad hoc, dado que es dudoso que la adminis- traci(cid:243)n central haya aplicado las Directrices sobre subvenciones de 1991 ajusta´ ndose a todas las dis- posiciones que e´stas contienen y puesto que tales Directrices no facultan al Estado federado de la Alta Austria a conceder financiaciones. b) La financiaci(cid:243)n pu´ blica ya no puede otorgar una ventaja a Kieba, puesto que la empresa se encuen- tra inmersa en un proceso de liquidaci(cid:243)n. e) No esta´ claro si cabe autorizar posibles ayudas a Atlas o a ASA conforme a las disposiciones de excepci(cid:243)n previstas en el art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. 4. OBSERVACIONES DE AUSTRIA Mediante carta de 14 de julio de 1998, Austria se pro- nunci(cid:243) sobre la decisi(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n de incoar el procedimiento. Austria volv(cid:237)a a hacer hincapie´ en que la degradaci(cid:243)n del vertedero ya ha producido una peligrosa contami- naci(cid:243)n de las aguas frea´ ticas, por lo que urge su sanea- miento a fondo. Para demostrar la urgencia del sanea- miento, present(cid:243), en particular, un informe de un experto en gesti(cid:243)n de recursos hidra´ ulicos, de 14 de mayo de 1998, un informe de un experto pu´ blico en hidroqu(cid:237)mica, de 22 de abril de 1998, as(cid:237) como un informe de un experto me´dico, de 13 de mayo de 1998. Austria sen˜ alaba, asimismo, que la financiaci(cid:243)n pu´ blica del saneamiento de las cargas del pasado esta´ destinada u´ nica y exclusivamente a proteger el medio ambiente y no persigue el objetivo de apoyar a una empresa. Por tanto, considera que dicha financiaci(cid:243)n pu´ blica por parte del Gobierno central y el Estado federado de la Alta Austria no constituye una ayuda estatal en virtud del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. Pero, la ayuda estar(cid:237)a cubierta por las aunque as(cid:237) fuera, Directrices sobre subvenciones de 1991, actualmente en vigor. Para las autoridades austriacas es irrelevante si los documentos mencionados en el apartado 3 del art(cid:237)culo 4 de las Directrices sobre subvenciones de 1991 se hab(cid:237)an presentado o no en el momento de autorizarse la subvenci(cid:243)n. Sen˜ alan que el estableci- miento, en el contrato de subvenci(cid:243)n suscrito con ASA, de la inaplicaci(cid:243)n de determinadas disposiciones de las Directrices sobre subvenciones de 1991 res- ponde a razones de seguridad jur(cid:237)dica y se ajusta a las propias Directrices. Asimismo, Austria afirma que, conforme a las Directrices sobre subvenciones de 1991, los costes de saneamiento subvencionables pue- den ser financiados hasta el 100 % y que es irrelevante el reparto de la concesi(cid:243)n de la ayuda entre el Gobierno central y otras entidades del sector pu´ blico, como el Estado federado de la Alta Austria. c) La financiaci(cid:243)n pu´ blica probablemente otorga a Atlas de manera indirecta e injustificada una ven- taja en forma de aumento del valor del terreno y de ahorro de los costes de saneamiento. Por otra parte, las autoridades austriacas alegan que Kieba y Atlas financieramente no esta´ n en condiciones de asumir ni tan siquiera una parte de las medidas de saneamiento. Adema´ s, sen˜ alan que el procedimiento 27. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 109/53 administrativo, desde la primera intervenci(cid:243)n de las autoridades hasta la conclusi(cid:243)n de las medidas de saneamiento, requiere por te´rmino medio un per(cid:237)odo de diez an˜ os. E´ sta es la raz(cid:243)n por la que Austria sus- cribi(cid:243) con ASA el contrato sobre la financiaci(cid:243)n de tales medidas. 5. EVALUACI(cid:211)N DE LA AYUDA ESTATAL Para evaluar la ayuda, la Comisi(cid:243)n se ha basado en la informaci(cid:243)n facilitada por Austria en su carta de 14 de julio de 1998. Respecto de los instrumentos jur(cid:237)dicos a los que Aus- tria pretende recurrir para reclamar los costes de saneamiento a Kieba, Atlas y sus socios, las autorida- des de este pa(cid:237)s han presentado un dictamen jur(cid:237)dico de dos bufetes de abogados, de 24 de junio de 1998, en el que se concluye que las medidas legales previstas tienen buenas perspectivas de prosperar. Asimismo, Austria ha presentado un extracto del regis- tro mercantil que demuestra que Kieba se encuentra en proceso de liquidaci(cid:243)n. Como se desprende de la copia de una carta del administrador de la quiebra de Kieba, de 11 de mayo de 1998, au´ n no cabe prever el final del procedimiento de quiebra. Austria tambie´n ha presentado un extracto del registro mercantil relativo a Atlas. En cuanto a la situaci(cid:243)n financiera de esta empresa, ha remitido un informe de evaluaci(cid:243)n elaborado por una asociaci(cid:243)n de cobertura de cre´ditos, del que se deduce que Atlas no dispone, al margen del vertedero contaminado, de ningu´ n patri- monio digno de menci(cid:243)n. Segu´ n las autoridades aus- triacas, Atlas ha cesado en buena medida sus activida- des comerciales. Adema´ s, dudan de que pueda impu- tarse a Atlas la responsabilidad del saneamiento del terreno. Este punto de vista se ve corroborado en un dictamen jur(cid:237)dico de dos bufetes de abogados de 24 de junio de 1998. Segun la informaci(cid:243)n facilitada por Austria, el terreno figura como zona verde en la Ley de ordenaci(cid:243)n terri- torial del Estado federado de la Alta Austria [ober(cid:246)ste- rreichisches Raumordnungsgesetz, O(cid:214) ROG (1)] y en el plan de asignaci(cid:243)n del suelo (Zl. 610-1/1996) del municipio de Aichkirchen. De acuerdo con las autori- dades austriacas, debe presumirse que, tras el sanea- miento, el terreno se destinara´ a uso agr(cid:237)cola o fores- tal. A este respecto, presentan un informe de un experto jurado, en el que el valor de mercado tras el saneamiento se determina mediante un procedimiento comparativo basado en la Ley de valoraci(cid:243)n de bienes inmuebles (Liegenschaftsbewertungsgesetz) (2). Austria aclara, asimismo, que ASA recibe una remune- raci(cid:243)n a cambio de sus prestaciones. Adjunta un informe de dos expertos jurados en contratos pu´ blicos en el que se califica de adecuada la remuneraci(cid:243)n. (1) LGBl. (Diario oficial del Estado federado) no 114/1993. (2) BGBl. (Diario oficial federal austriaco) no 150/1992. 5. 1. Obligaciones de notificaci(cid:243)n Austria autoriz(cid:243) la financiaci(cid:243)n estatal de las medidas de saneamiento el 12 de julio de 1996, y el 20 de diciembre de 1996 concluy(cid:243) un contrato de subven- ci(cid:243)n con ASA. La financiaci(cid:243)n se desembols(cid:243) con arre- glo a las Directives sobre subvenciones de 1991. Las Directrices sobre subvenciones de 1991 se notifica- ron el 2 de marzo de 1993 al (cid:211)rgano de Vigilancia de la AELC en tanto que re´gimen existente, y e´ste las registr(cid:243) con la referencia ESA 30-151. Conforme a este re´gimen, el Gobierno austriaco puede financiar hasta un 100 % las medidas de saneamiento relaciona- das con cargos del pasado. El re´gimen expir(cid:243) en el momento en que la Comisi(cid:243)n autoriz(cid:243), mediante carta de 10 de febrero de 1997, las nuevas Directrices sobre subvenciones de 1997. Por tanto, en el presente caso eran aplicables las Directrices sobre subvenciones de 1991. la Comisi(cid:243)n comprueba que, en el No obstante, momento en que el Gobierno austriaco autoriz(cid:243) la financiaci(cid:243)n y firm(cid:243) el contrato de subvenci(cid:243)n, au´ n no hab(cid:237)a concluido el proceso de saneamiento optimiza- do. Los acuerdos relativos a tal proceso se suscribieron los d(cid:237)as 17 y 18 de junio de 1997 y el 14 de julio 1997, respectivamente. Con arreglo al apartado 3 del art(cid:237)culo 4 de las Directrices sobre subvenciones de 1991, estos datos ya tendr(cid:237)an que haber estado dispo- nibles en la fecha de la firma del contrato de subven- ci(cid:243)n. Por tanto, Austria no cumpli(cid:243) todos los requisi- tos establecidos en el citado re´gimen de ayudas. Por lo dema´ s, en el contrato de subvenci(cid:243)n entre ASA y el Gobierno central se declararon inaplicables algu- nas disposiciones de las Directrices sobre subvenciones de 1991. Austria sen˜ al(cid:243) a este respecto que ello era necesario puesto que el contrato entre ASA y el Gobierno no pod(cid:237)a imponer a Kieba y a Atlas ningu´ n tipo de obligaciones al no participar ninguna de estas dos empresas en dicho contrato. Ahora bien, en opi- ni(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n, la exclusi(cid:243)n de estas disposicio- nes otorga una ventaja a Kieba, el causante, y a Atlas, el propietario del terreno, dado que las Directrices sobre subvenciones de 1991 establecen determinadas obligaciones para los propietarios y los causantes. De hecho, el Gobierno s(cid:243)lo puede conceder una financia- ci(cid:243)n estatal en virtud de este re´gimen si el causante y el propietario del terreno se declaran dispuestos o son obligados a asumir las obligaciones establecidas en el re´gimen. Sin embargo, al excluirse algunas disposicio- nes, el Gobierno central no cumpli(cid:243) todas las condi- L 109/54 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 1999 ciones fijadas en las Directrices sobre subvenciones de 1991. Adema´ s, con arreglo a las Directrices sobre subvencio- nes de 1991, el Estado federado de la Alta Austria no esta´ facultado para asumir este tipo de financiaciones. Por tanto, la medida de financiaci(cid:243)n por parte de dicho Estado federado no esta´ cubierta por este re´gi- men existente. Habida cuenta de que el Gobierno austriaco no ha cumplido todos los requisitos establecidos en las Direc- trices sobre subvenciones de 1991 y de que la financia- ci(cid:243)n por parte del Estado federado de la Alta Austria no esta´ cubierta por un re´gimen existente o autoriza- do, Austria estaba obligada a notificar la proyectada financiaci(cid:243)n estatal por parte del Gobierno central y el citado Estado federado en tanto que ayuda ad hoc conforme al apartado 3 del art(cid:237)culo 93 del Tratado CE. Austria no ha cumplido tal obligaci(cid:243)n. 5. 2. Kieba El Derecho administrativo austriaco —en particular, la Ley de aguas (Wasserrechtsgesetz) (1), la Ley federal de gesti(cid:243)n de residuos (Abfallwirtschaftsgesetz des Bun- des) (2) y el C(cid:243)digo industrial (Gewerbeordnung) (3)— contiene toda una serie de disposiciones relativas a la responsabilidad. Con todo, en virtud de las disposicio- nes medioambientales sobre vertederos contaminados, el responsable directo en cualquier supuesto es el cau- sante, es decir, la persona jur(cid:237)dica cuya actividad haya causado el riesgo en cuesti(cid:243)n. Se entiende por «causan- te» bien al explotador del vertedero, bien a la persona que haya cerrado el vertedero. El 29 de mayo de 1978 y el 22 de mayo de 1979 (Zl. Wa 1-16-1976), las autoriodades administrativas loca- les (Bezirkshauptmannschaft) de Wels-Land otorgaron a Kieba, sobre la base de la Ley de aguas, una autori- zaci(cid:243)n para explotar un vertedero de residuos dome´sti- cos y especiales. Kieba cerr(cid:243) dicho vertedero. Segu´ n la informaci(cid:243)n facilitada por Austria, hay muchos docu- mentos que demuestran que la empresa no se ajust(cid:243), ni temporalmente ni por lo que al tipo de desechos se refiere, a las autorizaciones que le fueron concedidas. La autorizaci(cid:243)n otorgada con arreglo a la Ley de aguas, por ejemplo, expir(cid:243) el 31 de diciembre de 1981, a pesar de lo cual actividades se mantuvieron, segu´ n todos los indicios, hasta abril o mayo de 1983. De acuerdo con los datos aportados por Austria, Kieba es el u´ nico causante que puede determinarse. (1) BGBl. no 215/1959; versi(cid:243)n revisada en el BGBl. no 85/1997. (2) BGBl. no 325/1990; versi(cid:243)n revisada en el BGBl. no 115/1997. (3) BGBl. no 50/1974. En virtud del apartado 1 del art(cid:237)culo 31 y del apartado 1 del art(cid:237)culo 138 de la Ley de aguas, del apartado 1 del art(cid:237)culo 32 de la Ley federal de gesti(cid:243)n de residuos y del apartado 3 del art(cid:237)culo 83 del C(cid:243)digo industrial, las autoridades administrativas aus- triacas han de imputar la responsabilidad directa a dicha empresa. Por ello, ya instaron a Kieba el 9 de agosto de 1991 a sanear el vertedero contaminado. Kieba logr(cid:243), por razones formales, que su recurso con- tra esta decisi(cid:243)n prosperara. Las autoridades austriacas no adoptaron ninguna deci- si(cid:243)n ulterior y tampoco ten(cid:237)an intenci(cid:243)n de hacerlo en un futuro pr(cid:243)ximo, puesto que el Tribunal de Primera Instancia (Landgericht) de Wels abri(cid:243) el 29 de sep- tiembre de 1996 el procedimiento de quiebra de Kieba. La sucesi(cid:243)n del socio mayoritario de Kieba, Herbert Kiener, tambie´n fue objeto de un procedimiento de liquidaci(cid:243)n. Hasta el momento, nadie ha aceptado la herencia. La Comisi(cid:243)n comprueba que, mediante la financiaci(cid:243)n del saneamiento, el Gobierno austriaco y el Estado federado de la Alta Austria asumen las obligaciones del causante, Kieba. Con todo, se ha de tener en cuenta que Kieba se encuentra en liquidaci(cid:243)n y ya no ejerce actividades comerciales. Por tanto, la financia- ci(cid:243)n pu´ blica ya no puede otorgar ninguna ventaja a Kieba y las posibles ventajas obtenidas en el pasado ya no pueden perjudicar a los intercambios comerciales entre los Estados miembros. Por lo dema´ s, la Comisi(cid:243)n toma nota de que las auto- ridades austriacas se han comprometido a emplear todos los medios jur(cid:237)dicos a su alcance para reclamar a Kieba el coste del saneamiento. A fin de recuperar los pagos err(cid:243)neamente desembolsados, Austria se pro- pone entablar una acci(cid:243)n restitutoria conforme al art(cid:237)culo 1042 del C(cid:243)digo civil autriaco y reclamar dan˜ os y perjuicios con arreglo al art(cid:237)culo 1295. 5. 3. Atlas La Ley de aguas y la Ley federal de gesti(cid:243)n de residuos contienen disposiciones relativas a la responsabilidad que incumbe a los propietarios de terrenos. Sin embar- go, Austria duda de que pueda invocarse la responsa- bilidad de Atlas sobre la base de estas disposiciones medioambientales. Este mismo punto de vista tambie´n se sostiene en los dos dicta´ menes jur(cid:237)dicos. Con todo, la Comisi(cid:243)n vuelve a llamar la atenci(cid:243)n sobre el hecho de que Atlas fue creada expresamente en el contexto del problema de la contaminaci(cid:243)n y que la empresa estaba al corriente de tal extremo. Por lo dema´ s, se da una estrecha relaci(cid:243)n entre los socios de Kieba y los de Atlas. En opini(cid:243)n de la Comisi(cid:243)n, e´sta es la raz(cid:243)n por la que ambas empresas han de respon- der de forma solidaria en el marco de una resoluci(cid:243)n administrativa de restituci(cid:243)n. Por tanto, si ASA realiza el la ayuda podr(cid:237)a resultar en una ventaja para Atlas, ya que la empresa se ahorrar(cid:237)a as(cid:237) los costes de saneamiento. saneamiento con subvenci(cid:243)n pu´ blica, 27. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 109/55 La Comisi(cid:243)n toma nota de que, segu´ n la informaci(cid:243)n facilitada por Austria, la empresa no ejerce actividades comerciales significativas y que incluso podr(cid:237)a encon- trarse en crisis. Por tanto, el riesgo de que la citada ventaja falsee la competencia es actualmente reducido. No obstante, la Comisi(cid:243)n no puede excluir que una tercera parte se haga cargo de las participaciones de la empresa y extienda sus actividades comerciales hasta el punto de que se produzca una incidencia sobre los intercambios entre los Estados miembros. La financia- ci(cid:243)n estatal del saneamiento por parte de ASA fortale- cer(cid:237)a la posici(cid:243)n de Atlas frente a sus competidores en el mercado del EEE que no se benefician del sanea- miento gratuito de sus terrenos contaminados. Por consiguiente, la Comisi(cid:243)n no puede excluir que las ventajas otorgadas a Atlas mediante la financiaci(cid:243)n estatal falseen en un futuro la competencia en el mer- cado del EEE. Por lo tanto, en lo relativo a Atlas, la financiaci(cid:243)n puede constituir una ayuda estatal con- forme al apartado 1 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y al apartado 1 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE. En virtud de las citadas disposiciones, las ayudas que reu´ nan las caracter(cid:237)sticas que en ellas se establecen son, en principio, incompatibles con el mercado comu´ n. En los apartados 2 y 3 del art(cid:237)culo 92 del Tra- tado CE, as(cid:237) como en los apartados 2 y 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, se relacionan aquellas ayudas que excepcionalmente pueden considerarse compatibles con el mercado comu´ n. En el presente caso, aparentemente, no se da ninguna de esas circuns- tancias excepcionales. Las excepciones establecidas en el apartado 2 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y en el apartado 2 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE no son aplicables, puesto que no se trata de ayudas de cara´ cter social a consumi- dores individuales, ni de ayudas destinadas a reparar los dan˜ os causados por desastres naturales, ni de ayu- das para la econom(cid:237)a de determinadas regiones de la Repu´ blica Federal de Alemania afectadas por la divi- si(cid:243)n de Alemania. Tampoco son de aplicaci(cid:243)n las excepciones de la letra a) del apartado 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y de la letra a) del apartado 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, ni la disposici(cid:243)n de excepci(cid:243)n regional contenida en la letra c) del apartado 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y en la letra c) del apartado 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, dado que el emplaza- miento de Atlas no esta´ situado en una regi(cid:243)n asistida. En cuanto a las excepciones de la letra b) del apartado 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y de la letra b) del apartado 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, la Comisi(cid:243)n sen˜ ala que el proyecto en cuesti(cid:243)n no cumple los criterios que la Comisi(cid:243)n suele aplicar a los proyectos «de intere´s comu´ n europeo» y que la ayuda tampoco esta´ destinada a poner remedio a una grave perturbaci(cid:243)n en la econom(cid:237)a de un Estado miembro. La primera parte de las disposiciones de excepci(cid:243)n de la letra c) del apartado 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y de la letra c) del apartado 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, relativa a las ayudas para facilitar el desarrollo econ(cid:243)mico de determinadas regiones, no es aplicable porque la ayuda no esta´ destinada a contri- buir al desarrollo de las actividades de determinados sectores econ(cid:243)micos. Tampoco pueden aplicarse las excepciones de la letra d) del apartado 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE y de la letra d) del apartado 3 del art(cid:237)culo 61 del Acuerdo EEE, porque la ayuda no esta´ destinada a promover la cultura y a conservaci(cid:243)n del patrimonio. Por lo dema´ s, la Comisi(cid:243)n constata que, sin lugar a dudas, es incompatible con el principio de «quien con- tamina, paga», anclado en el art(cid:237)culo 130 R, que un causante venda su terreno contaminado a una de sus empresas para as(cid:237) eludir el pago del saneamiento, que la empresa responsable de la contaminaci(cid:243)n entre en quiebra y que la empresa de nueva creaci(cid:243)n prosiga la actividad comercial. Por todo ello, la Comisi(cid:243)n considera que, en el pre- sente caso, no cabe aplicar ninguna de las disposicio- nes de excepci(cid:243)n. Con todo, la Comisi(cid:243)n toma nota de que las autorida- des austriacas se han comprometido a emplear todos los medios jur(cid:237)dicos a su alcance para reclamar tam- bie´n a Atlas el coste del saneamiento. Con la restitu- ci(cid:243)n de dicho coste por parte de Atlas quedar(cid:237)a excluido, segu´ n el criterio de la Comisi(cid:243)n, que la financiaci(cid:243)n estatal del saneamiento supusiera una ventaja para Atlas y que la medida constituyera una ayuda estatal segu´ n el art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. 5. 4. ASA El 29 de diciembre de 1994, ASA Inerta Abfallbehand- lungsGmbH solicit(cid:243), por iniciativa propia, todas las autorizaciones necesarias, con arreglo al apartado 4 del art(cid:237)culo 32 de la Ley de fomento del medio ambiente (Umweltf(cid:246)rderungsgesetzes) (1), para realizar el saneamiento del vertedero. Dicha Ley fue comuni- cada al (cid:211)rgano de Vigilancia de la AELC en tanto que re´gimen autorizaciones (UR-450000/323-1996) fueron concedidas el 22 de febrero de 1996, en virtud de la Ley de gesti(cid:243)n de resi- duos, y el 8 de marzo de 1996, con arreglo a la Ley de protecci(cid:243)n de la naturaleza y del paisaje (Natur- und Landschaftsschutzgesetz) del Estado federado de la Alta Austria. Posteriormente, ASA se hizo cargo de las autorizaciones concedidas a ASA Inerta Abfallbehand- lungs GmbH. ayudas. Las de (1) BGBl. no 185/1993. L 109/56 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 27. 4. 1999 Austria suscribi(cid:243) con ASA unos contratos de subven- ci(cid:243)n, puesto que e´sta era la u´ nica empresa que dispo- n(cid:237)a de las autorizaciones necesarias. Con todo, la Comisi(cid:243)n comprueba que dichos contratos fueron con- cluidos con ASA sin brindar a otros competidores aus- triacos o extranjeros la posibilidad de optar a los mis- mos. Por tanto, se ha de examinar si la remuneraci(cid:243)n de ASA se ajusta a los precios del mercado. La Comisi(cid:243)n comprueba que ASA no realiza el sanea- miento por su propia cuenta, sino que planifica y coor- dina las medidas de saneamiento en tanto que empresa general. Por sus servicios como empresa general per- cibe una remuneraci(cid:243)n de 37,3 millones de chelines austriacos (2,7 millones de ecus), que esta´ n incluidos en el coste global del saneamiento por importe de 313,2 millones de chelines austriacos (22,7 millones de ecus). Austria ha demostrado que la remuneraci(cid:243)n de ASA se fij(cid:243) siguiendo las Directrices sobre la remuneraci(cid:243)n de proyectistas principales (Honorarleitlinien f(cid:252)r General- planer), basadas a su vez en el Reglamento sobre tari- fas de gesti(cid:243)n de proyectos (Geb(cid:252)hrenordnung Pro- jektmanagement) y en el Reglamento sobre tarifas de la construcci(cid:243)n (Geb(cid:252)hrenordnung Bauwesen). Asimis- mo, ha demostrado que, en virtud del contrato, ASA s(cid:243)lo percibira´ el 85 % del importe calculado conforme a las citadas disposiciones. Los informes presentados de dos expertos jurados confirman que la remunera- ci(cid:243)n se corresponde con los precios del mercado. Tras un examen minucioso de los datos remitidos, la Comisi(cid:243)n se adhiere al punto de vista expresado por Austria de que ASA obtiene una remuneraci(cid:243)n ajus- tada a su labor de planificaci(cid:243)n y coordinaci(cid:243)n y que la misma no contiene ningu´ n elemento de ayuda con- forme al art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. La Comisi(cid:243)n sen˜ ala que au´ n no han concluido las investigaciones para determinar si Austria se ha ajus- tado a lo establecido en la Directiva 92/50/CEE del Consejo, de 18 de junio de 1992, sobre coordinaci(cid:243)n de los procedimientos de adjudicaci(cid:243)n de los contratos pu´ blicos de servicios (1). La presente Decisi(cid:243)n no pre- juzga en modo alguno el resultado de dichas investiga- ciones. En lo relativo a la ejecuci(cid:243)n de las labores de sanea- miento por parte de subcontratistas, la Comisi(cid:243)n toma nota de que ASA tiene la obligaci(cid:243)n, con arreglo a las condiciones establecidas en los contratos de subven- ci(cid:243)n, de aplicar la Directiva (cid:214)-Norm-A-2050 sobre coordinaci(cid:243)n de los procedimientos de adjudicaci(cid:243)n de los contratos pu´ blicos de servicios. Austria ha remitido una lista detallada de las labores que habr(cid:237)an de reali- zar los subcontratistas y ha demostrado que la mayor parte de los trabajos por efectuar se esta´ adjudicando mediante licitaci(cid:243)n pu´ blica. Por consiguiente, la Comi- si(cid:243)n llega a la conclusi(cid:243)n de que la remuneraci(cid:243)n de las empresas subcontratantes tampoco contiene ele- mentos de ayuda conforme al art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. 6. CONCLUSIONES Habida cuenta de la evaluaci(cid:243)n expuesta de la finan- ciaci(cid:243)n estatal del saneamiento del vertedero contami- nado Kiener Deponie Bachmanning, la Comisi(cid:243)n com- prueba lo siguiente: a) Kieba, el causante, se encuentra en proceso de liquidaci(cid:243)n y ya no ejerce ninguna actividad comercial. Por tanto, la financiaci(cid:243)n estatal ya no puede otorgar ninguna ventaja a esta empresa. b) Si ASA realiza las medidas de saneamiento con apoyo estatal, tal ayuda podr(cid:237)a otorgar una ventaja a Atlas, dado que esta empresa se ahorrar(cid:237)a as(cid:237) el coste del saneamiento. Ello constituir(cid:237)a una ayuda estatal en favor de Atlas a la que, en el presente caso, no cabe aplicar ninguna de las excepciones contempladas en los apartados 2 y 3 del art(cid:237)culo 92 del Tratado CE. Si se reclama el coste del sanea- miento y e´ste fuese restituido por Atlas, la financia- ci(cid:243)n estatal ya no tendr(cid:237)a la consideraci(cid:243)n de ayuda estatal en el sentido del art(cid:237)culo 92 del Tra- tado CE. c) La empresa ASA, a cargo del saneamiento de las cargas del pasado, percibe una remuneraci(cid:243)n ade- cuada a sus actividades de planificaci(cid:243)n y coordi- naci(cid:243)n. Dicha remuneraci(cid:243)n no contiene ningu´ n elemento de ayuda. Por consiguiente, el Gobierno austriaco y el Estado federado de la Alta Austria pueden financiar las medi- das de saneamiento en su integridad, segu´ n lo comuni- cado en la notificaci(cid:243)n, a condici(cid:243)n de que Atlas resti- tuya el coste del saneamiento. Dicho coste ha de ser reclamado a Atlas en su totalidad, conforme a los pro- cedimientos y disposiciones nacionales, incluidos inte- reses desde la fecha del desembolso hasta su plena res- tituci(cid:243)n al tipo de referencia utilizado para el ca´ lculo del equivalente en subvenci(cid:243)n neto de las ayudas regionales austriacas, HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:211)N: Art(cid:237)culo 1 (1) DO L 209 de 24. 7. 1992, p. 1. La proyectada financiaci(cid:243)n estatal del saneamiento del vertedero contaminado Kiener Deponie Bachmanning, 27. 4. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 109/57 presupuestado en 313,2 millones de chelines austriacos (22,7 millones de ecus), no constituye una ayuda esta- tal, siempre que se cumpla la condici(cid:243)n establecida en el art(cid:237)culo 2. Art(cid:237)culo 3 Austria comunicara´ a la Comisi(cid:243)n, en un plazo de dos meses desde la notificaci(cid:243)n de la presente Decisi(cid:243)n, todas las medidas que hubiere adoptado para dar cum- plimiento a lo que en ella se dispone. Art(cid:237)culo 2 Art(cid:237)culo 4 Austria debera´ ordenar a Atlas la restituci(cid:243)n de los costes de saneamiento financiados con recursos estata- les y habra´ de recuperar efectivamente dichos costes. El reembolso se producira´ conforme a los procedi- mientos y disposiciones nacionales y devengara´ intere- ses desde la fecha del pago de los costes de sanea- miento hasta su restituci(cid:243)n por parte de Atlas al tipo de referencia utilizado para el ca´ lculo del equivalente en subvenci(cid:243)n neta de las ayudas regionales austriacas. El destinatario de la presente Decisi(cid:243)n sera´ blica de Austria. la Repu´ - Hecho en Bruselas, el 9 de diciembre de 1998. Por la Comisi(cid:243)n Karel VAN MIERT Miembro de la Comisi(cid:243)n


title: Beschikking nr. 2652/98/EGKS van de Commissie van 9 december 1998 tot vaststelling van het heffingspercentage voor het begrotingsjaar 1999 en tot wijziging van Beschikking nr. 3/52/EGKS met betrekking tot het bedrag en de wijze van toepassing van de in de artikelen 49 en 50 van het Verdrag bedoelde heffingen

eurovoc_concepts:
ECSC
ECSC levy
ECSC operating budget
financial year

text: 10. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 335/49 BESCHIKKING Nr. 2652/98/EGKS VAN DE COMMISSIE van 9 december 1998 tot vaststelling van het heffingspercentage voor het begrotingsjaar 1999 en tot w¶ziging van Beschikking nr. 3/52/EGKS met betrekking tot het bedrag en de w¶ze van toepassing van de in de artikelen 49 en 50 van het Verdrag bedoelde heffingen DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap voor Kolen en Staal, inzonderheid op de artikelen 49 en 50, Overwegende dat de in de referentieperiode vastgestelde afw¶kingen van de gemiddelde waarden een w¶ziging van het artikel 2 van Beschikking nr. 3/52/EGKS van de Hoge Autoriteit (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Beschikking nr. 2618/97/EGKS van de Commissie (2), noodzakel¶k maken; Overwegende dat de behoeften van de Europese Gemeen- schap voor Kolen en Staal bl¶kens de operationale begro- ting voor het begrotingsjaar 1999 op 196 miljoen euro z¶n geraamd; dat b¶ deze begroting, die door de Commissie op 9 december 1998 werd goedgekeurd zoals in b¶lage b¶ deze beschikking opgenomen, het bedrag der middelen afkomstig van de heffingen over het begro- tingsjaar 1999 op 0 miljoen euro is vastgesteld; Overwegende dat de opbrengst van de heffing b¶ een percentage van 0,01 wordt geschat op 5,946 miljoen euro, HEEFT DE VOLGENDE BESCHIKKING GEGEVEN: Artikel 1 Het percentage van de heffing op de productie die met ingang van 1 januari 1999 zal worden verwezenl¶kt, wordt vastgesteld op 0 % van de waarden welke als basis voor de vaststelling van de heffing dienen. Artikel 2 Beschikking nr. 3/52/EGKS wordt als volgt gew¶zigd: Artikel 2 komt te luiden: „Artikel 2 De gemiddelde waarde van de producten waarop de heffingen worden gelegd, wordt met ingang van 1 januari 1999 als volgt vastgesteld: Product Gemiddelde waarde (in euro) Bruinkoolbriketten en halfcokes van bruinkool Steenkool van alle soorten Ruw¶zer, voorzover niet bestemd voor de vervaardiging van wals- of smeed- blokken Staal in blokken Walser¶producten en eindproducten vermeld in b¶lage I b¶ het Verdrag 76,80 50,10 177,35 274,85 458,08” Artikel 3 Deze beschikking treedt in werking op 1 januari 1999. Deze beschikking is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 9 december 1998. Voor de Commissie Erkki LIIKANEN Lid van de Commissie (1) PB van de EGKS 1 van 30. 12. 1952, blz. 4. (2) PB L 353 van 24. 12. 1997, blz. 20. L 335/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 10. 12. 98 B(cid:246)LAGE OPERATIONELE BEGROTING EGKS VOOR 1999 (in miljoen euro) Behoeften Middelen Uit de middelen van het begrotingsjaar te financieren verrichtingen (niet-terugvorderbaar) Ramingen Middelen van begrotingsjaar Ramingen 1. Administratieve uitgaven 2. Wederaanpassingssteun (artikel 56) 3. Steun voor onderzoek (artikel 55) (1) 5,0 75,0 84,0 1. Lopende middelen 1. 1. Opbrengst heffing 0,00 % 1. 2. Nettosaldo 3. 1. Onderzoek staal 3. 2. Onderzoek kolen 56,0 28,0 1. 3. Boeten en verhogingen wegens vertraagde overmaking 1. 4. Diversen 4. Sociale maatregelen steenkool (artikel 56) 32,0 2. Annulering van verplichtingen die vermoe- del¶k niet zullen worden uitgevoerd 3. Niet-gebruikte middelen van het vorige begrotingsjaar 4. 5. Terugneming van de voorziening voor de financiering van de operationele begroting Buitengewone middelen 0,0 80,0 p. m. 5,0 57,0 p. m. 54,0 p. m. Totaal begroting 196,0 Totaal begroting 196,0 (1) Met inbegrip van de financiering van projecten die een invloed hebben op het gebied van de technische bestr¶ding van hinder op de arbeidsplaats, en de omgeving van siderurgische installaties, de gezondheid en de veiligheid in de m¶nen (indicatieve bedragen: respectievel¶k 4 en 3 miljoen euro)


title: Komisjoni määrus (EÜ) nr 2648/98, 9. detsember 1998, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1445/95 veise- ja vasikalihasektori impordi- ja ekspordilitsentside rakenduseeskirjade kohta

eurovoc_concepts:
beef
export licence
free circulation
health certificate
import licence

text: 03/24. kd ET Euroopa Liidu Teataja 185 31998R2648 10. 12. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 335/39 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 2648/98, 9. detsember 1998, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1445/95 veise- ja vasikalihasektori impordi- ja ekspordi- litsentside rakenduseeskirjade kohta EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 27. juuni 1968. aasta määrust (EMÜ) nr 805/68 veise- ja vasikalihaturu ühise korralduse kohta, (1) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1633/98, (2) eriti selle ar- tiklit 9, ning arvestades, et: komisjoni 26. juuni 1995. aasta määruse (EÜ) nr 1445/95 (veise- ja vasikalihasektori impordi- ja ekspordilitsentside raken- duseeskirjade ning määruse (EMÜ) nr 2377/80 kehtetuks tunnistamise kohta, (3) viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2365/98 (4)) artikli 2 lõikega 2 nähakse ette, et kuni 160 kilogrammiste elusveiste puhul peab litsentsitaotluse ja impor- dilitsentsi lahtrisse 7 olema märgitud lähteriik; vasikate eri impordikvootide puhul määratakse impordilitsentsi taotlusesse ja litsentsile märgitavad üksikasjad kindlaks raken- duseeskirju sisaldavate määrustega; määruse (EÜ) nr 1445/95 artikli 2 lõike 2 kohaldamist tuleks piirata kvoodiväliselt impor- ditavate vasikatega; vastavalt komisjoni 29. mai 1998. aasta otsuse 98/372/EÜ (loomatervishoiunõuete ja veterinaarsertifikaatide kohta elus- veiste ja elussigade impordil teatavatest Euroopa riikidest) (5) III lisale (“Veterinaarsertifikaat”) ning nõukogu 12. detsembri 1972. aasta direktiivil 72/462/EMÜ (tervishoiu ja veterinaar- lammaste ja kitsede inspektsiooni probleemide kohta veiste, ning sigade, värske liha ja lihatoodete impordil kolmandatest riikidest, (6) viimati muudetud direktiiviga 97/79/EÜ (7)) põhine- vate sarnaste otsuste lisadele (“Veterinaarsertifikaat”) peab vete- rinaarsertifikaadi originaal olema veistega kaasas kuni nende jõudmiseni piiripunkti; kvoodivälise vasikate impordi parema korraldamise võimalda- miseks tuleks sätestada, et kõikide impordilitsentsi kantud kuni tuleb lahtrisse 7 märkida 300kilogrammiste vasikate puhul (1) EÜT L 148, 28. 6. 1968, lk 24. (2) EÜT L 210, 28. 7. 1998, lk 17. (3) EÜT L 143, 27. 6. 1995, lk 35. (4) EÜT L 293, 31. 10. 1998, lk 49. (5) EÜT L 170, 16. 6. 1998, lk 34. (6) EÜT L 302, 31. 12. 1972, lk 28. (7) EÜT L 24, 30. 1. 1998, lk 31. lisades otsuste sätestatud lähteriik ja lahtrisse 8 päritoluriik, mis peavad vastama eespool nimetatud veterinaarsertifikaati märgitud ekspordiriigile, ning samuti tuleks kontrollida, et impordilitsentsile märgitud päritoluriik vastab vabasse ringlusse laskmise hetkel veterinaarsertifikaadi originaalil või koopial täpsustatud ekspordiriigile, ning kui kõnealused riigid on erinevad, tuleks vabasse ringlusse laskmine keelata; käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas veise- ja vasikalihaturu korralduskomitee arvamusega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määruse (EÜ) nr 1445/95 artikli 2 lõige 2 asendatakse järgmi- sega: “2. CN-koodide 0102 90 05 – 0102 90 49 alla kuulu- vate toodete impordi puhul, v. a rakenduseeskirju sisaldavate vastavate määrustega reguleeritud elusveiste impordikvoo- tide puhul, tuleb impordilitsentsi taotluse ja litsentsi: a) lahtrisse 7 märkida lähteriik; b) lahtrisse 8 märkida päritoluriik, mis vastab ekspordirii- gile otsuse 98/372/EÜ III lisa (“Veterinaarsertifikaat”) tähenduses ja direktiivil 72/462/EMÜ põhinevate, teata- vatest kolmandatest riikidest imporditavaid elusveiseid käsitlevate sarnaste otsuste lisade (“Veterinaarsertifikaat”) tähenduses. Litsentsiga kaasneb kohustus importida sellest riigist; c) lahtrisse 20 teha järgmine kanne: “Lahtris 8 nimetatud päritoluriik vastab veterinaarsertifikaadi originaalil või koopial märgitud ekspordiriigile. ” 186 ET Euroopa Liidu Teataja 03/24. kd Eespool nimetatud loomade vabasse ringlusse lubamiseks tuleb esitada veterinaarsertifikaadi originaal või koopia, mille õigsust on kinnitatud ühenduse piiripunktis, tingimusel et väljaandev riik vastab impordilitsentsi lahtris 8 märgitud riigile. ” Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolevat määrust kohaldatakse alates 14. detsembrist 1998 taotletavate litsentside suhtes. Artikkel 2 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 9. detsember 1998 Komisjoni nimel komisjoni liige Franz FISCHLER


title: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 2648/98 tad-9 ta’ Diċembru 1998 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1445/95 dwar ir-regoli għall-applikazzjoni għal-liċenzji ta’ l-importazzjoni u l-esportazzjoni fis-settur tal-laħam taċ-ċanga u l-vitella

text: 03/Vol. 24 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 185 31998R2648 10. 12. 1998 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 335/39 IR-REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (KEE) Nru 2648/98 tad-9 ta’ Diċembru 1998 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 1445/95 dwar ir-regoli għall-applikazzjoni għal-liċenzji ta’ l- importazzjoni u l-esportazzjoni fis-settur tal-laħam taċ-ċanga u l-vitella IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, li kkunsidrat Wara Ewropea, it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 805/68 tas-27 ta’ Ġunju 1968 dwar l-organizzazzjoni tas-suq komuni tal-laħam taċ-ċanga u l-vitella (1), kif l-aħħar emendat bir- Regolament l-Arti- kolu 9 tiegħu, (KE) Nru 1633/98 (2), u partikolarment Billi l-Artikolu 2(2) tar-Regolament tal-Kummissjoni (KEE) Nru 1445/95 tas-26 ta’ Ġunju 1995 dwar ir-regoli għall-applikaz- zjoni tal-liċenzji għall-importazzjoni u l-esportazzjoni fis-settur tal-laħam taċ-ċanga u l-vitella u li jħassar ir-Regolament (KEE) Nru 2377/80 (3), kif l-aħħar emendat bir-Regolament (KE) Nru li għall-annimali ħajjin tal-fart li ma 2365/98 (4), jeċċedux il-160 kilogramma l-applikazzjoni għal-liċenzja u l- liċenzja għall-importazzjoni għandhom juru fil-kaxxa numru 7 il-pajjiż tal-provenjenza; jistabbilixxi Billi, għall-kwoti differenti ta’ l-importazzjoni ta’ l-għoġġiela, ir- Regolamenti li fihom ir-regoli ta’ l-applikazzjoni jispeċifikaw id- dettalji li għandhom jiġu inklużi fl-applikazzjoni għal-liċenzja ta’ tar- (KE) Nru 1445/95 għandu jkun ristrett għall- Regolament ghoġġiela mportati ‘l-barra mill-kwoti; l-importazzjoni u fil-liċenzja; billi l-Artikolu 2(2) (“Ċertikifat tas-Saħħa ta’ l-Anness III l-Anness “Iċ-Ċertifikat l- Billi permezz ta’ Annimali”) tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 98/372/KE tad-29 ta’ Mejju 1998 dwar il-kondizzjoni tas-saħħa ta’ l-annimali u ċ- ċertifikat veterinarju għall-importazzjoni ta’ l-annimali ħajjin ta’ l-ispeċi tal-fart u tal-majjal minn ċerti pajjiżi Ewropej (5), u permezz ta’ l-Annimali” għal deċiżjonijiet simili dwar l-annimali ħajjin ta’ l-ispeċi tal-fart importati minn ċerti pajjiżi terzi bbażati fuq id-Direttiva tal- Kunsill 72/462/KEE tat-12 ta’ Diċembru 1972 dwar il-problemi ta’ l-ispezzjoni tas-saħħa u veterinarji ma’ l-importazzjoni ta’ l- annimali ta’ l-ispeċi tal-fart, ta’ l-ovini u tal-kaprini, laħam frisk jew prodotti tal-laħam minn pajjiżi terzi (6), kif l-aħħar emendat bid-Direttiva 97/79/KE (7), l-oriġinali taċ-ċertifikati tas-saħħa ta’ l-annimali għandu jakkumpanja l-annimali ta’ l-ispeċi tal-fart sakemm jaslu fil-post ta’ l-ispezzjoni fuq il-fruntiera; tas-Saħħa ta’ Billi, biex ikun jista’ jsir immaniġjar aħjar ta’ l-importazzjoni ta’ l-għoġġiela ’l barra mill-kwoti, għandu jkun stabbilit li għall- għoġġiela kollha li jiżnu mhux aktar minn 300 kilogramma l-pajjiż tal-provenjenza inklużi fil-liċenzja ta’ l-importazzjoni (1) ĠU L 148, tat-28. 6. 1968, p. 24. (2) ĠU L 210, tat-28. 7. 1998, p. 17. (3) ĠU L 143, tas-27. 6. 1995, p. 35. (4) ĠU L 293, tal-31. 10. 1998, p. 49. (5) ĠU L 170, tas-16. 6. 1998, p. 34. (6) ĠU L 302, tal-31. 12. 1972, p. 28. (7) ĠU L 24, tat-30. 1. 1998, p. 31. tas-saħħa ta’ l-annimali” speċifikat irid ikun indikat fil-kaxxa numru 7 u fil-kaxxa numru 8 il-pajjiz ta’ l-oriġini, li jrid jikkorrespondi mal-pajjiż li jesporta fuq “iċ- ċertifikat fl-Anness tad- deċiżjonijiet imsemmija hawn fuq, u għandu jkun ivverifikat ukoll li, li fil-ħin tad-dħul fiċ-ċirkulazzjoni ħielsa, il-pajjiż ta’ l- oriġini jkun konformi mal-pajjiż li jesporta kif speċifikat fl-oriġinali jew fil-kopja taċ- ċertifikat tas-saħħa ta’ l-annimali u, meta tinstab xi diskrepanza bejn iż-żewg pajjiżi, dħul fiċ-ċirkolazzjoni ħielsa għandha tkun miċħuda; fil-liċenzja ta’ l-importazzjoni indikat l-miżuri Billi li hemm provvediment dwarhom f’dan ir- Regolament huma bi qbil ma’ l-opinjoni tal-Kumitat ta’ Ġestjoni għaċ-ċanga u l-Vitella, ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT: L-Artikolu 1 L-Artikolu 2(2) hawnhekk mibdul b’dan li ġej: tar-Regolament (KE) Nru 1445/95 huwa li jaqgħu taħt Għall-importazzjoni ta’ kwoti tal-prodotti “2. il- kodiċi NM 0102 90 05 sa 0102 90 49, minbarra bl- l-importazzjoni għall-annimali eċċezzjoni ħajjin ta’ l-ispeċi tal-fart irregolati bir-regolamenti rispettivi li l-applikazzjoni għall-liċenzja ta’ l-importazzjoni u tal-liċenzja għandhom juru: jkun fihom ir-regoli ta’ l-applikazzjoni, ta’ (a) fil-kaxxa numru 7, il-pajjiż tal-provenjenza; (b) fil-kaxxa numru 8, l-oriġini, li tas-Saħħa ta’ jrid ikun il-pajjiż ta’ jikkorrespondi mal-pajjiż li jesporta fil-qofol ta’ dak li (‘Ċertifikat jfisser l-Anness III l-Anni- mali’) tad-Deċiżjoni 98/372/KE u fil-qofol ta’ dak li jfiser l-Anness (‘Ċertifikat tas-Saħħa ta’ l-Annimali’) ta’ deċizjonijiet simili dwar l-annimali ħajjin ta’ l-ispeċi tal-fart importati minn ċerti pajjiżi terzi, ibbażati fuq Il-liċenzja għandha ġġorr id-Direttiva 72/462/KEE. maghħa obligazzjoni biex timporta minn dan il-pajjiż; (ċ) fil-kaxxa numru 20, oriġini speċifikat mal-pajjiż li qed jesporta indikat fl-oriġinali kopja taċ-ċertifikat tas-saħħa ta’ l-annimali. ’ l- fil-kaxxa numru 8 tikkorrespondi jew fil- l-entrata li ġejja: ‘Il-pajjiż ta’ 186 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 24 l-annimali msemmija hawn fuq għal ċirkolazzjoni ħielsa għandu jkun soġġett għall- Ir-rilaxx ta’ preżentazzjoni ta’ l-oriġinali taċ-ċertifikat tas-saħħa, jew ta’ kopja ċċertifikata bħala korretta mill-post tal-ispezzjoni ta’ fuq il-fruntiera tal-Komunità, basta li l-pajjiż ta’ l-ħruġ taċ-ċertifikat ikun l-istess bħal dak indikat fil-kaxxa numru 8 tal-liċenzja ta’ l-importazzjoni. ” L-Artikolu 2 Dan ir-Regolament għandu jibda jseħħ mit-tielet jum ta’ wara l-pubblikazzjoni tiegħu fil-Ġurnal Uffiċjali tal- Komunitajiet Ewropej. Għandu japplika għal-liċenzji li l-applikazzjoni tagħhom saret sa mill-14 ta’ Diċembru 1998. Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha. Magħmul fi Brussel, fid-9 ta’ Diċembru 1998. Għal l-Kummissjoni Franz FISCHLER Membru tal-Kummissjoni


title: QUESTION ECRITE no 3869/98 de Petrus CORNELISSEN Ventes détaxées

eurovoc_concepts:
VAT
duty-free sale
economic consequence
intra-EU trade


title: Komission asetus (EY) N:o 2651/98, annettu 9 päivänä joulukuuta 1998, tariffikiintiön avaamisesta tiettyjen Norjasta peräisin olevien, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3448/93 tarkoitettujen maataloustuotteiden valmistuksessa tuotettujen tavaroiden tuonnille

eurovoc_concepts:
Norway
agreement (EU)
agro-industry
customs tariff
tariff quota
trading operation

text: 10. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 335/47 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2651/98, annettu 9 päivänä joulukuuta 1998, tariffikiintiön avaamisesta tiettyjen Norjasta peräisin olevien, neuvoston asetuk- sessa (EY) N:o 3448/93 tarkoitettujen maataloustuotteiden valmistuksessa tuotet- tujen tavaroiden tuonnille EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon tiettyihin maataloustuotteiden valmistuk- sessa tuotettuihin tavaroihin sovellettavasta kauppajärjes- telmästä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 3448/93 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2491/98 (2), ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan, tietyistä euron käyttöön ottamiseen liittyvistä säännöksistä 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (6) 2 artiklassa säädetään, että 1 päivänä tammikuuta 1999 alkaen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvät viittaukset ecuun korvataan viittauksella euroon siten, että 1 ECU = 1 EUR; selkeyden vuoksi on syytä käyttää ilmaisua ”euro” tässä asetuksessa, koska sitä sovel- letaan 1 päivänä tammikuuta 1999, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat liitteeseen II kuulumattomien maataloustuotteiden kauppaa koskevia horisontaalisia kysymyksiä käsittelevän hallintokomitean lausunnon mukaiset, jalostettujen sopimuksen ottaa huomioon Euroopan yhteisön ja Norjan kuningas- kunnan kirjeenvaihtona Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjasta N:o 2 6 päivänä joulu- kuuta 1996 tehdyn neuvoston päätöksen 96/753/EY (3) ja erityisesti sen 2 artiklan, tekemisestä sekä katsoo, että tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komis- sion asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 (4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1677/98 (5), kodifioitiin hallinnointia koskevat säännökset, joiden käyttö perustuu vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanotta- mispäivän mukaiseen aikajärjestykseen, tariffikiintiöiden sellaisten ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tämän asetuksen liitteessä lueteltuihin Norjasta peräisin oleviin tavaroihin sovelletaan liitteen mukaisia tulleja 1 päivästä tammikuuta 1999 31 päivään joulukuuta 1999 liitteessä mainittujen vuotuisten kiintiöiden rajoissa. 2 artikla Komissio hallinnoi 1 artiklassa tarkoitettua yhteisön tarif- fikiintiötä asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 a–d artiklan säännösten mukaisesti. 3 artikla vuodeksi 1999 olisi avattava Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen pöytäkirjan N:o 2 mukauttamista koskevan kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen 2 kohdan IV alakohdassa tarkoitettu kiintiö, Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen viralli- sessa lehdessä. (1) EYVL L 318, 20. 12. 1993, s. 18 (2) EYVL L 309, 19. 11. 1998, s. 28 (3) EYVL L 345, 31. 12. 1996, s. 78 (4) EYVL L 253, 11. 10. 1993, s. 1 (5) EYVL L 212, 30. 7. 1998, s. 18 Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999. (6) EYVL L 162, 19. 6. 1997, s. 1 L 335/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 10. 12. 98 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 1998. Komission puolesta Martin BANGEMANN Komission jäsen LIITE Järjestysnu- mero CN-koodi Tavaran kuvaus Tariffikiintiö (tonneja) Sovellettavan tullin määrä 09. 0764 ex 1806 1806 20 1806 31 1806 32 1806 90 Suklaa ja muut kaakaota sisältävät lukuun otta- elintarvikevalmisteet, joka sisältää matta kaakaojauhetta, lisättyä tai muuta CN- koodiin 1806 10 kuuluvaa makeu- tusainetta sokeria 5 500 35,15 EUR/100 kg


title: Verordnung (EG) Nr. 2644/98 der Kommission vom 9. Dezember 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen auf dem Eiersektor

eurovoc_concepts:
egg
export financing
export refund

formats: pdf print

text: L 335/20 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 10. 12. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 2644/98 DER KOMMISSION vom 9. Dezember 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstattungen auf dem Eiersektor DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2771/75 des Rates vom 29. Oktober 1975 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Eier (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1516/96 der Kommission (2), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 3, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 2771/75 kann der Unterschied zwischen den Weltmarktpreisen und den Preisen in der Gemeinschaft f(cid:129)r die in Artikel 1 Absatz 1 der genannten Verordnung aufgef(cid:129)hrten Erzeug- nisse durch eine Erstattung bei der Ausfuhr ausgeglichen werden. Die in Drittl(cid:132)ndern bestehende Marktlage und der bez(cid:129)g- lich einiger Bestimmungen bestehende Wettbewerb erfor- dern, daß f(cid:129)r bestimmte Erzeugnisse des Eiersektors diffe- renzierte Erstattungen festgesetzt werden. Die Anwendung dieser Modalit(cid:132)ten auf die gegenw(cid:132)rtige Marktsituation bei Eiern f(cid:129)hrt dazu, die Erstattung auf einen Betrag festzusetzen, der der Gemeinschaft die Teil- nahme am internationalen Handel erm(cid:148)glicht und dem Charakter der Ausfuhren dieser Erzeugnisse sowie ihrer Bedeutung zum gegenw(cid:132)rtigen Zeitpunkt Rechnung tr(cid:132)gt. Nach Artikel 2 der Verordnung (EG) Nr. 1103/97 des Rates vom 17. Juni 1997 (cid:129)ber bestimmte Vorschriften im Zusammenhang mit der Einf(cid:129)hrung des Euro (3) wird ab 1. Januar 1999 in den Rechtsinstrumenten jede Bezug- nahme auf den Ecu durch die Bezugnahme auf den Euro zum Kurs von 1 EUR gleich 1 ECU ersetzt. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Eier und Gefl(cid:129)gel — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Das Verzeichnis der Codes der Erzeugnisse, bei deren Ausfuhr die in Artikel 8 der Verordnung (EWG) Nr. 2771/75 genannte Erstattung gew(cid:132)hrt wird, und die H(cid:148)he dieser Erstattung werden im Anhang festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 11. Dezember 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 9. Dezember 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 282 vom 1. 11. 1975, S. 49. (2) ABl. L 189 vom 30. 7. 1996, S. 99. (3) ABl. L 162 vom 19. 6. 1997, S. 1. 10. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 335/21 ANHANG zur Verordnung der Kommission vom 9. Dezember 1998 zur Festsetzung der Ausfuhrerstat- tungen auf dem Eiersektor Erzeugniscode Bestimmung (1) Erstattungsbetrag 0407 00 11 9000 0407 00 19 9000 0407 00 30 9000 0408 11 80 9100 0408 19 81 9100 0408 19 89 9100 0408 91 80 9100 0408 99 80 9100 02 02 03 04 05 01 01 01 01 01 ECU/100 Einheiten 3,30 1,50 ECU/100 kg 16,00 8,00 14,00 58,00 27,00 27,00 43,00 11,00 (1) Folgende Bestimmungen sind vorgesehen: 01 Alle Bestimmungen, mit Ausnahme der Schweiz; 02 alle Bestimmungen, mit Ausnahme der Vereinigten Staaten von Amerika; 03 Kuwait, Bahrein, Oman, Katar, die Vereinigten Arabischen Emirate, Jemen, Hongkong SAR und Rußland; 04 alle Bestimmungen, mit Ausnahme der Schweiz und der unter 03 und 05 genannten Bestimmungen; 05 S(cid:129)dkorea, Japan, Malaysia, Thailand, Taiwan, die Philippinen und (cid:142)gypten. N. B. Die die Erzeugnisse betreffenden Codes sowie die Verweisungen und Fußnoten sind durch die ge(cid:132)nderte Verordnung (EWG) Nr. 3846/87 der Kommission bestimmt


title: WRITTEN QUESTION No. 3864/98 by Christa RANDZIO-PLATH to the Commission. European Parliament and Council Directive on cross-border credit transfers

eurovoc_concepts:
EC Directive
bank
computer system
credit transfer
electronic money
financial institution
financial transaction
frontier region
national implementing measure
systems interconnection

text: C 182/130 Euroopan yhteisöjen virallinen lehti FI 28. 6. 1999 (1999/C 182/178) KIRJALLINEN KYSYMYS P-3863/98 esittäjä(t): Luigi Florio (PPE) komissiolle (9. joulukuuta 1998) Aihe: Tutkintotodistusten tunnustaminen EU:ssa Italiassa oikeustieteen maisterin tutkinnon suorittanut, Italian kansalainen, mutta Saksassa asuva Davide Ferrando haki hiljattain lupaa harjoittaa lakimiehen tointa kahdesta Saksan osavaltiosta, ensin Hessenistä ja sen jälkeen Ala-Saksin osavaltiosta. Molemmissa tapauksissa hänelle vastattiin, että se ei ole mahdollista, koska hakemus sellaisen henkilön esittämänä, joka ei ole suorittanut maisterin tutkintoaan Saksassa, on vastoin paikallista lainsäädäntöä. Tarkemmin kyseessä ovat Hessenin lain 23 I artikla ja Ala-Saksin lain 5 artikla, jotka koskevat lakimiestoi- minnan harjoittamista ja joissa säädetään alalle pääsyn ehdottomaksi vaatimukseksi maisterin tutkinnon suorittaminen Saksan liittotasavallassa. Onko komissio sitä mieltä, että yllä mainitussa tapauksessa on noudatettu Euroopan unionissa voimassaolevaa tutkintotodistusten vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta? Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tun- nustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/ 48/ETY (1) mukaan jäsenvaltion kansalainen voi toisessa jäsenvaltiossa harjoittaa ammattia, jonka harjoitta- miseen hän on täysin pätevä siinä jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin. Tämä tarkoittaa, että kansalaisen on täytettävä kaikki vaatimukset kyseisessä jäsenvaltiossa. Arvoisan parlamentin jäsenen mainitsema henkilö ei kuitenkaan näytä olevan täysin pätevä toimimaan lakimiehenä Italiassa. Akateeminen ”laureato”-tutkinto ei riitä lakimiehen ammatin harjoittamiseen. Vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta sovelletaan ainoastaan ammatilliseen pätevyyteen, mutta ei akateemiseen pätevyyteen, joka ei sinänsä oikeuta henkilöä harjoittamaan ammattia jäsenvaltiossa, josta hän on peräisin. Akateemisten tutkintojen tunnustaminen ei kuulu yhteisön asianomaisen lainsäädännön soveltamisalaan. (1) EYVL L 19, 24. 1. 1989. (1999/C 182/179) KIRJALLINEN KYSYMYS P-3864/98 esittäjä(t): Christa Randzio-Plath (PSE) komissiolle (9. joulukuuta 1998) Aihe: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi rajojen yli suoritettavista tilisiirroista Mikä on tilanne rajojen yli suoritettavia tilisiirtoja koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/5/ETY (1) saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä? Nyt, kun euroa ollaan ottamassa käyttöön 1. 1. 1999, miksi Euroopan komissio ei toimi aktiivisemmin direktiivin toteuttamisessa ja EU:n jäsenvaltioiden sisällä tehtävissä valmisteluissa? (1) EYVL L 43, 14. 2. 1997, s. 25. Komission jäsenen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (28. tammikuuta 1999) Direktiivi 97/5/EY on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä 14. päivään elokuuta 1999 mennessä. Jäsenvaltiot ovat itse asiassa antaneet poliittisen sitoumuksen, jonka mukaan ne saattavat direktiivin osaksi kansallista lainsäädäntöään jo 1. päivään tammikuuta 1999 mennessä. Useimmat jäsenvaltiot eivät kuitenkaan