title: Oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov (98/C 384/03)Text s významom pre EHP.

text: 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 277 31998Y1210(01) L 384/3 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 10. 12. 1998 Oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov (98/C 384/03) (Text s významom pre EHP) Úvod 1. Po rozsiahlej diskusii o potrebe koordinovaného postupu na úrovni spoločenstva v boji proti škodlivej daňovej súťaži prijala 1. decembra 1997 Rada ministrov pre hospodárske a finančné záležitosti (Ecofin) rad záverov a odsúhlasila rezo- lúciu o kódexe správania pre zdaňovanie podnikov (ďalej len „kódex správania“) (1). Pri tejto príležitosti sa Komisia zavia- zala vypracovať usmernenia o uplatňovaní článkov 92 a 93 zmluvy pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov a „dôkladne uplatňovať dotknuté pravidlá pomoci“. Kódex správania je zameraný na zlepšenie transparentnosti v daňovej oblasti formou systému výmeny informácií medzi členskými štátmi a posúdenia všetkých daňových opatrení, na ktoré sa môže vzťahovať. Ustanovenia o štátnej pomoci zmluvy taktiež prispejú svojím vlastným mechanizmom k cieľu bojovať proti škodlivej daňovej súťaži. súťaže na 2. Záväzok Komisie týkajúci sa štátnej pomoci vo forme daňo- vých opatrení predstavuje časť širšieho cieľa vyjasniť a presa- dzovať uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci s cieľom obme- jednotnom trhu. Zásada dzenia narušenia nezlučiteľnosti so spoločným trhom a výnimky z tejto zásady sa vzťahujú na pomoc „v akejkoľvek forme“, vrátane určitých daňových opatrení. Otázka, či daňové opatrenie môže byť označené ako pomoc podľa článku 92 odsek 1 zmluvy, si však vyžaduje objasnenie, ktoré je predmetom tohto oznámenia. Takéto objasnenie je dôležité najmä vzhľadom na procedu- rálne požiadavky, ktoré vyplývajú z označenia opatrenia ako pomoci a dôsledkov v prípade, ak členské štáty prestanú spĺ- ňať takéto požiadavky. 3. Po dobudovaní jednotného trhu a liberalizácii pohybu kapi- tálu sa taktiež ukázalo potrebným preskúmať osobitné účinky poskytnutej pomoci vo forme daňových opatrení a vysloviť dôsledky, pokiaľ ide o posúdenie zlučiteľnosti pomoci so spo- ločným trhom (2). Vytvorenie hospodárskej a menovej únie a s tým spojené úsilie o konsolidáciu národných rozpočtov ešte viac zdôrazňuje prísnu kontrolu štátnej pomoci v akejkoľ- vek forme, akú môže mať. Podobne sa v spoločnom záujme musia zohľadňovať hlavné dôsledky, ktoré môžu mať niektoré pomoci cez daňové systémy na príjmy ostatných členských štátov. 4. Okrem cieľa zabezpečiť, aby rozhodnutia Komisie boli trans- parentné a predvídateľné, sa toto oznámenie usiluje zabezpe- čiť konzistentnosť a rovnosť úpravy medzi členskými štátmi. Komisia, ako uvádza kódex správania, zamýšľa preskúmať alebo opätovne preskúmať od prípadu k prípadu na základe tohto oznámenia platné daňové systémy v členských štátoch. A. Riadiace právomoci spoločenstva 5. Zmluva splnomocňuje opatrenia na odstránenie rôznych druhov narušenia, ktoré škodia riad- nemu fungovaniu spoločného trhu. Je preto nevyhnutné roz- lišovať medzi rôznymi druhmi narušenia. spoločenstvo prijať 6. Niektoré všeobecné daňové opatrenia môžu brániť riadnemu fungovaniu vnútorného trhu. V prípade takýchto opatrení sta- novuje zmluva na jednej strane možnosť zosúladiť daňové ustanovenia členských štátov na základe článku 100 (smernice Rady jednohlasne prijaté). Na druhej strane môžu niektoré nezhody medzi plánovanými alebo existujúcimi všeobecnými ustanoveniami v členských štátoch skresľovať súťaž a vytvárať narušenia, ktoré je potrebné odstrániť na základe článkov 101 a 102 (porada príslušných členských štátov s Komisiou; v prí- pade potreby, smernice Rady prijaté kvalifikovanou väčšinou). (1) Ú. v. ES C 2, 6. 1. 1998, s. 1. gický cieľ 2, akcia 1. (2) Pozri akčný plán pre jednotný trh, CSE(97) 1, 4. júna 1997, strate- 278 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 7. Narušenie súťaže odvodené od štátnej pomoci spadá pod sys- tém predchádzajúceho schválenia Komisie, podliehajúc pre- skúmaniu súdnou právomocou spoločenstva. Podľa článku 93 odsek 3 sa musia opatrenia štátnej pomoci oznamovať Komi- sii. Členské štáty nesmú uviesť svoje navrhované opatrenia pomoci do účinnosti, pokiaľ ich Komisia neschváli. Komisia preskúmava zlučiteľnosť pomoci nie z hľadiska jej formy, akú môže mať, ale z hľadiska jej dopadov. Môže rozhodnúť, že členský štát musí zmeniť a doplniť alebo zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom. Ak bola pomoc už uplatnená pri porušení procedurálnych pravi- diel, musí členský štát v zásade túto pomoc od prijímateľa(- ov) získať späť. 10. Po druhé, výhoda musí byť poskytnutá štátom alebo cez štátne rezervy. Strata daňových príjmov sa rovná spotrebe štátnych zdrojov vo forme fiškálnych výdavkov. Toto krité- rium sa taktiež vzťahuje na pomoc poskytnutú regionálnymi alebo miestnymi orgánmi v členských štátoch (1). Okrem toho sa môže štátna podpora poskytovať práve tak rovnako formou daňových opatrení zákonodarnej, riadiacej alebo administratívnej povahy ako formou postupov daňových orgánov. B. Uplatňovanie článku 92 odsek 1 Zmluvy o ES pri daňových opatreniach 8. Článok 92 odsek 1 vyjadruje, že „akákoľvek pomoc poskyt- nutá členským štátom alebo zo štátnych zdrojov v akejkoľ- vek možnej forme, ktorá skresľuje alebo predstavuje hrozbu narušenia súťaže zvýhodňovaním niektorých podnikov alebo výroby určitých tovarov, musí byť, pokiaľ vplýva na obchod medzi členskými štátmi, nezlučiteľná so spoločným trhom. “ Pri uplatňovaní pravidiel spoločenstva o štátnej pomoci nie je podstatné, či je opatrenie daňovým opatrením, nakoľko článok 92 sa vzťahuje na opatrenia pomoci „v akejkoľvek možnej forme“. Aby bola pomoc nazvaná pomocou v zmy- sle článku 92, musí opatrenie spĺňať súhrnné kritéria opísané nižšie. 9. Po prvé, opatrenie musí udeľovať príjemcom výhodu, ktorá ich oslobodzuje od poplatkov, ktoré za bežných okolností znášajú ich rozpočty. Výhoda môže byť poskytnutá formou zníženia daňového zaťaženia firmy rôznymi spôsobmi, vrá- tane: — zníženia v daňovom základe (ako sú zvláštne zníženia, úpravy zvláštneho alebo zrýchleného odpisovania alebo zahrnutie rezerv do bilancie), — úplné alebo čiastočné zníženie čiastky dane (ako je výnimka alebo daňový dobropis), — odklad, zrušenie alebo dokonca zvláštne opätovné roz- plánovanie daňového záväzku. 11. Po tretie, opatrenie musí ovplyvniť súťaž a obchod medzi členskými štátmi. Toto kritérium predpokladá, že príjemca opatrenia vykonáva hospodársku činnosť bez ohľadu na právny status príjemcu alebo nástroje financovania. V rámci ustálenej súdnej praxe, na účely tohto ustanovenia, je kritérium vplyvu na obchod splnené, ak prijímateľská firma vykonáva hospodársku činnosť zahŕňajúcu obchod medzi členskými štátmi. Samotný fakt, že pomoc posilňuje posta- venie firmy v porovnaní s postavením ostatných firiem, ktoré sú konkurentmi na vnútornom trhu spoločenstva, postačuje na vyvodenie záveru, že vnútorný obchod spoločenstva je ovplyvnený. Skutočnosť, že pomoc predstavuje relatívne malý objem (2), ani fakt, že príjemca je, pokiaľ ide o veľkosť, nevýznamný alebo jeho podiel na trhu spoločenstva je veľmi malý (3), ani dokonca fakt, že príjemca nevykonáva vývoz (4) alebo vyváža skutočne celú svoju produkciu mimo spoločenstva (5), nič nemení na tomto závere. 12. Na záver, opatrenie musí byť špecifické alebo selektívne v tom, že zvýhodňuje „určité podniky alebo výrobu určitých tovarov“. Selektívna výhoda v ňom zahrnutá môže vyplývať z výnimky z daňových ustanovení zákonodarnej, riadiacej alebo administratívnej povahy alebo z postupu podľa uváže- nia zo strany daňových orgánov. Selektívna povaha opatre- nia sa však môže odôvodniť „povahou alebo všeobecným usporiadaním systému“ (6). Ak je to tak, opatrenie sa (1) Rozsudok Súdneho dvora vo veci 248/84 Nemecko vs. Komisia (1987) Zb. súd. rozh. ESD, s. 4013. (2) Avšak s výnimkou pomoci spĺňajúcej testy pravidla de minimis. Pozri oznámenie Komisie uverejnené v Ú. v. ES C 68, 6. 3. 1996, s. 9. (3) Spojené veci C-278/92. C-279/92 a C-280/92 Španielsko vs. Komi- sia (1994) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 4103. (4) Vec 102/87 Francúzsko vs. Komisia (1998) Zb. súd. rozh. ESD, s. 4067. (5) Vec C-142/87 Belgicko vs. Komisia (1990) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 959. (6) Vec 173/73 Taliansko vs. Komisia (1974) Zb. súd. rozh. ESD, s. 709. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 279 nepovažuje za pomoc v zmysle článku 92 odsek 1 zmluvy. Tieto rozličné aspekty sú zohľadnené nižšie. Rozdiel medzi štátnou pomocou a všeobecnými opatreniami 13. Daňové opatrenia, ktoré sú prístupné všetkým hospodár- skym subjektom fungujúcim v rámci členského štátu, sú v zásade všeobecnými opatreniami. Musia byť skutočne prí- stupné všetkým firmám na základe rovnakého prístupu a nesmú byť de facto krátené vo svojom rozsahu, napríklad na základe voľného rozhodnutia štátu o ich poskytnutí na základe iných faktorov, ktoré obmedzujú ich praktický účinok. Táto podmienka však neobmedzuje právomoc člen- ských štátov rozhodovať o hospodárskej politike, ktorú pova- žujú za najvhodnejšiu, a najmä rozšíriť daňové zaťaženie, ak to považujú za primerané, medzi rôzne faktory výroby. Za predpokladu, že sa uplatňujú bez rozdielu na všetky firmy a výrobu všetkých tovarov, štátnu pomoc nepredstavujú tieto opatrenia: 15. V rozsudku vynesenom v roku 1974 (1) Súdny dvor rozho- dol, že akékoľvek opatrenie zamerané na čiastočné alebo úplné oslobodenie firiem v primárnom sektore od poplatkov vyplývajúcich z bežného uplatnenia všeobecného systému „bez toho, aby tu existovalo akékoľvek zdôvodnenie pre takéto oslobodenie na základe povahy alebo všeobecného usporiadania systému“ predstavovalo štátnu pomoc. Rozsu- dok taktiež uvádza, že „článok 92 nerozlišuje medzi opatre- niami danej štátnej intervencie podľa jej príčin alebo snáh, ale ich definuje v súvislosti s ich účinkami“. Rozsudok taktiež zdôrazňuje, že skutočnosť, že opatrenie viac vyrovnáva poplatky v príslušnom sektore s poplatkami jeho konkuren- tov v ostatných členských štátoch, nič nemení na skutočno- sti, že je to pomoc. Takéto rozdiely medzi daňovými systé- mami, na ktoré sa, ako je uvedené vyššie, vzťahujú články 100 až 102, nemôžu byť opravené jednostrannými opatre- niami, ktoré sú zacielené na firmy, ktoré sú najviac ovplyv- nené nezrovnalosťami medzi daňovými systémami. 16. Hlavným kritériom pri uplatňovaní článku 92 odsek 1 pri daňových opatreniach je preto to, že opatrenie poskytuje v prospech určitých podnikov v členskom štáte výnimku z uplatňovania daňového systému. Preto by sa mal najprv určiť spoločný uplatniteľný systém. Musí sa preskúmať, či výnimka zo systému alebo odlišnosti v rámci tohto systému sú odôvodniteľné „povahou alebo všeobecným usporiada- ním“ daňového systému, t. j. či sú priamo odvodené od základných alebo riadiacich zásad daňového systému v danom členskom štáte. Ak to tak nie je, ide potom o štátnu pomoc. — daňové opatrenia čisto technickej povahy (napríklad sta- novenie sadzby dane, pravidiel odpisovania a pravidiel prenášania straty; ustanovenia na zabránenie dvojitému zdaňovaniu alebo daňovým únikom), Selektívne kritérium alebo kritérium špecifickosti — opatrenia uskutočňujúce ciele všeobecnej hospodárskej politiky formou zníženia daňového zaťaženia týkajúceho sa určitých výrobných nákladov (výskum a vývoj (R&D), životné prostredie, školenie, zamestnanosť). 14. Skutočnosť, že niektoré firmy alebo niektoré sektory ťažia viac ako iné z niektorých takýchto daňových opatrení nemusí nevyhnutne znamenať, že sa na ne vzťahujú pravidlá súťaže riadiace štátnu pomoc. Opatrenia vytvorené na zníženie zda- ňovania pracovnej sily pre všetky firmy majú preto relatívne väčší vplyv na priemysel s intenzívnou pracovnou silou ako na kapitálovo intenzívne priemysly, bez toho, aby to nevyh- nutne predstavovalo štátnu pomoc. Podobne, daňové stimuly pre ekologické, výskumno-vývojové alebo školiace investície zvýhodňujú len firmy, ktoré uskutočňujú takéto investície, ale znovu to nevyhnutne nepredstavuje štátnu pomoc. 17. Rozhodovacia prax Komisie zatiaľ svedčí o tom, že len opa- trenia, ktorých pôsobnosť sa rozširuje na celé územie štátu, sa vymykajú kritériu špecifickosti uvedenému v článku 92 odsek 1. Opatrenia s miestnou alebo regionálnou pôsobno- sťou môžu zvýhodňovať určité podniky, s výhradou zásad uvedených v odseku 16. Samotná zmluva označuje ako pomoc opatrenia, ktoré sú zamerané na podporu hospodár- skeho rozvoja regiónu. Článok 92 odsek 3 písmená a) a c) doslovne stanovuje v prípade tohto druhu pomoci možné odchýlenia sa od všeobecnej zásady nezlučiteľnosti uvedenej v článku 92 odsek 1. 18. Zmluva jasne stanovuje, že opatrenie, ktoré je sektorovo špe- cifické, spadá pod článok 92 odsek 1. Článok 92 odsek 1 výslovne obsahuje pojem „výroba určitého tovaru“ medzi kri- tériami určujúcimi, či ide o pomoc podliehajúcu sledovaniu (1) Pozri poznámku pod čiarou 8. 280 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 Komisiou. Podľa tradične zaužívanej praxe a prípadového práva predstavuje pomoc daňové opatrenie, ktorého hlav- ným účinkom je podpora jedného alebo viacerých sektorov činnosti. To isté platí pre opatrenie, ktoré zvýhodňuje len národné výrobky, ktoré sa vyvážajú. (1) Okrem toho je Komi- sia názoru, že opatrenie, ktoré je zacielené na všetky sektory, ktoré predstavuje pomoc (2). Odchýlenie sa od základnej sadzby dane podni- kov pre celú časť hospodárstva preto predstavuje, okrem určitých prípadov (3), štátnu pomoc, nakoľko Komisia roz- hodla o opatrení týkajúcom sa celého výrobného sektoru (4). podliehajú medzinárodnej súťaži, 19. V niekoľkých členských štátoch sa uplatňujú rozličné daňové pravidlá v závislosti na postavení podnikov. Niektoré verejné podniky sú napríklad oslobodené od miestnych daní alebo od dane z príjmu. Takéto pravidlá, ktoré udeľujú zvýhodnenú úpravu podnikom, ktoré majú štatút verejného podniku a vykonávajú hospodársku činnosť, môžu predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 92 zmluvy. 20. Niektoré daňové výhody sú príležitostne obmedzované pre určité druhy podnikov, na niektoré ich funkcie (služby v rámci skupiny, vzájomné sprostredkovanie alebo koordi- nácia) alebo na výrobu určitých výrobkov. Keďže zvýhodňujú určité podniky alebo výrobu určitých tovarov, môžu pred- stavovať štátnu pomoc uvedenú v článku 92 odsek 1. subjektami na diskrečnom základe môže znamenať, že indi- viduálne uplatňovanie všeobecného opatrenia je založené na znakoch selektívneho opatrenia, najmä ak výkon diskreč- nej právomoci prekračuje jednoduché riadenie daňových príjmov na základe objektívneho kritéria (5). 22. Ak sa v každodennej praxi musia vykladať daňové pravidlá, nemôžu nechávať priestor pre diskrečné zaobchádzanie s podnikmi. Každé rozhodnutie správy, ktoré sa odkláňa od všeobecných daňových pravidiel v prospech jednotlivých podnikov, v podstate vedie k predpokladu štátnej pomoci a musí sa podrobne analyzovať. Keďže správne predpisy pre- važne obsahujú výklad všeobecných pravidiel, nevytvárajú predpoklad pomoci. Nejasnosť rozhodnutí prijatých orgánmi a priestor pre manévrovanie, ktorý niekedy využívajú, však podporuje predpoklad, že takýto vplyv majú v niektorých prípadoch pri akejkoľvek miere. To nerobí členské štáty o nič neschopnejšími poskytnúť svojim platiteľom daní právnu istotu a predpovedateľnosť o uplatňovaní všeobecných daňo- vých pravidiel. Odôvodnenie výnimky „povahou alebo všeobecným usporiadaním sys- tému“ 23. Rozdielna povaha niektorých opatrení neznamená nevyh- nutne, že sa musia považovať za štátnu pomoc. Je to tak v prípade, ak opatrenia, ktorých hospodársky základ ich robí nevyhnutným pre a účinnosť daňového systému (6). Je však vecou členského štátu, či poskytne takéto zdôvodnenie. fungovanie Diskrečné administratívne postupy 21. Diskrečné postupy niektorých daňových orgánov môžu tak- tiež podnietiť vznik opatrení, na ktoré sa vzťahuje článok 92. Súdny dvor uznáva, že zaobchádzanie s hospodárskymi (1) Spojené veci 6 a 11/69 Komisia vs. Francúzsko (1969) Zb. súd. rozh. ESD, s. 561. (2) Rozhodnutie Komisie 97/239/ES zo 4. decembra 1996 vo veci „Ma- ribel bis/ter“ (Ú. v. ES L 95, 10. 4. 1997, s. 25) (v súčasnosti sub judice, vec C-75/97). (3) Najmä poľnohospodárstvo a rybárstvo, pozri odsek 27. (4) Rozhodnutie Komisie z 22. júla 1998 vo veci „Írska daň právnických osôb“ (SG(98) D/7209) zatiaľ neuverejnené. 24. Progresívna povaha stupnice dane z príjmov alebo stupnice dane zo zisku je odôvodnená prerozdeľovacím účelom dane. Výpočet odpisu aktív a metódy oceňovania zásob sa medzi jednotlivými členskými štátmi rozlišujú, avšak takéto metódy môžu byť inherentné v daňových systémoch, ku ktorým pat- ria. Rovnakým spôsobom sa môžu odlišovať úpravy pre výber daňových dlhov medzi členskými štátmi. Nakoniec, niektoré podmienky môžu byť odôvodnené objektívnymi (5) Vec C-241/94 Francúzsko vs. Komisia (Kimberly Clark Sopalin) (1996) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 4551. (6) Rozhodnutie Komisie 96/369/ES z 13. marca 1996 o fiškálnej pomoci poskytnutej nemeckým aerolíniám vo forme odpisovej faci- lity (Ú. v. ES L 146, 20. 6. 1996, s. 42). 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 281 rozdielmi medzi platiteľmi daní. Ak však môže daňový orgán diskrečným spôsobom stanoviť rôzne odpisové obdobia alebo rôzne metódy oceňovania pre firmu po firme, sektor po sektore, existuje tu predpoklad pomoci. Takýto predpo- klad takisto existuje, ak fiškálna správa spracúva daňové dlhy na základe od prípadu k prípadu s iným cieľom, ako je opti- malizovanie vymáhania daňových dlhov od daného podni- ku. 25. Je zrejmé, že daň zo zisku sa nemôže vyrubiť, ak sa nedosia- hol žiaden zisk. Preto by sa malo zdôvodniť povahou daňo- vého systému, že neziskové podniky, akými sú nadácie alebo združenia, sú špecificky oslobodené od daní zo ziskov, ak skutočne nemôžu dosiahnuť žiaden zisk. Okrem toho by sa malo taktiež odôvodniť povahou daňového systému, že druž- stvá, ktoré rozdeľujú celé svoje zisky svojim členom, nie sú zdaňované na úrovni družstva, keď je daň vyrubená na úrovni ich členov. 26. Musí sa rozlišovať na jednej strane medzi vonkajšími cieľmi priradenými jednotlivému daňovému systému (najmä sociál- nymi a regionálnymi cieľmi) a cieľmi, ktoré sú obsiahnuté v samotnom daňovom systéme, na strane druhej. Celý účel daňového systému je výber príjmov na financovanie štátnych výdavkov. Predpokladá sa, že každá firma platí daň len raz. Preto z logiky daňového systému vyplýva, že dane platené v štáte, v ktorom má firma sídlo, sa musia na daňové účely zohľadniť. Niektoré výnimky daňových pravidiel sú však ťažko zdôvodniteľné logikou daňového systému. Je to tak napríklad, ak sa so spoločnosťami, ktoré nemajú sídlo na danom mieste, zaobchádza výhodnejšie ako so spoločno- sťami so sídlom na danom mieste, alebo ak sa poskytujú cen- trálam alebo firmám poskytujúcim určité služby (napríklad finančné služby) v rámci skupiny daňové výhody. C. Zlučiteľnosť štátnej pomoci vo forme daňových opatrení so spoločným trhom 28. Ak daňové opatrenie predstavuje pomoc, na ktorú sa vzťa- huje článok 92 odsek 1, môže byť napriek tomu, ako pomoc poskytnutá v iných formách, zaradená medzi jednu z výni- miek zo zásady nezlučiteľnosti so spoločným trhom stano- veným v článku 92 odseky 2 a 3. Okrem toho, ak príjemca, či už súkromný alebo verejný podnik, bol poverený štátom vykonávať služby všeobecného hospodárskeho záujmu, môžu sa tiež na túto pomoc vzťahovať ustanovenia článku 90 zmluvy (2). 29. Komisia však nemôže schváliť pomoc, ktorá sa ukázala byť v protiklade s pravidlami ustanovenými v zmluve, najmä tými, ktoré sa týkajú zákazu znevýhodňovania a práva zria- denia a ustanovení sekundárneho práva o zdaňovaní (3). Takéto hľadiská môžu byť zároveň cieľom samostatného postupu na základe článku 169. Ako je jasné zo súdnej pra- xe, musia byť napriek tomu tieto hľadiská pomoci, ktoré sú prepojené s cieľom pomoci a ktoré odporujú osobitným ustanoveniam zmluvy okrem článkov 92 a 93, preskúmané na základe postupu podľa článku 93 ako súčasť celkového preskúmania zlučiteľnosti alebo nezlučiteľnosti pomoci. 30. Zaradenie daňového opatrenia medzi škodlivé podľa kódexu správania neovplyvňuje jeho možné zaradenie ako štátnej pomoci. Posúdenie zlučiteľnosti fiškálnej pomoci so spoloč- ným trhom sa však musí uskutočniť s prihliadnutím na, okrem iného, účinky pomoci, ktoré sú pri uplatňovaní kódexu správania zvýraznené. 27. Osobitné ustanovenia, ktoré neobsahujú diskrečné prvky, umožňujúce napríklad, aby bola daň stanovená na pevnom základe (napríklad v sektore poľnohospodárstva alebo rybár- stva), môžu byť odôvodnené povahou a všeobecným uspo- riadaním systému, ak napríklad berú do úvahy osobitné účtovné požiadavky alebo dôležitosť kraja v aktívach, ktoré sú špecifické pre určité sektory; takéto ustanovenia preto nepredstavujú štátnu pomoc. Nakoniec, logický základ nie- ktorých špecifických ustanovení o zdaňovaní malých a stred- ných podnikov (vrátane malých poľnohospodárskych podnikov (1) je porovnateľný so základom progresívnosti daňovej stupnice. (1) Prevádzkovatelia v poľnohospodárskom sektore s nie viac ako 10-ročnými pracovnými jednotkami. 31. Ak je fiškálna pomoc poskytnutá s cieľom poskytnutia sti- mulu pre firmy, aby sa zúčastnili určitých špecifických pro- jektov (najmä investovania), a ak je jej intenzita obmedzená v súvislosti s nákladmi uskutočňovania projektu, nie je iná ako dotácia a môže sa riadiť tou istou úpravou. Bez ohľadu na to musia takéto postupy ustanovovať dostatočne transpa- rentné pravidlá na umožnenie kvantifikácie poskytnutých výhod. (2) Rozsudok Súdneho dvora prvého stupňa vo veci T-106/95 FFSA a ostatní vs. Komisia (1997) Zb. súd. rozh. ESD, s. II - 229. Uznese- nie Súdneho dvora vo veci C-174/97 P (1998), s. I - 1303. (3) Vec 74/76 Ianneli vs. Meroni (1997) Zb. súd. rozh. ESD, s. 557. Pozri taktiež veci 73/79 „Sovraprezzo“ (1980) Zb. súd. rozh. ESD, s. 1533, T-49/93 „SIDE“ (1995) Zb. súd. rozh. ESD, s. II - 2501 a spojené veci C 142 a 143/80 „Salengo“ (1981) Zb. súd. rozh. ESD, s. 1413. 282 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 32. Vo väčšine prípadov sú však ustanovenia o daňových úľavách všeobecnej povahy: nie sú prepojené s uskutočňovaním špe- cifických projektov a znižujú bežné výdavky firiem bez toho, aby bolo možné stanoviť presne obsiahnutý objem, keď Komisia vykonáva svoje preskúmanie ex ante. Takéto opatre- nia predstavujú „prevádzkovú pomoc“. Prevádzková pomoc je v zásade zakázaná. Komisia ju povoľuje v súčasnosti len vo výnimočných prípadoch a za určitých podmienok, napríklad pri výrobe lodí, určitých druhoch pomoci pri ochrane život- ného prostredia (1) a v regiónoch, vrátane najkrajnejších oblastí, na ktoré sa vzťahuje výnimka z pomoci podľa článku 92 odsek 3 písmeno a), za predpokladu, že sú riadne odô- vodnené a ich úroveň je proporcionálna k nevýhodám, na vyrovnanie ktorých je pomoc určená (2). Musí byť v pod- state (s výnimkou dvoch kategórií pomoci uvedených nižšie) klesajúca a časovo obmedzená. V súčasnosti môže byť pre- vádzková pomoc taktiež povolená vo forme prepravnej pomoci v najkrajnejších oblastiach a v niektorých severských oblastiach, ktoré sú menej obývané a sú vážne znevýhod- nené, pokiaľ ide o prístupnosť. Prevádzková pomoc sa nesmie povoliť, ak predstavuje pomoc pri vývoze medzi členskými štátmi. Pokiaľ ide o pomoc v prospech sektora lodnej dopravy, uplatňujú sa špecifické pravidlá pre tento sektor (3). 33. Aby mohla Komisia považovať štátnu pomoc zameranú na podporu hospodárskeho rozvoja určitých oblastí za zlu- čiteľnú so spoločným trhom, musí byť táto pomoc „ade- kvátna a zameraná na predpokladané snahy“. Na preskúma- nie regionálnej pomoci umožňujú kritériá zohľadniť ostatné možné vplyvy, najmä určité účinky vyplývajúce z kódexu správania. Ak je poskytnutá výnimka na základe regionál- neho kritéria, Komisia musí zabezpečiť, aby príslušné opatre- nia najmä: — prispievali k regionálnemu rozvoju a týkali sa činností, ktoré majú miestny dopad. Zavedenie zahraničných čin- ností vzhľadom k tomu, že ich vonkajšie vplyvy na miestne hospodárstvo sú malé, bežne poskytujú dosta- točnú podporu miestnemu hospodárstvu, — týkali sa skutočných regionálnych nevýhod. Je otázne, či existujú nejaké skutočné regionálne nevýhody pre činno- sti, pre ktoré predstavujú dodatočné náklady malé zaťa- ženie, ako napríklad prepravné náklady pre finančné čin- nosti, ktoré samotné vedú k daňovým únikom, (1) Usmernenia spoločenstva o štátnej pomoci na ochranu životného prostredia (Ú. v. ES C 72, 10. 3. 1994, s. 3). (2) Usmernenia o národnej regionálnej pomoci (Ú. v. ES C 74, 10. 3. 1998, s. 9). — boli preskúmavané v rámci spoločenstva (4). Komisia musí v tomto ohľade brať do úvahy akékoľvek negatívne účinky, ktoré môžu mať takéto opatrenia na ostatné člen- ské štáty. D. Postupy 34. Článok 93 odsek 3 vyžaduje od členských štátov, aby ozna- movali Komisii všetky svoje „plány poskytnúť alebo zmeniť pomoc“ a stanovuje, že akékoľvek navrhované opatrenia nemôžu nadobudnúť účinnosť bez predchádzajúceho schvá- lenia Komisiou. Tento postup sa vzťahuje na všetky pomoci, vrátane daňovej pomoci. 35. Ak Komisia zistí, že štátna pomoc, ktorá nadobudla účinnosť porušením tohto pravidla, nezodpovedá žiadnym výnimkám ustanoveným v zmluve a je preto nezlučiteľná so spoločným trhom, vyžaduje od členského štátu jej vrátenie, okrem prí- padu, ak by to bolo v protiklade so všeobecnou zásadou práva spoločenstva, najmä legitímnym očakávaniam, ktoré môže správanie sa Komisie spôsobiť. V prípade štátnej pomoci vo forme daňových opatrení sa čiastka, ktorá sa má vrátiť, vypočíta na základe porovnania rozdielu dane sku- točne zaplatenej a čiastkou, ktorá by sa mala zaplatiť, ak by sa využilo všeobecne uplatniteľné pravidlo. Úrok sa pripočíta k základnej čiastke. Úroková sadzba, ktorá sa má uplatniť, sa rovná referenčnej sadzbe používanej na výpočet ekvivalentu dotácie regionálnej pomoci. 36. Článok 93 odsek 1 uvádza, že Komisia „v spolupráci s člen- skými štátmi neustále preskúmava všetky systémy pomoci existujúce v týchto štátoch“. Takéto skúmanie je rozšírené na štátnu pomoc vo forme daňových opatrení. Aby bolo- možné vykonať takéto preskúmanie, musia členské štáty predložiť Komisii každý rok správy o ich existujúcich systé- moch štátnej pomoci. V prípade daňovej úľavy alebo úplného alebo čiastočného odpustenia dane musia tieto správy posky- tovať odhad rozpočtovej straty príjmov. Na základe svojho (3) Usmernenia spoločenstva o štátnej pomoci pre námornú dopravu (4) Vec 730/79 Philip Morris vs. Komisia (1980) Zb. súd. rozh. ESD, (Ú. v. ES C 205, 5. 7. 1997, s. 5). s. 2671. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 283 preskúmania môže Komisia, ak sa domnieva, že systém nie je viac zlučiteľný so spoločným trhom, navrhnúť, aby ho členský štát zmenil a doplnil alebo zrušil. v členských štátoch a bude skúmať existujúce systémy. Toto oznámenie je uverejnené na poradenské účely a nie je vyčer- pávajúce. Komisia bude zohľadňovať všetky osobitné okol- nosti v každom jednotlivom prípade. E. Vykonávanie 37. Komisia bude na základe usmernení uvedených v tomto oznámení a od jeho uverejnenia skúmať plány na daňovú pomoc jej oznamované a daňovú pomoc nelegálne zavedenú 38. Komisia preskúma uplatňovanie tohto oznámenia dva roky po jeho uverejnení


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2663/98 af 10. december 1998 om åbning af et fællesskabstoldkontingent for visse varer med oprindelse i Tyrkiet (1999)

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
Türkiye
originating product
pasta
tariff quota

formats: html pdf print

text: L 336/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2663/98 af 10. december 1998 om (cid:134)bning af et fællesskabstoldkontingent for visse varer med oprindelse i Tyrkiet (1999) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 3448/93 af 6. december 1993 om en ordning for handelen med landbrugsprodukter (1), senest visse varer fremstillet af ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2491/ 98 (2), særlig artikel 7, stk. 2, og ud fra følgende betragtninger: For at fremme udviklingen af samhandelen i overens- stemmelse med toldunionens m(cid:134)l blev der ved afgørelse nr. 1/97 truffet af Associeringsr(cid:134)det EF-Tyrkiet (3) fastsat (cid:134)rlige for Fællesskabets vedkommende og for visse forarbejdede landbrugsprodukter henhørende under kapitel 19 i den kombinerede nomenklatur for Tyrkiets vedkommende; værditoldkontingenter for pastaprodukter i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1677/ 98 (5), er der fastsat bestemmelser om konsolidering af ordningerne for forvaltning af toldkontingenter, der skal anvendes i kronologisk rækkefølge efter datoen for anta- gelse af angivelser for overgang til fri omsætning; ifølge artikel 2 i R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (6) erstattes enhver henvisning i et retligt instru- ment til ecuen fra 1. januar 1999 af en henvisning til euroen i forholdet 1 EUR: 1 ECU; af hensyn til klarheden er det rimeligt at benytte betegnelsen euro i nærværende forordning, idet denne skal anvendes fra den 1. 1999; januar de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Horisontale Spørgsm(cid:134)l i Forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for Bilag II — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Det i bilaget anførte kontingent (cid:134)bnes fra den 1. januar til den 31. december 1999. 2. Tilladelse til at udnytte dette kontingent er betinget af, at der forelægges et varecertifikat A. TR. i overensstem- melse med afgørelse nr. 1/96 truffet af Toldsamarbejdsud- valget EF-Tyrkiet om gennemførelsesbestemmelser til af Associeringsr(cid:134)det EF- afgørelse nr. 1/96 truffet Tyrkiet (7). Artikel 2 i artikel 1 nævnte EF-toldkontingent Det forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 308a til 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93. Artikel 3 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 1999. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Medlem af Kommissionen (1) EFT L 318 af 20. 12. 1993, s. 18. (2) EFT L 309 af 19. 11. 1998, s. 28. (3) EFT L 126 af 17. 5. 1997, s. 26. (4) EFT L 253 af 11. 10. 1993, s. 1. (5) EFT L 212 af 30. 7. 1998, s. 18. (6) EFT L 162 af 19. 6. 1997, s. 1. (7) EFT L 200 af 9. 8. 1996, s. 14. 11. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 336/17 BILAG Løbenummer KN-kode Varebeskrivelse Kontingent i værdi Kontingenttoldsats 09. 0205 1902 11 00 1902 19 Pastaprodukter, p(cid:134) anden m(cid:134)de tilberedt ikke kogte, fyldte eller 2,5 mio. euro 10,67 euro/100 kg netto


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3864/98 do Deputado Christa RANDZIO- PLATH à Comissão. Directiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa às transferências transfronteiriças

eurovoc_concepts:
EC Directive
bank
computer system
credit transfer
electronic money
financial institution
financial transaction
frontier region
national implementing measure
systems interconnection

text: C 182/130 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 28. 6. 1999 (1999/C 182/178) PERGUNTA ESCRITA P-3863/98 apresentada por Luigi Florio (PPE) à Comissão (9 de Dezembro de 1998) Objecto: Reconhecimento dos diplomas e títulos académicos na União Europeia Davide Ferrando, cidadão italiano licenciado em Direito em Itália e residente na Alemanha, solicitou recentemente autorização para exercer a advocacia no land de Hesse e, subsequentemente, no da Baixa- -Saxónia. Essa autorização foi-lhe negada em ambos os casos com base no argumento de que, uma vez que o diploma de licenciatura não foi obtido na Alemanha, o pedido é contrário à legislação local e, nomeadamente, ao artigo 23o da lei do land de Hesse e ao artigo 5o da lei do land da Baixa-Saxónia relativas ao exercício da advocacia, porquanto esta leis subordinam aquele exercício à obtenção do diploma de licenciatura na Alemanha. Poderia a Comissão indicar se esta situação é compatível com o princípio de reconhecimento mútuo dos diplomas e títulos académicos no território da União Europeia? Resposta dada por Mario Monti em nome da Comissão (28 de Janeiro de 1999) Nos termos da Directiva 89/48/CEE do Conselho, de 21 de Dezembro de 1988, relativa a um sistema geral de reconhecimento dos diplomas de ensino superior que sancionam formações profissionais com uma duração mínima de três anos (1), um cidadão dum Estado-membro pode exercer noutro Estado-membro uma profissão para a qual esteja devidamente habilitado no Estado-membro de origem. Tal significa que o cidadão em causa deve preencher todos os requisitos neste Estado-membro. A pessoa referida pelo Senhor Deputado parece, contudo, não estar devidamente habilitada a exercer a profissão de advogado em Itália. O grau académico de «laureato» não é, efectivamente, suficiente para trabalhar como advogado. O princípio do reconhecimento mútuo pode ser aplicado apenas a habilitações profissionais, mas não a habilitações académicas que não autorizem o titular a exercer uma profissão no Estado-membro de origem. O reconhecimento académico exorbita do âmbito actual do direito comunitário. (1) JO L 19 de 24. 1. 1989. (1999/C 182/179) PERGUNTA ESCRITA P-3864/98 apresentada por Christa Randzio-Plath (PSE) à Comissão (9 de Dezembro de 1998) Objecto: Directiva do Parlamento Europeu e do Conselho relativa às transferências transfronteiriças Em que ponto se encontra a implementação da Directiva 97/5/CE (1) do Parlamento Europeu e do Conselho relativa às transferências transfronteiriças, e por que razão não assume a Comissão Europeia, face à introdução do euro em 1. 1. 1999, um papel mais activo na implementação dessa directiva e na preparação nos Estados- -membros da UE? (1) JO L 43 de 14. 2. 1997, p. 25. Resposta dada por Mario Monti em nome da Comissão (28 de Janeiro de 1999) A Directiva 97/5/CE deve ser transposta até 14 de Agosto de 1999 para o direito nacional. Os Estados- -membros aceitaram, a nível político, a adaptação da sua legislação à directiva, mesmo antes de 1 de Janeiro de 1999. Tal não aconteceu, contudo, na maioria dos casos, mas também não pode ser imposto legalmente, uma


title: Komission asetus (EY) N:o 2644/98, annettu 9 päivänä joulukuuta 1998, muna-alan vientitukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
egg
export financing
export refund

formats: pdf print

text: L 335/20 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 10. 12. 98 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2644/98, annettu 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998, muna-alan vientitukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon muna-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjeste- lyst(cid:132) 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1975 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2771/75 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Komission asetuksella (EY) N:o 1516/96 (2), ja erityisesti sen 8 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksen (ETY) N:o 2771/75 8 artiklan mukaan mainitun asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden maailmanmarkkinoiden ja yhteis(cid:148)n hintojen v(cid:132)linen erotus voidaan korvata vientituella, tiettyjen kolmansien maiden nykyinen markkinatilanne ja kilpailu tietyist(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikoista merkitsee, ett(cid:132) tietyille muna-alan tuotteille olisi vahvistettava eriytetty tuki, n(cid:132)iden s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen ja perusteiden soveltamisesta muna-alan markkinoiden nykyiseen tilanteeseen seuraa, ett(cid:132) tueksi olisi vahvistettava m(cid:132)(cid:132)r(cid:132), joka mahdollistaa yhteis(cid:148)n osal- listumisen kansainv(cid:132)liseen kauppaan ja jonka osalta on otettu huomioon n(cid:132)iden tuotteiden viennin luonne sek(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)nhetkinen merkitys, tietyist(cid:132) euron k(cid:132)ytt(cid:148)(cid:148)n ottamiseen liittyvist(cid:132) s(cid:132)nn(cid:148)ksist(cid:132) 17 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1103/97 (3) 2 artiklassa s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n, ett(cid:132) 1 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) tammikuuta 1999 alkaen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyv(cid:132)t viittaukset ecuun korvataan viittauksella euroon siten, ett(cid:132) 1 ECU = 1 EUR, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat siipikarjan- lihan ja munien hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Niiden tuotteiden koodiluettelo, joiden vientiin my(cid:148)nne- t(cid:132)(cid:132)n asetuksen (ETY) N:o 2771/75 8 artiklassa tarkoitettu tuki, sek(cid:132) kyseisen tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t vahvistetaan liitteess(cid:132). 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 11 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 282, 1. 11. 1975, s. 49 (2) EYVL L 189, 30. 7. 1996, s. 99 (3) EYVL L 162, 19. 6. 1997, s. 1 10. 12. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 335/21 muna-alan vientitukien vahvistamisesta 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1998 annettuun komission asetukseen LIITE Tuotekoodi M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka (1) 0407 00 11 9000 0407 00 19 9000 0407 00 30 9000 0408 11 80 9100 0408 19 81 9100 0408 19 89 9100 0408 91 80 9100 0408 99 80 9100 02 02 03 04 05 01 01 01 01 01 Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) ecua/100 kpl 3,30 1,50 ecua/100 kg 16,00 8,00 14,00 58,00 27,00 27,00 43,00 11,00 (1) M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikat ovat: 01 kaikki m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikat, ei kuitenkaan Sveitsi, 02 kaikki m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikat, ei kuitenkaan Amerikan yhdysvallat, 03 Kuwait, Bahrain, Oman, Qatar, Arabiemiirikunnat, Jemen, Hongkong EHA ja Ven(cid:132)j(cid:132), 04 kaikki m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikat, ei kuitenkaan Sveitsi ja 03 ja 05 kohdassa tarkoitetut, 05 Etel(cid:132)-Korea, Japani, Malesia, Thaimaa, Taiwan, Filippiinit ja Egypti. HUOM. Tuotekoodit ja alaviitteet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n komission asetuksessa (ETY) N:o 3846/87, sellaisena kuin se on muutettuna


title: Reglamento (CE) n° 2642/98 de la Comisión de 9 de diciembre de 1998 por el que se modifica el Reglamento (CE) n° 1759/98 y se eleva a 889 230 toneladas la licitación permanente para la exportación de cebada en poder del organismo de intervención del Reino Unido

eurovoc_concepts:
United Kingdom
award of contract
barley
export
intervention agency
regions of the United Kingdom

text: L 335/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 10. 12. 98 REGLAMENTO (CE) No 2642/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 9 de diciembre de 1998 por el que se modifica el Reglamento (CE) no 1759/98 y se eleva a 889 230 toneladas la licitaci(cid:155)n permanente para la exportaci(cid:155)n de cebada en poder del organismo de intervenci(cid:155)n del Reino Unido LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece la organiza- ci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), y, en particular, su art(cid:146)culo 5, Considerando que el Reglamento (CEE) no 2131/93 de la Comisi(cid:155)n (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2193/96 (4), fija los procedimientos y condiciones de puesta a la venta de los cereales en poder de los organismos de intervenci(cid:155)n; Considerando que el Reglamento (CE) no 1759/98 de la Comisi(cid:155)n (5), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2205/98 (6), ha abierto una licitaci(cid:155)n permanente para la exportaci(cid:155)n de 597 652 toneladas de cebada en poder del organismo de intervenci(cid:155)n del Reino Unido; que el Reino Unido, ha informado a la Comisi(cid:155)n que su organismo de intervenci(cid:155)n tiene la intenci(cid:155)n de proceder a un aumento de 291 578 toneladas de la cantidad sacada a licitaci(cid:155)n para la exportaci(cid:155)n; que es conveniente elevar a 889 230 toneladas la cantidad global sacada a licitaci(cid:155)n permanente para la exportaci(cid:155)n de cebada en poder del organismo de intervenci(cid:155)n del Reino Unido; Considerando que, teniendo en cuenta el aumento de las cantidades sacadas a licitaci(cid:155)n, resulta necesario introducir modificaciones en la lista de las regiones y de las canti- dades almacenadas; que es conveniente, por consiguiente, modificar, en particular, el anexo I del Reglamento (CE) no 1759/98; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 El Reglamento (CE) no 1759/98 quedar(cid:145) modificado como sigue: 1) El art(cid:146)culo 2 se sustituir(cid:145) por el texto siguiente: «Art(cid:146)culo 2 1. La licitaci(cid:155)n se referir(cid:145) a una cantidad m(cid:145)xima de 889 230 toneladas de cebada que habr(cid:145)n de exportarse a cualquier pa(cid:146)s tercero con excepci(cid:155)n de Estados Unidos de Am(cid:130)rica, Canad(cid:145) y M(cid:130)xico. En el anexo I se detallan las regiones en las que se de almacenadas toneladas 889 230 2. encuentran cebada. ». 2) El anexo I se sustituir(cid:145) por el anexo del presente Reglamento. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el d(cid:146)a de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 9 de diciembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 191 de 31. 7. 1993, p. 76. (4) DO L 293 de 16. 11. 1996, p. 1. (5) DO L 221 de 8. 8. 1998, p. 8. (6) DO L 278 de 15. 10. 1998, p. 14. 10. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 335/13 ANEXO «ANEXO I Lugar de almacenamiento Cantidades (en toneladas) North Humberside Worcestershire Lincolnshire Shropshire West Sussex York Dumfries Essex Dorset Leicestershire Suffolk Northumberland Strathclyde East Lothian Norfolk Northamptonshire Berwickshire North Lincolnshire Salisbury Gloucester Fife Keith Edinburgh Mid Lothian Pocklington York Norwich Taunton Aberdeenshire Wiltshire 64 252 50 700 142 492 40 515 23 661 75 135 19 050 8 760 22 436 11 753 20 987 10 040 33 744 45 247 19 633 9 247 6 639 49 246 45 901 25 314 10 229 7 852 33 570 12 074 12 876 44 789 13 744 18 433 10 911»


title: Regulamentul (CE) nr. 2646/98 al Comisiei din 9 decembrie 1998 de stabilire a unor norme detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului în ceea ce privește standardele minime pentru prelucrarea tarifelor în indicii armonizați ai prețurilor de consum (Text cu relevanță pentru SEE)

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU statistics
Eurostat
consumer price
harmonisation of prices
price index

formats: pdf print xhtml

text: 10/vol. 1 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 137 31998R2646 L 335/30 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 10. 12. 1998 REGULAMENTUL (CE) NR. 2646/98 AL COMISIEI din 9 decembrie 1998 de stabilire a unor norme detaliate de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului în ceea ce priveș(cid:13)te standardele minime pentru prelucrarea tarifelor în indicii armonizați ai prețurilor de consum (Text cu relevanță pentru SEE) COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, obligate să permită observarea prețurilor efectiv practicate ș(cid:13)i să ofere informații exacte ș(cid:13)i complete atunci când sunt solicitate; având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2494/95 al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind indicii armonizați ai prețurilor de consum (1), în special articolul 4 ș(cid:13)i articolul 5 alineatul (3); după consultarea Băncii Centrale Europene (2), întrucât, în temeiul articolului 5 alineatul (1) litera (b) din Regu- lamentul (CE) nr. 2494/95, fiecare stat membru este obligat să ela- boreze indicii armonizați ai prețurilor de consum (IAPC) începând cu indicii pe luna ianuarie 1997; întrucât articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 2494/95 prevede aplicarea coerentă a formulei indicilor de tip Laspeyres pentru toți sub-indicii sau pentru toate categoriile de cheltuieli avute în vedere; întrucât ponderile acestora trebuie să reflecte în mod adec- vat modelul de consum al segmentului de populație al indicilor; întrucât sub-indicii IAPC, care conțin prețuri tarifare, se obțin în practică fie direct de la furnizori, fie din calculele efectuate de statele membre pe baza datelor referitoare la prețurile tarifare ș(cid:13)i modelele de consum aferente, comunicate de furnizori; întrucât domeniul este suficient de larg pentru a include diferențele dintre diversele proceduri utilizate în construirea sub-indicilor, atunci când modificările în structura tarifară au loc simultan cu modificările prețului tarifar al unui anumit element tarifar, astfel încât consumatorii sunt obligați să-ș(cid:13)i schimbe opțiunile de consum; întrucât este important, în consecință, să se asigure accesul la informații de bază relevante, pentru ca indicii armonizați ai prețurilor de consum alcătuiți pe baza acestor informații să respecte cerința de comparabilitate prevăzută la articolul 4 din Regulamentul (CE) nr. 2494/95; în temeiul articolului 6 din Regulamentul întrucât, (CE) nr. 2494/95, informațiile de bază necesare elaborării IAPC, care trebuie obținute de la unitățile statistice, se referă la acele prețuri ș(cid:13)i ponderi de care trebuie să se țină cont pentru a asigura comparabilitatea; în temeiul articolului 7 din Regulamentul (CE) întrucât, nr. 2494/95, unitățile statistice solicitate de statele membre să coopereze la culegerea sau la comunicarea datelor de preț, sunt în temeiul articolului 4 din Regulamentul întrucât, (CE) nr. 1749/96 al Comisiei (3), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 1688/98 al Consiliului (4), IAPC trebuie să fie calculați astfel încât să includă modificările de preț al unui bun sau serviciu recent devenit semnificativ; întrucât prezentul regulament nu trebuie să solicite statelor membre să efectueze noi anchete statistice; întrucât măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru programul statistic (CPS), ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Scop Scopul prezentului regulament este de a stabili standardele minime pentru prelucrarea „prețurilor tarifare” în cadrul indicilor armonizați ai prețurilor de consum (IAPC). Articolul 2 Definiții În sensul prezentului regulament: 1. Un „tarif” înseamnă o listă de prețuri ș(cid:13)i condiții prestabilite referitoare la cumpărarea ș(cid:13)i consumul unuia ș(cid:13)i aceluiaș(cid:13)i bun sau serviciu, sau a bunurilor ș(cid:13)i serviciilor similare, stabilită la nivel central de furnizor, de guvern sau pe baza unui acord având ca scop influențarea modelelor de consum cu ajutorul unor prețuri ș(cid:13)i condiții diferențiate corespunzător în funcție de caracteristicile consumatorilor, de nivelul, structura sau de momentul consumului. Tarifele nu sunt negociabile pentru consumatorii casnici; 2. Un „preț tarifar” înseamnă un preț stabilit în cadrul unui tarif, aplicabil unei componente sau unei unități de consum al unui bun sau serviciu dat. JO L 257, 27. 10. 1995, p. 1. (1) (2) Aviz emis la 8 iulie 1998. (3) (4) JO L 229, 10. 9. 1996, p. 3. JO L 214, 31. 7. 1998, p. 23. 138 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 10/vol. 1 Articolul 3 Informații de bază 3. Informațiile de bază includ toate prețurile tarifare ș(cid:13)i ponderile care reflectă structura consumului de bunuri în conformitate cu caracteristicile consumatorilor, cu nivelul, structura sau momentul consumului. sau servicii, Ajustările pentru modificările specificației sunt consecvente cu ajustările în calitate operate pentru alți sub-indici; în tarif se adaugă un element component sau o unitate de consum având o specificație nouă ș(cid:13)i distinctă, care constituie un produs sau serviciu nou pentru consumator, atunci ele- mentul sau unitatea va fi tratat(ă) ca „un bun sau serviciu recent devenit (CE) nr. 1749/96. În cazul în care cheltuiala afectată noului produs sau serviciu este semnificativă, aceasta se include în indici, prin înlănțuire începând cu luna în care noul tarif intră în vigoare ș(cid:13)i folosind în acest scop o estimare a consumului imediat aș(cid:13)teptat, sau, în lipsa acesteia, într-un interval de 12 luni. în sensul Regulamentului semnificativ” Articolul 4 Surse de date (1) Sub-indicii din IAPC care includ prețuri tarifare se calculează de către statele membre, pornind de la informațiile de bază defi- nite la articolul 3 ș(cid:13)i comunicate de furnizor. (2) Unitățile statistice solicitate de statele membre să coopereze la culegerea sau la comunicarea informațiilor de bază sunt obligate să furnizeze informații corecte ș(cid:13)i complete la momentul solicită- rii ș(cid:13)i să permită organizațiilor ș(cid:13)i instituțiilor răspunzătoare de ela- borarea datelor statistice oficiale, la cererea acestora, să obțină informații suficient de detaliate pentru a permite evaluarea con- formității cu cerințele de comparabilitate ș(cid:13)i calitatea sub-indicilor IAPC. Articolul 5 Procedură Sub-indicii IAPC, care includ prețuri tarifare, se calculează pe baza unei formule de tip Laspeyres utilizată pentru alți sub-indici. Aceș(cid:13)tia trebuie să reflecte variația prețului pe baza cheltuielii care a fost modificată pentru a păstra modelul de consum adoptat de consumatori înainte de modificarea tarifară respectivă. În cazul în care se introduce o modificare tarifară, ș(cid:13)i dacă, după modificarea respectivă: 1. un element component sau o unitate de consum rămâne neschimbat(ă) în ceea ce priveș(cid:13)te specificația sa, atunci prețul elementului sau al unității respectiv(e), conform vechiului ș(cid:13)i noului tarif, se compară în mod direct iar diferența de preț rezultată se va include în IAPC; 2. un element component sau o unitate de consum se modifică în ceea ce priveș(cid:13)te specificația sa, sau se adaugă un nou ele- ment component care nu constituie un produs sau serviciu nou pentru consumator, atunci modificarea de preț se calcu- lează cu ajutorul ponderilor corespunzătoare cheltuielii legate de păstrarea modelului de consum adoptat pe parcursul unei perioade date, de maximum un an, înainte de modificare. Articolul 6 Comparabilitate Se consideră comparabili indicii armonizați ai prețurilor de consum (IAPC) construiți conform procedurilor prevăzute la articolul 5 din prezentul regulament sau conform altor proceduri care nu conduc la obținerea unui indice care diferă în mod sistematic cu peste o zecime dintr-un procent, în medie, pe durata unui an dat, comparativ cu anul precedent, de un indice calculat aplicând aceleaș(cid:13)i proceduri. Orice modificare a procedurilor ș(cid:13)i practicilor menită să asigure comparabilitatea în sensul prezentului paragraf se aplică, cel mai devreme, în cadrul sub-indicilor ulteriori intrării în vigoare a prezentului regulament dar până în luna decembrie 1998, ș(cid:13)i intră în vigoare începând cu indicele pe luna ianuarie 1999. Articolul 7 Controlul calității Statele membre comunică Comisiei (Eurostat) informații despre procedurile elaborate cu privire la tratamentul prețurilor tarifare, atunci când aceste proceduri diferă de cele prevăzute la articolul 5 din prezentul regulament, înainte de aplicarea lor. Statele membre comunică, de asemenea, Comisiei (Eurostat), la cererea acesteia, informații privind procedurile utilizate pentru a asigura respectarea standardelor minime stabilite prin prezentul regulament. Articolul 8 Intrare în vigoare Prezentul regulament intră în vigoare în cea de-a treia zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. 10/vol. 1 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 139 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 9 decembrie 1998. Pentru Comisie Yves-Thibault DE SILGUY Membru al Comisiei


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3863/98 του Luigi FLORIO προς την Επ τροπή. Αναγνώριση τίτλων σπουδών στην ΕΕ

eurovoc_concepts:
EU national
higher education
lawyer
professional qualifications
recognition of diplomas
vocational training

text: C 182/130 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 28. 6. 1999 (1999/C 182/178) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-3863/98 υποβολη΄: Luigi Florio (PPE) προς την Επιτροπη΄ (9 ∆εκεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Αναγνω΄ριση τι΄τλων σπουδω΄ν στην ΕΕ Ο κ. Davide Ferrando, ιταλο΄ς πολι΄της, απο΄φοιτος νοµικη΄ς στην Ιταλι΄α και διαµε΄νων στη Γερµανι΄α, ζη΄τησε προ΄σφατα να γι΄νει δεκτο΄ς στο ∆ικηγορικο΄ Συ΄λλογο του γερµανικου΄ οµο΄πονδου κρατιδι΄ου της Έσσης και στη συνε΄χεια της Κα΄τω Σαξωνι΄ας. Σε αµφο΄τερες τις περιπτω΄σεις ε΄λαβε αρνητικη΄ απα΄ντηση καθο΄σον το αι΄τηµα, προερχο΄µενο απο΄ προ΄σωπο που δεν απεφοι΄τησε στη Γερµανι΄α, ει΄ναι αντι΄θετο µε την τοπικη΄ νοµοθεσι΄α και συγκεκριµε΄να µε το α΄ρθρο 23 Ι του νο΄µου της Έσσης και το α΄ρθρο 5 του νο΄µου της Κα΄τω Σαξωνι΄ας σχετικα΄ µε την α΄σκηση του δικηγορικου΄ επαγγε΄λµατος, νο΄µοι οι οποι΄οι προβλε΄πουν ως απαραι΄τητη πρου¨ πο΄θεση για την αποδοχη΄ στο ∆ικηγορικο΄ Συ΄λλογο την απο΄κτηση του πτυχι΄ου στην Οµοσπονδιακη΄ Γερµανι΄α. Θεωρει΄ η Επιτροπη΄ ο΄τι του΄το συµβιβα΄ζεται µε την αρχη΄ της αµοιβαι΄ας αναγνω΄ρισης των τι΄τλων σπουδω΄ν σε πλαι΄σιο Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης; Απα΄ντηση του κ. Monti εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (28 Ιανουαρι΄ου 1999) Βα΄σει της οδηγι΄ας 89/48/ΕΟΚ του Συµβουλι΄ου της 21ης ∆εκεµβρι΄ου 1988 σχετικα΄ µε ε΄να γενικο΄ συ΄στηµα αναγνω΄ρισης των διπλωµα΄των τριτοβα΄θµιας εκπαι΄δευσης που πιστοποιου΄ν επαγγελµατικη΄ εκπαι΄δευση ελα΄χιστης δια΄ρκειας τριω΄ν ετω΄ν (1), ε΄νας υπη΄κοος κρα΄τους µε΄λους µπορει΄ να ακολουθη΄σει σε α΄λλο κρα΄τος µε΄λος επα΄γγελµα για το οποι΄ο ε΄χει ο΄λα τα απαραι΄τητα προσο΄ντα στο κρα΄τος µε΄λος καταγωγη΄ς. Αυτο΄ σηµαι΄νει ο΄τι ο εν λο΄γω υπη΄κοος πρε΄πει να πληροι΄ ο΄λες τις απαραι΄τητες πρου¨ ποθε΄σεις στη χω΄ρα καταγωγη΄ς του. Ωστο΄σο, το α΄τοµο για το οποι΄ο κα΄νει λο΄γο ο αξιο΄τιµος βουλευτη΄ς φαι΄νεται ο΄τι δεν ε΄χει την πλη΄ρη επαγγελµατικη΄ εκπαι΄δευση ενο΄ς δικηγο΄ρου στην Ιταλι΄α. Ο ακαδηµαι¨κο΄ς τι΄τλος ενο΄ς «laureato» δεν επαρκει΄ για την α΄σκηση του επαγγε΄λµατος του δικηγο΄ρου. Η αρχη΄ της αµοιβαι΄ας αναγνω΄ρισης µπορει΄ να εφαρµοσθει΄ µο΄νο στην περι΄πτωση επαγγελµατικω΄ν τι΄τλων σπουδω΄ν, αλλα΄ ο΄χι ο΄ταν προ΄κειται για ακαδηµαι¨κου΄ς τι΄τλους σπουδω΄ν οι οποι΄οι δε δι΄νουν το δικαι΄ωµα στον εν λο΄γω κα΄τοχο να ακολουθη΄σει ε΄να επα΄γγελµα στο κρα΄τος µε΄λος της καταγωγη΄ς του. Η αναγνω΄ριση των ακαδηµαι¨κω΄ν τι΄τλων σπουδω΄ν δεν εµπι΄πτει στο πεδι΄ο εφαρµογη΄ς της κοινοτικη΄ς νοµοθεσι΄ας. (1) ΕΕ L 19 της 24. 1. 1989. (1999/C 182/179) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ P-3864/98 υποβολη΄: Christa Randzio-Plath (PSE) προς την Επιτροπη΄ (9 ∆εκεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Οδηγι΄α του Ευρωπαïκου΄ Κοινοβουλι΄ου και του Συµβουλι΄ου για διασυνοριακε΄ς µεταφορε΄ς πιστω΄σεων Ποια΄ ει΄ναι η κατα΄σταση µεταφορα΄ς της οδηγι΄ας 97/5/ΕΚ (1) του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου και του Συµβουλι΄ου σχετικα΄ µε τις διασυνοριακε΄ς µεταφορε΄ς πιστω΄σεων και για ποιο΄ λο΄γο δεν αναλαµβα΄νει η Επιτροπη΄ ενο΄ψει της εισαγωγη΄ς του ευρω΄ στις 1. 1. 1999 πλε΄ον ενεργο΄ ρο΄λο στη µεταφορα΄ της οδηγι΄ας καθω΄ς και την προετοιµασι΄α των κρατω΄ν µελω΄ν της ΕΕ; (1) ΕΕ L 43 της 14. 2. 1997, σελ. 25. Απα΄ντηση του κ. Monti εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (28 Ιανουαρι΄ου 1999) Η οδηγι΄α 97/5/ΕΚ πρε΄πει να µεταφερθει΄ στο εθνικο΄ δι΄καιο ε΄ως τις 14 Αυγου΄στου 1999. Τα κρα΄τη µε΄λη ει΄χαν αναλα΄βει την πολιτικη΄ δε΄σµευση να προσαρµο΄σουν τη νοµοθεσι΄α τους στις διατα΄ξεις της οδηγι΄ας πριν την 1η Ιανουαρι΄ου 1999. Ωστο΄σο, του΄το δεν συνε΄βη στα περισσο΄τερα κρα΄τη µε΄λη, και ου΄τε ει΄ναι δυνατο΄ν να ασκηθου΄ν


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2640/98 af 9. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser for indførsel af olivenolie med oprindelse i Tunesien

eurovoc_concepts:
Tunisia
customs duties
free circulation
import licence
olive oil
originating product

text: L 335/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2640/98 af 9. december 1998 om gennemførelsesbestemmelser for indførsel af olivenolie med oprindelse i Tunesien KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) dette land til EF, ud over det kontingent p(cid:134) 46 000 tons, for hvilket der ydes toldnedsættelse; under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 906/98 af 27. april 1998 om almindelige bestemmelser for indførsel af olivenolie med oprindelse i Tunesien (1), særlig artikel 1, og ud fra følgende betragtninger: ifølge artikel 2 i R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (5) erstattes enhver henvisning i et retligt instru- januar 1999 af en henvisning til ment til ecuen fra 1. euroen i forholdet 1 EUR: 1 ECU; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Fedtstoffer — for Efter artikel 1 i forordning (EF) nr. 906/98 bør der fast- (cid:134)bning og forvaltning af sættes bestemmelser indførslen af olivenolie med oprindelse i Tunesien; vurderet ud fra den nuværende og forventede forsynings- situation for olivenolie i EF vil det være muligt at afsætte forstyrrelser p(cid:134) den fastsatte mængde; markedet formindskes, hvis indførslen ikke finder sted i en kort periode af produktions(cid:134)ret 1998/99; det vil være hensigtsmæssigt, hvis importlicenserne udstedes for en m(cid:134)ned ad gangen i dette produktions(cid:134)r; risikoen for for at sikre en effektiv forvaltning af den p(cid:134)gældende mængde vil det være nødvendigt at indføre en meka- nisme, der ansporer markedsdeltagerne til hurtigt at tilba- gesende de importlicenser, de ikke anvender, til det udste- dende organ; det vil ligeledes være nødvendigt at indføre en mekanisme, der ansporer markedsdeltagerne til hurtigt at tilbagesende importlicenserne til det udstedende organ, efter at gyldighedsperioden er udløbet, for at de uudnyt- tede mængder kan genanvendes, og for at Kommissio- nens tjenestegrene kan underrettes herom; den mængde olie, der indføres fra Tunesien, m(cid:134) ikke ikke være overstige en vis grænse; der bør derfor mulighed for at anvende den tolerance, der er nævnt i artikel 8 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3719/88 af 16. november 1988 om fælles gennemførelsesbestem- melser for import- og eksportlicenser samt forudfastsæt- telsesattester for landbrugsprodukter (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1044/98 (3); Euro-Middelhavsassocieringsaftalen mellem Det Europæ- iske Fællesskab og dets medlemsstater p(cid:134) den ene side og Den Tunesiske Republik p(cid:134) den anden side (4) fastsætter ikke længere en særordning for indførsel af olivenolie henhørende under KN-kode 1509 og 1510, som udeluk- kende er fremstillet i Tunesien og transporteret direkte fra (1) EFT L 128 af 30. 4. 1998, s. 20. (2) EFT L 331 af 2. 12. 1988, s. 1. (3) EFT L 149 af 20. 5. 1998, s. 11. (4) EFT L 97 af 30. 3. 1998, s. 2. UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Ubehandlet olivenolie henhørende under KN-kode 1509 10 10 og 1509 10 90, som udelukkende er fremstillet i Tunesien og transporteret direkte fra dette land til EF, og for hvilken der opkræves den i artikel 1 i forordning (EF) nr. 906/98 omhandlede told, kan indføres fra den 1. marts i produktions(cid:134)ret 1998/99. Der udstedes importli- censer for højst 46 000 tons for produktions(cid:134)ret 1998/99. For produktions(cid:134)ret 1998/99 og med forbehold af 2. den nuværende begrænsning p(cid:134) 46 000 tons kan der udstedes importlicenser for højst 10 000 tons pr. m(cid:134)ned, jf. betingelserne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 906/98. Denne mængde nedsættes dog til højst 5 000 tons for marts m(cid:134)ned og højst 8 000 tons for april m(cid:134)ned. Hvis den for en m(cid:134)ned tilladte mængde ikke udnyttes fuldt ud den p(cid:134)gældende m(cid:134)ned, restmængden til mængden for den efterfølgende m(cid:134)ned, men kan derud- over ikke overføres. lægges 3. Hvad ang(cid:134)r den m(cid:134)nedlige registrering af den tilladte mængde skal en uge, n(cid:134)r den begynder i en m(cid:134)ned og slutter i den efterfølgende m(cid:134)ned, henregnes under den m(cid:134)ned, hvor torsdagen falder. Artikel 2 For at blive omfattet af den i artikel 1 i forordning 1. (EF) nr. 906/98 omhandlede told skal importørerne indgive en ansøgning om importlicens til medlemssta- ternes ansvarlige myndigheder. Sammen med ansøg- ningen skal der indsendes en kopi af den købekontrakt, der er indg(cid:134)et med den tunesiske eksportør. (5) EFT L 162 af 19. 6. 1997, s. 1. 10. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 335/9 indgives hver 2. Ansøgninger om importlicens skal mandag eller tirsdag. Medlemsstaterne giver hver onsdag Kommissionen meddelelse om indholdet af de indgivne licensansøgninger. for hvilke 3. Kommissionen beregner hver uge, mængder der er indgivet ansøgninger om importlicens. Den bemyndiger medlemsstaterne til at udstede licenser, indtil det m(cid:134)nedlige kontingent er opbrugt, og er der fare for, at kontingentet bliver opbrugt, bemyndiger den medlemsstaterne til at udstede importlicenser i forhold til den disponible mængde. 4. S(cid:134) snart den i forordning (EF) nr. 906/98 fastsatte maksimumsmængde er n(cid:134)et, underretter Kommissionen medlemsstaterne herom. Artikel 3 Importlicenserne i artikel 1, stk. 2, er gyldige i 60 1. dage fra datoen for udstedelsen, jf. artikel 21, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3719/88, som kan finde sted indtil den 31. oktober 1999. Licenserne udstedes senest den første hverdag efter den dag, Kommissionen har udstedt tilladelsen. Sikkerhedsstillelsen for importlicensen fastsættes til 15 ECU pr. 100 kg nettovægt. 2. I tilfælde af, at importlicensen ikke anvendes inden for gyldighedsperioden, fortabes sikkerhedsstillelsen. Idet en del af en dag beregnes som en hel dag: — fortabes 40 % af sikkerhedsstillelsen, hvis licensen tilbagesendes til det udstedende organ inden for de to første tredjedele af gyldighedsperioden — fortabes 25 % af sikkerhedsstillelsen, hvis licensen tilbagesendes til det udstedende organ inden for den sidste tredjedel af gyldighedsperioden eller indtil 15 dage efter udløbsdatoen. 3. Med forbehold af de mængdemæssige begrænsninger i artikel 1 kan de mængder, der er angivet i licenser, som er tilbagesendt i henhold til stk. 2, tildeles p(cid:134) ny. De ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne giver hver onsdag Kommissionen meddelelse om de mængder, for hvilke der er tilbagesendt licenser i løbet af de syv fore- g(cid:134)ende dage. Artikel 4 Importlicenserne i artikel 1, stk. 2, skal forsynes med en af følgende angivelser: i rubrik 24 — Derecho de aduana fijado por el Reglamento (CE) no 906/98 — Told fastsat ved forordning (EF) nr. 906/98 — Zoll gem(cid:132)ß Verordnung (EG) Nr. 906/98 — Dasl(cid:149)r pou jahoq(cid:148)stgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 906/98 — Customs duty fixed by Regulation (EC) No 906/98 — Droit de douane fix(cid:130) par le r(cid:138)glement (CE) no 906/98 — Dazio doganale fissato dal regolamento (CE) n. 906/98 — Bij Verordening (EG) nr. 906/98 vastgesteld douane- recht — Direito aduaneiro fixado pelo Regulamento (CE) nº 906/98 — Asetuksessa (EY) N:o 906/98 vahvistettu tulli — Tull fastst(cid:132)lld genom f(cid:148)rordning (EG) nr 906/98. Uanset artikel 8, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 3719/88 kan den mængde, der overg(cid:134)r til fri omsætning, ikke overstige den mængde, der er opgivet i rubrik 17 og 18 p(cid:134) importlicensen. Tallet »0« indføres s(cid:134)ledes i rubrik 19 p(cid:134) førnævnte licens. Artikel 5 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen


title: Komission asetus (EY) N:o 2647/98, annettu 9 päivänä joulukuuta 1998, tietyille ammattinsa harjoittamisesta tilapäisesti estyneille maidon tai maitotuotteiden tuottajille esitettävästä korvaustarjouksesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2330/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä korvaushakemuslomakkeesta

eurovoc_concepts:
farmer
indemnification
milk
milk product
production aid
production quota

text: 10. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 335/33 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2647/98, annettu 9 päivänä joulukuuta 1998, tietyille ammattinsa harjoittamisesta tilapäisesti estyneille maidon tai maitotuot- teiden tuottajille esitettävästä korvaustarjouksesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2330/98 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sekä korvaushakemuslomakkeesta EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen, ottaa huomioon tietyille ammattinsa harjoittamisesta tila- päisesti estyneille maidon tai maitotuotteiden tuottajille esitettävästä korvaustarjouksesta 22 päivänä lokakuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2330/98 (1) ja erityisesti sen 9 ja 16 artiklan, kuitenkaan rajoittamatta komission oikeutta mukauttaa tarvittaessa sanamuotoa tietyn jäsenvaltion osalta, ja tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maidon ja maitotuotteiden hallintokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: sekä katsoo, että 1 artikla asetuksen (EY) N:o 2330/98 9 artiklan mukaan asian- omaisten tuottajien on osoitettava korvaushakemukset jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämälle toimival- taiselle viranomaiselle käyttäen vakiolomaketta; kyseiset lomakkeet on laadittava siten, että ne toimivat työasiakir- joina toimivaltaisille viranomaisille, joilla kaikilla on oikeus mukauttaa sisältöä hallinnollisten vaatimusten erot huomioon ottaen, kyseisen asetuksen 16 artiklassa komissiota kehotetaan antamaan asetuksen soveltamista koskevat yksityiskoh- taiset tuottajien asiamieskulujen maksamista koskevat säännökset, ja erityisesti säännöt yhteisöön korvaustarjouksessa on tarpeen ottaa huomioon ne asia- miehen palkkiot, jotka ovat aiheutuneet tuottajille niiden esittäessä korvausvaatimuksia kohdistuvia ennen asetuksen (EY) N:o 2330/98 voimaantuloa; asia- miesten palkkioita koskevat samat syyt, joiden perusteella neuvosto päätti, että korvaus on laskettava kiinteämääräi- senä; lisäksi sama edustaja on usein edustanut monia tuot- tajia; suotavaa säätää palkkioiden korvaamisesta kiinteästi, tämän vuoksi olisi tuottajille, jotka panivat vireille oikeudenkäynnin ensim- mäisen asteen tuomioistuimessa, aiheutui suurempia asia- miesten palkkioita, joten niiden olisi saatava suuremmat tietyissä erityistapauksissa kiinteämääräiset korvaukset; olisi varauduttava korvaamaan kuluja yli kiinteämääräisen korvauksen, Asetuksen (EY) N:o 2330/98 9 artiklassa tarkoitettuna lomakkeena käytetään liitteessä I esitettyä lomaketta. Toimivaltainen viranomainen voi mukauttaa lomaketta jo käytettävissään olevien tietojen huomioon ottamiseksi tai asetuksen (EY) N:o 2330/98 säännösten ja erityisesti 5 artiklan 3 ja 4 kohdan täytäntöön panemiseen tarvittavien lisätietojen tai -todisteiden saamiseksi. 2 artikla Tuottajan nimiin ja lukuun yhteisön toimielimessä toimi- neelle asiamiehelle suoritettujen maksujen vuoksi tuotta- jille aiheutuneista kuluista korvataan kiinteämääräisesti 0,5 prosenttia asetuksen (EY) N:o 2330/98 10 artiklassa tarkoitetun korvauksen määrästä ja vähintään 500 ecua, jos tuottaja on pannut vireille oikeudenkäynnin yhteisöä vastaan ensimmäisen asteen tuomioistuimessa ja vähin- tään 250 ecua muissa tapauksissa. Toimivaltainen viranomainen korvaa kulut ainoastaan tuottajan 1 artiklassa tarkoitetulla lomakkeella tekemästä pyynnöstä asiamiehen palkkiolaskua vastaan. Tuottajalle maksettu summa ei voi kuitenkaan ylittää palkkiolaskussa olevaa määrää, ja kukin tuottaja voi esittää ainoastaan yhden asiamiehen palkkiolaskun. 3 artikla olisi suotavaa laatia yksi asiakirja kuittaukseksi täydelli- sestä ja lopullisesta korvauksesta koko yhteisössä, sanotun (1) EYVL L 291, 30. 10. 1998, s. 4 Sen estämättä, mitä 2 artiklassa säädetään, yhteisön toimielimet ja asianomaisten tuottajien asiamiehet voivat sopia kulujen määrän suoraan, jos kyseessä on ensim- mäisen asteen tuomioistuimen antama yhteisön toimi- elinten oikeudellista vastuuta koskeva tuomio. L 335/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 10. 12. 98 4 artikla Myös asetuksen (EY) N:o 2330/98 11 ja 12 artiklaa sovel- letaan edellä mainittuun summaan. Tätä asetusta sovellettaessa asiamiehenä ei pidetä elintä, joka suorittaa palveluja ainoastaan suoritettua jäsenmaksua vastaan. 5 artikla Jollei sen tarkistamisesta muuta johdu, että asiamiehen lasku koskee ennen asetuksen (EY) N:o 2330/98 voimaan- tuloa suoritettuja palveluita, toimivaltaisen viranomaisen on mainittava tuottajalle tehtävässä korvaustarjouksessa 2 artiklan mukaisesti määritelty määrä tai tarvittaessa 3 artiklan mukaisesti sovittu toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitettu määrä. 6 artikla Kuittaus asetuksen (EY) N:o 2330/98 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta täydellisestä ja lopullisesta korvauk- sesta tehdään liitteessä II esitetyllä vakiolomakkeella. Komissio voi päättää mukauttaa mallia tietyn jäsenvaltion osalta tämän jäsenvaltion pyynnöstä vastaamaan asiaan sovellettavia erityisiä kansallisia säännöksiä. 7 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen viralli- sessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission jäsen 10. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 335/35 LIITE I Vastaanotettu. 199. (Toimivaltaisen viranomaisen leima ja allekirjoitus) Tärkeää: Tämän lomakkeen on oltava toimivaltaisella viranomaisella jäljempänä mainitussa osoitteessa viimeistään 31. tammikuuta 1999. Asetuksen (EY) N:o 2330/98 mukainen korvaushakemus 1. Henkilötiedot 1. Sukunimi:. 2. Etunimi:. 3. Osoite/puhelinnumero:. 4. Tilan nimi ja osoite (jos eri kuin edellä):. 5. Pankkitiedot (tarvittaessa):. 2. Hakemuksen perusteet 1. Saitteko asetuksen (ETY) N:o 2055/93 mukaisen erityisviitemäärän (”SLOM III-maitokiintiö”) (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos erityisviitemäärää ei myönnetty Teille henkilökohtaisesti, missä asemassa ja millä perustein jätätte tämän hakemuksen? Liittäkää mukaan asianmukaiset asiakirjat. Seuraavien kysymysten vastausten olisi tarvittaessa annettava tietoa erityisviitemäärän saaneesta henkilöstä. 2. Oliko koko SLOM III-maitokiintiönne käytettävissänne vielä 1. lokakuuta 1996? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on kielteinen, mikä oli syy siihen, ettei Teillä tuolloin ollut SLOM III-kiintiötä tai että sitä oli pienennetty? a) osallistuminen maidontuotannon lopettamisohjelmaan (cid:30) kyllä (cid:30) ei L 335/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 10. 12. 98 Jos vastaus on myönteinen, (cid:190) milloin?. (cid:190) minkä määrän osalta?. b) koko tilan tai sen osan myynti tai vuokraus (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen: (cid:190) milloin?. (cid:190) minkä määrän osalta?. (cid:190) siirron saajan nimi ja osoite:. c) muu syy (cid:190) yksityiskohtaiset tiedot:. (cid:190) päivämäärä:. (cid:190) määrä:. Jos vastaus a, b tai c kohtaan on myönteinen, liittäkää mukaan kaikki asianmukaiset asiakirjat. 3. Arvioidaanko SLOM III -maitokiintiönne uudestaan tuomioistuimen asiassa C-165/95 (Lay ja Gage) antaman tuomion nojalla? (cid:30) kyllä (cid:30) ei 3. Tiedot tilasta, johon on sovellettu asetuksen (ETY) N:o 1078/77 säännöksiä (”SLOM-tila”) 1. a) Koska SLOM-tila tai osa siitä siirrettiin Teille (päivämäärä)?. b) Kuka oli siirron tekijä?. c) Jos kyseessä oli osasiirto, mikä oli siirretty alue?. Liittäkää mukaan asianmukaiset asiakirjat. 2. Koska kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskeva velvoite päättyi?. 3. Minkä määrän perusteella kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskeva palkkio laskettiin?. 4. Siirsittekö osan SLOM-tilasta tai Teille siirretyn SLOM-tilan osasta ennen kaupan pitämisestä luopu- mista ja tuotannon muuttamista koskevan velvoitteen päättymistä? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen: a) kenelle?. b) minkä alan osalta?. Liittäkää mukaan asianmukaiset asiakirjat. 5. Siirsittekö osan SLOM-tilasta tai Teille siirretyn SLOM-tilan osasta kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskevan velvoitteen päättymisen ja SLOM III-maitokiintiön myöntämisen välillä? (cid:30) kyllä (cid:30) ei 10. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 335/37 Jos vastaus on myönteinen, a) kenelle?. b) minkä alan osalta?. Liittäkää mukaan asianmukaiset asiakirjat. 4. Muut korvausta laskettaessa tarvittavat tiedot 1. Oletteko hakenut korvausta Euroopan unionin neuvostolta tai Euroopan yhteisöjen komissiolta? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen, koska?. Liittäkää mukaan jäljennös hakemuksesta. Saitteko neuvostolta tai komissiolta vastauksen, jossa todettiin, että hakemuksenne keskeytti yhteisöjen tuomioistuimen perussäännön 43 artiklassa tarkoitetun vanhentumisajan? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Liittäkää mukaan jäljennös vastauksesta. 2. Oletteko pannut vireille oikeudenkäynnin Luxemburgissa sijaitsevassa ensimmäisen asteen tuomioistui- messa? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen, milloin (tuomioistuimen rekisteröintipäivä)?. Liittäkää mukaan jäljennös alkuperäisestä haastehakemuksesta. 3. Lisäsittekö ennen SLOM III -maitokiintiön myöntämistä tuotantoa yli käytettävissänne olevan viite- määrän asetuksen (EY) N:o 2330/98 8 artiklassa määritellyllä tavalla? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen, a) millä ajanjaksolla?. b) kuinka paljon ylimääräistä tuotantoa oli?. c) maksoitteko maksun?. 5. Asiamiesten kulujen korvaus Haetteko asiamiehen kulujen korvaamista? (cid:30) kyllä (cid:30) ei Jos vastaus on myönteinen, liittäkää mukaan asiamiehen alkuperäinen lasku. Minä allekirjoittanut todistan, että edellä antamani tiedot ovat oikeita. Ymmärrän, että jos tiedot myöhemmin havaitaan vääriksi, voin joutua maksamaan takaisin saamani korvauksen kokonaan tai osittain. 199 (Allekirjoitus) L 335/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 10. 12. 98 LIITE II Vastaanotettu. 199. (Toimivaltaisen viranomaisen leima ja allekirjoitus) Asetuksen (EY) N:o 2330/98 13 artiklan 3 kohdassa säädetty vastaanottokuittaus täydellisestä ja lopullisesta korvauksesta Minä allekirjoittanut. vakuutan hyväksyväni (summa) korvaustarjouksen vahingosta, joka. (ajankohta) tehdyn. aiheutuu osallistumisestani neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1078/77 (1) käyttöön otettuun kaupan pitämisestä luopumista ja tuotannon muuttamista koskevaan järjestelmään ostettuani siihen kuuluvaa maata. Luovun samalla tietoisesti kaikista nykyisistä tai tulevista asiaan liittyvistä vaatimuksista omalta osaltani tai oikeuden- haltijoideni tai edunsaajieni osalta korko- tai kulutuskorvausvaatimukset mukaan lukien. Olen tietoinen siitä, että jos olen pannut vireille oikeudenkäynnin yhteisön toimielimiä vastaan ensimmäisen asteen tuomioistuimessa, korvaus maksetaan vasta, kun olen esittänyt toimivaltaiselle viranomaiselle todisteet oikeudenkäynnin keskeyttämisestä. Tehty. (paikka ja aika). (Allekirjoitus) Tärkeää: Jos tarjousta ei hyväksytä kolmen kuukauden kuluessa sen toimittamisesta, se ei enää myöhemmin sido yhteisön asianomaisia toimielimiä. (1) EYVL L 131, 26. 5. 1977, s. 1


title: Verordnung (EG) Nr. 2648/98 der Kommission vom 9. Dezember 1998 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1445/95 mit Durchführungsvorschriften für Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen für Rindfleisch

eurovoc_concepts:
beef
export licence
free circulation
health certificate
import licence

text: 10. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 335/39 VERORDNUNG (EG) Nr. 2648/98 DER KOMMISSION vom 9. Dezember 1998 zur (cid:142)nderung der Verordnung (EG) Nr. 1445/95 mit Durchf(cid:129)hrungsvorschriften f(cid:129)r Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen f(cid:129)r Rindfleisch DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 805/68 des Rates vom 27. Juli 1968 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorgani- sation f(cid:129)r Rindfleisch (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1633/98 (2), auf Artikel 9, insbesondere in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Nach Artikel 2 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1445/ 95 der Kommission vom 26. Juni 1995 mit Durchf(cid:129)h- rungsvorschriften f(cid:129)r Einfuhr- und Ausfuhrlizenzen f(cid:129)r Rindfleisch und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2377/80 (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2365/98 (4), muß bei lebenden Rindern bis 160 Kilogramm Gewicht in Feld 7 der Einfuhrlizenz und des Lizenzantrags das Herkunftsland angegeben werden. ist Bei den Einfuhrkontingenten f(cid:129)r K(cid:132)lber in den Verordnungen mit den betreffenden Durchf(cid:129)hrungs- bestimmungen genau vorgeschrieben, welche Angaben im Lizenzantrag und in der Einfuhrlizenz einzutragen sind. Die Anwendung von Artikel 2 Absatz 2 der Verord- nung (EG) Nr. 1445/95 ist daher auf Einfuhren außerhalb der Kontingente zu beschr(cid:132)nken. Nach Anhang III „Tiergesundheitsbescheinigung“ der Entscheidung 98/372/EG der Kommission vom 29. Mai 1998 zur Festlegung der Veterin(cid:132)rbedingungen und Veterin(cid:132)rbescheinigungen f(cid:129)r die Einfuhr von lebenden Rindern und Schweinen aus bestimmten europ(cid:132)ischen L(cid:132)ndern (5) und nach dem entsprechenden Anhang der anderen Entscheidungen f(cid:129)r aus bestimmten Drittl(cid:132)ndern auf der Grundlage der Richt- linie 72/462/EWG des Rates vom 12. Dezember 1972 zur Regelung tierseuchenrechtlicher und gesundheitlicher Fragen bei der Einfuhr von Rindern, Schweinen, Schafen und Ziegen, von frischem Fleisch oder von Fleischerzeug- nissen aus Drittl(cid:132)ndern (6), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Richtlinie 97/79/EG (7), muß das Original der Tierge- sundheitsbescheinigung die Tiere bis zur Grenzkontroll- stelle begleiten. lebende Rinder (1) ABl. L 148 vom 28. 6. 1968, S. 24. (2) ABl. L 210 vom 28. 7. 1998, S. 17. (3) ABl. L 143 vom 27. 6. 1995, S. 35. (4) ABl. L 293 vom 31. 10. 1998, S. 49. (5) ABl. L 170 vom 16. 6. 1998, S. 34. (6) ABl. L 302 vom 31. 12. 1972, S. 28. (7) ABl. L 24 vom 30. 1. 1998, S. 31. Um eine bessere Verwaltung der Einfuhren von K(cid:132)lbern außerhalb der Kontingente zu erm(cid:148)glichen, muß vorge- sehen werden, daß bei K(cid:132)lbern bis einschließlich 300 Kilogramm in der Einfuhrlizenz in Feld 7 das Herkunfts- land und in Feld 8 das Ursprungsland anzugeben ist, das dem Ausfuhrland im Sinne des Anhangs „Tiergesund- heitsbescheinigung“ der obengenannten Entscheidungen entspricht, und vor der Abfertigung zum freien Verkehr die (cid:154)bereinstimmung zwischen dem Ursprungsland in der Einfuhrlizenz und dem Ausfuhrland im Original oder in der Kopie der Tiergesundheitsbescheinigung (cid:129)berpr(cid:129)ft und bei Nicht(cid:129)bereinstimmung die Abfertigung abge- lehnt wird. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Rindfleisch — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Artikel 2 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1445/95 erh(cid:132)lt folgende Fassung: bis 0102 90 49, „(2) Zur Einfuhr von Erzeugnissen der KN-Codes die 0102 90 05 Einfuhrkontingente f(cid:129)r lebende Rinder, die in den Verordnungen mit den betreffenden Durchf(cid:129)hrungs- bestimmungen geregelt sind, ist in der Einfuhrlizenz und im Lizenzantrag folgendes einzutragen: ausgenommen a) in Feld 7 das Herkunftsland; b) in Feld 8 das Ursprungsland, das (cid:129)bereinstimmt mit dem Ausfuhrland im Sinne von Anhang III ‚Tiergesundheitsbescheinigung‘ der Entscheidung 98/372/EG und des entsprechenden Anhangs der anderen Entscheidungen f(cid:129)r lebende Rinder aus bestimmten Drittl(cid:132)ndern auf der Grundlage der Richtlinie 72/462/EWG. Die Lizenz verpflichtet zur Einfuhr aus diesem Land; c) in Feld 20 der Vermerk: ‚Die Angabe des Ursprungslandes in Feld 8 stimmt (cid:129)berein mit dem im Original oder in der Kopie der Tierge- sundheitsbescheinigung angegebenen Ausfuhr- land. ‘ L 335/40 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 10. 12. 98 Die Abfertigung der genannten Tiere in den zollrechtlich freien Verkehr ist an die Vorlage des Originals oder einer Kopie der von der gemeinschaftlichen Grenzkontroll- stelle f(cid:129)r konform befundenen Tiergesundheitsbescheinigung sowie an die Bedingung gebunden, daß das die Bescheinigung ausstellende Land dem in Feld 8 angegebenen Ursprungsland entspricht. “ Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Ver(cid:148)ffentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt f(cid:129)r die ab 14. Dezember 1998 beantragten Lizenzen. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 9. Dezember 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission


title: Regolamento (CE) n. 2651/98 della Commissione del 9 dicembre 1998 relativo all'apertura di un contingente tariffario all'importazione di talune merci originarie della Norvegia ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli di cui all'allegato del regolamento (CE) n. 3448/93 del Consiglio

eurovoc_concepts:
Norway
agreement (EU)
agro-industry
customs tariff
tariff quota
trading operation

text: 10. 12. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee L 335/47 REGOLAMENTO (CE) N. 2651/98 DELLA COMMISSIONE del 9 dicembre 1998 relativo all’apertura di un contingente tariffario all’importazione di talune merci originarie della Norvegia ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli di cui all’allegato del regolamento (CE) n. 3448/93 del Consiglio LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, decorrere dal 1o gennaio 1999 qualunque riferimento all’ecu contenuto in uno strumento giuridico è sostituito da un riferimento all’euro al tasso di 1 EUR per 1 ECU; che, per motivi di chiarezza, appare opportuno usare la denominazione euro nel presente regolamento poiché esso si applica a decorrere dal 1o gennaio 1999; visto il regolamento (CE) n. 3448/93 del Consiglio, del 6 dicembre 1993, sul regime di scambio per talune merci ottenute dalla trasformazione di prodotti agricoli (1), modi- ficato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2491/98 della Commissione (2), in particolare l’articolo 7, paragrafo 2, considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione delle questioni orizzontali relative agli scambi di prodotti agricoli trasformati non inclusi nell’allegato II, vista la decisione 96/753/CE del Consiglio, del 6 dicembre 1996, riguardante la conclusione di un accordo in forma di scambio di lettere tra la Comunità europea da una parte, e il Regno di Norvegia, dall’altra, riguardante il protocollo n. 2 dell’accordo tra la Comunità economica europea e il Regno di Norvegia (3), in particolare l’articolo 2, considerando che il regolamento (CEE) n. 2454/93 della Commissione, del 2 luglio 1993, che fissa talune disposi- zioni di applicazione del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio, che istituisce il codice doganale comuni- tario (4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1677/98 (5), ha codificato le disposizioni in materia di gestione dei contingenti tariffari destinati ad essre utiliz- zati seguendo l’ordine cronologico delle date di accetta- zione delle dichiarazioni di immissione in libera pratica; HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Dal 1o gennaio 1999 al 31 dicembre 1999 le merci origi- narie della Norvegia che figurano all’allegato del presente regolamento sono soggette ai dazi indicati in tale allegato entro i limiti del contingente annuo ivi menzionato. Articolo 2 considerando che occorre aprire, per il contingente previsto al punto IV, paragrafo 2, dell’accordo sotto forma di scambio di lettere in merito all’adatta- mento del protocollo 2 dell’accordo tra la Comunità economica europea e il Regno di Norvegia; l’anno 1999, Il contingente tariffario comunitario di cui all’articolo 1 è gestito dalla Commissione conformemente alle disposi- zioni previste dagli articoli da 308 bis a 308 quater del regolamento (CEE) n. 2454/93. considerando che, a norma dell’articolo 2 del regolamento (CE) n. 1103/97 del Consiglio, del 17 giugno 1997, rela- tivo a talune disposizione per l’introduzione dell’euro (6), a (1) GU L 318 del 20. 12. 1993, pag. 18. (2) GU L 309 del 19. 11. 1998, pag. 28. (3) GU L 345 del 31. 12. 1996, pag. 78. (4) GU L 253 dell’11. 10. 1993, pag. 1. (5) GU L 212 del 30. 7. 1998, pag. 18. (6) GU L 162 del 19. 6. 1997, pag. 1. Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Esso è applicabile a decorrere dal 1o gennaio 1999. L 335/48 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 12. 98 Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 9 dicembre 1998. Per la Commissione Martin BANGEMANN Membro della Commissione ALLEGATO Numero d’ordine Codice NC Descrizione 09. 0764 ex 1806 1806 20 1806 31 1806 32 1806 90 e Cioccolata preparazioni altre alimentari contenenti cacao eccetto il cacao in polvere con aggiunta di zuccheri o di altri dolcificanti, codice CN code 1806 10 Contin- gente (t) Aliquota del dazio applicabile 5 500 35,15 EUR/100 kg


title: Verordening (EG) nr. 2650/98 van de Commissie van 9 december 1998 tot vaststelling van bijzondere regels voor het beheer en de verdeling van bepaalde, bij Verordening (EG) nr. 517/94 van de Raad ingestelde kwantitatieve contingenten voor textielproducten voor 1999

eurovoc_concepts:
import
import licence
import policy
quantitative restriction
textile product
third country

text: 10. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 335/43 VERORDENING (EG) Nr. 2650/98 VAN DE COMMISSIE van 9 december 1998 tot vaststelling van b¶zondere regels voor het beheer en de verdeling van bepaalde, b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 van de Raad ingestelde kwantitatieve contingenten voor textielproducten voor 1999 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 517/94 van de Raad van 7 maart 1994 betreffende een gemeenschappel¶ke regeling voor de invoer van textielproducten uit bepaalde derde landen, die niet vallen onder bilaterale overeenkomsten, protocollen of andere regelingen, noch onder een andere, b¶zondere, communautaire regeling (1), laatstel¶k gew¶- zigd van de Commissie (2), inzonderheid op artikel 17, leden 3 en 6, artikel 21, leden 2 en 3, in verbinding met artikel 25, lid 3, b¶ Verordening (EG) nr. 1457/97 Overwegende dat de Raad b¶ Verordening (EG) nr. 517/ 94 kwantitatieve invoercontingenten heeft ingesteld voor bepaalde textielproducten uit bepaalde derde landen en in artikel 17, lid 2, van genoemde verordening heeft bepaald dat deze contingenten zullen worden toegewezen in de chronologische volgorde van binnenkomst van de kennis- gevingen van de lidstaten; Overwegende dat in artikel 17, lid 3, van Verordening (EG) nr. 517/94 is bepaald dat het in bepaalde omstandig- heden mogel¶k is b¶ de toew¶zing van hoeveelheden andere methoden toe te passen dan de methode die uitsluitend op de chronologische volgorde van binnen- komst van de kennisgevingen van de lidstaten is geba- seerd, dat het contingent in tranches kan worden onder- verdeeld of dat een deel van een specifiek kwantitatief maximum voor aanvragen kan worden gereserveerd die door bew¶zen van eerdere invoerprestaties z¶n gestaafd; Overwegende dat het voorts wensel¶k is, om de continu(cid:139)- teit van de handel niet te verstoren, de w¶ze van beheer en verdeling van de b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 voor 1999 vastgestelde contingenten aan te passen voordat het contingentjaar aanvangt; Overwegende dat de maatregelen vervat in Verordening (EG) nr. 2458/97 van de Commissie van 10 december 1997 tot vaststelling van b¶zondere regels voor het beheer en de verdeling van bepaalde, b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 ingestelde kwantitatieve contingenten voor textiel- producten voor 1998 (3) bevredigend bleken; Overwegende dat het derhalve aanbeveling verdient, om aan de behoeften van een zo groot mogel¶k aantal bedr¶ven te voldoen, de methode van toew¶zing op grond (1) PB L 67 van 10. 3. 1994, blz. 1. (2) PB L 199 van 26. 7. 1997, blz. 6. (3) PB L 340 van 11. 12. 1997, blz. 31. van de volgorde van binnenkomst van de kennisgevingen van de lidstaten aan te passen door de hoeveelheden die op grond van deze methode per bedr¶f kunnen worden toegewezen tot een maximumhoeveelheid te beperken; Overwegende dat de continu(cid:139)teit van het handelsverkeer echter zoveel mogel¶k gewaarborgd dient te worden en dat het te dien einde, alsmede om redenen van een doel- matig beheer van de contingenten, wensel¶k wordt geacht toe te staan dat de bedr¶ven een eerste aanvraag voor een invoervergunning voor 1999 indienen voor de hoeveel- heid producten van dezelfde categorie uit hetzelfde derde land die ze in 1998 hebben ingevoerd; Overwegende dat, met het oog op een optimale benutting van de contingenten, bepaald dient te worden dat elk bedr¶f, na gebruik van 50 % van een vergunning, een nieuwe aanvraag voor een vergunning kan indienen voor een hoeveelheid die een bepaalde, vooraf vastgestelde hoeveelheid niet overschr¶dt, voorzover het contingent niet is uitgeput; Overwegende dat de vergunningen, met het oog op een goed beheer van de contingenten, negen maanden geldig dienen te z¶n vanaf de datum van afgifte en dat deze vergunningen door de lidstaten, na ontvangst van het besluit van de Commissie, eerst worden afgegeven nadat het betrokken bedr¶f het bestaan van een contract heeft aangetoond en verklaard heeft, behalve in de gevallen waarin dit uitdrukkel¶k is voorzien, dat het, op grond van deze verordening, in de Gemeenschap nog geen invoer- vergunning heeft verkregen voor de betrokken catego- rie(cid:137)n en landen; dat de bevoegde nationale autoriteiten de geldigheidsduur van vergunningen op verzoek van de betrokken importeurs met drie maanden, doch uiterl¶k tot en met 31 maart 2000, mogen verlengen indien deze vergunningen op de datum van de aanvraag van de verlenging reeds voor ten minste 50 % z¶n benut; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming z¶n met het advies van het b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 ingestelde comit(cid:130), HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 B¶ deze verordening worden enkele b¶zondere regels vastgesteld voor het beheer en de verdeling van de b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 ingestelde contingenten die in 1999 van toepassing zullen z¶n. L 335/44 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 10. 12. 98 Artikel 2 De in artikel 1 bedoelde en in de b¶lagen III B en IV b¶ Verordening (EG) nr. 517/94 omschreven contingenten worden toegewezen in chronologische volgorde van binnenkomst van de kennisgevingen van de lidstaten b¶ de Commissie. In deze kennisgevingen z¶n de hoeveel- heden aangegeven die de bedr¶ven hebben aangevraagd en die per bedr¶f de in de b¶lage aangegeven maximum- hoeveelheden niet mogen overschr¶den. Deze maximumhoeveelheden z¶n echter niet van toepas- sing op bedr¶ven die, b¶ hun eerste aanvraag voor 1999 b¶ de bevoegde nationale autoriteiten, aan de hand van de hun in 1998 verleende invoervergunningen, kunnen aantonen uit het betrokken derde land een grotere hoeveelheid van dezelfde categorie producten te hebben ingevoerd dan bovenbedoelde maximumhoeveelheid voor die categorie. Voor die bedr¶ven kan de hoeveelheid die door de bevoegde autoriteiten kan worden toegestaan, binnen de grenzen van de beschikbare hoeveelheden, niet hoger z¶n dan de in 1998 uit hetzelfde derde land inge- voerde hoeveelheid van dezelfde categorie. Artikel 3 Een importeur die een vergunning voor ten minste 50 % van de hem, op grond van deze verordening toegewezen hoeveelheid heeft benut, kan een nieuwe aanvraag voor een vergunning indienen voor de invoer van producten van dezelfde categorie uit hetzelfde land van oorsprong, voor hoeveelheden die in de b¶lage genoemde maxi- mumhoeveelheden niet overschr¶den, voorzover het contingent niet is uitgeput. Artikel 4 De aanvragen voor invoervergunningen kunnen vanaf 4 januari 1999, 10. 00 uur plaatstel¶ke t¶d Brussel, b¶ de Commissie worden ingediend. Ze z¶n vanaf de datum van afgifte negen maanden geldig, doch uiterl¶k tot en met 31 december 1999. Op verzoek van de betrokken importeurs kunnen de bevoegde nationale autoriteiten de geldigheidsduur van een vergunning met drie maanden, doch uiterl¶k tot en met 31 maart 2000, verlengen, indien de vergunning op het moment van de aanvraag voor een verlenging voor ten minste 50 % was benut. De bevoegde autoriteiten van de lidstaten mogen de invoervergunningen, nadat de Commissie haar besluit heeft meegedeeld, eerst afgeven nadat het betrokken bedr¶f het bestaan van een contract heeft aangetoond en, onverminderd het bepaalde in artikel 3, schriftel¶k heeft verklaard dat het binnen de Gemeenschap, op grond van deze verordening, niet reeds een invoervergunning voor de betrokken categorie en het betrokken land heeft verkregen. Artikel 5 Deze verordening treedt in werking op 1 januari 1999. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 9 december 1998. Voor de Commissie Leon BRITTAN Vice-Voorzitter 10. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 335/45 B(cid:246)LAGE In artikel 2 bedoelde maximumhoeveelheden Derde landen Categorie Eenheid Maximumhoeveelheid Noord-Korea 1 2 3 4 5 6 7 8 9 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 24 26 27 28 29 31 36 37 39 59 61 68 69 70 73 74 75 76 77 78 83 87 109 117 118 142 151A 151B 161 kg kg kg stuks stuks stuks stuks stuks kg paar stuks stuks stuks stuks stuks kg stuks kg stuks stuks stuks stuks stuks stuks stuks kg kg kg kg kg kg stuks stuks stuks stuks stuks kg kg kg kg kg kg kg kg kg kg kg kg 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 2 500 2 500 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 L 335/46 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 10. 12. 98 Derde landen Categorie Eenheid Maximumhoeveelheid Bosni(cid:137)-Herzegovina en Kroati(cid:137) Federale Republiek Joegoslavi(cid:137) 1 2 2a 3 5 6 7 8 9 15 16 67 1 2 2a 3 5 6 7 8 9 15 16 67 kg kg kg kg stuks stuks stuks stuks kg stuks stuks kg kg kg kg kg stuks stuks stuks stuks kg stuks stuks kg 20 000 20 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 20 000 20 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000 5 000


title: Regolamento (CE) n. 2639/98 della Commissione del 9 dicembre 1998 che fissa l'importo massimo della restituzione all'esportazione di zucchero bianco per la diciannovesima gara parziale effettuata nell'ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export financing
export levy
export refund
white sugar

text: 10. 12. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 335/7 REGOLAMENTO (CE) N. 2639/98 DELLA COMMISSIONE del 9 dicembre 1998 che fissa l’importo massimo della restituzione all’esportazione di zucchero bianco per la diciannovesima gara parziale effettuata nell’ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1574/98 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1148/98 (2), in particolare l’articolo 17, paragrafo 5, secondo capoverso, lettera b), considerando che in conformit(cid:133) al regolamento (CE) n. 1574/98 della Commissione, del 22 luglio 1998, rela- tivo ad una gara permanente per la determinazione di prelievi e/o di restituzioni all’esportazione di zucchero bianco (3), si procede a gare parziali per l’esportazione di tale zucchero; considerando che, in base alle disposizioni dell’articolo 9, paragrafo 1 del regolamento (CE) n. 1574/98 un importo massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) fissato, se del caso, per la gara parziale in causa, tenuto conto in partico- lare della situazione e della prevedibile evoluzione del mercato dello zucchero nella Comunit(cid:133) e sul mercato mondiale; considerando che dopo l’esame delle offerte (cid:138) opportuno adottare, per la diciannovesima gara parziale, le disposi- zioni di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per la diciannovesima gara parziale di zucchero bianco, effettuata a norma del regolamento (CE) n. 1574/98, l’im- porto massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) pari a 49,124 ECU/100 kg. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 10 dicembre 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 9 dicembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 159 del 3. 6. 1998, pag. 38. (3) GU L 206 del 23. 7. 1998, pag. 7