title: Förslag till rådets beslut om makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 13. 11. 1998 Bryssel den 13. 11. 1998 Bryssel den 13. 11. 1998 KOM(1998)652 slutlig KOM(1998)652 slutlig KOM(1998)652 slutlig 98/0311 (CNS) 98/0311 (CNS) 98/0311 (CNS) Förslag till Förslag till Förslag till RÅDETS BESLUT RÅDETS BESLUT RÅDETS BESLUT om makroekonomiskt stöd om makroekonomiskt stöd om makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina till Bosnien och Hercegovina till Bosnien och Hercegovina (framlagt av kommissionen) (framlagt av kommissionen) (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1. INLEDNING Efter mer än tvä års diskussioner nådde Bosnien och llcrcegovinas myndigheter i april I99X fram till en överenskommelse med IMI;. om ett program lör ekonomiska och strukturella reformer understött av ett ettårigt slandby-avtal (SBA). Avtalet innebar ett stort steg i riktning mot all återskapa förtroende och stabilitet i Bosnien och Hercegovina. lör detta program har dessutom Världsbanken förhandlat om två Inom ramen strukturanpassningsätgärder beträlTande reformering av de offentliga finanserna och privatisering av (öretag och banker. På ett G-24-möte i Bryssel den 19 mars 1998 skisserade IMF och Världsbanken ett makroekonomiskt program för Bosnien och Hercegovina. IMF redogjorde för landets externa finansieringsbehov och uppmanade till kompletterande finansiellt stöd från bilaterala givare. Den internationella gemenskapen välkomnade vid den fjärde givarkonferensen för Bosnien och Hercegovina den 7-8 maj 1998 enhälligt avtalen med Bretton Woods- instituten, vilka banar väg för en mer uthållig ekonomisk tillväxt, och beslutade att fortsätta att ge starkt stöd till Bosnien och llcrcegovinas program for ekonomiska reformer och återuppbyggnad. Efter positiva signaler frän Ekofin-rädel den 21 april 1998 tillkännagav kommissionen vid konferensen sin avsikt att loreslä makroekonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovina. pä upp till 60 miljoner ecu frän gemenskapen Kommissionens och rådets initiativ stöddes av en företrädare lör Europaparlamentet. Även andra bilaterala givare gav vid denna konferens preliminära indikationer om stöd. 2. DEN SENASTE EKONOMISKA UTVECKLINGEN Bosnien och Hercegovinas självständighetsförklaring i slutet av 1991 följdes av tre och ett halvt års inbördeskrig som slog sönder ekonomin och förödde mänskliga resurser och kapital. 1995 hade BNP krympt till mindre än en tredjedel av vad den var före kriget och BNP per capita hade minskat till 500 US-dollar. Befolkningen hade sjunkit med 23 % jämfört med 1991, över 50% av befolkningen hade fördrivits och över 1,2 miljoner invånare hade tvingats fly utomlands, huvudsakligen till EU. Sett ur ett finansiellt perspektiv hade det i princip inte betalats några räntor eller amorteringar under kriget vilket lett till en ackumulering av förfallna utlandslänebetalningar pä 2 miljarder US- dollar. För att konsolidera fredsavtalet från Dayton som skrevs under i Paris den 14 december 1995 ställde den internationella gemenskapen sig bakom ett medelfristigt prioriterat återuppbyggnads- och återhämtningsprogram på 5,1 miljarder US-dollar för perioden 1996-1999. Genomförandet av programmet har i stort sett följt planerna, med undantag av ett fåtal områden såsom telekommunikationer och järnvägar, där politisk oenighet mellan partierna fram tills nyligen har inneburit att det gått långsamt framåt» Efter de tre första givarkonferenserna, för vilka kommissionen och Världsbanken gemensamt varit värdar och som har omfattat mer än 50 givarländer, har bestämda åtaganden gjorts om ca 3 miljarder US-dollar för återuppbyggnad och genomförande av freden. 1,8 miljarder US- 2 dollar har redan betalats ut, varav ca 45 % härrörde från gemenskapen och medlemsstaterna. Det yttre stödet underblåste en stark ekonomisk återhämtning under 1995-1997, även om den snabba ekonomiska tillväxten endast i liten utsträckning kompenserade den mycket stora produktionsminskning som skett under kriget. Den reala BNP-tillväxten lör landet som helhet uppskattades till 30% lör 1995 och 50% lör 1996. 1997 minskade tillväxten till 30% delvis till följd av förseningar av ôcn externa finansieringen. Arbetslösheten uppges vara hög (ca 40 %) i både federationen och RS. Efter en period av hyperinflation under kriget sjönk inflationen snabbt och förblev måttlig i alla delar av landet under 1996-1997. Den varierade dock mellan de olika regionerna, vilket återspeglade användningen av fyra olika valutor (den kroatiska kunan, den jugoslaviska dinaren, den bosniska dinaren och den tyska marken). sin isolering från det självvållade På grund av internationellt understödda återuppbyggnadsprogrammet har den ekonomiska återhämtningen i RS varit mycket svagare än i Federationen. RS led ett stort bakslag i augusti 1994 då Förbundsrepubliken Jugoslavien gjorde gemensam sak med andra nationer och införde internationella FN- sanktioner. När sanktionerna hävdes i mars 1996 började den ekonomiska tillväxten i RS ta lärt, om sin i långsammare takt än i Federationen eftersom RS endast marginellt drog nytta av del internationella finansiella stödet till Bosnien och I lercegovina. Den ekonomiska situationen i RS försämrades dramatiskt under 1997 på grund av att den internationella gemenskapen strikt tillämpade sina villkor för det finansiella stödet och på grund av att den politiska krisen bland myndigheterna lamslog förvaltningen. i denna Enhet Vad gäller de offentliga finanserna upprätthölls i stort sett den kassamässiga balansen i både statens och Enheternas budgetar under 1996-1997, men till priset av en ytterligare ackumulering av förfallna betalningar till fordringsägare både inom och utom landet. Inkomsterna blev särskilt i RS lägre än beräknat till följd av den politiska oredan och avsaknaden av annat yttre bistånd än humanitär hjälp. EU:s kontor för bistånd på tull- och skatteområdet (CAFAO) har rapporterat om förekomsten av omfattande korruption och bedrägeri inom skatteförvaltningen i båda Enheterna. Som en följd av detta ställde sig den internationella gemenskapen i början av 1998 bakom den bedrägeri bekämpnings- strategi som lagts fram av den I löga representanten, vilken bl. a. omfattade följande: i) inrättande av en bedrägeribekämpningsenhet lör alt identifiera illegal verksamhet och samordna det ii) utvidgning av Europeiska tekniska biståndet, gemenskapens program för bistånd på tull- och skatteområdet till att omfatta alla indirekta skatter som uppbärs av Enheterna och iii) spridning av information om alla konton utanför budgetarna och om alla konton som rör offentliga företag och offentliga juridiska personer. internationella Framstegen har varit långsamma i båda Enheterna med att genomföra en öppen och marknadsorienterad ekonomisk politik, upprätta en modern institutionell och politisk ram samt säkerställa en god styrning, öppenhet och redovisning vid användningen av de donerade medlen. Följaktligen har det i avsaknad av en sammanhängande och konsekvent politisk ram för de makroekonomiska och strukturella reformerna blivit allt svårare att genomföra återuppbyggnadsprogrammet. 3. B O S N I EN O CH H E R C E G O V I N AS E K O N O M I S KA R E F O R M P R O G R AM Det IMF-stödda programmet omfattar ett antal politiska åtaganden på det makroekonomiska och institutionella området, vilka inbegriper såväl Bosnien och Hercegovinas gemensamma institutioner som de tvä Enheternas egna institutioner. Programmets mäl är att främja en självbärande ekonomisk tillväxt, ekonomisk integration samt en konsolidering av de centrala institutionerna i syfte att genomföra en ekonomisk strategi lör hela landet. Det kommer att grunda sig pä följande centrala principer: i) en fast växelkurs som förvaltas med hjälp av en sedelfond, ii) en finanspolitik som i största möjliga utsträckning tar hänsyn till de sociala behoven och återuppbyggnadsbehoven samtidigt som inhemsk upplåning undviks, iii) en mobilisering av externt finansiellt stöd och iv) strukturreformer för att påskynda övergången till marknadsekonomi. Det tolv månader långa slandby-avtalel förväntas följas av ett ESAF-avtal, eller rentav ersättas av detta löre utgången av de tolv månaderna, så snart överenskommelse har nåtts mellan myndigheterna, Världsbanken och andra organ om en uppsättning genomgripande strukturreformer. På grund av de exceptionella förhållanden som råder i Bosnien och Hercegovina förlitade sig det IMF-stödda programmet i stor utsträckning på tidigare åtgärder. Följaktligen finns viktiga delar av programmet redan på plats, särskilt beträffande ramen för den makroekonomiska styrningen. Bosnien och Hercegovinas nya centralbank, vilken kommer alt fungera som en sedel fond under de första sex aren, har upprättats. Utformningen av sedlarna för Bosnien och Hercegovinas nya inhemska valuta, den konvertibla marken (BAM), har fastställts. Dessutom har viktig lagstiftning om gemensam utrikeshandel och skuldpolitik (lag om utlandsskuld, lag om utrikeshandel, lag om tullpolitik och lag om tulltaxepolitik) införts. Mera nyligen har budgetarna för 1998 för Enheterna och staten antagits, centralbankens verksamhet har utsträckts till hela Bosnien och Hercegovinas territorium, ett clearingavtal för att undvika krediter till den tidigare centralbanken (Bosnien och Hercegovinas nationella bank) har godtagits och en ändrad pensionslag för Federationen har överlämnats till parlamentet. Vad avser Enheternas budgetar har ett antal administrativa åtgärder vidtagits för att förbättra skatte- och lu 11 uppbörden, avskaffa olika befrielser och börja rationalisera utgifterna, särskilt de sociala utgifterna, i syfte att undvika inhemsk upplåning, samtidigt som förpliktelserna gentemot statsbudgeten att betala räntor och amorteringar på utlandsskulden respekteras. i inom ramen för programmet kunna tillse att den Myndigheterna hoppas alt invesleringsledda reala BNP-lillväxtcn fortsätter att intervallet 20-30%. ligga Inflationen förväntas all uppgä till i genomsnitt 10% eller lägre för landet som helhet under 1998, huvudsakligen till följd av förändringar av reglerade priser. Strategin för de offentliga finanserna är att undvika varje ytterligare ackumulering av förfallna betalningar, vilket i RS ställer krav på att snabbt återställa inkomstunderlaget. På grundval av prognosen för de konsoliderade offentliga inkomsterna förväntas de totala offentliga utgifterna öka från uppskattningsvis 33 % av BNP 1997 till ca 35 % av BNP 1998, huvudsakligen till följd av att budgetutgifterna i RS ökar för första gången på flera år. Myndigheternas finanspolitik kommer även att på ett effektivt och öppet sätt behöva ta hänsyn till den omfattande decentralisering som krävs enligt Daytonavtalet på såväl stats- och Enhetsnivå som på lägre nivåer. Myndigheterna avser att fortsätta med såväl återuppbyggnaden av offentlig förvaltning och infrastruktur som övergången till marknadsekonomi. De högst prioriterade struktur åtgärderna för 1998-1999 kommer att omfatta reform av bankväsendet, privatisering och omstrukturering av företag, reform av pensions- och hälso- och sjukvårdssystemen, genomförandet av ett liberalisering av utrikes- och tulllaxesystem, valulahandcln samt inledande åtgärder loi all förhall ra den ekonomiska statistiken. förenklat Slutligen är det vari att noiera alt programmet även innebären minskning av de förfallna ullandsbelalningarna, inklusive betalning av samtliga utestående förfallna betalningar (ill EIB och gemenskapen beträffande tidigare EIB-utläning (ca 6 miljoner ecu vid utgången av 1997). 4. BETALNINGSBALANSENS UTVECKLING OCH FINANSIERINGSBEHOVEN till så mycket importen uppgick Handelsbalansunderskottet för landet som helhet uppskattades av IMF till ungefärligen 1,6 miljarder US-dollar 1997, varvid som 2,2 miljarder US-dollar. Bytesbalansunderskottct uppgick till ca 1,5 miljarder US-dollar 1997 eller motsvarande 33% av BNP och finansierades huvudsakligen genom äleruppbyggnadsprogrammel, men även genom en ytterligare ackumulering av förfallna utlandsbelalningar. Trots dessa svårigheter har myndigheterna försökl normalisera förbindelserna med de utländska fordringsägarna, pä villkor som är förenliga med landets ekonomiska omständigheter. De förfallna utestående betalningarna till IMF och Världsbanken betalades i december 1995 respektive juni 1996. Myndigheterna skrev under elt avtal med fordringsägarna i Londonklubben i december 1997 om omläggning på mycket generösa villkor av skulder på ca 400 miljoner US-dollar. Myndigheterna avser även att begära omförhandling på mycket förmånliga villkor med fordringsägarna i Parisklubben. På grundval av ett scenario med sund ekonomisk politik, sund strukturpolitik och samarbete mellan Enheterna är IMF:s prognos att exporten ökar med i genomsnitt 40 % årligen under 1998-1999. Trots denna prognos skulle dock bytesbalansunderskottet (exklusive officiella överföringar) öka till 2 miljarder US-dollar 1998, vilket avspeglar en ökning av import för återuppbyggnadsändamål. Med hänsyn till betalningarna pä utlandslänen (117 miljoner US-dollar), behovet av att eliminera de förfallna betalningarna till fordringsägarna i Paris- och Londonklubben, multilaterala fordringsägare och gemenskapen (1,5 miljarder US-dollar) samt den ökning av valutareserven som är förknippad med startkraven lör sedelfonden (175 miljoner US- dollar) uppskattas Bosnien och I lercegovinas externa finansieringsbehov brutto vara 3,8 miljarder US-dollar för 1998. för exporten En del av detta behov kommer att täckas av de medel som den internationella gemenskapen ställer till förfogande för återuppbyggnad och genomförande av freden (1,6 miljarder US-dollar), av andra inflöden av utländsk valuta såsom privata och offentliga överföringar (190 miljoner US-dollar), av utländska direktinvesteringar (100 miljoner US-dollar) samt genom omförhandlingar med Londonklubben (810 miljoner US-dollar). I synnerhet gjordes på den fjärde givarkonferensen för Bosnien och Hercegovina den 7-8 maj 1998 utfästelser om 1,25 miljarder US-dollar för att stödja återuppbyggnadsprogrammet, genomförandet av freden och det makroekonomiska programmet under 1998. Den 29 maj 1998 godkände IMF ett ettårigt standby-avtal lör Bosnien och Hercegovina till ett belopp av ca 81 miljoner US-dollar. Dessutom har Världsbanken gjort åtaganden om tvä strukturanpassningslån och -krediter för ca 114 miljoner US-dollar med inriktning på offentliga finanser och privatisering. Med hänsyn tagen till finansieringsbidragen från dessa två institut för 1998 (ca 129 miljoner US-dollar) uppskattas det återstående finansieringsbehovet för Bosnien och Hercegovina till 965 miljoner US-dollar. Efter en ytterligare skuldlättnad på uppskattningsvis ca 839 miljoner US-dollar som ännu inte avtalats med återstående finansieringsbehovet lör 1998 till 125 miljoner US-dollar. fordringsägarna Parisklubben uppskattas det i till stöd totala utlästelserna fjärde givarkonferensen nådde de lör det Vid den makroekonomiska programmet under 1998 inte rikligt upp till detta mal, även om de totala utfästelser som gjordes på konferensen, inklusive stöd till återuppbyggnad och till genomförande av freden, överskred det ursprungliga målet på 1,1 miljarder US-dollar för 1998. De bilaterala givarna uppmanades sålunda att se över sammansättningen av sina stödprogram i syfte att säkerställa fullt stöd i rätt lid för det makroekonomiska programmet, med beaktande av att 47 % av de totala utlästelserna redan gjorts av gemenskapen och medlemsstaterna. Behovet av ytterligare betalningsbalansstöd från andra bilaterala givare betonades återigen vid diskussionerna i IMF:s styrelse den 29 maj 1998. Om inte detta återstående finansieringsbehov kan täckas kan det ifrågasättas om Bosnien och I lercegovina har förmåga att tillfredsställa de sociala minimibehoven hos sin befolkning, säkerställa att förvaltningen fungerar korrekt och uppfylla sina externa finansiella förpliktelser. Framgången för hela del program för stabilisering och ekonomisk integration som de olika parternas myndigheter i Bosnien och I lercegovina nu stär bakom skulle således kunna undermineras innan de förväntade positiva ekonomiska effekterna hinner visa sig. 5. Di:i FÖRESLAGNA MAKROEKONOMISKA STÖDET OCH LÅNETS HUVUDDRAG föreslår Kommissionen att gemenskapen beviljar Bosnien och Hercegovina makroekonomiskt stöd till ett belopp av upp till 60 miljoner ecu, vilket motsvarar ungefär 50 % av det uppskattade återstående finansieringsbehovet för 1998. Med hänsyn till den låga inkomstnivån i Bosnien och Hercegovina och att landet är berättigat till medel på förmånliga villkor från Världsbanken (IDA) bör gemenskapens stöd innehålla en betydande bidragsdel. Det föreslås därför att stödets lånedel uppgår till högst 30 miljoner ecu kompletterat med ett bidrag på npp till 30 miljoner ecu. Lånedelen föreslås fa en löptid pä femton är. Stödet tar hänsyn till de medel- och långfristiga betalningsbalans- avsevärda för Bosnien och utsikterna finansieringsbehov under de kommande åren. I lercegovina, förväntas inför som stå Stödet skulle beviljas lör del nuvarande slandby-avtalel och skulle komplettera de medel som ställs till förfogande av de internationella finansiella instituten och av bilaterala givare. inom ramen Avsikten är att stödet skall betalas ut i form av åtminstone två delutbetalningar under förutsättning att det makroekonomiska program som landet kommit överens om med IMF genomförs på ett tillfredsställande sätt och att ett antal specifika villkor för den ekonomiska politiken uppfylls. Det faktiska genomförandet av stödet skulle ske först efter det att Bosnien och Hercegovina helt och hållet har fullgjort de utestående finansiella förpliktelser gentemot. gemenskapen och EIB som härrör Iran tidigare ElB-län. 111 betalningarna förväntas ske i slutet av 1998 respektive i början av 1999. Pä samma sätt som i fråga om liknande transaktioner till förmän lör andra partnerländer, skulle gemenskapen tillhandahålla länedelen genom upplåning pä marknaden med en garanti frän den allmänna budgeten. Bosnien och llercegovina skulle därefter låna frän gemenskapen. Upplånings- och utläningslransaklionerna skulle helt motsvara varandra och inte innebära någon risk för gemenskapen. I enlighet med garantifondssystemet skulle budgetkonsekvenserna av ett beslut att bevilja ett lån på upp till 30 miljoner ecu till Bosnien och Hercegovina innebära en avsättning till fonden med 4,2 miljoner ecu, vilken skulle belasta 1998 års reserv för garantier beträffande åtgärder i tredje land. Vad avser bidragsdelen av detta stöd och utan att påverka budgetmyndighetens behörighet, anser kommissionen att mot bakgrund av de begränsningar som den nuvarande budgelplanen innebär kan denna del av stödet inte helt och hållet finansieras under 1998. Bidragsdelen skulle därför behöva utbetalas i form av åtminstone två utbetalningar pä vardera högst 15 miljoner ecu i slutet av 1998 och i början av 1999. De budgetmedel som är nödvändiga lör detta ändamål skulle erhållas genom omfördelning inom den befintliga ramen för kategori 4 i budgetplanen för perioden 1995-1999. Förslag till RÅDETS BESLUT om makroekonomiskt stöd till Bosnien och llercegovina EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande1, och av följande skäl: Kommissionen har sanirått med Monetära kommittén innan den har lagt fram sitt förslag. Bosnien och llercegovina häller på att genomföra grundläggande institutionella och politiska reformer lör att upprätta gemensamma institutioner och vidta gemensamma politiska åtgärder. Bosnien och llercegovina gör avsevärda ansträngningar för att främja ekonomiska reformer och införa en öppen marknadsekonomi. Inom ramen for del regionala tillvägagångssätt som rådet utformat är det önskvärt att stödja de ansträngningar som görs för att säkerställa en stabil politisk och ekonomisk miljö i Bosnien och Hercegovina i syfte att utveckla fullt utbyggda samarbetsförbindelser med gemenskapen. Det finansiella stödet från gemenskapen bör bidra till att stödja gemensamma institutioner och politiska åtgärder i Bosnien och Hercegovina som är förenliga med fredsavtalet från Dayton, samtidigt som det bidrar till att stärka det ömsesidiga förtroendet och föra Bosnien och Hercegovina närmare gemenskapen. Bosnien och Hercegovina har nått en överenskommelse med Internationella valutafonden (IMF) om en omfattande uppsättning ekonomiska och institutionella reformåtgärder som skall understödjas av ett 12 månader långt standby-avtal (SBA) inom ramen för den övre kreditmöjligheten. Standby-avtalct skall följas eller ersättas av en utökad struktur- anpassningsfaci I itct (ES AF). Bosnien och Hercegovina har nått en överenskommelse med Världsbanken om en uppsättning strukturanpassningsåtgärder på området för reformering av de offentliga finanserna och privatisering av företag och banker med stöd av två strukturanpassnings lån och -krediter på mycket förmånliga villkor. Bosnien och Hercegovinas myndigheter har begärt finansiellt stöd från de internationella finansiella instituten, gemenskapen och andra bilaterala givare. Efter den beräknade finansieringen från IMF och Världsbanken kvarstår ett betydande finansieringsbehov som behöver täckas under de kommande månaderna i syfte att stärka landets valutareserv och stödja de politiska målen för myndigheternas relörmanslrängningar. Vid den fjärde givarkonferensen lör Bosnien och Hercegovina den 7 8 maj 1998 välkomnade den internationella gemenskapen avtalen med Bretton Woods-instituten och beslutade att ge kraftfullt slöd (ill Bosnien och llercegovinas program lör ekonomiska reformer och återuppbyggnad i form av bestämda utlästelser om finansiellt slöd. Bosnien och Hercegovinas myndigheter har åtagit sig att helt och hållet fullgöra alla utestående finansiella förpliktelser för alla offentliga organ i Bosnien och Hercegovina gentemot gemenskapen och Europeiska investeringsbanken och att genom en garanti ta på sig ansvaret för de skulder som ännu inte förfallit. Makroekonomiskt stöd från gemenskapen till Bosnien och Hercegovina är en lämplig åtgärd för att lindra landets externa finansieringsrestriktioner, stödja betalningsbalansen och stärka valutareserven. Eftersom Bosnien och Hercegovina är ett låginkomstland som är berättigat till mycket läciliteler frän Världsbanken och IMF bör gemenskapens fördelaktiga län och makroekonomiska stöd vara förknippat med särskilt förmänliga villkor. Budgetmyndighetens befogenhet påverkas inte av att en bidragsdel inkluderats i detta stöd. (iemenskapslänet bör förvaltas av kommissionen. För att anta detta beslut fastställs i fördraget inga andra befogenheter än dem enligt artikel 235. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. 2. 3. 4. Gemenskapen skall bevilja Bosnien och Hercegovina makroekonomiskt stöd i form av ett långfristigt län och ett direkt bidrag i syfte att säkerställa en bärkraftig betalningsbalanssituation och stärka landets valutareserv. Länedelen av stödet skall uppgå till ett kapitalbelopp pä högst 30 miljoner ecu med en maximal löptid på 15 är. Kommissionen skall i detta syfte vara bemyndigad att på Europeiska gemenskapens vägnar låna upp de nödvändiga medlen, vilka kommer att ställas till Bosnien och Hercegovinas förfogande i form av ett lån. Bidragsdelen av stödet skall uppgå till högst 30 miljoner ecu för perioden 1998— 1999. Gemenskapens ekonomiska stöd skall förvaltas av kommissionen i nära samråd med Monetära kommittén och på ett sätt som är förenligt med avtalen mellan IMF och Bosnien och Hercegovina. 5. 1. 2. 1. 2. En förutsättning för genomförandet av detta stöd skall vara att Bosnien och Ilercegovina helt och hållet fullgör alla offentliga organs utestående förfallna förpliktelser gentemot gemenskapen och Europeiska investeringsbanken och att Bosnien och Hercegovina genom en garanti tar på sig ansvaret for de skulder som ännu inte förfallit. Artikel 2 Kommissionen skall vara bemyndigad alt efter samråd med Monetära kommittén träffa avtal med Bosnien och Hercegovinas myndigheter om de villkor i fråga om den ekonomiska och institutionella politiken som skall vara förenade med gemenskapens makroekonomiska stöd. Dessa villkor skall vara förenliga med de avtal som avses i artikel 1. 4. Kommissionen skall regelbundet i samarbete med Monetära kommittén och samordnat med Internationella valutafonden kontrollera alt Bosnien och I lercegovinas ekonomiska och institutionella politik överensstämmer med syftena lör detta makroekonomiska stöd och att villkoren lör stödet uppfylls. Artikel 3 Låne- och bidragsdelen av detta stöd skall ställas till Bosnien och Hercegovinas för förfogande genom åtminstone bestämmelserna i artikel 2 skall den första utbetalningen ske på grundval av ett framgångsrikt slutförande av den första granskningen av det tolv månader långa standby-avtalct mellan IMF och Bosnien och Hercegovina, om inte annat följer av artikel 1. 5. två delutbetalningar. Med förbehåll Med förbehåll lör bestämmelserna i artikel 2 skall den andra utbetalningen ske på grundval av ett tillfredsställande genomförande av standby-avtalct med IMF och tidigast ett kvartal efter den första utbetalningen. 3. Medlen skall utbetalas till Bosnien och Hercegovinas centralbank. Artikel 4 1. 2. 3. De upp- och utläningstransaktioner som avses i artikel 1. 2 skall genomföras med användande av samma valuteringsdag och får inte exponera gemenskapen för risker vad gäller omvandling av löptider, valuta- eller ränterisker eller andra kommersiella risker. Kommissionen skall, om Bosnien och Hercegovina så begär, vidta nödvändiga införs i åtgärder för att säkerställa att en klausul om förtida återbetalning lånevillkoren och att den får åberopas. På Bosnien och Hercegovinas begäran och i de fall omständigheterna medger en förbättring av räntesatsen pä länet, får kommissionenrefinansiera hela eller en del av sin ursprungliga upplåning eller ändra motsvarande finansiella villkor. Refinansierings- eller ändringstransaktionerna skall genomföras i enlighet med de villkor som anges i punkt 1 och far inte förlänga den genomsnittliga löptiden för upplåningen i fråga eller öka beloppet, beräknat enligt den aktuella valutakursen, av 10 det kapital som är utestående på dagen för refinansieringen eller ändringen av de finansiella villkoren. 4. 5. Bosnien och Hercegovina skall stå för alla kostnader som kommissionen ådrar sig i samband med att avtala eller genomföra den operation som avses i detta beslut. Monetära kommittén skall minst en gång om året hållas utvecklingen vad gäller de transaktioner som avses i punkt 2-3. informerad om Artikel 5 till Kommissionen skall minst en gång om året överlämna en rapport Europaparlamentet och rådet som skall innehålla en utvärdering av genomförandet av detta beslut. Utfärdat i , På rådets vägnar Ordförande 11 FINANSIERINGSÖVERSIKT 1. Åtgärdens beteckning Makrockonomiskl stöt! till Bosnien och llereegovina. 1. Berörda budgetposter a) Stödet. s hidragsdel Artikel B7-5320 - "Makrockonomiskt stöd till Bosnien och Hercegovia"som kommer att införas genom ASB nr - 1/98. b) Stödets lånedel Rubrik B0-210 som avser Europeiska gemenskapens garanti för lån som gemenskapen tar upp i syfte att ge finansiellt stöd till Medelhavsländer som inte är medlemmar av unionen. 3. Rättslig grund Utkast till kommissionens förslag till rådets beslut om makrockonomiskl stöd till Bosnien och 1 lercegovina i enlighet med artikel 235 i fördraget 4. Beskrivning av och motiv lör åtgärden a) Beskrivning av åtgärden Tillhandahållande av ett gemenskapslån (som skall finansieras genom att gemenskapen lånar upp medel på den internationella kapitalmarknaden) på upp till 30 miljoner ecu och ett bidrag från gemenskapen på upp till 30 miljoner ecu. b) Motiv för åtgärden till att stödja rejormansträngningarna i Bosnien och A t gänlen syftar llereegovina och införandet av gemensamma institutioner och gemensam politik som slår i överensstämmelse med Dayton-fredsavtalel. Uthålligheten för mottagarlandets makroekonomiska stabiliseringsåtgärder och ekonomiska och institutionella reformer är i stor utsträckning beroende av externt finansiellt stöd på förmånliga villkor från officiella källor. 5. Klassificering av utgifterna a) Bidragsdelen: Icke-obligatoriska utgifter, differentierade anslag. b) Lånedelen: Obligatoriska utgifter. 6. Typ av utgifter a) Direkt bidrag ( 100 % subvention) som utbetalas vid åtminstone två tillfallen. 12 b) Möjligt ianspräktagande av budgetgarantin lör den gemenskapsuppläning som finansierar länet. Budgetkonsekvenser a) Beräkningssält Beräkningen av det stödbelopp som bedömts vara nödvändigt grundar sig på de nuvarande uppskattningarna av mottagarlandets återstående externa finansieringsbehov (se punkt 4 i förslagets motivering). Ett symboliskt anslag föreslås eftersom belopp och tidpunkt för eventuella anspråk pä denna budgetpost inte kan beräknas i lörväg och eftersom det förväntas alt budgetgarantin inte kommer att las i anspråk. b) Åtgärdens effekt pä interventionskrediter W'\\ budgetpost som motsvarar stödets bidragsdel kominer endast att tas i anspråk under förutsättning att ett antal politiska villkor som skall avtalas med mottagarlandets myndigheter uppfylls. Den budgetpost som motsvarar budgetgarantin för stödets lånedel kommer endast att tas i anspråk om garantin faktiskt används. c) Finansiering av interventionsutgifter i) Bidrag fastställdes Budgetpost B7-532, ett som ursprungligen symboliskt anslag, kommer att påföras ett belopp genom en omfördelning av anslag frän budgetposterna B7-541 och B7-543 som gäller f. d. Jugoslavien. Om nödvändig! och som en engångsåtgärd skulle emellertid elt belopp lör älagandebemyndiganden pä cirka 15 miljoner ecu kunna uppbådas i slutet av 1998 inom den befintliga ramen lör kategori 4. som Följande anslagsfördelning föreslås (ecu, löpande penningvärde): Atagandebemyndiganden Betalningsbemyndiganden 1998 15 0 1999 15 30 ii) Om hudgetgarantin tas i anspråk gäller följande: Ianspräktagande av den garanti fond förordning (E< i, EURATOM) nr 2728 av den 31 oktober 1994. som upprättas genom rådets 13 - Om garantifondens medel inte skulle vara tillräckliga kommer ytterligare medel att tas i anspråk från budgeten genom överföring av eventuellt resterande marginal i garantireserven. • av eventuella försenade betalningar till gemenskapens budge! för vilka i i anspråk (enligt artikel tagits ?. '}. \ hiidgclgaraiilin har budget förordningen), • av eventuellt tillgänglig marginal under det maximala utgiftstaket för kategori 4 i budgetplanen eller genom omfördelning inom den kategorin. - För att fullgöra sina förpliktelser kan kommissionen provisoriskt säkerställa skuldtjänstbetalningarna genom sina egna likvida medel. I detta fall gäller artikel 12 i rådets förordning (EEG, EURATOM) nr 1552/89 av den 29 maj 1989. X. Åtgärder för bedrägeribekämpning Medlen kommer att utbetalas direkt till mottagarlandets centralbank först efter det att kommissionens enheter, i samråd med Monetära kommittén och i samverkan med !MF:s enheter, har kontrollerat all den makroekonomiska politik som genomlors i landet är tillfredsställande och att de närmare villkor som är knutna till stödet uppfylls (se artikel 2 i beslutet). 9. Analys av kostnadseffektivitet a) Skäl för åtgärden och särskilda mål att stödja Bosnien Genom och Hercegovinas makroekonomiska reformansträngningar och komplettera den internationella finansiering som landet lätt tillgång till inom ramen för det IMF-stödda programmet skulle stödet underlätta övergången till marknadsekonomi. Det föreliggande slödel kommer endast att utbetalas under förutsättning att mottagarlandet helt och hållet fullgör alla utestående förfallna finansiella förpliktelser gentemot gemenskapen och Europeiska investeringsbanken. b) Uppföljning och utvärdering av åtgärden Detta stöd är av makroekonomisk karaktär och uppföljning och utvärdering görs inom ramen för det IMF-stödda anpassnings- och reformprogram som mottagarlandet genomför. Kommissionen kommer att övervaka åtgärden på grundval av ett specifikt system med makroekonomiska och strukturpolitiska indikatorer om vilket överenskommelse träffas med mottagarlandets myndigheter. Kommissionen kommer även i fortsättningen att stå i nära kontakt med IMF:s och Världsbankens enheter och dra nytta av deras bedömning av resultaten av Bosnien och Hercegovinas ekonomiska och institutionella reformer. skall 14 I förslaget till rådets beslut förutses alt kommissionen lägger fram en årsrapport lör Europaparlamentet och rådet som skall innehålla en utvärdering av genomförandet av denna åtgärd. 10. Administrativa utgifter faktiska ianspråktagandet av nödvändiga administrativa resurser Det kommer att avhänga av kommissionens årliga beslut om fördelningen av resurser, som kommer att (a hänsyn till det antal tjänster och de tilläggsbelopp som budgetmyndighelen godkänner. K). I Inverkan pä antalet tjänster Typ av tjanst Personal som kommer att forordnas fSr att ad- ministrera atgarden Kalla Varaktighet Fas^ta tjänster Tillfälliga tjänster Befmtliga Ytterligare resurser pa be •resurser rorl GD elle • berord avdel ning 0,5 0,5 I ar Tjanslcman eller tillfallig personal A B C Övriga resurser Summa 0,5 15 10. 2 Den totala budgetkonsekvenserna vad gäller mänskliga resurser * Belopp Berakningsmetod ECU Tjansteman 54 ()()()" ~ "~ 0. 5x 108 000 Tilllallig personal Ovriga resurser (Angebudgctmbrik) Summa 54 000 Genom att använda nödvändiga bellnlliga resurser lör ad administrera åtgärden (beräkningen grundad pä avdelningarna A-1, A-2, A-4, A-5 och A-7) 10. 3 Andra administrativa utgifter till följd av åtgärden: Inga. 16 BILAGA BUDGETMEDEL SOM KRÄVS FÖR INBETALNINGAR TILL GARANTIFONDEN UNDER 1998 OCH RESERVMARGINALEN FÖR LAN OCH LÅNEGARANTIER TILL FÖRMAN FÖR TREDJE LAND (I MILJONER ECU) Transaktioner Beräkning»- grund1 Inbetalning till fonden * Reserv- marginal Återstående utlåningskapacitet * Besliitado transaktioner Projoktbundet stöd EIB/Länder i Central- och Östeuropa EIB/Utvecklingsländer i Latinamerika och Asien EIB/Sydafrika E IB/Medelhavsländer Makroekonomiskt stöd 338,0 2414 665. 7 190. 55 17,5 728. 6 93,2 25,46 2,45 102. 00 244,8 219,3 216,9 114. 9 Algeriet (tills vidare upphävt) -100 -14. 00 128,9 Föreslagna transaktioner Projektbundet stöd EIB/FYROM '' RIBATurkiet 8 EIB/Kroatien (i EIB/Bosnien " ' Euratom " Makroekonomiskt stöd Ukraina-lll5 Albanien 5 Bosnien s 42 105 56 7 260 50 20 30 5. 88 14,70 7. 84 0. 98 36,40 21,00 2,80 4,20 123,0 108,3 100,5 99,5 G3. 1 42,1 39,3 35,1 301 281 251 Beräkningsgrunden ar 70 % av det nominella beloppet för EIB-Iänen och 100 % av lånen för makroekonomiskt stöd. Enligt de regler om inbetalning till garantifonden som fastställs i rådets förordning (EG, Euratom) nr 2728/94 av den 31 oktober 1994 Till följd av att fonden uppnådde sitt màlbelopp 1997 har inbetalningssatsen för nya transaktioner sänkts från 15 % till 14 %. Reservbelopp för 1998 enligt budgetplanen. För lån som garanteras till 100 %. Förslag från kommissionen. Preliminära uppskattningar. På grundval av de lån som skall tecknas under 1998. 'r ISSN 1024-4506 KOM(98) 652 slutlig DOKUMENT SV 11 09 01 10 Katalognummer : CB-CO-98-656-SV-C Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg l ?


title: Communication from the Commission - 'Modernising public employment services to support the European employment strategy'

eurovoc_concepts:
EU action
EU employment policy
employment service
labour market
public service

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 13. 11. 1998 COM(1998) 641 final COMMUNICATION FROM THE COMMISSION "MODERNISING PUBLIC EMPLOYMENT SERVICES TO SUPPORT THE EUROPEAN EMPLOYMENT STRA TEGY" Executive summary While Member States remain responsible for employment policy, including organising, staffing and running their Public Employment Services (PESs), this Communication calls for concerted action on modernising the Public Employment Services as a contribution to the European employment strategy. PESs have an important role to play in implementing the strategy, with 100 000 employees providing information, brokerage, and market adjustment services to,employers. and jobseekers in more than ,5000 locations throughout the Union. PESs help to make the labour market operate. more efficiently by creating the link between the market and the people seeking work. Their contribution in terms of matching demand and supply will remain of great importance in the decades to come, particularly as labour shortages emerge with the decline in the population of working age in various regions of the European Union. The 1998 National Action Plans for Employment confirm that the PESs have a major role to play in all Member States in implementing to the Employment Guidelines - even a central one as regards the preventive strategy of offering a new start before six months of unemployment for young people, and before twelve months for adults. These responsibilities will require a serious effort by the PESs themselves as well as by Member States to develop the efficiency and effectiveness of the PES. They also give added urgency to the current reforms in most Member States aimed at adapting the PESs to operate in a new and rapidly changing labour market environment. Member States should create the right conditions for the PESs to work more effectively. in a market with a growing number of employment service providers. The aim should be to help them access a sufficient number of job vacancies, develop systematic case management procedures for all registered unemployed jobseekers, and play their part in the co-ordinated delivery of all public services to jobseekers with the ultimate aim of getting people back into work. Within the framework set by their governments, PESs should make a constant effort to improve-the quality of their services to jobseekers and employers, make better use of modern information and communication technology, and develop strong partnerships with other actors in the labour market (e. g the social partners, local authorities, benefit agencies, education and training providers). The social partners, at local, regional and national level, need to develop their role as a full partner of the PES, creating a link between their human resource policies and activities and the work of the PESs, so as to find a closer match between labour supply and demand. The European Commission will encourage the process of modernisation under the European employment strategy. It will ensure that due attention is given to the institutional framework for implementing policy within the cycle of formulating and updating the Employment Guidelines, and establishing and implementing the National Action Plans. It will support co-operation between PESs across Europe in order to facilitate exchanges of information and best practice on operational issues and to develop common activities at EU level. ; It will work to further develop the EURES network as a key instrument for European labour mobility. The current revision of the European Social Fund regulation will enable resources to be focused more on the objectives of the European employment strategy. Modernising employment services and making them more efficient are among the activities eligible for ESF financial support. 1. Introduction As a result of the Amsterdam Intergovernmental Conference of June 1997, the European employment strategy is now embedded within the new Treaty. The first Employment Guidelines - endorsed at the extraordinary European Council on employment in November 1997 and formally adopted on 15 December - place strong emphasis on creating jobs and preventing unemployment. With more than 5000 local employment offices throughout the Union, and approximately 160 000 erriployees^^some 100 000-of whom directly;service employers and jobseekers), Public Employment Services are a key institutional component of this new approach to employment policy, and are essential for its implementation. If Member States are to meet the ambitious targets set out in the 1998 Guidelines, the capacity of PESs may need to be increased and ongoing reforms speeded up. The need to strengthen and modernise the PESs has been recognised in the EU for several years. With profound changes in the labour market environment, PESs in every Member State of the Union are facing challenges which call for a redefinition of their role and priorities, as well as a rethink of their institutional setting and management methods. The emergence of an ambitious European employment strategy only adds to the urgency. Optimising the contribution made by the PESs to the employment strategy will depend to a large extent on what the PESs do themselves. Many of them are already engaged in a process of modernisation in order to improve their performance2. To further this process, the heads of PESs agreed in 1997 to intensify co-operation, exchange know-how and share the operational experience they have acquired, with the support of the European Commission. However, the environment within which the PESs operate is largely determined by governments, with the involvement of other public and private sector bodies, including the social partners. So these actors too will have to play their part. This Communication intends to address the issue of PES modernisation from a European the successful perspective. It seeks to implementation of the European employment strategy. institutional conditions for improve the 2. The PESs: a key instrument for the European employment strategy The fundamental aims of the Employment Guidelines are to increase employment and reduce, unemployment, especially long-term and youth unemployment. These aims must be attained through co-ordinated action in four areas: employ ability, entrepreneurship, adaptability and equal opportunities. A substantial part of the Guidelines focuses on enhancing the functioning of the labour market. In that respect Public Employment Services, as central institutions on the labour market, have a major role to play. 1 Staff engaged in the financial part of benefits administration not included. 2 See Joint Employment Report 1997, chapter 3. 4. 2' 4 2. 1 The core functions of the PESs While no uniform model exists for how a PES should be set up or for the range of responsibilities it should have, the PES in Europe has traditionally fulfilled three core functions. Information: PESs offer a unique and usually nation-wide service as providers of labour market information. The information they provide includes extensive data on vacancies and potential applicants. They assist people choosing a new career, and those wanting to re-focus their career perspectives. They provide information on training and retraining opportunities. They can offer information on human resource issues to employers considering specific investments or reorganisations. And they provide an important source of information on labour market developments for the formulation and implementation of labour market policy. The fact that all unemployment benefit claimants are registered gives the PESs extensive coverage of jobseekers, particularly the unemployed. A valuable service can thus be offered to employers. Coverage of vacancies by the' PESs is also considerable. Statistics indicate that, during the early 1990s, between 35% and 40% of vacancies occurring each year were notified to the PESs in Germany, Sweden and the United Kingdom. The figure is lower in other Member States, but in most cases exceeds 20%. Several Member States - France for example - have recently increased their share of notified vacancies. The use of modern technology by the PESs improves the quality of, and access to, information on labour market supply and demand. Information can be provided not only on the local and regional labour markets, but also on the national and even the international level, thus increasing job and recruitment opportunities. Through Internet and other media, information can also be made available at any time and any place. Wide coverage of, and free access to, PES information enhances market transparency. It can be argued that this is as important a contribution to the functioning of the labour market as placement services. It helps ensure both equitable access to labour market information and increased quality and efficiency of the matching process. Brokerage: Brokerage services are the core business of all PESs. Over time these services have been developed in a variety of specific forms catering for the differentiated needs of jobseekers and employers with vacancies. They range from fully open presentation of vacancies to more selective mediation between jobseekers and employers, and from quick job matching procedures to intensive job search assistance. The share of the total market that different national PESs obtain in the filling of vacancies varies considerably. Figures for the EU show that Member State PESs intervene in between 10% and 30% of total hirings, although the number of unemployed people receiving some form of help from PESs in finding employment is substantially higher. The PES is often the most important source of assistance to those jobseekers who have the most difficulty finding a job. In addition, employers who have difficulties filling vacancies usually use the PES as at least one of the channels for search and recruitment. Through their extensive and varied brokerage activities PESs help to ensure wide and effective market participation, a more effective matching process and a more equitable spread of market opportunities. The available evaluation literature3 indicates that individual job search assistance, which forms an integral part of a PES's brokerage activities, is one of the most effective active1 labour market measures for (re-)integrating unemployed jobseekers. If provided at an early stage, it helps reduce the duration of unemployment, especially for disadvantaged jobseekers, and results in considerable savings on benefit expenditure, at a relatively low. cost to the public budget. •„. ;. - Market adjustment: A distinctive feature of Public Employment Services is their close involvement in implementing labour market policies which help to adjust mismatches between supply and demand. In 1995, around 185 billion ECU (3. 3% of Union GDP) was spent on income support for the unemployed and active labour market programmes, ranging from counselling and brokerage to training and subsidised employment. One third of this sum (65 billion ECU) went on active measures, which were to a large degree organised through PESs. The share of national GDP spent on active labour market programmes ranged from 0. 37% in Austria to 3. 00%> in Sweden. PES involvement in labour market training puts them in the front line of government moves to bridge the skills gaps which hamper growth and employment in specific sectors or areas. In 1995 expenditure on income support for the unemployed came to some 120 billion ECU, or nearly twice the amount spent on active measures. Unemployment benefit systems have an important influence on labour market behaviour. Being guaranteed a certain standard of living makes it easier for employees to accept structural change and the ensuing need for frequent re-skilling. It also gives unemployed workers time to search for suitable jobs. Excessively generous benefits, though, may have disincentive effects on jobseekers. By linking unemployment benefits to active job search efforts and/or participation in active programmes, PESs can alleviate such disincentive effects and enhance labour market efficiency. Moreover, PESs are a major element in transforming passive income support schemes as far as possible into active labour market measures (of various kinds). Different countries have different ways of involving their PESs in the implementation of passive and. active policies. At one end of the spectrum, the German 'Bundesanstalt fur Arbeit' covers all aspects of active and passive labour market intervention, while at the other end, the French 'Agence Nationale pour PEmploi' is primarily engaged in information and brokerage. Other PESs lie somewhere in the middle. The VDAB in Belgium or FAS in Ireland combine information and brokerage with responsibility for training without being directly involved in benefit administration. The UK 'Employment Service' combines information and brokerage with the payment of benefits, while training programmes are to a large extent run by external agencies. 3 Review done by the Organisation for Economic Co-operation and Development in 1993 and updated in 1995 (OECD Employment Outlook 1993, Ch. 2) Nowhere do PESs try to organise all service delivery by themselves. Increasingly over the past decade, they have tended to bring in and co-operate with many other players responsible for specific parts of service delivery, sometimes as subcontractors to the PES. On the other hand, even where PESs have a more restricted remit (say, information and brokerage), they try to play a part in the urgent and essential task of coordinating all (active and passive) services on the level of the individual jobseeker and employer, according to clearly defined principles and political priorities. Across the Member- States expenditure on PESs'. staff and equipment ranges from less than 0. 10% to around 0. 25% of GDP. This range reflects individual Member States' expenditure on active and passive labour market programmes and the part played by PESs in implementing these programmes. Excluding the administration of benefits and programmes, expenditure on PESs is estimated to be below 5% of total expenditure on active and passive policies. It is a fairly modest investment which can bring a substantial return in terms of increased market efficiency and of savings on unemployment benefits. 2. 2 An essential actor in the European employment strategy PESs are a key institutional component of the new European approach to employment policy as reflected in the 1998 Employment Guidelines. National Action Plans confirm that PESs play a particularly important role with respect to the first pillar of the Guidelines, i. e. employability, while they are also deeply involved in the fourth pillar, i. e. policies to strengthen equal opportunities. However they can also contribute, as reported by several Member States, to the success of specific efforts within the other two pillars: entrepreneur ship and adaptability. Improving employability: Since the mid-seventies, when labour markets became characterised by a high level of unemployment and limited overall demand for labour, efforts have been made to ensure that, even where it is not feasible to provide all jobseekers with a job in the short term, unemployed persons at least maintain or improve their ability to find a job. Counselling in job search techniques,, incentives to go in for training or to take up Work, improved access to training and work experience, are all important instruments in this respect. They are largely delivered through the PESs, be it directly or by drawing in other actors capable of managing part of these instruments more effectively and/or efficiently. PESs also encourage more people to take up work by providing extra support and assistance to specific groups such as people with disabilities and ethnic minorities. The high priority given by the 1998 Guidelines to improving workers' employability present the PESs with a sizeable challenge. The 1998 National Action Plans for Employment show that Member States place their PESs in a position of prime responsibility for achieving the first two Guidelines that require them to offer "every unemployed young person. a new start before reaching six months of unemployment, in the form of training, retraining, work practice, a job or other employability measure" and to offer "every unemployed adult. afresh start before reaching twelve months of the aforementioned means or, more generally, by unemployment, by one of accompanying individual vocational guidance ". The PESs are also very much involved in implementing the third Guideline that sets a quantified target to raise the number of unemployed people who are offered training or any similar measure. If these three critical commitments are to be met, many PESs will have to review their operations and innovate. Moreover, for the required large-scale case management, sufficient resources need to be provided, and appropriate links between the PESs, training and counselling bodies and the business community need to be put in place. With regard to the transition from school to work, the 1998 Employment Guidelines stress the need to provide young people with the aptitudes required for entering the job market. To help facilitate this, the PESs in -many countries play a part in operating apprenticeship training' systems^-mobilising training places and mediating in their allocation to young workers. Developing entrepreneurship: As part of the policies to develop entrepreneurship the Employment Guidelines call for more self-employment and for making more of potential sources of local employment in social services and activities that serve needs not yet satisfied by the market. In several Member States PESs seek to promote self- employment, through specific schemes directed at unemployed jobseekers or workers threatened with redundancy in the context of company restructuring. These include training and and often involve a more active use of unemployment benefit schemes. Furthermore, PESs. help to pinpoint and develop potential sources of employment. At a local level, they are increasingly involved in partnerships with other public and private bodies to develop local strategies for job creation in response to new social or environmental needs. other support measures, Encouraging adaptability of business and their employees: Although the sheer scale of unemployment may force the PESs to give priority to managing the unemployed population and movements into and out of it, they can still contribute to the management of structural change within enterprises and branches of the economy by helping workers and employers to minimise the risks of unemployment and to find alternative job opportunities. To a greater or lesser extent, most Member States' PESs are involved in various programmes for training, retraining and redeploying -workers who are having to cope with structural change and may be in danger of losing their job. A well functioning labour market is essential if business is to adapt smoothly to change. As the main public institution at the interface between employers and the external labour market, PESs can contribute in important ways to this priority in the Guidelines. In addition, through active co-operation with the social partners, PESs can play a part in alleviating any tensions that might arise between the adaptability goal - focusing on employed workers within a company - and the employability goal - focusing on unemployed workers. Strengthening policies for equal opportunities between women and men: As is clearly shown in the National Action Plans for Employment - e. g. for Germany, Austria, France, Portugal, Ireland, the United Kingdom, Sweden and Denmark - PESs have an important role to play in enhancing equal opportunities in the labour market. This means boosting female participation in the labour market, and promoting a more equal gender representation in occupational sectors which have had a traditional gender bias; it also means helping both women and men who want to return to work after an absence. Some Member States are trying to involve men and women in active measures pro rata to their share of unemployment. PESs also bear important responsibilities with regard to equal opportunities policies in a wider sense. They play a vital role in improving the employment chances of handicapped workers and are often prominent in fighting inequality for people of different race or ethnic origin, different age groups, and so on. Thus, although PESs have differing remits and organisational set-ups, they are in every Member State crucial to the implementation of labour market policy, including the National Action Plans under the European employment strategy. PESs help to speed up and improve labour allocation. They help to keep the labour force employable, both adapting it to changing - employment structures-and acting as-* a- force-against marginalisation. They contribute to a more equitable distribution of job opportunities and of access to training and other employment back-up facilities. They help to boost the labour supply to overcome labour shortages. Beyond the immediate concerns of the labour market, they also contribute to maintaining social cohesion. 3. The need for modernisation To be effective, PESs have to adapt to an environment that is changing rapidly. All over Europe, labour markets are in transformation, as is the relationship of public authorities to these markets. These changes require the PESs to rethink their institutional role, working methods, goals and objectives. At the same time, like other parts of the public sector, most PESs have come under increasing pressure to live within tighter budgets. 3. 1. A changing environment The characteristics of jobseekers have begun to change as more highly educated young people enter an ageing European work-force. Female participation in the labour market has greatly increased, and work and family responsibilities are more often combined as families become less dependent on a single breadwinner. Ethnic minority populations, who bring their own specific labour market characteristics, have increased. The needs of employers are also changing. The types and range of skills are changing as the economy moves from being industrial to service-based and the degree of job differentiation in the market increases. Faced with the unrelenting pace of technological change and the need for competitiveness, employers also require more highly skilled and better qualified workers able to adapt to the constantly changing content of jobs. Employment relationships are changing too, as working hours and working times are becoming more varied, a greater degree of functional mobility, is required and new types of temporary work are emerging. Further challenges arise out of high and persistent levels of unemployment, including long-term unemployment (LTU), unevenly spread across demographic groups. From this a new strong political commitment has emerged to combat such unemployment. Increasingly, public concerns have widened to groups outside the traditional definition of the labour force, with moves to (re-)connect broader population groups to the labour market (e. g. people on disability and other benefits as well as people who are completely outside the labour market). To sum up: Changing needs on the demand and supply side and the accelerated speed of change have made the labour market more complex. At the same time effective •9 management of human resources has become a crucial success factor in a more competitive market economy, while (re-)integration of a considerable part of the labour force has become a difficult problem. These trends combine to make up a new market reality with a continuously growing need for various types of professional intermediary services leading to changes in practical arrangements: (a) Short-term employment contracts are increasingly, being used by employers to test employees as a precursor to permanent employment. (b) Within the context of restructuring, the social partners. have for,a. long time been involved in retraining and other measures. During the last two decades they have in many countries increased their efforts in this field, on the one hand adapting workers in. employment to changed job contents, on the other getting increasingly involved in the re-integration of unemployed persons. This is often done in partnership with the PES. (c) The education system has become less isolated from the labour market through the spread of dual arrangements in some countries (apprenticeship systems and the expansion of traineeships within full-time education) and through a great expansion of adult (vocational) training. Vocational training itself has become a very complex market with myriad providers and users. In integrating employers into this market, training has also acquired a matchmaking function. (d) More labour market information information and communication technology. is becoming available cheaply through new (e) New providers of intermediary services are entering the labour market, adding to the quantity and range of services offered. Private agencies organised on a commercial basis operate for employers who are willing to pay for their services. They assist in the selection and recruitment of workers as well as in the outplacement of redundant workers. They also cater for the increasing need for workers to be employed on flexible contracts. In particular temporary employment agencies have spread widely in. some Member States of the Union, most impressively in the United Kingdom, Netherlands, Belgium and France. Several have developed into large multinational enterprises,. meanwhile diversifying their employment services far beyond the original activity of merely hiring out temporary workers for short contracts. They not only work on contracts with individual enterprises but may also provide services under contracts arising from bipartite agreements at enterprise or sector level. Being primarily focused on fee-paying employers, it is clear that the commercial intermediary agencies also serve the interests of manyjobseekers. In some countries, trade unions have again started to organise placement services, particularly in relation to the unemployment insurance schemes they manage (for example in Denmark). In addition, a number of countries have seen the development of agencies and organisations that supplement the activities of the PESs for different categories of non- employed workers who need better chances to get (re-)integrated into the labour market. These service providers are completely or largely financed by the public purse, either through the PES that buys in their services or through other institutions (ministries of employment, local authorities, social benefit administrations etc. ). Commercial agencies sometimes also join in, developing side-line activities in the public domain. 10 On an international level the new ILO Convention on Fee-Charging Employment Agencies No 181, due to replace Convention No 96 of 1949, creates a legal basis for these new service providers, while requiring ratifying States to take adequate precautions against possible forms of abuse in the labour market. Despite the spread of commercial agencies in the market, it has to be said that their contribution to matching unemployed jobseekers to vacancies (which is a major PES task) is still somewhat meagre, even in Member States where they flourish most. Not only the market environment of the PESs is undergoing change - their political and institutional environment is too. The traditional method of State management of the labour market, often building upon tight tripartite consultation, has begun to give way to more decentralised and less regulative approaches. Within this context PESs often have acquired a more autonomous position at some distance from their supervising ministries. They now have to prosper in a more competitive environment and build their market position on serving their customers well instead of deriving their position from ministerial powers. 3. 2. The challenges of adjustment To be successful the PES has to respond to all these changes. In some areas the challenges are clear. PESs have to develop their position in new thriving segments of the labour market, notably parts of the service sector and areas where flexible contract arrangements are common. Being largely service institutions operating in the information sector, the PESs also need to keep pace with new information and communication technologies and use them in their daily work. In other areas, how to respond is not so clear. PESs have to deal with forces that are pulling them in different directions. They have to strike new balances between these forces. Approaches developed in the past have to be reviewed and re-adapted: (a) Serving jobseekers and employers - PESs have to reconcile the often diverging demands of employers and jobseekers. Unemployed jobseekers, especially the most disadvantaged, require a lot of resources and attention (systematic case management is recognised as being a key instrument in the fight against LTU). But focusing too much on the jobseekers' side may be to the detriment of the service to employers. Maintaining a balance is already harder within the new competitive environment, where employers have begun to view the PES as only one of the possible suppliers of employment services. Consideration will therefore need to be given to the quality and comprehensiveness of services offered to employers, and the terms on which they are delivered. (b) Building a relationship with other service providers - Only a limited range of commercial employment services compete with the activities of the PES. A considerable part is related to rather different segments of the market (for instance recruitment of managers and other key staff). Progressive de-monopolisation of the market for employment services does mean, however, that the PESs need to develop a relationship with other intermediary agents on that market. In market segments where PESs and other service providers coexist, there are various new options for organising the public 11 involvement in employment services. PESs may withdraw from some activities because others can do them better. This may be akin to outsourcing, which has long been a familiar phenomenon with regard to training services, but is now impinging on counselling, guidance and brokerage itself. It may however also lead to a more fundamental division of labour; one example is the separate organisational structure on regional and municipal level that was recently established in some countries - Denmark, Ireland and some others - to deal with very disadvantaged jobseekers. Joint ventures may also be experimented with in some areas, as is the case in the Netherlands. But there is a competitive element as well, with private agencies spurring the PES to perform better in order to keep arid develop its' market share, which" it needs if it is to "be effective in ternis of its social objectives. Within these competitive market conditions PESs also have to consider to what extent they should develop some paid-for services themselves, to achieve a position in which they can offer employers comprehensive services on a par with those of their commercial counterparts. All in all it is clear that PESs at present have to define more clearly what their proper role and added value in the market is, compared to both commercial and non-commercial service providers. In all cases governments are obliged to comply with the basic principles of fair competition on the market for employment services as set out in Articles 85 and 86 of the European Treaty. This means that a PES, when in competition with other undertakings, must refrain from entering into anti-competitive contracts with them unless such contracts are exempted under Article 85(3), and it also means that a PES, when in the position of dominant player in the market, must not abuse that position. The new situation also means an opportunity for governments to expose the PESs to some market testing. To the competition for market shares, arising from the liberalisation as such, this testing adds competition for government assignments to implement part of the public services (specific programmes, parts of the case management load, and so on). Experiments are already in progress to some extent in the United Kingdom and the Netherlands. (c) Placing jobseekers and administrating benefits - Making the benefit system more conducive to employment leads to the need for a closer link between the management of unemployment benefits and the delivery of employment services. However, the rationale behind benefit administration is not automatically compatible with the objective of placing people in jobs. (d) Delivering public policy and providing a service - While the strength of the PES increasingly depends on its position as a service enterprise in the market, it remains an important delivery agency of public policies, something which may have the effect of burdening the PES with administrative tasks that foster a bureaucratic culture. Periodically renewable 'agreements' between PESs and Ministries can be used to reconcile the need for policy delivery and operational independence. (e) Establishing the appropriate level of delegation - Regional and local public authorities are more and more engaged in the fight against unemployment. Authority has to be devolved within the PESs if they are to be successful partners in employment policy at a regional and local level. But this will have to be reconciled with arguments that strongly favour the maintenance of a unified national system (equality of treatment, unification of the unemployment insurance system and economies of scale). 12 (f) Providing a national service in a European context - National, labour markets will increasingly have to be managed within a wider European perspective. International labour mobility will become a more important factor during the next two decades than it has been during the last 30 years. Highly skilled new generations of young workers will be more able and willing to work in another country and will find new opportunities to do so in possibly tighter labour markets with shortages of modern skills. To be successful in the European market, where 90% of EU production is sold, employers will seek to recruit multilingual persons drawing on different cultures, languages and professional skills. Building on the established EURES network, PESs will have an important role to play in facilitating the free movement of labour. " " • • - -• • 3. 3. The modernisation process The process of modernisation is underway in most Member States. PESs are often being organised in a more decentralised way and local employment offices have been given more scope for gearing their resources to the local labour market. PESs are already to some degree decentralised in Sweden, Finland, Denmark and the Netherlands, and progress in this direction has been made in Germany, Austria, Ireland, Belgium and France. The ongoing regionalisation of PESs in Italy and Spain will provide an opportunity to support the process of modernisation. The PES monopoly on the delivery of employment services has been abolished in most Member States and, where it still exists, a move towards more liberal conditions is clearly observable (in Italy and Spain for instance). As a consequence most PESs have begun to build new relationships with the growing number of private agencies. Partly related to that, efforts are being made in many countries, including France, Austria and Germany^ to increase the level of customer orientation. In addition, many Member States are seeking to rearrange the relationship between benefit administration and the delivery of employment > services. In Denmark the exchange of information between the employment offices and the benefit agency is about to be strengthened. In France, unemployed jobseekers are referred to the benefit agencies by the PES when they first register. In the Netherlands unified client dossiers (containing all dealings with jobseekers) and one-stop offices for benefit case management and job brokerage are being developed. In the United Kingdom a new tight link between benefit administration and the delivery of employment services was made with the introduction of the Jobseekers' Allowance. The process of reform, however, still has a long way to go. Some initiatives are still at an early stage, while others are proceeding in a rather fragmented way without sufficient linkage between the various issues and without the involvement of all relevant actors. The solutions will not necessarily be the same for all Member States. Reforms will depend in part on the specific national set-up. of the PESs, which have evolved independently and been moulded by the national socio-economic system. But in many respects, the challenge of modernisation is the same everywhere because all of Europe faces the same changing environment. 13 4. A programme for concerted action to modernise and empower the PESs The emerging European employment strategy provides a new incentive to proceed to a rapid process of modernising and strengthening Public Employment Services. Employment services financed through public funds and/or statutory payroll levies are an important instrument in implementing the Guidelines, and the National Action Plans clearly place the PESs at the centre of the national delivery systems for such employment services. Concerted, action by all relevant parties is required, which involves the PESs themselves as well as national governments, local and regional public authorities and the social partners. The European employment strategy stimulates a shared interest at European level in an effective delivery system and calls for European support, for national efforts. 4. 1. Priorities for concerted action To ensure that the PESs meet the challenges of the modern labour market and are able to live up to the targets set under the European employment strategy the following requirements should be fulfilled: PESs should a) obtain substantial access to vacancies, b) develop arrangements for the systematic case management of all registered unemployed jobseekers, c) contribute to the co-ordinated delivery of all public services to jobseekers, focused on their reintegration, and d) develop strong partnerships with other relevant actors on the market. In addition, there is a need for a more active approach to the promotion of occupational as well as geographic mobility in Europe as a means of increasing job opportunities and improving job matching. Promoting access to vacancies * If they are to have any chance of tackling unemployment, PESs should strive for a substantial access to vacancies. Only then can they use various techniques of brokerage and job search assistance to build a bridge to the market and provide job openings for disadvantaged categories who are, or are at risk of becoming, long-term unemployed. To achieve such a market share PESs need to build good relations with employers, based on confidence in the professionalism of their services. Employment offices therefore need to move towards becoming service enterprises. This will entail a wide-ranging programme of action, including better identification of employers' needs, broader and more up-to-date service packages, the development of specific enterprise and sector 'desks', and action aimed at improving the public image of the PESs. Such a business-oriented approach will also entail a review of internal management methods and the use of quality management techniques. In addition, new information and communication technologies should be exploited to build comprehensive and accessible self-service systems. These first-line services to employers and jobseekers should be backed up with easy access to more personalised assistance. 14 Ensuring systematic case management * The emphasis in the Guidelines on preventive action against youth unemployment and LTU - especially the reference to early identification of individual needs and the commitments to make offers before the 6 and 12-month thresholds - increases the pressure on the PESs to go in for systematic case management of the unemployed. This entails careful diagnosis of individual needs and close monitoring of unemployed jobseekers throughout their stay on the register. Such an approach, based on regular interviews, has proved-successful' in- preventing peopledrifting-into T. TU. The most difficult clients require tailor-made individual action plans. This, and the further development of individualised service packages, tend to draw heavily on available resources, thus reinforcing the need to make more efficient use of staff and financial resources. Contributing to the co-ordinated delivery of all services to jobseekers * Improving people's employability requires close interaction and co-ordination of all public services to individual jobseekers, including income replacement, information, counselling and brokerage, as well as the application of special adjustment measures such as facilities for vocational (re-)training. PESs should play their full role in this co ordinated delivery of all public labour market services. This does not mean that the PES as a distinct organisation should take on all responsibilities and all practical service activities. But certainly the PES is well placed and well equipped to help interconnect the various parts of the delivery system for jobseekers. In Member States with poorly integrated employment services, such co-ordinated delivery of all public labour market services may demand a redesign of existing case management procedures. The creation of one-stop shops at local level for all public services is an important issue in this respect. In Member States where institutional integration is more fully developed, increasing co-ordination problems may have to be solved, between for example the PES and municipal authorities responsible for the social assistance system. Exploiting synergy between PESs and other relevant actors * The PESs should review their relations with other actors in the market, and exploit possible synergy. This entails : (a) building networks with regional/local authorities which have become more involved in employment policy for social as well as economic reasons and which are responsible for important policy instruments (social assistance schemes, educational and training facilities, welfare schemes and so on). Successful co-operation may require more decision making powers for local PES offices; (b) co-operation with the social partners, who are increasingly developing new and varied employment policies on a bi-partite basis within particular sectors and branches of the economy; 15 (c) co-operation with institutions in the field of vocational education. These have multiplied with the growing importance of training and have become more directly interwoven with the placement process and all the actors engaged in it; (d) better co-ordination with institutions aimed at the (re-)integration of jobless people who are not registered as unemployed; and (e) developing good relations with the expanding sector of private employment services. In addition, partnerships with self-help institutions for the unemployed can improve service delivery. ,, ;. Using PESs to facilitate international labour mobility * Both the introduction of economic and monetary union and the development of a co ordinated European employment strategy increase the importance of reducing obstacles to the free movement of workers. More easy geographic mobility will facilitate labour market and economic adjustment. The EURES network, established in 1993 by the PESs and the European Commission - and also involving the social partners and local actors in a number of cross-border structures - is the ideal vehicle for facilitating and encouraging mobility. To optimise its potential, EURES needs to become more strongly rooted within the different national PESs and provide users with a higher-quality service - whether employers, workers or jobseekers. 4. 2. The action required Together, PESs, governments, the social partners and the European Union have to make a concerted effort to achieve progress on the above priorities. *PESs PESs should be strategic and lead actors on this stage. They have to offer a professional service to employers. They have to devise effective methods and procedures to service the flows of unemployed jobseekers. They have to develop new relationships with other actors in the labour market, such as private employment agencies, local and regional authorities and benefit agencies. PESs should fully exploit the opportunities offered by European co-operation. By exchanging best practice, it is possible to develop a broader European basis of experience and a network of mutual support established, and to set up joint projects which will help speed up the ongoing modernisation process and give it the right direction. One example is the development of self-service systems using modern information and communication technology. There are considerable potential benefits from sharing the costs of research and development, particularly as systems will increasingly need to be developed to the specifications which allow Europe-wide accessibility. Another example development of certain common standards, e. g. quality standards for service delivery. is PESs should support the fuller integration of EURES into their services, thus bringing a greater European dimension to their information, counselling and brokerage services to jobseekers and employers. 16 * Member States As part of their commitment to the European employment strategy, Member States should give their full support to PES modernisation and foster PES development. Such support, if well designed, is productive and cost-efficient in both social and financial terms. Within the context of an overall expenditure restructuring, adequate resourcing of PES, especially in terms of the size and-quality of staff, is a. vital. pre-condition for then- success. The challenging targets set out in the Employment Guidelines increase the need to review resources. Governments should also seek to create an appropriate institutional environment for the PESs. This means, in particular, striking the right balance between central political steering and a sufficient degree of operational independence. Annual or multi-annual agreements, already used in several Member States, may help do this. In addition, some degree of decentralised management is necessary to allow the PES to adjust to the different needs of the local and regional labour markets. Thirdly, the spread of other intermediary agencies in a more liberalised, market for employment services might be exploited in appropriate ways to seek enhanced effectiveness and efficiency in the delivery of public services. Fourthly, Member States should ensure a clear distribution of responsibilities and accountabilities between all actors involved in the delivery of active and passive employment services. Furthermore, governments should create and maintain an adequate level and structure of facilities for training, work experience and other means for market adjustment. PESs can only perform their market functions in a satisfactory way if these facilities can be offered to create new opportunities for unemployed jobseekers who cannot be sufficiently assisted by merely offering them a mix of information, counselling, guidance and. brokerage services. The Commission invites Member States to pay due attention - when implementing their instrumental role in the National Action Plans - to preparing PESs for implementation of the Employment Guidelines. Measures for modernising the PESs and strengthening their role as delivery mechanism for public services should be included. their * Social Partners The dual objective of adapting the employed to economic and technological change and keeping unemployed people employable requires a joint effort from the public authorities and the social partners. The social partners have, for a number of years and to differing degrees, been involved in the management of PESs in most Member States. The Employment Guidelines stress the role of the social partners in improving the adaptability of firms and their employees, and call for their participation in employability policies through the early conclusion of agreements to boost opportunities for unemployed jobseekers. In many cases this will lead to a practical co-operation with the PESs. 17 ^European Union Within the context of the employment strategy, the Commission will use all available instruments to support the above process. The Commission supports co-operation between European Public Employment Services in order to facilitate exchanges of information and best practice on operational issues of common interest and to develop common activities at EU level. Such co-operation was initiated in 1997. It entails a work programme and bi-annual meetings of the heads of PESs. Ad hoc working groups of PES experts have already been established to carry out the work programme,-with the Commission acting as facilitator to the groups. The major common activity involving all Member States' PESs (as well as PESs from Norway and Iceland) at the moment is the EURES network. Responsibility for EURES at Commission level has recently been transferred to the directorate in charge. of employment policy, reflecting the will to make more of the EURES contribution to the employment strategy. EURES remains an essential tool in enabling European workers to exercise their freedom of movement, and employers to have wider access to a Europe- wide labour supply. As such it can also improve the overall functioning of the European labour market. In addition to the need for market adjustment facilities (like training and education) to be made available on an adequate scale and density, increased geographical mobility of workers can help to reduce the skills gap in the Community, improve the employability of workers and facilitate the closer integration of labour markets. The Commission will support research to promote better knowledge and understanding of PESs' requirements, and will disseminate the results of this work. The Council Decision of 23 February 19984 "on Community research, analysis and co-operation in the fields of employment and labour market" offers new opportunities. In addition, the Commission will look into the possibility of supporting pilot projects under the new budget line on "Incentive measures in the field of employment". PESs have always been an important mechanism for implementing programmes supported by the European Social Fund, acting either directly or through other institutions. Improvement of employment services is mentioned in the regional objectives of the Fund. The Commission's Initiative on Territorial Employment Pacts furthermore calls upon the relevant regional and local partners, including the PESs, to take an active role in job creation. The current revision of the ESF regulation will enable resources to be used more effectively in co-financing Member States' programmes for meeting the objectives of the Employment Strategy. The development of structures and systems for policy implementation feature explicitly as activities eligible for financial support from the Fund, e. g. the modernisation and improved efficiency of employment services. The Commission will use its role in the social dialogue to investigate, together with the social partners, existing and potential areas for successful partnerships with the PESs at enterprise, branch and sector level. 4 Official Journal of the European Communities, L 63/26 of 4. 3. 98. 18 In view of the central role played by the PESs in. the employment. strategy:and more generally in the labour market, the Commission will give due attention to them in developing partnerships with Central and Eastern European and other applicant countries. Support will be given to PES initiatives aimed at strengthening their role both as service providers in the labour market and as instruments for the delivery of employment policy. 13 ISSN 0254-1475 COM(98) 641 final DOCUMENTS EN 04 01 13 05 Catalogue number : CB-CO-98-634-EN-C Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg 2o


title: 98/674/CE: Decisão da Comissão de 13 de Novembro de 1998 relativa a uma contribuição financeira complementar da Comunidade para a erradicação da peste suína clássica na Bélgica [notificada com o número C(1998) 3458] (Apenas fazem fé os textos nas línguas francesa e neerlandesa)

eurovoc_concepts:
Belgium
EU aid
animal plague
financial aid
swine

formats: html pdf print

text: 26. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 317/41 DECIS(cid:212)O DA COMISS(cid:212)O de 13 de Novembro de 1998 relativa a uma contribui(cid:135)(cid:209)o financeira complementar da Comunidade para a erradica(cid:135)(cid:209)o da peste su(cid:146)na cl(cid:145)ssica na B(cid:130)lgica [notificada com o n(cid:156)mero C(1998) 3458] (Apenas fazem f(cid:130) os textos nas l(cid:146)nguas francesa e neerlandesa) (98/674/CE) A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, ADOPTOU A PRESENTE DECIS(cid:212)O: Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Decis(cid:209)o 90/424/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa a determinadas despesas no dom(cid:146)nio veterin(cid:145)rio (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pela Decis(cid:209)o 94/370/CE (2), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que se registaram focos de peste su(cid:146)na cl(cid:145)s- sica na B(cid:130)lgica em 1997; que o surgimento desta doen(cid:135)a constitui um perigo grave para o efectivo su(cid:146)no da Comu- nidade e que, para ajudar a erradicar a doen(cid:135)a o mais rapidamente poss(cid:146)vel, a Comunidade pode participar financeiramente nas despesas suportadas pelo Estado- -membro pelos preju(cid:146)zos sofridos; Considerando que a Comiss(cid:209)o adoptou a Decis(cid:209)o 98/ /61/CE (3) relativa (cid:133) contribui(cid:135)(cid:209)o financeira da Comuni- dade para a erradica(cid:135)(cid:209)o da peste su(cid:146)na cl(cid:145)ssica na B(cid:130)lgica; que esta decis(cid:209)o permitiu o pagamento de uma primeira frac(cid:135)(cid:209)o a t(cid:146)tulo de adiantamento num montante de 2 milh(cid:210)es de ecus; Considerando que, em 3 de Junho de 1998, a B(cid:130)lgica apresentou um pedido de reembolso para a totalidade das despesas ocorridas no seu territ(cid:155)rio em 1997; que as disponibilidades or(cid:135)amentais do presente exerc(cid:146)cio n(cid:209)o permitem cobrir a totalidade das despesas eleg(cid:146)veis e que apenas uma frac(cid:135)(cid:209)o complementar de 500 000 ecus pode ser concedida nesta fase; Considerando que poder(cid:209)o ser posteriormente concedidas frac(cid:135)(cid:210)es suplementares em fun(cid:135)(cid:209)o da verifica(cid:135)(cid:209)o pela Comiss(cid:209)o dos dados comunicados no pedido de reem- bolso; Considerando que as medidas previstas na presente decis(cid:209)o est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) Veterin(cid:145)rio Permanente, Artigo 1º A B(cid:130)lgica pode obter uma frac(cid:135)(cid:209)o complementar de 500 000 ecus a t(cid:146)tulo da contribui(cid:135)(cid:209)o financeira da Comu- nidade para as despesas eleg(cid:146)veis suportadas no (cid:131)mbito das medidas de erradica(cid:135)(cid:209)o dos focos de peste su(cid:146)na cl(cid:145)s- sica surgidos no ano de 1997. Artigo 2º O montante da frac(cid:135)(cid:209)o referida no artigo 1º (cid:130) pago (cid:133) B(cid:130)lgica a partir da data da adop(cid:135)(cid:209)o da presente decis(cid:209)o. Artigo 3º 1. A Comiss(cid:209)o, em colabora(cid:135)(cid:209)o com as autoridades nacionais competentes, pode efectuar controlos in loco, a fim de verificar a aplica(cid:135)(cid:209)o das medidas e as despesas suportadas. A Comiss(cid:209)o informar(cid:145) os Estados-membros do resultado dos controlos efectuados. 2. Os artigos 8º e 9º do Regulamento (CEE) nº 729/70 do Conselho relativo ao financiamento da pol(cid:146)tica agr(cid:146)cola comum (4) s(cid:209)o aplic(cid:145)veis mutatis mutandis. Artigo 4º O Reino da B(cid:130)lgica (cid:130) o destinat(cid:145)rio da presente decis(cid:209)o. Feito em Bruxelas, em 13 de Novembro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 224 de 18. 8. 1990, p. 19. (2) JO L 168 de 2. 7. 1994, p. 31. (3) JO L 16 de 21. 1. 1998, p. 39. (4) JO L 94 de 28. 4. 1970, p. 13


title: 98/646/ZVSP: Odluka Vijeća od 13. studenoga 1998. donesena na temelju članka J.4 stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji o praćenju situacije na Kosovu

eurovoc_concepts:
Kosovo
Western European Union
Yugoslavia
common foreign and security policy
data collection
fact-finding mission

text: L_1998308HR. 01000101. xml 18/Sv. 013 HR Službeni list Europske unije 6 31998D0646 L 308/1 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 13. 11. 1998. ODLUKA VIJEĆA od 13. studenoga 1998. donesena na temelju članka J. 4 stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji o praćenju situacije na Kosovu (98/646/ZVSP) VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak J. 4 stavak 2. , uzimajući u obzir Izjavu (br. 30) o Zapadnoeuropskoj uniji koja je obuhvaćena Završnim aktom, potpisanim nakon donošenja Ugovora, budući da je Vijeće 26. listopada 1998. usvojilo izjavu koja definira cjelokupni pristup Kosovu, uključujući potpunu potporu Europske unije sporazumima potpisanima u Beogradu 16. listopada 1998. između Savezne Republike Jugoslavije (SRJ) i OESS-a i 15. listopada 1998. između SRJ-a i NATO-a, potpunu potporu OESS-u i Verifikacijskoj misiji na Kosovu, kao i spremnost Europske unije da doprinese pomoći izbjeglicama i prognanicima; budući da akcija Europske unije, kao što je gore navedeno, zahtjeva precizno poznavanje terenske situacije na Kosovu; budući da bi tom poznavanju pripomogle informacije dobivene interpretacijom satelitskih snimki; budući da je jedan od zadataka Satelitskog centra Zapadnoeuropske unije (ZEU) pribavljanje „informacija koje proizlaze iz interpretacije satelitskih snimki”, između ostalog radi nadzora opće sigurnosti, uključujući opće nadziranje područja koja su od interesa ZEU-u na temelju mandata Vijeća i potpore nadziranju izvršenja ugovora; budući da se Europska unija u takvim slučajevima treba obratiti ZEU-u, DONIJELO JE OVU ODLUKU: Članak 1. Europska unija traži od ZEU-a da joj pomoću Satelitskog centra ZEU-a pribavi potrebne informacije vezano za: — stanje provedbe sporazuma potpisanih u Beogradu 16. listopada 1998. između SRJ i OESS-a te 15. listopada 1998. između SRJ i NATO-a, i — položaj izbjeglica i prognanika te infrastrukture u tom pogledu, da bi Europska unija mogla doprinijeti nadzoru potrebnom za sveukupni uspjeh misija OESS-a i NATO-a. Članak 2. O ovoj se Odluci obavješćuje ZEU u skladu sa zaključcima koje je Vijeće usvojilo 14. svibnja 1996. o prijenosu dokumenata Europske unije ZEU-u. Članak 3. Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja. Članak 4. Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu. Sastavljeno u Bruxellesu 13. studenoga 1998. Za Vijeće Predsjednik J. FARNLEITNER


title: Commission Regulation (EC) No 2451/98 of 13 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 14. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities L 304/13 COMMISSION REGULATION (EC) No 2451/98 of 13 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 3223/ 94 of 21 December 1994 on detailed rules for the applica- the import arrangements for fruit and veget- tion of ables (1), as last amended by Regulation (EC) No 1498/ 98 (2), and in particular Article 4 (1) thereof, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3813/92 of 28 December 1992 on the unit of account and the conversion rates to be applied for the purposes of the common agricultural policy (3), as last amended by Regu- lation (EC) No 150/95 (4), and in particular Article 3 (3) thereof, Whereas Regulation (EC) No 3223/94 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilat- eral trade negotiations, the criteria whereby the Commis- sion fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipu- lated in the Annex thereto; Whereas, in compliance with the above criteria, the stand- ard import values must be fixed at the levels set out in the Annex to this Regulation, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The standard import values referred to in Article 4 of Regulation (EC) No 3223/94 shall be fixed as indicated in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 14 November 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 13 November 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 337, 24. 12. 1994, p. 66. (2) OJ L 198, 15. 7. 1998, p. 4. (3) OJ L 387, 31. 12. 1992, p. 1. (4) OJ L 22, 31. 1. 1995, p. 1. L 304/14 EN Official Journal of the European Communities 14. 11. 98 to the Commission Regulation of 13 November 1998 establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables ANNEX CN code 0702 00 00 0709 90 70 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Third country code (1) Standard import value (ECU/100 kg) 204 999 052 204 999 204 999 052 999 052 528 600 999 052 400 508 999 060 064 388 400 404 800 999 052 064 400 720 999 50,7 50,7 69,8 35,6 52,7 64,6 64,6 48,9 48,9 58,5 57,4 84,4 66,8 155,8 264,4 193,8 204,7 23,7 42,5 21,0 80,2 73,1 143,6 64,0 80,8 60,4 84,0 52,9 69,5 (1) Country nomenclature as fixed by Commission Regulation (EC) No 2317/97 (OJ L 321, 22. 11. 1997, p. 19). Code ‘999' stands for ‘of other origin'