title: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköista kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista

eurovoc_concepts:
commercial law
intra-EU trade
provision of services
single market
telecommunications

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO & ft Bryssel, 18. 11. 1998 KOM(1998)5861opull. 98/0325 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista (komission esittämä) Yhteenveto I. TAVOITE II. SISÄMARKKINOIDEN OIKEUDELLISTEN PUITTEIDEN TARVE 1. Nykyisten puitteiden epäselvyys 2. Huomattavat kustannukset 3. Vaikutus eurooppalaisten yritysten investointeihin ja kilpailukykyyn 4. Kuluttajien luottamuksenpuute III. KÄSITELTÄVÄT KYSYMYKSET 1. Palvelujen tarjoajien sijoittautuminen 2. Kaupallinen viestintä 3. Elektronisessa muodossa tehtävät sopimukset 4. Välittäjien vastuu 5. Riita-asioiden ratkaiseminen 6. Kansallisten viranomaisten rooli ja alkuperämaan periaate IV. OMAKSUTTU LÄHESTYMISTAPA 1. Puuttuminen sisämarkkinoiden kannalta vain ehdottoman välttämättömiin seikkoihin 2. Kaikkien tietoyhteiskunnan palvelujen kattaminen 3. Kysymysten käsittely samassa säädöksessä 4. Ulkoisten näkökohtien käsittelemättä jättäminen 5. Perusoikeuksiin ja -vapauksiin tukeutuminen 6. Kevyiden, kehittyvien ja joustavien puitteiden luominen 7. Kuluttajansuojan korkean tason takaaminen Liite: Artiklakohtaiset selitykset YHTEENVETO tarjoaa yhteisölle ainutlaatuisen Elektroninen kaupankäynti lisätä talouskasvua, parantaa eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä sekä edistää uutta luovia investointeja ja työpaikkojen luomista. Tästä mahdollisuudesta ei voida lukuisia kuitenkaan saada kaikkea oikeudellisia esteitä poisteta. Ala on erityisen tärkeä valtioiden rajat ylittävälle kaupalle ja pk-yrityksille. Tämän direktiiviehdotuksen tarkoituksena on poistaa nämä esteet ja auttaa näin Euroopan unionin kansalaisia ja yrityksiä saamaan täysi hyöty elektronisen kaupankäynnin kehittymisestä Euroopassa. irti, jollei verkkopalvelujen alalla olevia tilaisuuden Vuonna 1997 julkaistussa komission elektronista kaupankäyntiä koskevassa tiedonannossa1 asetetaan selkeäksi tavoitteeksi luoda johdonmukaiset eurooppalaiset oikeudelliset puitteet vuoteen 2000 mennessä. Ehdotus on tämän tavoiteteen mukainen. Sillä laajennetaan ja täydennetään useita muita aloitteita2, jotka yhdessä mahdollistavat oikeudellisten esteiden poistamisen ja takaavat yleisen edun mukaisten saaavuttamisen. tavoitteiden, Direktiiviehdotus kaupankäynnin oikeudellisia näkökohtia koskevissa kansainvälisissä keskusteluissa, joita käydään (WTO, WIPO, UNCITRAL, parhaillaan erilaisissa kansainvälisissä elimissä OECD). Yhteisöllä on näin ollen tärkeä rooli kansainvälisissä neuvotteluissa, ja sen vaikutus maailmanlaajuisen politiikan laatimisessa elektronisen kaupankäynnin alalla on huomattava. kuluttajansuojan elektronisen vahvistaa yhteisön korkean eritoten asemaa tason, Direktiiviehdotus perustuu komission vuoden 1997 tiedonannossaan määrittämiin suuntaviivoihin. Siinä säädetään yksinkertaisesta, joustavasta ja dynaamisesta lähestymistavasta ja kiinnitetään erityistä huomiota Internetin omaleimaisuuteen, eri osapuolten rooliin ja itsesääntelyyn. Ehdotuksessa noudatetaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, sillä siinä käsitellään ainoastaan niitä kysymyksiä, joissa tarvitaan komission väliintuloa. Euroopan parlamentti3 on hyväksynyt nämä aihepiirit, jotka on nimetty myös vuoden 1997 tiedonannossa. Niitä koskevaa työtä tehdään kansallisella ja kansainvälisellä tasolla, ja ammatilliset tahot ja muut asiasta kiinnostuneet osapuolet tarkastelevat niitä parhaillaan. tarjoamista koskevan nykyisen soveltamista Verkkopalvelujen pohditaan useilla aloilla. Toisistaan eroavia kansallisia määräyksiä on jo voimassa tai tarkasteltavana, ilmestymässä eroavaisuuksia. Direktiiviehdotuksella pyritään poistamaan tilanteen aiheuttamat esteet yhteisöön sijoittautuneilta palvelujen tarjoajilta tarkastelemalla viittä olennaista kysymystä, jotka muodostavat johdonmukaisen kokonaisuuden verkkopalvelujen vapaan liikkuvuuden mahdollistamiseksi. Kysymykset liittyvät läheisesti toisiinsa, sillä ja myös oikeuskäytäntöihin on lainsäädännön "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite", KOM(97) 157 lopullinen, 16. 4. 1997. Viimeisimpiä ovat direktiivit, jotka koskevat määräysten avoimuutta, henkilötietojen suojaaja sekä ehdotukset direktiiveiksi ehdolliseen pääsyyn kuluttajansuojaa ja perustuvien palvelujen oikeussuojasta, sähköisistä allekirjoituksista, lähioikeuksista sekä sähköisestä rahasta. Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0173/98 komission tiedonannosta "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloitte", 14. 5. 1998. tekijänoikeuksista etäsopimuksissa, elektronisen kaupankäynnin palvelujen esteitä voi ilmaantua taloudellisen toiminnan jokaisessa vaiheessa (myynninedistämisestä ja tavaran tai palvelun myynnistä riita- asioiden ratkaisemiseen), eikä mitään näistä esteistä voida poistaa erikseen (ei esimerkiksi ole mahdollista määrittää palvelujen tarjoajan vastuuta määrittämättä tämän sijoittautumispaikkaa). Euroopan parlamentti on hiljattain antamassaan kysymyksiin päätöslauselmassa johdonmukaisella tavalla puuttuvan direktiiviehdotuksen esittämistä. pyytänyt komissiota nopeuttamaan näihin Edellä mainitut viisi kysymystä ovat seuraavat: 1) Tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajien sijoittautumispaikka sijoittautumispaikka Ehdotuksen avulla voidaan poistaa tällä hetkellä vallitseva oikeudellinen epävarmuus perustamissopimuksessa määrittelemällä esitettyjen periaatteiden ja tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa. Tämä on olennaisen toimivuuden kannalta. Lisäksi tietoyhteiskunnan palveluihin kohdistuvien erityisten ehdotuksessa säädetään lupamenettelyjen kieltämisestä ja vahvistetaan tietojen osalta tiettyjä vaatimuksia, jotka palvelun tarjoajan on täytettävä toimintansa avoimuuden takaamiseksi. tärkeä asia yhtenäismarkkinoiden yhdenmukaisesti 2) Kaupallinen viestintä (mainonta, suoramarkkinointi jne. ) Kaupallinen viestintä muodostaa olennaisen osan useimmista elektronisen kaupankäynnin palveluista. Siksi on tärkeää tarkentaa ja helpottaa sen käyttöä. Direktiiviehdotuksessa määritellään mikä on "kaupallista viestintää" ja asetetaan sille tiettyjä avoimuutta koskevia vaatimuksia kuluttajien luottamuksen säilyttämiseksi ja reilun kaupankäynnin edistämiseksi. Jotta kuluttajat voisivat reagoida helpommin haitalliseen toimintaan, ehdotuksessa edellytetään, että sähköpostitse toteutettavan kaupallisen viestinnän on oletava selvästi tunnistettavissa. Lisäksi kaupallista viestintää koskevissa kansallisissa lainsäädännöissä on säänneltyjen ammattien (kuten asianajajan ammatin) osalta sallittava verkkopalvelujen tarjoaminen edellyttäen, että alan eettisiä normeja noudatetaan. Ammattijärjestöjen on laadittava tätä varten käytännesääntöjä. 3) Sopimusten tekeminen verkossa Elektroninen kaupankäynti ei voi täysin kehittyä, jos sopimusten tekeminen verkossa on hankalaa tällaiseen ympäristöön soveltumattomien, erityisesti muodollisten tältä osin. rajoitusten Direktiiviehdotuksen avulla voidaan lisäksi poistaa oikeudellinen epävarmuus: siinä nimittäin selkeytetään tietyissä tapauksissa sopimuksen syntyhetki kunnioittaen kuitenkin samalla täysin sopimusvapautta. takia. Jäsenvaltioiden on lainsäädäntöään tarkistettava 4) Välittäjien vastuu Elektronisen kaupankäynnin helpottamiseksi on tarpeen täsmentää verkkopalvelujen tarjoajan vastuuta kolmansilta osapuolilta peräisin olevien tietojen lähettämisen ja tallentamisen suhteen (silloin kun palvelujen tarjoaja toimii "välittäjänä"). Nykyisen oikeudellisen epävarmuuden poistamiseksi ja jäsenvaltioiden toisistaan eroavien välittäjien lähestymistapojen suorittaa "pelkkää vapauttamisesta vastuusta silloin, kun palvelujen yhdenmukaistamiseksi ehdotuksessa säädetään tarjoaja 4 siirtotoimintaa", ja rajoitetaan tämän vastuu muuta "välittäjän" toimintaa koskevaksi. Ehdotuksessa tehdään tarkka kompromissi eri tahojen etujen välillä osapuolten kannustamiseksi yhteistyöhön ja laittoman verkkotoiminnan riskin pienentämiseksi. 5) Täytäntöönpano Uusien sääntöjen laatimisen sijasta komissio on pyrkinyt varmistamaan yhteisön sääntelyn ja nykyisten kansallisten lainsäädäntöjen tehokkaan täytäntöönpanon. Täytäntöönpanomenettelyjen vahvistaminen edistää jäsenvaltioiden väliseen keskinäiseen luottamukseen perustuvien sisämarkkinoiden toteutumista. laatimista, Tähän pyritään kannustamalla yhteisön laajuisten käytännesääntöjen edistämällä ja helpottamalla tehokkaiden, vaihtoehtoisten ratkaisumenettelyjen luomista valtioiden rajat ylittävissä riita-asioissa. Samoista syistä ehdotuksessa vaaditaan jäsenvaltioita ottamaan käyttöön nopea ja tehokas, verkkotoimintaan soveltuva muutoksenhakumenettely. jäsenvaltioiden hallintojen välistä yhteistyötä todellisten, I. TAVOITE Perustelut Elektroninen kaupankäynti antaa yhteisölle ainutlaatuisen mahdollisuuden lisätä talouskasvua, parantaa eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä ja luoda uusia työpaikkoja. Sisämarkkinoiden oikeudelliset puitteet ja euro ovat avainvälineet, joilla voidaan tarttua tähän tilaisuuteen. Eletroninen kaupankäynti on maailmanlaajuista toimintaa ja edellyttää kansainvälisen koordinoinnin lisäämistä. Euroopan unioni on käynnistänyt Global Business vaikutuksista Dialoguen puitteissa keskustelun maailmanlaajuisiin markkinoihin. Sillä pyritään varmistamaan, että julkisen ja yksityisen sektorin lähestymistavat ovat johdonmukaisia maailmanlaajuisesti. elektronisen kaupankäynnin ja Maailmanlaajuisten sääntöjen käyttöönottoa eri aloilla odoteltaessa unionin on toimittava todelliset luotava Eurooppaan yhtenäismarkkinat. Näiden yhtenäismarkkinoiden on taattava, että Euroopan kansalaiset voivat hyötyä tietoyhteiskunnan palveluista ja että toimijat voivat tarjota niitä kaikkialla yhteisössä valtioiden rajoista piittaamatta. Sisämarkkinoiden oikeudelliset puitteet ovat nimittäin elektronisen kaupankäynnin vahvuus ja elektroninen kaupankäynti vastaavasti sisämarkkinoiden vahvuus, koska elektronisen kaupankäynnin - Eurooppaa rakennettaessa rajaton elektroninen kaupankäynti edistää Euroopan kansojen välistä vaihtoa ja lähentymistä sekä kulttuurisen monimuotoisuuden tuntemusta - Euroopan kansalaisille ja kuluttajille elektroninen kaupankäynti mahdollistaa parempilaatuisten tuotteiden ja palvelujen hankkimisen huokeampaan hintaan ja johtaa parempaan kansalaisten suojeluun myös yhteisössä eikä ainoastaan jäsenvaltioissa - eurooppalaisille yrityksille, erityisesti pk-yrityksille, elektroninen kaupankäynti tarjoaa huomattavia kasvumahdollisuuksia ja kannustaa investoimaan innovointiin - mukaan työllisyys kasvaa yhteisössä. Vaikka ei olekaan mahdollista arvioida elektronisen kaupankäynnin alalla tällä hetkellä työskentelevien henkilöiden kokonaismäärää, tämä toiminta tarjoaa todellisia työllistämismahdollisuuksia. Esimerkiksi joidenkin arvioiden yli 400 000 tietoyhteiskuntaan liittyvää työpaikkaa. Samojen arvioiden mukaan yksi neljästä yhteisön uudesta työpaikasta syntyy tälle alalle. Arvioista käy ilmi, että tietoyhteiskunnan alalla on tällä hetkellä 500 000 vapaata työpaikkaa ja että niistä 60 prosenttia on pk-yrityksissä, jotka haluavat kehittää toimintaansa elektronisen kaupankäynnin alalla. 1995-1997 yhteisössä vuosina syntyi Komissio on jo esitellyt lähestymistavan, jolla se pyrkii aikaansaaman näiden mahdollisuuksien hyödyntämisen. Tiedonannossaan "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite"4 komissio ilmoittaa alkuperämaassa suoritettavan valvonnan periaatteeseen perustuvien sisämarkkinoiden oikeudellisten puitteiden luomisesta. Tämä lähestymistapa pyrkii vältäämään liiallisen säätelyn ja se perustuu eritoten sisämarkkinoiden vapauksiin, liiketoiminnan realiteettien huomioon ottamiseen ja yleisen edun mukaisten tavoitteiden tehokkaaseen suojeluun. Komissio korostaa, että politiikka on pantava kiireesti käytäntöön, sillä tiedonannossa mainitut toimenpiteet on tehtävä vuoteen 2000 mennessä. Komission näiden periaatteiden pohjalta tekemän työn, tutkimusten ja eri osapuolten kuulemisen avulla on voitu tunnistaa joukko oikeudellisia ongelmia, joihin on vastattava nopeasti yhteisötasolla. Osana tätä työtä komissio on ottanut erityisesti huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, jonka se esittää komission tiedonannosta 15. huhtikuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa5 ja jossa se mm. pyytää komissiota esittämään direktiiviehdotuksen sääntelyn selventämiseksi ja elektronisen kaupankäynnin käyttäjien oikeuksien turvaamiseksi6. Komissio on ottanut huomioon myös alueiden komitean ja talous- ja sosiaalikomitean lausunnon7 sekä tiedonannon perusteella suorittamansa eri osapuolen kuulemisen ja muut tietoyhteiskuntaa koskevat aloitteet. II. SISÄMARKKINOIDEN OIKEUDELLISTEN PUITTEIDEN TARVE Elektroninen kaupankäynti perustuu tietoyhteiskunnan palvelutoimintaan8. Kyseessä ovat verkkopalvelut, esim. tavaroiden tai palvelujen myynti taikka kaupallisella viestinriällä rahoitetun tiedon jakaminen ilmaiseksi. Nämä palvelut eivät kehity lainsäädännöllisessä tyhjiössä, vaan niitä päinvastoin koskee jo joukko kansallisia, yhteisön ja kansainvälisiä säännöksiä. Mitä tulee sisämarkkinoiden tavoitteisiin (7 a artikla), sijoittautumisoikeuden periaatteisiin (perustamissopimuksen 52 artikla) ja palvelujen tarjoamisen vapauteen (perustamissopimuksen 59 ja 60 artikla), nykyisten oikeudellisten puitteiden tiettyjä näkökohtia on selkeytettävä oikeusturvan lisäämiseksi. Tietyt juridiset esteet nimittäin haittaavat näiden oikeuksien käyttämistä tai tekevät siitä vähemmän houkuttelevaa tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajille ja palveluja käyttäville kansalaisille. 1. Nykyisten puitteiden epäselvyys Tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettavien säädösten eroavaisuus on jphtanut tapauksiin, joissa jäsenvaltio voi vapaan liikkuvuuden periaatteesta poikkeamalla ja tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti valvoa toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevia palveluja tai soveltaa niihin omaa lainsäädäntöään. Käytännössä tämä KOM (97) 157 lopullinen, 16. 4. 97, luku 3. Päätöslauselma komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle eurooppalaisesta elektronisen kaupankäynnin aloitteesta, A4-0173/98. 14. huhtikuuta 1998 annetun päätöslauselman 14 kohta. Talous- ja sosiaalikomitean parlamentille, ja sosiaalikomitealle elektronisen kaupankäynnin aloitteesta, EYVL C 19, 21. 1. 1998, s. 72. Ks. kohta IV luvun 2 kohta. tiedonannosta neuvostolle, Euroopan ja alueiden komitealle eurooppalaisesta lausunto komission talous- merkitsee sitä, että palvelun tarjoajan, joka haluaa tarjota palveluaan koko sisämarkkinoiden alueella ja joka noudattaa sen maan sääntelyä, johon se on sijoittautunut, on toiminta on yhteen sopivaa 14 muun jäsenvaltion lainsäädännön kanssa. lisäksi varmistuttava siitä, että sen Nykyisille oikeudellisille puitteille on ominaista suuri oikeudellinen epävarmuus. Epävarmuus koskee jonkin jäsenvaltion toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneisiin palvelujen tarjoajiin kohditamien toimenpiteiden laillisuutta (ovatko ne palvelujen vapaan liikkuvuuden periaatteen tai kyseisen periaatteen täytäntöönpanevan johdetun yhteisöoikeuden mukaisia?). Oikeudellinen epävarmuus koskee myös niiden vaatimusten määrittelyä, joita tietoyhteiskunnan palvelujen on noudatettava (missä määrin tiettyä lainsäädäntöä sovelletaan tällaiseen palvelutoimintaan?). Syntymässä laajan oikeudellisen oleva, erisuuntainen oikeuskäytäntö paljastaa epävarmuuden, jonka negatiiviset vaikutukset moninkertaistuvat maiden rajat ylittävällä tasolla. tämän jo Jotkut jäsenvaltiot ovat aikeissa laatia uusia lakeja, ja näkyvissä on lähestymistapojen eriytyminen toisistaan jo nyt, mikä puolestaan aiheuttaa lyhyellä tähtäimellä todellisen vaaran sisämarkkinoiden pirstoutumisesta. Eräät jäsenvaltiot ovat jo alkaneet säännellä tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoamista sellaisenaan (D), joissakin on käynnistetty mittava sääntelyn mukautustyö (B, F, Fin, I, NL), ja joissakin laaditaan erityiskysymyksiä koskevia mietintöjä, ehdotuksia tai uusia lakeja (esim. A, F, D, I säänneltyjen ammattien osalta; F, NL, S, UK vastuukysymyksissä; A, B, D, NL, DK, Su sopimusasioissa). 2. Huomattavat kustannukset Nykyiset oikeudelliset puitteet aiheuttavat huomattavia kustannuksia niille toimijoille, jotka haluavat harjoittaa toimintaansa valtioiden rajojen yli. Osana kaupallista viestintää9 koskevaa tiedotetta tehdystä tutkimuksesta käy ilmi kustannusten suuruus ja niiden erityispiirteet. Oikeudellisten kustannusten merkitys: 64 prosenttia kyselyyn vastanneista toimijoista on tehnyt arvioinin oikeudellisista riskeistä erityisesti rajat ylittävän toiminnan yhteydessä. Arviointia ei ole tehnyt 36 prosenttia toimijoista, joista 43 prosenttia ilmoitti syyksi sen, että niiden toiminta on vielä pilottivaiheessa, ja 30 prosenttia, että niillä ei ollut varaa arvioinnin tekemiseen. Syyt, miksi web-sivustossa tehtävän kaupallisen viestinnän vaikutuksia koskevaa oikeudellista arviointia ei ole suoritettu: PHottivaiM - analyysi myöhemmin | Resurssien puute Brisket! B tarketa 0% 10% 2 0% 3 0% 4 0% 50% Kyseessä on kyselylomake, joka lähetettiin komission XV pääosaston tukeman, kaupallista viestintää koskevan tiedotteen mukana ja johon asiasta kiinnostuneet lahot vastasivat. Tähän mennessä on saatu yli 80 vastausta. 8 Resurssien puute B omaa asiantuntemusta Lian kalista suhteessa resursseihin B tarpeeksi arkaa analyysin tekemiseen Ulan kalista suhteessa riskeihin 20% 4 0% 6 0% 80% 100% toimija Arvioidut oikeudelliset kustannukset uuden tietoyhteiskunnan palvelun aloittamiseksi vaihtelevat huomattavasti. Useat esimerkit osoittavat, että kustannukset ovat usein suuret: eräs ilmoitti käyttävänsä yrityksen ulkopuolista oikeudellista neuvontaa 3-4 päivää kuukaudessa, eräs toinen sisäistä tai ulkoista oikeudellista neuvontaa 50 tuntia kuukaudessa (mikä merkitsee noin 70 000 Saksan markan suuruista summaa vuodessa), kolmas 50 päivää sisäistä ja ulkoista oikeudellista neuvontaa voidakseen aloittaa uuden palvelun, ja eräs pk-yritys ilmoitti, että sen oli pitänyt palkata kokopäivätoiminen juristi. Eräs elektronisen kaupankäynnin suurista toimijoista ilmoitti käyttävänsä kahdeksaa yrityksen sisäistä juristia, jotka käyttävät asiaan 45 tuntia viikossa, ja 18:aa ulkoista juristia, jotka antavat neuvontaa keskimäärin 157 tuntia viikossa. Sama toimija arvioi, että sen palvelun oikeudellisia puitteita koskeva tutkimus pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla maksoi 60 000 ecua. Oikeudellisten kustannusten omaleimaisuus elektronisessa kaupankäynnissä: 40 prosenttia niistä, jotka ovat tehneet toimintaansa koskevan oikeudellisen arvioinnin, oli sitä mieltä, että elektronisessa kaupankäynnissä oikeudellinen epävarmuus on suurempi kuin muun tyyppisessä toiminnassa. Rajat ylittävä ulottuvuus on myös erityispiirre, sillä 64 prosenttia on arvioinut muiden kuin oman maansa oikeudellisia näkökohtia, ja tästä joukosta 57 prosenttia oli sitä mieltä, että on olennaisen tärkeää tehdä arvio siitä, miten toimintaa kohdellaan muissa jäsenvaltioissa. Lisäksi niiden joukosta, jotka eivät ole telineet oikeudellista arviointia, ainoastaan 26 prosenttia katsoi, ettei riskejä ole, ja 30 prosenttia olisi suorittanut arvioinnin, jos niillä olisi ollut tarvittavat resurssit. Oikeudellinen arviointi keskittyy: Oman maanne olkeudellsiin näkö kohtiin Mutiin kuki kansallisiin orkeudeHslin näkökohtiin l i 0% 2 0% 4 0% 90% 80% 100% Muut kuin kansalliset oikeudelliset näkö kohdat Yhteisön okeudeMset näkökohdat KansafctvMnen oheus maiden kansaMset näkökohdat 2 0% 4 0% « 0% 80% 100% Tärkeimmät alat, jotka aiheuttavat oikeudellisia kustannuksia: Tutkimuksesta kävi ilmi, mitkä ovat suurimpia ongelmia aiheuttavat oikeuden alat. Tärkeimmät kysymykset, joissa tarvitaan oikeudellista analyysiä. Lainsäädännön soveltaminen tai tulkinta aloilla: Tekijänoikeudet Mainontaa koskevat yleiset vaatimukset ^pBB Sopimukset Kampanjatanjoukset ttuhrltajemiinja Vastuumanettelyt f 77% 64 % m 59% 3. Vaikutus eurooppalaisten yritysten investointeihin ja kilpailukykyyn Toimija, joka haluaa käydä kauppaa elektronisesti koko sisämarkkina-alueella, ei nykypäivänä voi koskaan olla varma siitä, että muut jäsenvaltiot kuin se, johon toimija on sijoittautunut, eivät ala valvoa sen tarjoamaa palvelua tai kohdistaa siihen suoria tai epäsuoria rajoittavia toimenpiteitä. Tämän riskin takia toimijoiden on haettava oikeudellista apua (asianajajilta, konsulteilta jne. ) jokaisessa jäsenvaltiossa ja neuvoteltava maan viranomaisten kanssa "vihreän valon" saamiseksi toiminnan laillisuudesta. Vaikutukset investointeihin: Operaattorit, erityisesti pk- ja mikroyritykset, joilla ei ole varaa tehokkaaseen oikeudelliseen apuun, eivät uskalla hyödyntää sisämarkkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia ja investoida toimintansa kehittämiseen Euroopassa. Vaikutukset eurooppalaisten yritysten kilpailukykyyn: Toimijoiden on suunniteltava palvelunsa siten, että ne soveltuvat kaikkiin jäsenvaltioihin. Tämä ehkäisee innovointiin tehtäviä investointeja ja voi johtaa palvelujen mukauttamiseen sen jäsenvaltion mukaan, jonka rajoitukset ovat tiukimmat. Tämä tilanne vähentää joidenkin pk- ja mikroyritysten kilpailukykyä verrattuna toimijoihin, jotka kykenevät investoimaan uusille elektronisen kaupankäynnin markkinoille pääsyyn liittyvien oikeudellisten riskien arvioimiseen ja siten pitämään toimintansa laillisena. 4. Kuluttajien luottamuksenpuutc ja yleisemmin ottaen palvelujen vastaanottaja Jos kuluttaja tuntee olevansa epävarmassa ympäristössä eikä tarjotun suojan laadusta ole riittävästi takeita, hän ei uskalla tehdä sopimuksia verkossa eikä hyötyä uusista mahdollisuuksista. 10 III. KÄSITELTÄVÄT KYSYMYKSET Olemassa olevat oikeudelliset esteet koskevat seuraavia asioita: 1. Toimijoiden sijoittautuminen tarjota Mitä vaatimuksia sellaisen toimijan on täytettävä, joka haluaa alkaa tietoyhteiskunnan palveluja? Sen selvittämiseksi on määritettävä, mihin jäsenvaltioon toimija on sijoittautunut, jotta saadaan selville, mitä järjestelmää siihen sovelletaan. Tältä osin lähestymistavat eroavat suuresti toisistaan ja on olemassa lukuisia oikeudellisia epävarmuustekijöitä: - verkkopalvelun sijoittautumispaikan määrittäminen on erityisen hankalaa: onko se se palvelin, jolla sivustoa säilytetään, onko se mahdollisuus päästä sivustoon jossakin jäsenvaltiossa vai onko se pelkkä postilaatikko? Jäsenvaltioiden tilanteista näkyy suuri epämääräisyys tässä suhteessa, ja kansalliset viranomaiset, toimijat ja kuluttajat eivät tiedä tarkalleen mitä ajatella - lupa- ja ilmoitusmenettelyjä koskevissa asioissa on myös tiettyä hämminkiä. Useimmissa jäsenvaltioissa tietoyhteiskunnan palveluihin mahdollisesti kuuluvien palvelujen harjoittaminen ei yleensä ole luvanvaraista. Monissa jäsenvaltioissa on ilmoitusmenettely, kun taas joissakin ei vaadita mitään käytössä yleinen muodollisuuksia. Nämä epävarmuustekijät paljastuvat sitä mukaa, kun uudentyyppisiä palveluja luodaan, ja ne voivat aiheutua siitä, että toiminnan määrittely televiestintä, suhteessa olemassa oleviin audiovisuaalinen ala jne. ) on ongelmallista. (lehdistö, luokkiin Sijoittautumisvapauden periaatteeseen nähden (perustamissopimuksen 52 artikla), joka kuuluu jokaiselle, joka haluaa alkaa tarjota palveluja Internetissä, tilanne on epätyydyttävä, ja se on selkiytettävä tämän oikeuden harjoittamisen helpottamiseksi. 2. Kaupallinen viestintä Kaupallinen viestintä (mainonta, suoramarkkinointi jne. ), joka kuuluu luonnostaan suurimpaan osaan jolla sisämarkkinoiden esteet ovat erityisen suuria: elektronisen kaupankäynnin palveluja, ala, on - Kaupalliseen viestintään liittyvät nykyiset määritelmät (esim. "mainonta", "sponsorointi") luovat epämääräisyyttä, kun niitä käytetään verkkopalveluissa. Useimmissa jäsenvaltioissa ei esimerkiksi ole mahdollista saada selkeää vastausta kysymykseen, onko oma Internet-sivusto, hypertekstilinkin tekeminen tai domain- nimen käyttäminen kaupallista viestintää. Tämä on erityisen haitallista siksi, että nykyisten määritelmien tulkinta määrää sen, mitä menettelyä, enemmän tai vähemmän mukautettua, aletaan soveltaa. - Säänneltyjen ammattien mainontaa koskevien määräysten eroavaisuudet ovat eräs ilmeisistä esteistä ammattimaisien palvelujen kehittämiselle Internetissä. Ammattimaisen palvelun tarjoaminen Internet-sivustossa katsotaan nimittäin usein kaupalliseksi viestinnäksi, ja säänneltyjä ammatteja koskevat lainsäädännöt eroavat 11 huomattavasti tässä kysymyksessä. Monissa jäsenvaltioissa mainonta on täysin kielletty (esim. asianajajien ja lääkärien ammateissa). Toisissa jäsenvaltioissa järjestelmä taas on paljon joustavampi, erityisesti oikeudellisten ammattien osalta. - Vilpillistä kilpailua koskevilla kansallisilla määräyksillä voi olla hyvin rajoittava tiettyjen vaikutus kun otetaan huomioon, että niiden tulkinta voi johtaa kaupankäynnin käytäntöjen, kuten sellaisten tutustumistarjousten kuin alennusten tai lahjojen, kieltämiseen tai rajoittamiseen. Vaikutus on erityisen ankara, kun kyseessä ovat uudet innovatiiviset markkinointitavat, joita pitäisi käyttää, jotta erottuisi muiden Internetissä tarjolla olevien palvelujen joukosta. - Avoimuutta koskevat vaatimukset (esim. sen ilmoittaminen, että kyse on mainoksesta tai sponsoroinnista) ovat hyvin erilaisia tai epäselviä. Useimmissa jäsenvaltioissa ei ole selkeää ja yleistä velvoitetta ilmoittaa Internet-sivustossa siitä, että kyseessä on kaupallinen viestintä tai kenen lukuun sitä tehdään. Joissakin jäsenvaltioissa tämäntyyppiset velvoitteet voivat sitä sijaan seurata yleisistä kuluttajansuojaa tai liiketoimien vilpittömyyttä koskevista säännöistä tai toisaalta kyseisen alan erityismääräyksistä. - Uudet häiritsevän kaupallisen viestinnän käytännöt kuten roskapostin lähettäminen ja mainostaminen keskustelufoorumeissa herättävät keskustelua, joka on jo johtanut siihen, että kansallisissa tuomioistuimissa on otettu kantaa asiaan tai että jäsenvaltiot ovat puuttuneet asiaan sääntelyteitse. 3. Elektronisessa muodossa tehtävät sopimukset Kaupallisen viestinnän keinoin tapahtuvan rahoituksen ohella verkossa toteutettavat liiketoimet (sopimukset, maksut, tilaukset) ovat toinen suuri tulonlähde Internetissä. Erityisesteet, jotka rajoittavat mahdollisuuksia tehdä verkkosopimuksia rajojen yli, on tunnistettu: tekemisen elektronisessa muodossa - Tietyt muotovaatimukset estävät elektronisessa muodossa olevien sopimusten tekemisen tai johtavat vahvaan oikeudelliseen epävarmuuteen sopimusten laillisuudesta ja pätevyydestä. Kyseessä voi olla vaatimus, joka ilmiselvästi estää (esim. vaatimus paperille sopimusten tietyistä tulkinta painetustusta vaatimuksista "pysyvässä muodossa", "alkuperäinen" jne. Tällainen oikeudellinen epävarmuus ehkäisee selkeästi liiketoimien tekemistä verkossa. Joissakin jäsenvaltioissa on siksi suunnitteilla muutoksia määräyksiin ja oikeuskäytäntöä on jo alettu luoda. Yhteisötasolla äskettäinen sähköisestä allekirjoituksesta annettu direktiiviehdotus ei koske muita muotoehtoja kuin allekirjoitusta. tai useimmiten epävarma (paperilla?), sopimuksesta), "kirjallinen" kuten - Erityistoimet, joita osapuolet suorittavat tehdäkseen sopimuksen elektronisessa muodossa, johtavat merkittävään oikeudelliseen epävarmuuteen sopimuksen teossa. Mm. samalla OK-kuvakkeen napsautuksella voi olla erilainen oikeusvaikutus eri jäsenvaltioissa (onko kyseessä palvelun tarjoajan tarjouksen vai asiakkaan sopimustarjouksen hyväksyminen?), ja se voi aiheuttaa epävarmuutta sopimuksen se hyväksymisen vastaanottaminen vai lähettäminen?). Tämä kansallisten oikeusjärjestelmien suuri eroavaisuus yhdessä tilanteisiin teknisten erityisominaisuuksien epävarmoihin tekohetkestä johtaa (onko kanssa 12 "rajattomissa" sopimussuhteissa eritoten kuluttajan kannalta, eivätkä ne ole suotuisia elektronisessa kaupankäynnissä tarvittavan luottamuksen syntymiselle (toinen osapuoli voi oman oikeusjärjestelmänsä mukaan olla sitä mieltä, että sopimus on syntynyt, kun taas toinen osapuoli katsoo oman oikeusjärjestelmänsä mukaan, että sitä ei ole vielä tehty). 4. Välittäjien vastuu esiintyy oikeudellista laajaa soveltamisesta nykyisten Jäsenvaltioissa vastuujärjestelmien tarjoajiin, kun tarjoajilla on "välittäjän", rooli eli kun ne välittävät kolmannelta osapuolelta peräisin olevaa tietoa (palvelun käyttäjien niille toimittamaa) tai tarjoavat yhteyden näihin tietoihin tai säilyttävät niitä. Juuri tähän toimintaan liittyviä vastuukysymyksiä koskevia aloitteita on tehty (tai alettu tutkia) jäsenvaltioissa. tietoyhteiskunnan palvelujen epävarmuutta Koska palvelun tarjoajien tietämys interaktiivisissa viestintäverkoissa siirtämistään tai säilyttämistään tiedoista on rajallista, on vaikeinta määrittää, mikä on laittomia tietoja levittävien ja säilyttävien verkkopalvelujen tarjoajien vastuu ja mikä tiedot aluperin verkkoon laittaneiden henkilöiden vastuu. Palvelun tarjoajien mahdollisuus valvoa levittämäänsä tai säilyttämäänsä tietoa ei myöskään ole täysin yksiselitteinen. Jäsenvaltiot, jotka ovat luoneet uuden lainsäädännön tämän ongelman ratkaisemiseksi, ovat ottaneet käyttöön erilaisia periaatteita. Erilaiset lähestymistavat synnyttävät keskustelua jäsenvaltioissa, jotka tutkivat tarvetta säätää asiaa koskeva laki. Vaikka asiaa koskevaa oikeuskäytäntöä ei ole Euroopassa kovin paljon, eroja tuomioistuinten tuomioissa ja perusteluissa on jo havaittavissa. toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen Sisämarkkinoiden kannalta nämä erot saattavat muodostaa esteen tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoamiselle valtioiden rajojen yli (esim. jos jokin jäsenvaltio päättää tarjoajan palvelimelle kieltää sovellettavaa tietojen käyttämisen, koska kyseisessä valtiossa tallennettujen vastuujärjestelmää pidetään epätyydyttävänä). Joissakin jäsenvaltioissa tämä tilanne voi myös haitata esim. Internet-sivustojen säilytyspalvelujen tarjoamista. Nykytilanne houkutteleekin palvelujen tarjoajia sijoittamaan toimintansa jäsenvaltioihin, joiden järjestelmät ovat suotuisia ("forum-shopping"). Tilanne aiheutta myös suurta oikeudellista epävarmuutta eri osapuolille (palvelujen tarjoajille, sisällön toimittajille, henkilöille, joiden oikeuksia on loukattu, ja kuluttajille yleensä). 5. Riita-asioiden ratkaiseminen Oikeudelliset keinot tai tuomioistuinten ulkopuoliset toimenpiteet, joihin voidaan ryhtyä valtioiden rajat ylittävän lainvastaisen toiminnan tapauksessa tai Internetiin liittyvissä riita-asioissa, eivät aina ole riittävän tehokkaita tai sopivia tapojam, jotta palvelun tarjoajat saataisiin tarjoamaan palvelujaan ja palvelujen vastaanottajat, erityisesti kuluttajat, käyttämään niitä. Yhteisöjen tuomioistuin on kuitenkin selvästi 13 ilmaissut10, että oikeussuoja on automaattinen seuraus sisärajaitoman alueen vapauksista. Euroopan parlamentti on painottanut välimiesmenettelyyn liittyviä tarpeita11. Internetin omaleimaisuuteen liittyvä oikeudellisten toimien epäsopivuus ilmenee usealla tasolla: ja rajat ylittäviin palveluihin - toimintatapojen hitaus: Laiton toiminta Internetissä aiheuttaa haittoja, jotka leviävät nopeasti maantieteellisesti laajalle alueelle. Niiden torjumiseen tarvittavat kiireelliset keinot eivät ole usein tarpeeksi tehokkaita ja niitä on parannettava. - kustannukset suhteessa toiminnan luonteeseen: Ammattilaisten välisiä riita-asioita lukuun ottamatta Internetiin liittyvät riita-asiat voivat olla pieniä ja vähäisiä summia koskevia (mikromaksuja) tai tietoyhteiskunnan palveluja käyttävien yksityishenkilöiden välisiä (esim. pikkuilmoitukset), joiden osalta ei ole perusteltua sovitella erimielisyydet ryhtyä tuomioistuimen sovitteluun ryhtymisen ehdot eivät kuitenkaan usein sovi verkkopalveluihin (alkuperäisen välitystuomioistuimen päätöksen jättäminen tuomioistuimelle, osapuolten läsnäolo, ilmoituksen teko jne. ). tuomioistuinmenettelyihin, vaan ulkopuolella. Tuomioistuimen ulkopuoliseen raskaisiin - kansallisten viranomaisten käytettävissä olevat keinot, viranomaisten välinen yhteistyö ja viranomaisten tavoitettavuus eivät aina ole avoimia ja tehokkaita. Tätä näkökohtaa pitäisi lähestyä järjestelmällisemmin, kaikki tietoyhteiskunnan palvelut kattavasti. 6. Kansallisten viranomaisten rooli ja alkuperämaan periaate Elektronisessa kaupankäynnissä ei ole helppoa määrittää, mikä jäsenvaltio on toimivaltainen valvomaan mitäkin toimintaa. Joskus sama toiminta voi olla usean eri jäsenvaltion valvonnan ja oikeusjärjestelmän alaista. Koska tietyn toiminnan tietojen säilyttäminen, Internet-yhteys, taloudellisen ketjun eri osat (sisältö, kaupallinen viestintä jäsenvaltioiden alueella, valvontapisteiden ja näin ollen oikeudellisten rajojen määrä lisääntyy. Joskus taas jotakin toimintaa ei valvo edes se jäsenvaltio, jonka alueelle palvelun tarjoaja on sijoittautunut. sijaita useiden jne. ) voivat Tämä epäselvyys siitä, "kuka valvoo ketä", on haitallista sekä tietoyhteiskunnan palvelujen vapaan liikkuvuuden että näiden palvelujen valvonnan kannalta. On siis tarpeen parantaa kansallisten viranomaisten keskinäistä luottamusta selkeyttämällä Periaate palvelujen (perustamissopimuksen 59 ja 60 artikla) on merkitykseltään sen suuntainen, että valvontaa suorittaa se maa, johon palvelujen tarjoaja on sijoittautunut (koska jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen palvelujen tarjoajan tarjoamia palveluja kuin poikkeuksellisesti). liikkuvuuden soveltamista. periaatteen vapaan 10 n Asia C-43/95, Data Dclecta ja Forsberg, 26. 9. 1996, ei vielä julkaistu Oikeustapaus- kokoelmassa, kohta 13. Parlamentin päätöslauselma 14,5. 1998, kohta 32. 14 Koskei ole selkeää, mitä käsitteillä "tietoyhteiskunnan palvelut", "palvelujen tarjoaja" ja "sijoittautuminen" tarkoitetaan, palvelujen tarjoajan valvontatehtävien jakaminen jäsenvaltioiden kesken jää käytännössä epämääräiseksi. Epävarmuus siitä, mitä käsitteellä "sijoittautuminen" tarkoitetaan, estää erityisesti kansallisten viranomaisten vastuualueiden selkeän määrittämisen. Lisäksi vallitsee tiedon puute palvelujen tarjoajan alkuperästä ja toiminnasta. Lainsäädäntöjen tarkastelusta käy ilmi, että useimmissa jäsenvaltioissa ei ole järjestelmällistä sopimukseen tiedotusvelvollisuutta perustuvasta kaupallisesta tarjouksesta). (eli erillään sellaisenaan Myös tilannetta, jossa toimijoilla ei ole varmuutta siitä, ettei niiden palveluun kohdisteta rajoittavia toimenpiteitä toisessa jäsenvaltiossa, on selkeytettävä. IV. OMAKSUTTU LÄHESTYMISTAPA 1. Puuttuminen sisämarkkinoiden kannalta vain ehdottoman välttämättömiin seikkoihin Omaksuttu lähestymistapa perustuu siihen, että vältetään törmäyksiä kansallisten' oikeusjärjestelmien kanssa ja puututaan asiaan vain silloin, kun se on ehdottoman välttämätöntä rajattoman alueen moitteettoman toiminnan kannalta. Vastavuoroinen tunnustaminen ja nykyinen yhteisöoikeus nimittäin vähentävät uuden sääntelyn tarvetta. Lisäksi osapuolet voivat keskenään ratkaista tehokkaasti monia kysymyksiä. Jäljelle jääviä säänneltäviä aloja on siis väliemmän. Direktiivin ei näin ollen tarvitse kattaa kokonaisia oikeudenaloja, vaan puuttua ainoastaan niiden tarkkaan määriteltyihin osa-alueisiin. 2. Kaikkien tietoyhteiskunnan palvelujen kattaminen etäpalveluina Direktiiviä sovelletaan kaikkiin "tietoyhteiskunnan palveluihin", toisin sanoen kaikkiin vastaanottajan sähköisessä muodossa henkilökohtaisesta pyynnöstä toimitettavia palveluihin, joista tavallisesti maksetaan korvaus. Tämä määritelmä on jo otettu käyttöön teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetulla Euroopan ja direktiiviehdotuksessa parlamentin ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta13. Määritelmä kattaa suuren joukon hyvin monenlaisia taloudellisia toimintoja, joita voidaan tarjota verkossa. Niitä voivat olla: ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY12 palvelun EYVL L 204, 21. 7. 1998, s. 37, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/48/EY, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1998, teknisiä standardeja ja määräyksiä koskevien toimittamisessa noudatettavasta menettelystä annetun direktiivin 98/34/EY muuttamisesta, EYVL L 217, 5. 8. 1998, s. 18. Neuvoston 29. kesäkuuta 1998 vahvistama yhteinen kanta 43/98 ehdolliseen pääsyyn perustuvien tai ehdollisen pääsyn sisältävien palvelujen oikeussuojasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/. /EY hyväksymisestä, EYVL C 262 19. 8. 1998, s. 34. tietojen 15. yritysten toisille yrityksille tai kuluttajille tarjoamat palvelut. tavaroiden tai palveluiden myyntipalvelu sekä vastaanottajalle ilmaiset palveluti]* (rahoitus hoidetaan useimmiten kaupallisen viestinnän avulla). palvelut, joiden avulla voidaan ostaa tuotteita tekemällä liiketoimia elektronisesti verkossa. Tällaisia palveluja ovat esim. interaktiiviset etäostokset, elektroniset kauppakeskukset jne. (se, ettei tavaraa toimiteta verkon välityksellä, ei estä etäostamista olemasta tietoyhteiskunnan palvelu). hyvin monenlaiset alat ja tietosanakirjat verkossa, toiminnat kuten elektroniset tiettyjen sanomalehdet, tuotteiden kuten autojen opetuspalvelut, (asianajajat, myyntipalvelut, matkailupalvelut, anunatinharjoittajien palvelut supermarketit, lääkärit, pikkuilmoitukset, hakukoneet, ajanvietepalvelut, videopelipalvelut, www-yhteyspalvelut, keskustelufoorumit jne. asunnonvälitys, virtuaaliset työnhakupalvelut, tilintarkastajat ilmoitustaulut (BBS), jne. ), Kaikkien palvelujen kattaminen on olennaisen tärkeää, sillä niiden kaikkien on päästävä hyötymään sisämarkkinoista, ja ne tarvitsevat oikeudelliset puitteet voidakseen kehittyä tarvitsematta kiinnittämättä huomiota valtioiden rajoihin. Lisäksi Internetin taloudellisen merkityksen kasvaminen osoittaa, että sama palvelun tarjoaja- voi suorittaa monenlaisia palveluja valtioiden rajojen yli. 3. Kysymysten käsittely samassa säädöksessä jonnekin, Jäljellä olevia esteitä on käsiteltävä samssa säädöksessä kyseisten palvelujen taloudellisen toiminnan eri vaiheiden kattamiseksi: toiminnan harjoittamiseksi on tehtävä sopimus ensin sijoituttava vastaanottajan kanssa, riitatapauksessa selvitettävä vastuukysymykset ja löydettävä riitojen ratkaisukeinot jne. Sen mukaan mitä komissio 16. huhtikuuta 1997 antamassaan tiedonanossa15 ilmoitti, se on tunnistanut tässä taloudellisessa ketjussa ne avaintekijät, joissa tarvitaan yhteisön pelisääntöjä, jotta kyseinen toiminta ei kohtaisi esteitä valtioiden rajat ylittävällä tasolla. tehtävä kaupallista viestintää, On olennaista, että toiminnan eri vaiheet käsitellään yhdessä samassa säädöksessä, jotta toimija voisi käytännössä tukeutua direktiivin tarjoamaan takuuseen ja harjoittaa toimintaansa tosiasiallisesti "ilman rajoja". Sen puuttuessa jäsenvaltio voisi aina ryhtyä jotakin toiminnan osaa koskeviin toimenpiteisiin ja estää näin saavuttamasta yhteisön tavoitetta, joka on taata sisärajattoman alueen moitteeton toimivuus. Palvelun määritelmä ei edellytä sitä, että vastaanottaja maksaisi palvelusta. Yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan käsite suoritukset, joista "tavallisesti maksetaan korvaus" (perustamissopimuksen 60 artikla, jossa määritellään, mikä on palvelu), ci viittaa annetun palvelun konkreettisiin rahoitustapoihin ("artiklassa 60 ei edellytetä, että palvelusta hyötyvä maksaa siitä" - asia C-352/85, 16 kohta), vaan toimintaan, jolla on "taloudellinen luonne", tai "taloudelliseen vastineeseen" (asia 109/92, 15 kohta). 3 luku, 40 kohta ja seuraava. 16 Esteiden käsittely samassa säädöksessä takaa lisäksi johdonmukaisuuden kokoamalla yhteen toisistaan riippuvat kysymykset: Direktiivin säännökset ovat ratkaisu ongelmiin, joita on tarkasteltava yhdessä, sillä ehdotetut ratkaisut ovat useimmiten yhteisiä monille tietoyhteiskunnan palveluille j a yhteydessä toisiinsa. 4. Ulkoisten näkökohtien käsittelemättä jättäminen Kansainvälisiä sääntelypuitteita ei vielä ole, joten direktiiviä sovelletaan ainoastaan silloin, kun palvelun tarjoaja on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioista. Direktiiviä ei tässä vaiheessa sovelleta yhteisön ulkopuoliseen maahan sijoittautuneen palvelujen tarjoajan tarjoamiin tietoyhteiskunnnan palveluihin. 16 Käytännössä tämä tarkoittaa, että - yhteisön ulkopuoliseen maahan sijoittautunut palvelujen tarjoaja ei voi hyötyä direktiivin takaamista sisar ajattoman alueen mahdollisuuksista. Voidakseen hyödyntää näitä mahdollisuuksia, palvelujen tarjoajan on sijoituttava johonkin jäsenvaltioista. - Direktiivi ei vaikuta. yhteisön kansainvälisiin oikeuksiin ja velvoitteisiin. elektronisen kaupankäynnin oikeudellisista näkökohdista kansainvälisissä organisaatioissa käytyj en erilaisten keskusteluj en tulokseen. lähestymistapa Tämä taata sisämarkkinoiden moitteeton toimivuus ja että yhteisö osallistuu jo aktiivisesti erilaisiin töihin, joiden tarkoituksena on luoda tietoyhteiskunnalle yleiset puitteet. sillä, että direktiivin tavoitteena on selittyy On selvää, että direktiivissä omaksuttua, sisämarkkinoihin perustuvaa lähestymistapaa ja erityisesti alkuperämaan periaatteen soveltamista ei voida tässä vaiheessa ottaa käyttöön tuleviin kansainvälisiin neuvotteluihin soveltuvana mallina, koska tällaista lähestymistapaa voidaan käyttää ainoastaan silloin, kun oikeudellinen yhdentyminen on riittävää. 5. Perusoikeuksiin ja -vapauksiin tukeutuminen Tietoyhteiskunnan palvelut ovat samalla kertaa sekä perustamissopimuksen 59 ja tiedotuskeinoja, joita koskee Euroopan 60 artiklan mukaisia palveluja että sananvapauden periaate. ihmisoikeusyleissopimuksen 10 artiklassa määrätty Toiminnassa voidaan näin ollen käyttää hyväksi sekä palvelujen vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden että sananvapauden periaatteita. Tämä olennainen piirre On huomattava, että käytettyjen teknisten apuvälineiden maantieteellistä sijaintipaikkaa ei oteta huomioon (sijoittautumista määritettäessä ei käytetä tekniikkaan vaan taloudelliseen toimintaan liittyviä perusteita). Näin ollen tietoyhteiskunnan palvelut, joissa käytetään yhteisön ulkopuolisessa maassa sijaitsevia teknisiä keinoja, kuten palvelinta, kuuluvat direktiivin piiriin, jos palvelun tarjoaja on sijoittautunut yhteisöön. Vastaavasti yhteisön ulkopuoliseen maahan sijoittautunut palvelun tarjoaja, joka käyttää yhteisön alueella sijaitsevaaa palvelinta, ei kuulu direktiivin piiriin. 17 oikeuttaa soveltamaan sisämarkkinoiden periaatteita ja erityisesti 3 artiklaa, jossa säädetään, että jäsenvaltiot eivät saa rajoittaa toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneen ja sen oikeusjärjestelmän piiriin jo kuuluvan palvelujen tarjoajan tarjoamia palveluja 6. Kevyiden, kehittyvien ja joustavien puitteiden luominen Direktiivissä otetaan huomioon, että elektronisen kaupankäynnin kehittyminen on aluillaan, että sitä ei pidä rajoittaa hätiköidyillä ja soveltumattomilla säännöillä ja että eri osapuolet pystyvät sääntelemään useita seikkoja. Direktiivi perustuu lisäksi toteuttamiseksi jo hyväksytyt säännöstöön, jossa on kaikki sisämarkkinoiden direktiivit. Ensisijaisena tehtävänä ei siis olekaan laatia joukkoa uusia sääntöjä, vaan pikemminkin koordinoida elektroniseen kaupankäyntiin sopimattomien kansallisten lainsäädäntöjen mukauttamista ja uudenaikaistamista sekä taata nykyisten sääntöjen tehokas soveltaminen. Tämä huolenaihe on esimerkiksi sen taustalla, että - direktiivissä keskitytään ainoastaan niihin perusvaatimuksiin, jotka jäsenvaltioiden on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöään, mihin tahansa säädösluokkaan tai menettelyyn perusvaatimukset sitten sijoitetaankin - diretiivissä on säännöksiä, joiden tarkoituksena on antaa eri osapuolten tai kansallisten viranomaisten huolehtia direktiivin tiettyjen säännösten soveltamista koskevista kannustetaan säännöistä eurooppalaisten käytännesääntöjen laatimiseen, sillä osapuolet voivat itse ratkaista monet elektroniseen kaupankäyntiin liittyvät kysymykset ilman, että asiaan on tarvetta puuttua lainsäädännöllisin keinoin yksityiskohtaisista direktiivissä - tiettyjen alojen tai toimintojen erityisominaisuuksien huomioon ottamiseksi direktiivissä säädetään sisämarkkinoiden periaatteisiin tehtävistä poikkeuksista, jotka ovat tuomioistuimen oikeuskäytännön kanssa yhdenmukaisia. 7. Kuluttajansuojan korkean tason takaaminen Kun otetaan huomioon merkitys, joka elektronisella kaupankäynnillä on Euroopan palveluteollisuudelle, ja että sen kehitys on vasta aluillaan, on tärkeää olla kahlitsematta sitä ja edistää alan kasvua takaamalla samalla yleisen edun mukaisten tavoitteiden, kuten kuluttajansuojan, toteutuminen. Siksi direktiivissä säädetään joukosta toimenpiteitä, joilla vahvistetaan kuluttajansuojaa ja lisätään kuluttajien luottamusta uusiin Euroopassa syntyviin palveluihin. Direktiivissä mm. : tehokas - säädetään kansallisten viranomaisten suorittamasta tehokkaasta valvonnasta laittoman toiminnan alkulähteellä (siinä jäsenvaltioissa, johon kyseessä oleva yritys on sijoittautunut), mikä vähentää laittoman toiminnan vaaraa Internetissä Euroopassa. Direktiivillä asetetaan kansalliset viranomaiset vastuuseen yleisen edun suojelemisesta ei vain oman valtionsa rajojen sisäpuolella, vaan myös koko yhteisössä ja muiden jäsenvaltioiden kansalaisten edun mukaisesti. - asetetaan toimijoille tiedotusta ja avoimuutta koskevia velvoitteita, jotka ovat välttämättömiä, jotta kuluttaja voisi tehdä perusteltuja päätöksiä 18 - säädetään joistakin uusista sopimussuhteiden takuukeinoista, joita ovat mm. velvoite tarjota käyttäjille keinot korjata toimintavirheensä, verkkosopimuksen syntyhetken selkiyttäminen ja palvelun tarjoajalta edellytetty vastaanotto- ilmoituksen lähettäminen - taataan parhaat muutoksenhakukeinot kannustamalla laatimaan käytännesääntöjä, mahdollistamalla riita-asioiden sovittelu elektronisessa muodossa tuomioistuinten ulkopuolisin ratkaisukeinoin ja nopeuttamalla muutoksenhakua tuomioistuimessa sekä perustamalla jäsenvaltioihin kuluttajan apuna toimivia yhteyspisteitä. (sovittelu, välimiesmenettely), tehostamalla jätetään Direktiivissä ryhtyä kuluttajansuojelullisista syistä ja tietyin ehdoin toimenpiteisiin, jotka rajoittavat tietoyhteiskunnan palvelujen vapaata liikkuvuutta erityisesti kuluttajien kanssa tehtävien sopimusten alalla. jäsenvaltioille mahdollisuus lisäksi On myös huomattava, että sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista tehdyn Rooman yleissopimuksen kriteerit, jotka mahdollistavat poikkeusmenettelyn soveltamisen kuluttajan hyödyksi, tulisivat täytettyä esimerkiksi siinä tapauksessa, että sopimuksen tekemistä edeltää kuluttajan kotimaassa tehty ehdotus, joka on tehty erityisesti sähköpostitse lähettämällä, ja jos kuluttaja on suorittanut omassa maassaan sopimuksen tekemiseksi tarvittavat toimet. Koska laiton toiminta Internetissä aiheuttaa haittoja, jotka leviävät nopeasti ja maantieteellisesti laajalle alueelle, on toivottavaa, että jäsenvaltiot sallisivat sen, että asiakirja, jolla asia pannaan vireille kansallisessa tuomioistuimessa, voidaan lähettää tarkoituksenmukaisin elektronisin keinoin ja laatia jollakin muulla yhteisön kielellä kuin tuomiovaltaisen j äsenvaltion kielellä. 19 LIITE: ARTIKLAKOHTAISET SELITYKSET I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Tässä artiklassa selvitetään direktiivin päätavoite, joka on sen takaaminen, että direktiivin voimaantulon jälkeen tietoyhteiskunnan palvelut voivat täysin, eräitä poikkeuksia vapaudesta jäsenvaltioiden välillä. Siinä selvitetään myös direktiivin soveltamisala ja ilmoitetaan erityisesti, että yhteisön säännöstö pysyy voimassa. lukuun ottamatta, hyötyä palvelujen tarjoamisen 2 artikla Määritelmät Artiklan a kohta "tietoyhteiskunnan palvelut" Tämä määritelmä toistaa direktiivin 98/34/EY17 1 artiklan 2 kohdassa olevan määritelmän. Kyseisessä direktiivissä tietoyhteiskunnan palveluilla tarkoitetaan perustamissopimuksen 59 tarkoittamassa mielessä "kaikkia tietoyhteiskunnan palveluja, toisin sanoen kaikkia etäpalveluina sähköisessä muodossa palvelun vastaanottajan henkilökohtaisesta pyynnöstä toimitettavia tavallisesti maksetaan korvaus". Lisäksi samassa artiklassa palveluja, joista määritellään käsitteet "etäpalvelu", "elektronisessa muodossa" "palvelun vastaanottajan henkilökohtaisesta pyynnöstä". ja 60 artiklan ja On huomattava, että tietoyhteiskunnan palvelujen määritelmä ei kata Internetissä tapahtuvaa televisiolähetystoimintaa, jos on kyse ainoastaan digitaalisesti tai kaapelin televisiolähetysten ylimääräisestä, tai täydellisestä ja muuttumattomasta lähetyksestä direktiivin 89/552/EY 1 artiklan a kohdan tarkoittamassa merkityksessä. satelliitin välityksellä lähetettyjen jo Artiklan b kohta "palvelun tarjoaja" Tämä määritelmä perustuu perustamissopimuksen 59 ja 60 artiklaan ja yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä niistä tehtyyn tulkintaan. Palvelun tarjoaja on kuka tahansa, joka tarjoaa tietoyhteiskunnan palvelua. Se voi olla: - luonnollinen tai oikeushenkilö - oikeushenkilön tapauksessa minkä muotoinen yritys tahansa. Artiklan c kohta "sijoittautunut palvelun tarjoaja" Tämän määritelmän avulla voidaan määrittää, minkä jäsenvaltion lainkäyttövaltaan tietoyhteiskunnan palvelun kuuluu. Valittu määritelmä perustuu tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jossa on täsmennetty, että "sijoittautumisen käsite perustamissopimuksen 52 artiklan ja sitä seuraavien artiklojen tarkoittamassa tarjoaja EYVL L 204, 21. 7. 1998, s. 37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48/EY, EYVLL 217, 5. 8. 1998, s. 18. 20 sijaitsevasta, merkityksessä sisältää taloudellisen toiminnan tosiasiallisen harjoittamisen toisessa jäsenvaltiossa käsin pysyvästä määrittelemättömäksi ajaksi"18. Tämä määritelmä perustuu taloudellisen toiminnan tosiasiallisuuden ja jatkuvuuden laadullisiin kriteereihin eikä muodollisiin (pelkkä postilaatikko) tai teknisiin (teknisten välineiden sijainti) kriteereihin, joiden avulla toimijat voivat helposti välttää kaiken valvonnan. sijoittautumispaikasta Keskittyessään toiminnan tosiasiallisuuteen tämä määritelmä mahdollistaa tarvittavan joustavuuden, jotta kansalliset viranomaiset voivat soveltaa sitä tapauskohtaisesti erikoistilanteissa. Toisaalta määritelmän mukaan se jäsenvaltio, johon palvelun tarjoaja on sijoittautunut, voi käyttää tehokkaasti lainkäyttövaltaansa tarjoajaa kohtaan ryhtyen tarvittaessa toimenpiteisiin tai rangaistustoimenpiteisiin, joilla on todellista vaikutusta. Tuomioistuin on sitä paitsi todennnut olevan mahdollista, että sama toimija on sijoittautunut useaan tuomioistuin on televisiolähetystoiminnan alalla televisiolähetystoiminnan harjoittaja on sijoittautunut useampaan jäsenvaltioon, se kuuluu sen jäsenvaltion lainkäyttövaltaan, jonka alueella sillä on "toimintojensa keskus"19. jäsenvaltioon. Tällaisessa täsmentänyt, että jos tapauksessa Näin ollen esim. seuraavat eivät ole sijoittautumista jonkin jäsenvaltion alueelle: - käytettyjen tekniikoiden sijainti, esim. web-sivujen tai -sivuston säilyttäminen - Internet-sivustoon pääsy jossakin jäsenvaltiossa (tämä merkitsisi sitä, että toimija olisi sijoittautunut useampaan maahan tai jopa kaikkiin 15 jäsenvaltioon) - toiseen jäsenvaltioon sijoittautunut palvelun alueella palvelujaan mahdollistavat pk-yritysten mukauttaa erityisesti jäsenvaltioiden erityisiä markkinarakoja varten) jäsenvaltion toisen tarjoaja (sisämarkkinat tarjoaa kohdennettuja nimenomaan toisten tarjontaansa Artiklan d kohta "palvelun vastaanottaja" Tämä määritelmä perustuu myös palvelujen käsitteeseen 59 ja 60 artiklan tarkoittamassa merkityksessä. Palvelun vastaanottaja on se, joka käyttää palvelua, eli esimerkiksi henkilö, joka käyttää keskustelufoorumin järjestämispalvelua ja joka jättää sinne viestin. Artiklan e kohta "kaupallinen viestintä" Ehdotettu määritelmä kattaa kaupallisen viestinnän mahdolliset eri muodot, ja se on johdonmukainen komission tällä alalla omaksuman uuden politiikan kanssa, jonka komissio esittelee tiedonannossaan "Kaupallista viestintää sisämarkkinoilla koskevan vihreän kirjan seuranta"20. Tuomioistuimen tuomio 25. 7. 1991,20 kohta; asia C-221/89; Kok. 1991, s. 1-3905. VT4 5. 6. 1997, C-56/96 19 kohta. KOM(1998) 121 lopullinen, 4. 3. 1998. 21 Viittauksella suoraan tai epäsuoraan myynninedistämiseen pyritään estämään tapaukset, joissa kielto tehdä kaupallista viestintää pyritään kiertämään joidenkin tuotteiden tai palvelujen osalta. Tähän laajaan määritelmään nähden ja oikeudellisen epävarmuuden välttämiseksi on täsmennetty, että tuotteen, palvelun tai yrityskuvan edistäminen, jota kolmas osapuoli tekee täysin erillään yrityksestä, esim. ostotesti- ja vertailevat palvelut, parhaan tuotteen tai palvelun kilpailut, ei ole kaupallista viestintää. Tämän määritelmän mukaan kaupallista viestintää ei myöskään olisi: - pelkkä sivuston pitäminen - sellaisen tiedon antaminen, joka ei ole myynninedistämistä - hypertekstilinkki kaupallisen viestinnän vveb-sivustoon, kun se on luotu ilman taloudellista yhteyttä sivustoa pitävään henkilöön tai häneltä saatavaa muuta vastinetta (kyseessä on riippumaton myynninedistäminen) - domain-nimen tai sähköpostiosoitteen, logon tai merkin mainitseminen, kun se tehdään ilman taloudellista yhteyttä sivustoa pitävään henkilöön tai ilman domain- nimen, osoitteen, logon tai merkin omistavalta henkilöltä saatavaa muuta vastinetta (kyseessä on riippumaton myynninedistäminen). Artiklan f kohta "yhteensovitettu ala" Tämän määritelmän avulla voidaan määrittää ne kansalliset määräykset, joiden noudattaminen jäsenvaltioiden on taattava 3 artiklan nojalla. Tämä määritelmä kattaa näin ollen kaikki vaatimukset, joita voidaan kohdistaa toimijaan, joka toimii tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajana, ja tietoyhteiskunnan palveluihin. 3 artikla Sisämarkkinat Tämän artiklan tavoitteena on panna täytäntöön perustamissopimuksen 59 artiklassa määrätty palvelujen vapaan liikkuvuuden periaate. Täytäntöönpano perustuu toisaalta siihen, että vastuussa oleva jäsenvaltio valvoo päättäväisesti tietoyhteiskunnan palveluntoiminnan laillisuutta, ja toisaalta siihen, että muita jäsenvaltioita kielletään rajoittamasta näiden palvelujen vapaata liikkuvuutta. Artiklan 1 kohdassa siis säädetään, että sen jäsenvaltion, johon palvelun tarjoaja on sijoittautunut (siten kuin 2 artiklassa on määritelty), on valvottava, että palvelun tarjoajan toiminta noudattaa kyseisen maan kansallista lainsäädäntöä (tietenkin asiaan sovellettava yhteisön sääntely mukaan lukien). Tämän säännöksen tarkoituksena ei ole korvata vuonna 1980 tehtyä Rooman lakia, eikä yleissopimusta, tuomiovallasta vuonna 1968 tehtyä Brysselin yleissopimusta, jotka ovat edelleen voimassa. Direktiivi ei myöskään vaikuta meneillään olevaan Brysselin yleissopimuksen tarkistamiseen tuomioistuinten toimivallan osalta. joka koskee sopimusvelvoitteisiin sovellettavaa 22 Artiklan 2 kohdassa kielletään periaatteessa kaikenlainen tietoyhteiskunnan palvelujen vapaan liikkuvuuden rajoittaminen eli jäsenvaltion kaikki toiminta, joka voi haitata palvelujen vapaata siitä vähemmän houkuttelevaa. ja 3 kohdassa säädetään kuitenkin poikkeus- Direktiivin 22 artiklan 2 mahdollisuuksista. liikkuvuutta tehdä tai II LUKU PERIAATTEET 1 JAKSO SlJOITTAUTUMIS- JA TIEDOTUSMENETTELY 4 artikla Ennakkoluvan kielto Tämän artiklan tavoitteena on panna täytäntöön sijoittautumisvapauden periaate helpottamalla palvelujen tarjontaa Internetissä. Tällä artiklalla perustetaan siis tietynlainen "oikeus sivustoon", josta voivat hyötyä kaikki toimijat, yritykset tai itsenäiset ammatinharjoittajat, jotka päättävät käyttää Internetiä palvelun tarjoamiseen. 1 kohta Valittu ratkaisu on ollut selkeyttää nykytilannetta kieltämällä jäsenvaltioita ottamasta missään tapauksessa käyttöön ennakkolupamenettelyä, jollei 2 kohdasta muuta johdu. Kyseessä on laadullinen velvoite, joka koskee muodollisten lupamenettelyjen lisäksi kaikkia menettelyjä, joilla voi olla sama vaikutus, esim. pakko odottaa tai saada vastaanottoilmoitus ilmoituksen tekemisen jälkeen. 2 kohta Tämän kohdan ensimmäisestä kohdasta seuraa, että sellaiseen toimintaan pääsyä koskevia vaatimuksia, joka ei erityisesti kuulu tietoyhteiskunnan palveluihin, sovelletaan edelleen. Näin ollen jos lainsäädännössä on esimerkiksi vaatimuksia ammattipätevyydestä, luvasta matkatoimistotoimintaa varten, sitä sovelletaan edelleen täysin toimijaan, joka haluaa harjoittaa tällaista toimintaa Internetissä. ammattijärjestön antamasta luvasta tai Toinen alakohta koskee yleisiä valtuutuksia ja yksittäisiä toimilupia, joista on säädetty yleisten valtuutusten ja yksittäisten toimilupien yhteisistä puitteista 15 päivänä joulukuuta 1997 annetulla direktiivillä 97/13/EY21. 5 artikla Toimitettavat yleiset tiedot 1 kohta Tämä tietoja. Tiedotusvelvollisuus tulee niiden velvoitteiden lisäksi, joita on joissakin kansallisissa erityisesti tarjoajaan palvelun liittyviä koskee kohta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/13/EY, annettu 10 päivänä huhtikuuta 1997, tclepalvelualan yleisten valtuutusten toimilupien yhteisistä puitteista, EYVL LI 17, 7. 5. 1997, s. 15. ja yksittäisten 23 lainsäädännöissä direktiivissä 97/7/EY22, joka koskee erityisesti sopimussuhteita. Vaikka sopimusta ei ole, palvelun tarjoajan on siis annettava kyseisessä kohdassa tarkoitetut tiedot. kuluttajansuojasta etäsopimuksissa annetussa ja Tarkoitettujen tietojen on oltava helposti saatavissa palvelun toimittamisen ajan. Näin ollen esimerkiksi ikoni tai logo, jossa on hypertekstilinkki nämä tiedot sisältävälle sivulle, ja joka on näkyvissä sivuston kaikilla sivuilla, riittää täyttämään tämän ehdon. 2 kohta Tässä kohdassa tarkoitetut tiedot ovat välttämättömiä kuluttajien ja palvelun muiden vastaanottajien suojelemiseksi sekä liiketoimien vilpittömyyden kannalta. Hinnan ilmaiseminen euroina täyttää tämän ehdon. 2 JAKSO KAUPALLINEN VIESTINTÄ 6 artikla Toimitettavat tiedot Artiklan a kohdassa esitetään periaate, jonka mukaan kaupallinen viestintä on selkeästi tunnistettava sellaiseksi. Tunnistaminen on esimerkiksi selkeää, kun kyseessä on mainos, jonka sisältö ei jätä tilaa epäilyksille sen luonteesta. Tunnistaminen ei sen sijaan ole selkeää, jos on kyseessä on piilomainonta tai artikkeli, jossa kehutaan jonkin tuotteen ominaisuuksia ja jos artikkelin on tilannut ja rahoittanut kaupallinen toimija ilman, että sitä on mainittu, tai jos kyseessä on sivusto, joka on kokonaan kaupallisesti sponsoroitu myynninedistämiseksi ilman, että tätä on mainittu. Artiklan b kohdassa säädetään, että henkilön, jonka lukuun kaupallista viestintää tehdään, on oltava selkeästi tunnistettavissa. Tämä on selvää, kun esimerkiksi otsakkeessa on kyseisen henkilön nimi. Kaupallisen rahoituksen tapauksessa kyseessä voi olla esimerkiksi ikoni tai logo, jossa on hypertekstilinkki tarvittavat tiedot sisältävälle sivulle ja joka on näkyvissä sivuston kaikilla sivuilla, mikä riittää täyttämään tämän ehdon. Otsakeen osalta on huomattava, että ei vaadita, että henkilö, jonka lukuun kaupallista viestintää tehdään, mainittaisiin suoraan itse otsakkeessa. Riittää, että otsake mahdollistaa tunnistamisen esimerkiksi hypertekstilinkkien avulla. Artiklan e kohdassa säädetään kampanjatarjouksia koskevasta avoimuuden velvoitteesta. Tarjoukset eivät ole kiellettyjä, mutta niiden on sisällettävä tietyt tiedot, jotta ei jäisi epäselvyyttä niiden luonteesta ja soveltamischdoista, jotka on selkeästi ilmoitettava. Koska Internetissä on mahdollista antaa helposti tietoja, tällainen velvoite edistää kuluttajien suojelua ja liiketoimien vilpittömyyttä ilman, että tästä aiheutuisi toimijoille merkittäviä lisäkustannuksia. Artiklan d kohdassa säädetään avoimuuden velvoitteesta myynninedistämiseen liittyvien kilpailujen sekä vaaditaan asettamaan esille osallistumisehdot esim. hypertekstilinkin sisältävän ikonin tai logon välityksellä. Tässä tarkoitetaan kilpailuja ja pelejä, joiden tavoitteena on kaupallinen viestintä eikä rahapelejä, jotka eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan (22 artiklan 1 kohta). ja pelien osalta 22 EYVL L 144,4. 6. 1997, s. 19. 24 7 artikla Ei-toivottu kaupallinen viestintä Tässä artiklassa käsitellään roskapostia eli ei-toivottujen mainosten lähettämistä sähköpostitse kuluttajille tai keskusteluryhmissä. Kuluttajansuojan tavoite edellyttää sellaisten ratkaisujen ehdottamista, jotka täydentävät direktiivin 97/7/EY23 10 artiklan 2 kohdassa sekä henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY 12 artiklan 2 kohdassa olevia ratkaisuja. Artiklassa vaaditaan, että sähköpostitse lähetettävien viestien, joita ei ole pyydetty, nimessä pitäisi olla merkintä, jotta viestin vastaanottaja voisi viestiä avaamatta välittömästi tunnistaa, että on kyse kaupallisesta viestinnästä. 8 artikla Säännellyt ammatit 1 kohta Tässä kohdassa esitetään periaate kaupallisen viestinnän yleisestä sallittavuudesta säännellyissä ammateissa siinä määrin, kuin sitä tarvitaan, jotta nämä ammattikunnat voisivat tarjota tietoyhteiskunnan palveluja, ja sillä ehdolla, että ammattialan sääntöjä noudatetaan. Sääntöjä on kaikissa jäsenvaltioissa ja kaikissa ammateissa, ja niiden tavoitteet ovat yleisen edun mukaisia ja oikeutettuja. Käytännössä palvelun tarjoajan, joka haluaa käyttää Internetiä säänneltyjä ammatteja koskevan menettelyn alaisten palvelujen tarjoamiseen tai palveluja koskevaan kaupalliseen viestintään, on määritettävä minkä tyyppistä tietoa voidaan antaa ottaen huomioon ammattialan mainontaa koskevat eettiset normit. 2 kohta Koska tämän hetkiset tilanteet ovat niin erilaisia ja koska alalla on perinteisesti vallinnut itsesääntely, säänneltyjä ammatteja Euroopan tasolla edustavia elimiä kannustetaan etsimään yhteisöoikeuden mukaisia yhteisiä mukautuksia ja ratkaisuja, jotka ovat tarpeellisia ammattikuntien edun, mutta myös kuluttajien ja kyseisten kansallisten viranomaisten etujen kannalta. Kyseisten elinten kannattaa tutkia erityisesti kahdentyyppistä tietoa: erikoisosaamisen ja hinnastojen ilmoittamista. Nämä tiedot ovat olennaisia sekä taloudellisen toiminnan että kuluttajansuojan kaimalta. Muita mahdollisesti merkityksellisiä seikkoja, joita kannattaa tarkastella, ovat esim. kuvat, valokuvat ja logot, ratkaistut tapaukset asiakkaiden suostumuksella, asiakkaiden nimien mainitseminen ja asiakkaiden tyytyväisyys saatuihin palveluihin. 3 kohta Komissio voi, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ja 23 artiklassa säädetyn komitean puitteissa, tarvittaessa ryhtyä toimenpiteisiin tietojen tarkentamiseksi, jotta ne olisivat yhdenmukaiset ammattialan eettisten normien kanssa. EYVLL 144,4. 6. 1997, s. 19. 25 3 JAKSO ELEKTRONISESSA MUODOSSA TEHDYT SOPIMUKSET 9 artikla Elektronisessa muodossa tehtyjen sopimusten käsittely 1 kohta Tässä säännöksessä vaaditaan jäsenvaltioita tekemään sopimusten tekeminen elektronisessa muodossa tosiasiallisesti mahdolliseksi. Säännös täydentää ehdotusta direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä24, joka koskee ainoastaan sähköisten allekirjoitusten oikeudellista pätevyyttä eikä muita elektronisessa muodossa tehtyjen sopimusten oikeudelliseen asemaan liittyviä seikkoja. Jäsenvaltioille kyseessä on tulosvelvoite; niiden on tarkasteltava järjestelmällisesti määräyksiään, jotka voivat estää, rajoittaa tai ehkäistä sopimusten tekemistä elektronisessa muodossa, ja suoritettava tämä tarkastelu laadullisesti eli ei tyytyä muuttamaan säännöissä pelkkiä avainsanoja (kuten "paperi"), vaan pyrkiä tunnistamaan kaikki, mikä voi käytännössä estää sopimusten "todellisen" tekemisen elektronisessa muodossa. Asiat, jotka jäsenvaltioiden on tutkittava, koskevat kaikkia sopimusmenettelyn vaiheita eivätkä ainoastaan sopimuksen lopullista synty hetkeä ja tallennusvälinettä, jolle se tehdään. Menettelyn vaihetta ovat esimerkiksi: pyyntö sopimustarjouksen tekemiseksi tai sopimustarjous, neuvottelu, tarjous (kun sopimutarjousta on pyydetty), sopimuksen tekeminen, rekisteröinti, sopimuksen purkaminen tai muuttaminen, laskutus ja sopimuksen arkistointi. Saattaakseen tämän artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaakseen tosiasiallisesti tätä velvoitetta kansallisten viranomaisten on konkreettisesti: - kumottava säännökset, jotka selvästi kieltävät tai rajoittavat elektronisen muodon käyttöä - oltava estämättä joidenkin elektronisten järjestelmien kuten älykkäiden elektronisten agenttien käyttöä - oltava antamatta elektronisessa muodossa tehtäville sopimuksille heikkoa oikeusvaikutusta, mikä johtaisi käytännössä paperille painettujen sopimusten käytön suosimiseen - mukautettava muotovaatimukset, joita elektronisessa muodossa tehdyt sopimukset eivät voi täyttää, tai jotka usein aiheuttavat oikeudellista epävarmuutta, koska niitä voidaan tulkita tai soveltaa elektronisessa muodossa tehtyihin sopimuksiin epämääräisellä tavalla. Tämä ei koske allekirjoitusta koskevaa vaatimusta, jonka sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä annettu direktiiviehdotus jo Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä; Komission ja tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle; KOM(1998) 297 lopullinen, 13. 5. 1998. talous- 26 kattaa25. Muotovaatimusten tulkintaa koskeva oikeudellinen epävarmuus on yleisin este elektronisessa muodossa tehtävien sopimusten todelliselle käyttämiselle. Esimerkkejä muotovaatimuksista, ja tarvittaessa mukautettava: jäsenvaltioiden on tarkasteltava joita Sopimusmenettelyn tallennusmuotoon liittyvät vaatimukset: oltava "paperilla, oltava lähetettävä "kirje" (vahvistuskirje, aiekirje), esitettävä "asiakirja", "kirjallinen", käytettävä erityistä "lomaketta", sopimuksen "alkuperäiskappale", tietty "määrä alkuperäiskappaleita" (esim. kullekin osapuolelle), oltava "painettu" tai "julkaistu": läsnäoloon luonnollisten henkilöiden Ihmisen neuvottelema tai tekemä molempien osapuolten läsnäollessa neuvoteltu tai tehty, oltava neuvoteltu tai tehty erityisessä paikassa. liittyvät vaatimukset: oltava Kolmanteen osapuoleen liittyvät vaatimukset: oltava notaarin tekemä tai vahvistama, oltava todistajien läsnäollessa tehty, oltava rekisteröity tai talletettu jonkun henkilön tai viranomaisten huostaan. Laskutuksen verotusnäkökohtien osalta yhteisötasolla tarvitaan erityistoimia kansallisella tasolla määrättyjen vaatimusten eroavaisuudesta johtuvien esteiden poistamiseksi. 2, 3 ja 4 kohta Näiden poikkeusten tavoitteena on tuoda tiettyä joustavuutta ja ottaa huomioon tilanteet, joissa elektronisessa muodossa tehtyjen sopimusten käytön rajoittaminen voi olla oikeutettua. Poikkeuksia voidaan kuitenkin mukauttaa täytäntöönpanoa koskevilla toimenpiteillä. Tietyn avoimuuden takaamiseksi jäsenvaltioita vaaditaan lisäksi ilmoittamaan sopimuksista, joita poikkeus koskee. 10 artikla Toimitettavat tiedot Liiketoimien vilpittömyyden ja kuluttajansuojan korkean tason varmistamiseksi tässä artiklassa säädetään sopimusmenettelyn yksityiskohtia koskevasta avoimuuden velvoitteesta ja erityisesti välttämättömyydestä kuvata etukäteen, mitkä ovat tarvittavat toimet ennen sopimuksen muodollista tekemistä. Direktiivissä 97/7/EY ei käsitellä tätä elektronisessa muodossa tehtävien sopimusten laatimista koskevaa erityisnäkökohtaa. Artiklan 2 kohdassa korostetaan suostumuksen luonteen merkitystä. Artiklan 3 kohdassa pyritään antamaan palvelun vastaanottajalle mahdollisuus saada tietoonsa mahdolliset sopimusseikkoja koskevat käytännesäännöt, joita palvelun tarjoajan on noudatettava. Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä; talous- ja tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle; KOM(1998) 297 lopullinen, 13. 5. 1998. Komission 27 11 artikla Sopimuksen syntyhetki Tämä artikla koskee erikoistilannetta: - sopimusmenettely, jossa palvelun vastaanottajalla ei ole muuta vaihtoehtoa kuin napsauttaa "kyllä" tai "ei" (tai käyttää muuta tekniikkaa) hyväksyäkseen tai hylätäkseen tarjouksen - palvelun tarjoajan tekemä konkreettinen tarjous (tilanne, jossa palvelun tarjoaja esittää ainoastaan tarjousta koskevan pyynnön, ei kuulu tähän) Koska tämäntyyppisessä tilanteessa vallitsee suuri oikeudellinen epävarmuus ja kuluttajan asema on haavoittuva, tässä artiklassa ehdotetaan määritettäväksi selkeästi, mistä hetkestä lukien sopimus on tehty (1 kohta). Artiklan 2 kohdassa palvelun tarjoajaa vaaditaan tarjoamaan keinot havaita ja korjata toimintavirheet, esim. vahvistusikkuna, jonka avulla voi varmistua siitä, että palvelun vastaanottaja on todella hyväksynyt tarj ouksen. 4 JAKSO VÄLITTÄJIEN VASTUU Tässä jaksossa vahvistetaan tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajien vastuun rajat muiden henkilöiden laittomien toimien suhteen silloin, kun tarjoajat toimivat "välittäjinä". Ainoastaan välittäjien verkossa harjoittama toiminta kuuluu jakson piiriin. Toimintaa kuvaa se, että 1) palvelun vastaanottajat toimittavat tiedot, ja 2) että tiedot lähetetään tai tallennetaan palvelun vastaanottajien pyynnöstä. "Palvelun vastaanottajalla" tarkoitetaan henkilöä, joka antaa verkkoon tietoja sekä henkilöä, jolla on pääsy näihin tietoihin ja/tai joka ottaa haltuunsa näitä tietoja. Käsite "tiedot", sellaisena kuin sitä käytetään tässä jaksossa, on ymmärrettävä laajassa merkityksessä. Muun tyyppistä toimintaa, joka on myös tietoyhteiskunnan palvelua, ei käsitellä tässä, sillä alalla ei ole paljastunut yhtään uutta Internetiin itseensä liittyvää ongelmaa. Näin ollen sitä, että matkatoimisto myy veikossa lentolippuja (vaikka toimisto möisi lippuja lentoyhtiön lukuun) ei voida pitää pelkkänä siirtotoimintana tai kolmannen osapuolen tietojen säilyttämisenä, eikä se näin ollen kuulu direktiivin määrittämiin rajoihin. laittomasta Vastuuta koskevat rajat vahvistetaan horisontaalisesti. Ne koskevat toisin sanoen toiminnasta, jota kolmannet osapuolet vastuuta kaikentyyppisestä harjoittavat verkossa (esim. tekijänoikeuksien rikkominen, vilpillinen kilpailu, harhaanjohtava mainonta jne. ). On kuitenkin tarkennettava, että tämän jakson säännökset eivät vaikuta materiaalioikeuteen, joka koskee erilaisia kyseeseen tulevia rikkomuksia. Tässä jaksossa tyydytään rajoittamaan vastuuta. Jos palvelujen tarjoaja ei täytä ehtoja hyötyäkseen tästä rajoituksesta, sen vastuun luonne ja laajuus on määritettävä kansallisen lainsäädännön perusteella. Vastuuta koskeva erottelu ei perustu toimijan tyyppiin, vaan harjoitetun toiminnan tyyppiin Se, että palvelun tarjoaja täyttää ehdot vastuusta vapauttamiseksi tietyn toiminnan osalta, ei vapauta sitä vastuusta kaikkien muiden toimintojen osalta. 28 12 artikla Pelkkä siirtotoiminta Direktiivin 12 artiklassa säädetään tietojen lähettämistä viestintäverkoissa koskevasta vastuusta vapauttamista, kun palvelun tarjoaja on passiivisessa roolissa välittäen tietoa kolmansien osapuolten (palvelun vastaanottajien) puolesta. Tämä vastuuvapaus kattaa sekä tapaukset, joissa palvelujen tarjoajaa voitaisiin pitää suoraan vastuussa rikkomuksesta, että tapaukset, joissa palvelun tarjoajan voitaisiin katsoa olevan vastuussa toisen henkilön tekemästä rikkomuksesta avunantajana (kuten rikostoverina). Mitä tulee tämän artiklan kattamiin toiminnan tyyppeihin, palvelun tarjoajaa vastaan ei voida nostaa vahingonkorvauskannetta oli vastuun muoto mikä tahansa. Palvelun tarjoajaa vastaan ei myöskään voida ryhtyä rikoisoikeudellisiin toimenpiteisiin. Tämä artikla ei kuitenkaan sulje pois kieltokanteen mahdollisuutta. 1 kohta Jotta vapautusta voitaisiin soveltaa, lähetettyjen tietojen on oltava "palvelun vastaanottajan toimittamia". Kun palvelujen tarjoaja lähettää omia tietojaan, sen ei voida katsoa harjoittavan välitystoimintaa, eikä myöskään silloin, kun se muuttaa tietoja siirtämisen aikana. Jotta toiminta voidaan vapauttaa vastuusta, on täytettävä samanaikaisesti kolme ehtoa. tarjoaja suorittaa automaattisesti Vaatimus, jonka mukaan lähetys ei saa olla peräisin palvelun tarjoajalta, merkitsee sitä, että hän ei saa olla se henkilö, joka tekee päätöksen lähetyksen toteuttamisesta. Siitä, että palvelun lähetyksen palvelun vastaanottajan pyynnöstä, ei saa olla seurauksena se, että lähetyksen katsotaan olevan peräisin palvelun tarjoajalta. Vaatimus, että palvelun tarjoaja ei saa valita lähetyksen vastaanottajia, ei kuitenkaan kata sellaista vastaanottajien valintaa, joka tapahtuu automaattisesti vastauksena sen henkilön pyyntöön, jolta lähetys on peräisin (esim. käyttäjä pyytää, että sähköposti lähetetään osoitetiedostoja hoitavalle henkilölle). Kolmas vaatimus on se, että palvelun tarjoja ei saa valita eikä muuttaa lähetyksen kohteena olevia tietoja. 2 kohta Välikainen ja tilapäinen tallennus, joka tapahtuu tiedonsiirron aikana siirron mahdollistamiseksi, kuuluu vapautuksen piiriin "pelkkänä siirtotoimintana". Ainoastaan ne tallennustoiminnot, jotka tapahtuvat tiedonsiirron aikana ja joiden ainoana tarkoituksena on mahdollistaa siirron toteuttaminen, kuuluvan vapautuksen piiriin. Kopiot, jotka palvelun tarjoaja tekee tarkoituksenaan antaa tiedot myöhempien käyttäjien käyttöön, eivät kuulu tallcnnustoimintaan, vaan ne kuuluvat 13 artiklan piiriin. Termi "automaattinen" viittaa siihen, että tallennus tapahtuu kyseisen tekniikan normaaleissa toimintapuitteissa. Termi "väliaikainen" viittaa siihen, että tiedon tallennus tapahtuu siirron aikana. Termi "tilapäinen" viittaa siihen, että tallennus tehdään rajatuksi ajaksi. On kuitenkin huomautettava, että tiedon tallennusaika ei saa ylittää siirtämiseen kohtuullisesti tarvittavaa aikaa. 29 13 artikla "Caching" Tämä artikla kattaa välikaisen tallennuksen muodot, joita kutsutaan useimmiten nimellä "system caching". Palvelun tarjoaja tallentaa tiedot tarkoituksenaan lisätä digitaalisten verkkojen suorituskykyä ja nopeutta. Tämä ei sellaisenaan ole siirretyn laitetuista kolmansien osapuolten tiedon erillistä hyödyntämistä. Verkkoon lähettämistä tiedoista tehdään kopioita, joita säilytetään väliaikaisesti toimijan järjestelmässä tai verkossa, jotta käyttäjien olisi myöhemmin helpompi saada tietoja. Kopiot ovat tulosta teknisestä ja automaattisesta prosessista, ja ne sijaitsevat väliaikaisesti tiedon alkuperäisen verkkoonlaittopaikan ja loppukäyttäjän välillä. Jotta palvelun tarjoaja vapautuisi vastuusta, joka voidaan mahdollisesti kohdistaa häneen tämäntyyppisen tallennuksen osalta, tarjoajan on noudatettava tiettyjä ehtoja. 14 artikla Säilyttäminen 1 kohta Direktiivin 14 artiklassa säädeätään vastuun rajoista palvelun vastaanottajien toimittamien ja heidän pyynnöstään suoritetun tietojen tallennuksen osalta (esim. tilan tarjoaminen palvelimelta yrityksen tai yksityisen web-sivustolle, ilmoitustaululle, keskustelufoorumille jne. ). Vastuuvapautta (sekä vallinko- että rikosoikeudellisen vastuun osalta) ei voida myöntää, jos palvelun tarjoaja on tietoinen siitä, että hänen palvelunsa käyttäjä harjoittaa laitonta toimintaa (tosiasiallinen tietoisuus). Vastuuvapautta vahingon korvausvaatimusten osalta ei voida myöntää, jos palvelujen tarjoaja tuntee tosiasiat ja olosuhteet, joiden perusteella laiton toiminta on ilmeistä. Palvelujen tarjoajien oikeus vapautukseen ei poistu, jos ne sen jälkeen, kun ne ovat tietoonsa toiminnan laittoman luonteen tai seikkoja ja saaneet tosiasiallisesti ryhtyvät nopeasti olosuhteita, toimenpiteisiin tietojen poistamiseksi tai tekevät niihin pääsyn mahdottomaksi. joiden mukaan toiminta on ilmeistä, laiton Tämän kohdan toisessa luetelmakohdassa esitetty periaate on se perusta, jolle eri osapuolet voivat laatia menettelyt, joiden avulla palvelun tarjoajalle voidaan ilmoittaa laittoman toiminnan taustalla olevista tiedoista ja saada aikaan näiden tietojen poistaminen tai pääsyn estäminen (näitä menetelmiä kutsutaan joskus "ilmoitus- ja take down procedures"). On kuitenkin poistomenettelyiksi" korostettava, että nämä menettelyt eivät korvaa eivätkä tule myöhemminkään korvaamaan nykyisiä oikeudellisia muutoksenhakukeinoja. -- "notice and 30 Komissio käytännesääntöjen ja suorien linjojen perustamista26. aktiivisesti edistää itsesääntely] ärjestelmiä, mukaan lukien 2 kohta Tässä kohdassa säädetään, että palvelun vastaanottajan toimiessa palvelun tarjojajan johdon tai valvonnan alaisena 14 artiklaa ei sovelleta. On painotettava, että termi valvonta viittaa tässä toiminnan valvontaan eikä itse tietojen valvontaan. 15 artikla Valvontavelvollisuuden puuttuminen Tässä artiklassa säädetään, että palvelun tarjoajia ei voida yleisesti velvoittaa tarkistamaan tai valvomaan aktiivisesti kolmansien osapuolten tietojen sisältöä. Tämä yleissääntö ei sulje pois sitä, etteikö tuomioistuin tai poliisi voisi vaatia palvelun tarjoajaa valvomaan esimerkiksi tiettyä sivustoa tietyn ajanjakson, jotta jokin tietty laiton toiminta voitaisiin estää tai torjua. III LUKU TÄYTÄNTÖÖNPANO Tämän luvun tavoitteena on taata direktiivin tehokas täytäntöönpano kansalaisten ja palvelun tarjoajien edun mukaisesti, ja se on perusteltu, koska on välttämätöntä taata sisämarkkinoiden moitteeton tarkoitetun alkuperämaata koskevan periaatteen tehokas soveltaminen. ja eritoten 3 artiklassa toimivuus 16 artikla Käytännesäännöt Tämän artiklan tavoitteena on siis kannustaa käytännesääntöjen laatimiseen yhteisön tasolla. Se sopii täydellisesti politiikkaan, joka on otettu yhteisön tasolla käyttöön sekä neuvoston 24 syyskuuta 1998 antamalla suosituksella 98/56027 että neuvoston päätöksellä. Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevan monivuotisen yhteisön toimintasuunnitelman hyväksymisestä. Käytännesääntöjen yhdenmukaisuuden yhteisöoikeuden kanssa varmistamiseksi b kohdassa kannustetaan osapuolia ilmoittamaan komissiolle sääntöhankkeista. Sen sijaan vapaaehtoisista sopimuksista, joissa julkinen viranomainen on osapuolena, on pakko ilmoittaa direktiivin 98/34/EY28 nojalla ja direktiivissä säädetyin ehdoin. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - Toimintasuunnitelma Internetin käyttöturvallisuuden parantamiseksi. Komissio hyväksynyt 12. marraskuuta 1997, (KOM(97) 582). Neuvoston suositus 98/560, annettu 24 päivänä syyskuuta 1998, Euroopan audiovisuaalisia ja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia tietopalveluja järjestelmiä, suojelu ja saattaa alaikäisten joiden vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle, EYVL L 270, 7/10/98, s. 48. Euroopan audiovisuaalisia ja tietopalveluja tuottavien yritysten kilpailukyvyn parantamisesta edistämällä kansallisia järjestelmiä, joiden tarkoituksena on saattaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelu vertailukelpoiselle ja tehokkaalle tasolle, EYVL L 270, 7. 10. 1998, s. 48. EYVL L 204, 21. 7. 1998, s. 37, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 98/48/EY, EYVL L 217, 5. 8. 1998, s. 18. tarkoituksena on ihmisarvon 31 Tämä säännös on erityisen täytäntöönpanemiseksi. tärkeä tiettyjen säännösten kuten 8 artiklan 17 artikla Riita-asioiden ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella 1 kohta Tässä artiklassa säädetään velvoitteesta mahdollistaa todellinen muutoksenhaku, erityisesti elektronisessa muodossa, tuomioistuimen ulkopuolisin sovittelukeinoin, kunhan ne noudattavat 2 kohdassa tarkoitettuja periaatteita. Tällainen keino vaikuttaa erityisen hyödylliseltä tietyissä Internetiä koskevissa riita-asioissa, koska liiketoimissa kyseessä olevat summat ovat vähäisiä ja pienet osapuolet eivät halua käyttää tuomioistuinmenettelyjä niiden kustannusten takia. Riita-asioiden ratkaisukeinojen oikeudelliset puitteet jäsenvaltioissa eivät saa rajoittaa keinojen käyttöä tai tehdä niistä monimutkaisia erityisesti, kun on kyse riita-asioiden ratkaisukeinoista, jotka voidaan toteuttaa elektronisesti. Internetiä koskevien 2 kohta Nämä periaatteet koskevat ainoastaan kuluttajariitoja, ja ne on jo esitetty tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista komission päivänä maaliskuuta periaatteista suosituksessa ratkaisemisesta selitetty tuomioistuinten ulkopuolella" 30 päivänä maaliskuuta annetussa komission tiedonannossa30. 30 98/257/EY29 "kuluttajariitojen annetussa 1998 ja 18 artikla Oikeussuojakeinot Tämä oikeudellinen osa koskee ainoastaan kysymyksiä, jotka on käsiteltävä sisämarkkinoiden toimivuuden varmistamiseksi, ja se liittyy suoraan yhteisön tavoitteeseeseen taata palvelujen vapaa liikkuvuus siten kuin siitä on säädetty direktiivin 3 artiklassa erityisesti välttämällä asettamasta jäsenvaltioiden välistä keskinäistä luottamusta kyseenalaiseksi. Artiklan 1 kohta koskee kiireellisissä tapauksissa käytettäviä oikeussuojakeinoja (esim. välipäätösmenettely). Kyseessä on jäsenvaltioiden tulosvelvoite, ja niiden on tutkittava missä määrin niiden menettelyt soveltuvat Internetiin liittyvän laittoman toiminnan tai riita-asioiden käsittelyyn. 19 artikla Viranomaisten välinen yhteistyö Tämän artiklan tavoitteena on antaa kansallisille viranomaisille tarvittavat keinot, jotta ja ne kykenevät varmistamaan jäsenvaltioiden keskinäisen sekä jäsenvaltioiden ja komission välisen tehokkaan yhteistyön. tietoyhteiskunnan palvelujen valvontatehtävänsä täyttämään 29 30 EYVLL 115, 17. 4. 1998, s. 31. KOM(1998) 198 lopullinen. 32 Artiklan 4 kohdassa jäsenvaltioita vaaditaan osoittamaan hallinnostaan yhteyspisteitä, jotka ohjaavat ja auttavat palvelujen vastaanottajia, erityisesti kuluttajia. 20 artikla Elektroninen muoto Tämän artiklan tavoitteena on mahdollistaa sellaisten elektronista muotoa koskevien jotka soveltuisivat velvoitteiden täytäntöönpanotoimenpiteiden hyväksyminen, täyttämiseen ja jotka viittaavat tähän viestintätapaan (17 artiklan 1 kohta, 19 artiklan 4 kohta). Näitä täytäntöönpanotoimia voidaan tehdä ainoastaan rajat ylittävän viestinnän helpottamiseksi riitäävän turvallisissa olosuhteissa. 21 artikla Sanktiot Kyse on sisämarkkinoita koskevissa direktiiveissä olevasta perussäännöksestä. IV LUKU POIKKEUKSET 22 artikla Poikkeukset Koska direktiivin soveltamisala on laaja ja koska soveltamisessa tarvitaan tiettyä joustavuutta kolmentyyppisistä poikkeuksista. liikkumavaraa, direktiivissä säädetään ja Artiklan 1 kohta: soveltamisalaan tehtävät yleiset poikkeukset kattavat verotuksen ja direktiivin 95/46/ElPx kattaman alan. Senja tämän direktiivin välillä voi olla tiettyjä elektronista kaupankäyntiä koskevia päällekkäisyyksiä. Koska direktiivillä 95/46/EY jo taataan henkilötietojen vapaa liikkuvuus jäsenvaltioiden välillä, sen kattama ala on jätetty pois tämän direktiivin soveltamisalasta. Elektronisen kaupankäynnin verotukselliset näkökohdat on myös suljettu pois, ja niitä koskeva työ on käynnistetty ja välillinen verotus"32 komission puitteissa. tiedoksiannon "Elektroninen kaupankäynti Lisäksi soveltamisalasta on jätetty pois liitteessä I luetellut toiminnot, koska ei ole mahdollista taata palvelujen vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä, koska keskinäistä tunnustamista ei sovelleta ja yhteensovittaminen ei ole riittävää, jotta yleisen edun mukaisia tavoitteita vastaavan suojelun taso voitaisiin taata. Artiklan 2 kohta: poikkeus sisämarkkinoita koskevasta lausekkeesta: Alkuperämaan periaate, sellaisena kuin siitä säädetään tässä direktiivissä, edellyttää tiettyjä poikkeuksia erikoistapauksissa. Tietyissä erityisasioissa ci voida soveltaa alkuperämaan periaatetta, koska luetelluissa liitteessä II. on mahdotonta soveltaa keskinäisen tunnustamisen periaatetta sellaisena, kuin se seuraa perustamissopimuksessa määrättyjä vapaan liikkuvuuden periaatteita koskevasta yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännöstä, tai koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 95/46/EY, annettu 24 päivänä lokakuuta 1995, yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta, EYVLL 281, 23. 11. 1995, s. 31. KOM(1998) 374 lopullinen. 33 yhteensovittaminen, joka keskinäisen tunnustamisen soveltamisen asemesta se voisi muutoin taata vastaavan suojelun tason jäsenvaltioiden kesken, ei ole riittävää tai koska nykyisten direktiivien säännökset eivät selvästi sovi yhteen 3 artiklan säännösten kanssa, sillä niissä säädetään nimenomaisesti vastaanottavassa maassa tehtävästä valvonnasta. Artiklan 3 kohta: poikkeukset palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen erikoistapauksissa: Artiklan 3 kohta mahdollistaa tietyissä harvoissa erikoistapauksissa ryhtymisen sellaisiin tietoyhteiskunnan palvelujen vapaata liikkuvuutta ja jotka tavallisesti katsottaisiin 3 artiklan 2 kohdan vastaisiksi. tarkoituksena on rajoittaa toimenpiteisiin, joiden Näitä poikkeuksia koskee joukko ehtoja, jotka liittyvät toimenpiteen ominaisuuksiin (a kohta) ja niihin ryhtyvän jäsenvaltion toimintaan (b kohta). Lisäksi on perustettu kiireellinen menettely haittojen ja aiheutuvien vahinkojen nopeuden huomioon ottamiseksi. Poikkeukset alistetaan lisäksi komission valvontamenettelyyn. On sanomattakin selvää, että komission lähestymistapa tässä yhteydessä on joustava ja että sillä pyritään ennen kaikkea välttämään kyseessä olevien palvelujen vapaan liikkuvuuden väärää tai suhteetonta rajoittamista. Komissio ottaa yhä paremmin huomioon jäsenvaltioiden tarpeet yhteiskunnan elintärkeiden etujen suojaamiseen tähtäävien sääntöjen noudattamisesta. Ei tule kysymykseenkään, että komissio esimerkiksi estäisi jäsenvaltiota soveltamasta sääntöä, joka kieltää rasististen viestien lähetäämisen. V LUKU NEUVOA-ANTAVA KOMITEA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET Direktiivin 23 artiklassa säädetään neuvoa-antavasta komiteasta, jonka tehtävänä on avustaa komissiota sen täytäntöönpanovallan käytössä. Loput artiklat ovat direktiiveihin kuuluvia tyypillisiä lausekkeita. 34 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla 2 artikla 3 artikla Tavoite ja soveltamisala Määritelmät Sisämarkkinat II LUKU PERIAATTEET 1 JAKSO SlJOITTAUTUMISTA JA TIETOJA KOSKEVA SAANTELY 4 artikla Ennakkoluvan kielto 5 artikla Toimitettavat yleiset tiedot 2 JAKSO K A U P A L L I N EN VIESTINTA 6 artikla Toimitettavat tiedot 7 artikla Ei-toivottu kaupallinen viestinta 8 artikla Saannellyt ammatit 3 JAKSO SÄHKÖISESSÄ MUODOSSA TEHDYT SOPIMUKSET 9 artikla Sähköisessä muodossa tehtyjen sopimusten käsittely 10 artikla Toimitettavat tiedot 11 artikla Sopimuksen syntyhetki 4 JAKSO VÄLITTÄJIEN VASTUU 12 artikla Pelkkä siirtotoiminta 13 artikla "Caching" 14 artikla Säilyttäminen 15 artikla Valvontavelvollisuuden puuttuminen 35 III LUKU TÄYTÄNTÖÖNPANO 16 artikla Käytännesäännöt 17 artikla Riita-asioiden ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella 18 artikla Oikeussuojakeinot 19 artikla Viranomaisten välinen yhteistyö 20 artikla Sähköinen muoto 21 artikla Sanktiot IV LUKU POIKKEUKSET 22 artikla Poikkeukset VLUKU NEUVOA-ANTAVA KOMITEA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 23 artikla Komitea 24 artikla Uudelleentarkastelu 25 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä 26 artikla Voimaantulo 27 artikla Osoitus LIITE I (Ulkopuolelle jäävät toiminnot) LIITE II (Poikkeukset 3 artiklaan) 36 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI sähköistä kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista Euroopan parlamentti ja Euroopan unionin neuvosto, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 57 artiklan 2 kohdan ja 66 artiklan sekä sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen33, ottavat huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon34, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä35, sekä katsovat, että (1) Euroopan unionin tavoitteena on luoda yhä läheisemmät suhteet Euroopan valtioiden ja kansojen välille ja taata taloudellinen ja sosiaalinen edistys; perustamissopimuksen 7 a artiklan mukaan sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus sekä sijoittautumisvapaus; tietoyhteiskunnan palvelujen kehittäminen alueella, jolla ei ole sisäisiä rajoja, on tärkeä keino Euroopan kansoja erottavien esteiden poistamiseksi, (2) (3) (4) sähköisen kaupankäynnin kehitys tarjoaa merkittäviä mahdollisuuksia yhteisön työllisyydelle erityisesti pienissä ja keskisuurissa yrityksissä, ja se edistää eurooppalaisten yritysten kasvua sekä investointeja innovaatiotoimintaan, tietoyhteiskunnassa tietoyhteiskunnan palvelut kattavat moninaisia taloudellisia toimintoja, jotka voivat olla muun muassa tavaroiden verkossa tapahtuvaa myyntiä; kyse ei ole ainoastaan palveluista, joista on mahdollista tehdä sopimus verkossa, vaan myös palveluista, joista niiden vastaanottaja ei maksa korvausta, kuten tiedon tarjontapalvelut verkon välityksellä, jos kyseessä on taloudellinen toiminta; tietoyhteiskunnan palvelut kattavat myös puhelinliikenne- ja telekopio verkon kautta tapahtuvat toiminnot, tietoyhteiskunnan palvelujen kehittämistä yhteisössä tietyt sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan oikeudelliset esteet, jotka ovat omiaan haittaamaan tai tekemään vähemmän houkuttelevaksi sijoittautumis vapauden johtuvat lainsäädäntöjen eroavuuksista sekä näihin palveluihin sovellettavien kansallisten liikkuvuuden käytön; esteet ja palvelujen vapaan rajoittavat 33 EYVLC 34 EYVLC 35 EYVLC 37 oikeudellisesta epävarmuudesta; koska kyseisten järjestelmien alojen lainsäädäntöjä ei ole yhteensovitettu ja mukautettu, esteet ovat Euroopan yhteisöjen ja oikeudellista epävarmuutta esiintyy sen suhteen, kuinka laajalti jäsenvaltiot voivat valvoa toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevia palveluja, tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti oikeutettuja, lainsäädännöt, mihin (5) ottaen huomioon yhteisön päämäärät, perustamissopimuksen 52 ja 59 artikla ja yhteisön johdettu oikeus nämä esteet olisi poistettava yhteensovittamalla tietyt kansalliset käsitteiden selventäminen yhteisön tasolla, siinä määrin kuin sisämarkkinoiden moitteeton toiminta edellyttää; koska tässä direktiivissä käsitellään ainoastaan tiettyjä erityiskysymyksiä, jotka aiheuttavat ongelmia sisämarkkinoille, direktiivi on täysin yhdenmukainen perustamissopimuksen 3 b artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen noudattamisen vaatimuksen kanssa, oikeudellisten kuuluu (6) suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä säädetyissä toimenpiteissä , rajoitutaan niihin, jotka ovat välttämättömiä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa koskevan tavoitteen saavuttamiseksi; niissä tapauksissa, joissa on tarpeen toimia yhteisön tasolla, ja sen takaamiseksi, että alueella ei todellakaan ole sisäisiä rajoja sähköiselle kaupankäynnille, direktiivillä on varmistettava yleisen edun mukaisten tavoitteiden suojelun korkea taso, erityisesti kuluttajan ja kansanterveyden suojelu; perustamissopimuksen 129 artiklan mukaisesti terveyden suojelu kuuluu olennaisena osana yhteisön muihin politiikkoihin; tämä direktiivi ei koske varsinaiseen tavaroiden toimittamiseen sovellettavaa lainsäädäntöä sovellettavaa sellaisten lainsäädäntöä, jotka eivät ole tietoyhteiskunnan palveluja, tarjoamiseen palvelujen eikä (7) (8) tämän direktiivin tavoitteena ei ole luoda eri maiden oikeusjärjestysten soveltamisalaa ja niiden tuomioistuinten toimivaltaa koskevia kansainvälisen yksityisoikeuden erityissääntöjä, eikä sillä näin ollen rajoiteta tähän liittyvien kansainvälisten sopimusten soveltamista, tietoyhteiskunnan palvelujen valvonnan on tapahduttava toiminnan lähteellä yleisten etujen tehokkaan suojelun varmistamiseksi ja tätä varten on tarpeen taata, että toimivaltainen viranomainen varmistaa tämän suojelun, ei ainoastaan oman maansa kansalaisille, vaan myös kaikille yhteisön kansalaisille; lisäksi palvelujen vapaan ja palvelun vastaanottajien oikeussuojan tehokkaan varmistamisen vuoksi kyseisiin palveluihin on sovellettava yksinomaan sen jäsenvaltion oikeussäännöksiä, johon palvelun jäsenvaltioiden • keskinäisen luottamuksen lisäämiseksi on välttämätöntä määritellä selvästi tämä palvelun tarjoajan sijoittautumisvaltion vastuu, tarjoaja on sijoittautunut; ja palvelun liikkuvuuden tarjoajien (9) palvelun tarjoajan sijoittautumispaikan määrittäminen on tehtävä yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti; kun kyseessä on Internct-sivuston välityksellä palveluja tarjoava yritys, sijoittautumispaikka ei ole siellä, missä sivustoa tukeva teknologia sijaitsee tai missä sivusto on saatavilla; siinä tapauksessa, että palvelun tarjoaja on sijoittautunut useampaan paikkaan, toimivaltainen jäsenvaltio on se, jossa palvelun tarjoajan toimintojen keskus sijoittautumisjäsenvaltion sijaitsee; siltä varalta, että palvelun tarjoajan 38 määrittämisessä on erityisiä vaikeuksia, olisi säädettävä jäsenvaltioiden välisistä yhteistyömenettelyistä, ja neuvoa-antava komitea olisi voitava kutsua kiireellisesti koolle tutkimaan näitä vaikeuksia, (10) kaupallinen viestintä on olennaista tietoyhteiskunnan palvelujen rahoitukselle ja moninaisten uusien, ilmaisten palvelujen kehittämiselle; kuluttajien etujen ja liiketoimien rehellisyyden varmistamiseksi kaupallisen viestinnän, mukaan lukien alennukset, myynninedistämistarjoukset ja -kilpailut, on noudatettava tiettyjä avoimuutta koskevia velvoitteita sanotun kuitenkaan rajoittamatta kuluttajansuojasta etäsopimuksissa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/7/EY36 soveltamista; tällä direktiivillä ei rajoiteta voimassa olevien erityisesti tupakkatuotteiden mainontaa koskevan direktiivin 98/43/EY37 soveltamista, direktiivien, kaupallista koskevien viestintää (11) direktiivin 97/7/EY 10 artiklan 2 kohta ja henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta televiestinnän alalla 15 päivänä joulukuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/66/EY3812 artiklan 2 kohta koskevat vastaanottajan suostumukseen liittyvää kysymystä tietyissä ei-toivotun sovellettavissa kaupallisen viestinnän tietoyhteiskunnan palveluihin, ja ne ovat tilanteissa, täysin tarjota Internetissä, kehittymistä yhteisössä estävien (12) sellaisten rajat ylittävien palvelujen, joita säänneltyjen ammattien harjoittajat tekijöiden voivat poistamiseksi on tarpeen, että erityisesti kuluttajan tai kansanterveyden suojelemiseksi tarkoitettujen ammatillisten sääntöjen noudattaminen taataan yhteisön tasolla; yhteisön tason käytännesäännöt ovat ensisijainen väline kaupalliseen viestintään sovellettavien eettisten sääntöjen määrittelemiseksi, ja niiden laatimista tai mahdollista mukauttamista on ensi tilassa edistettävä sen sijaan, että ne määriteltäisiin tässä direktiivissä; tämän direktiivin kattamien säänneltyjen toimintojen olisi oltava vallintaan kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun neuvoston direktiivin 89/48/ETY39 1 artiklan d alakohdan mukaisia, tutkintotodistusten (13) jokaisen jäsenvaltion on mukautettava lainsäädäntöä, joka sisältää sopimusten tekemistä sähköisessä muodossa estäviä vaatimuksia, erityisesti muotoa koskevia, jollei muuta johdu yhteisön toimenpiteistä, joita voidaan toteuttaa verotuksen alalla elektronisen laskutuksen osalta; mukauttamista tarvitsevien ja sen on lainsäädäntöjen ja koskettava kaikkia asiakirjoja, mukaan lukien sopimuksen arkistointi; tällaisen mukauttamisen tuloksena sopimusten tekemisen sähköisessä muodossa on todellisuudessa oltava lainmukaista ja käytännössä mahdollista; sähköisten allekirjoitusten oikeusvaikutuksista säädettiin [sähköisten allekirjoitusten yhteisestä kehyksestä] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 99/. /EY40; on sopimuksentekomenettelyn vaiheita tarkastelun on tarpeellisia tapahduttava systemaattisesti EYVLL 144,4. 6. 1997, s. 19. EYVLL 213, 30. 7. 1998, s. 9. EYVLL24, 30. 1. 1998, s. 1. EYVLL 19, 24. 1. 1989; s. 16. KOM(1998)297 lopullinen, 13. 5. 1998. 39 tarpeen selventää, millä hetkellä sähköisessä muodossa tehdyn sopimuksen on katsottava syntyneen; palvelun vastaanottajan osalta sopimuksen hyväksyminen tarjoajan voi tapahtua suorittamalla maksu verkon välityksellä; palvelun vastaanottoilmoitus voi tapahtua maksetun palvelun verkkotoimituksella, (14) kohtuuttomia 93/13/ETY41 ehtoja direktiivi koskeva neuvoston harhaanjohtavaa mainontaa ja direktiivi 97/7/EY muodostavat muiden muassa tärkeän säännöstön kuluttajan suojelemiseksi sopimusasioissa, ja näitä direktiivejä sovelletaan edelleen kokonaisuudessaan tietoyhteiskunnan palveluihin; tähän yhteisön säännöstöön neuvoston kuuluvat myös direktiivi 84/450/ETY42, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 97/55/EY43, kulutusluottoja koskeva neuvoston direktiivi 87/102/ETY44, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/7/EY45, matkapaketteja, pakettilomia ja pakettikiertomatkoja koskeva neuvoston direktiivi 90/314/ETY46 ja kuluttajille tarjottavien tuotteiden hintojen ilmoittamista koskeva Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/6/EY47; tämä direktiivi ei rajoita sisämarkkinoiden puitteissa annetun direktiivin 98/43/EY tai muiden kansanterveyden suojeluun liittyvien direktiivien soveltamista, koskeva (15) sähköisen viestinnän luottamuksellisuus on varmistettu direktiivin 97/66/EY 5 artiklassa; tämän direktiivin perusteella jäsenvaltioiden on kiellettävä kaikenlainen muiden kuin viestien lähettäjien ja vastaanottajien toimesta tapahtuva sähköisten viestien sieppaus tai valvonta, (16) nykyisten ja tulevien kansallisten lainsäädäntöjen ja oikeuskäytäntöjen erot välittäjinä toimivien palvelun tarjoajien siviili- ja rikosoikeudellisen vastuun osalta estävät sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, erityisesti haittaamalla rajat ylittävien palvelujen kehitystä ja aiheuttamalla kilpailun vääristymistä; palvelun tarjoajilla on tietyissä tapauksissa velvollisuus toimia laittomien toimintojen välttämiseksi tämän direktiivin olisi muodostettava tarkoituksenmukainen perusta sellaisten nopeiden ja luotettavien menettelyjen tietojen poistamisen ja näiden saannin estämisen; tällaiset menettelyt olisi kehitettävä kaikkien asianomaisten osapuolten välillä neuvoteltujen vapaaehtoisten sopimusten pohjalta; näiden menettelyjen hyväksyminen ja käyttö on kaikkien tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoamiseen osallistuvien edun mukaista; tämän direktiivin vastuuta koskevat säännökset eivät estä asianomaisia eri osapuolia ja kehittämästä tunnistusjärjestelmiä, jotka mahdollistavat kehittämiseni e, lopettamiseksi; ja panemasta tehokkaasti täytäntöön laittomien teknisiä suoja- tai 41 42 43 44 43 46 47 E Y V L L 9 5, 21. 4. 1993, s. 29. EYVLL250, 19. 9. 1984, s. 17. E Y VL L 290,23. 10. 1997, s. 18. E Y V LL 42, 12. 2. 1987, s. 48. E Y VL L 101, 1. 4. 1998, s. 17. E Y VL L 158, 23. 6. 1998, s. 59. E Y V LL 80, 18. 3. 1998, s. 27. 40 (17) jokaisen jäsenvaltion on tarvittaessa mukautettava sellaista lainsäädäntöään, joka voi haitata tuomioistuinten ulkopuolisten, asianmukaisin sähköisin keinoin toteutettavien riitojen ratkaisumenettelyjen käyttöä; tällaisen mukauttamisen tuloksena mainittujen menettelyjen on todellisuudessa oltava lainmukaisia ja tilanteissa; käytännössä mahdollisia, myös elinten on tuomioistuinten ulkopuolisten kuluttajariitoja noudatettava tuomioistuinten ulkopuolisiin kuluttajariitoja ratkaiseviin elimiin sovellettavista periaatteista 30 päivänä maaliskuuta 1998 annetussa komission suosituksessa 98/257/EY48; tiettyjä pääperiaatteita, jotka on selvitetty rajat ylittävissä ratkaisevien maiden (18) on tarpeen jättää tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle tietyt toiminnat ottaen huomioon, että palvelujen vapaata liikkuvuutta ei voida tässä vaiheessa taata perustamissopimuksen tai yhteisön voimassaolevan johdetun oikeuden mukaisesti; tällainen poissulkeminen ei rajoita sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta mahdollisesti tarpeellisten välineiden käyttöä; verotus, erityisesti tarkoitettuja palveluja koskeva arvonlisävero, olisi jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, ja komission alkuperäpaikassa suoritettavan verotuksen periaatteen soveltamisalaa myös yhtenäismarkkinoiden sisällä tarjottaviin palveluihin, mikä varmistaa lähestymistavan yhtenäisyyden kokonaisuuden osalta, tässä direktiivissä aikomuksena on siinä asiassa laajentaa lukuisia (19) tässä direktiivissä säädetyn kuluttajien tekemiin sopimuksiin sisältyviä sopimusvelvoitteita koskevan poikkeuksen osalta sopimusvelvoitteita olisi tulkittava siten, että niihin sisältyy sopimuksen sisällön kannalta olennaista tietoa, mukaan lukien kuluttajien oikeuksia koskevaa tietoa, jolla on ratkaiseva vaikutus sopimuksentekopäätökseen, (20) tätä direktiiviä ei sovelleta palveluihin, palvelun tarjoajilta; sijoittautuneilta jotka ovat peräisin yhteisön ulkopuolisiin maihin sähköisen kaupankäynnin maailmanlaajuinen ulottuvuus huomioon ottaen olisi kuitenkin varmistettava yhteisön puitteiden ja kansainvälisten puitteiden yhtenäisyys; direktiivillä ei kuitenkaan rajoiteta kansainvälisissä järjestöissä (WTO, OECD, UNCITRAL) käynnissä olevan oikeudellisia näkökohtia koskevan keskustelun tulosten soveltamista eikä myöskään maailmanlaajuisen yritysten kanssa käytävän vuoropuhelun (Global Business Dialogue) puitteissa käytävää keskustelua, joka on aloiteltu 4 päivänä helmikuuta 1998 annetun komission tiedonannon "Maailmanlaajuistuminen - Vahvemman kansainvälisen koordinaation tarve"49 pohjalta, tietoyhteiskunta ja (21) jäsenvaltioiden olisi saattaessaan yhteisön tekstejä osaksi kansallista lainsäädäntöä huolehdittava siitä, että ne toteuttavat toimenpiteitä, joiden vaikutuksesta yhteisön oikeutta sovelletaan jäsenvaltioissa yhtä tehokkaasti ja ehdottomasti kuin kansallista lainsäädäntöä, EYVLL 115, 17. 4. 1998, s. 31. KOM(1998) 50 lopullinen. 41 (22) tämän direktiivin antaminen ei estä jäsenvaltioita ottamasta huomioon tietoyhteiskunnan syntyyn sisältyviä erilaisia sosiaalisia, yhteiskuntaan ja kulttuuriin liittyviä seurauksia eikä haittaa erityisesti audiovisuaalisen alan kulttuuripoliittisia toimenpiteitä, joita jäsenvaltioiden on mahdollista yhteisön oikeuden mukaan toteuttaa ottaen huomioon niiden kielellinen moninaisuus, sekä niiden kulttuuriperintö; kansalliset tietoyhteiskunnan kehityksen on varmistettava tapauksessa, että digitaalisessa ympäristössä tarjottu eurooppalainen kulttuuriperintö on Euroopan kansalaisten saatavilla, erityispiirteet alueelliset joka ja (23) neuvosto 3 on tietoyhteiskunnan kuluttajaulottuvuudesta päivänä marraskuuta 1998 antamassaan päätöslauselmassa korostanut,. että kuluttajien suojelu ansaitsisi erityistä huomiota tällä alalla; komissio tutkii, missä määrin voimassa olevat kuluttajansuojaa koskevat säännöt eivät tarjoa riittävää suojaa lainsäädännön tietoyhteiskunnan osalta, ja mahdolliset aukkokohdat ja näkökohdat, joiden osalta lisätoimenpiteet voisivat tarvittaessa erityiset komission olisi osoittautua lisäehdotukset, aukkojen tarkoituksena on näin täyttäminen, tarpeellisiksi; joiden tuiinistettujen tarvittaessa tunnistaa tehtävä tämän (24) tällä direktiivillä ei rajoiteta tietokonepohjaisten paikanvarausjärjestelmien käyttöä koskevista käyttäytymissäännöistä 24 päivänä heinäkuuta 1989 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2299/8950, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3089/935', soveltamista, ja (25) neuvoston asetuksessa (EY) 2027/9752 ja 12 päivänä lokakuuta 1929 tehdyssä Varsovan erilaisia velvoitteita muun muassa liikenteenharjoittajien vastuuta koskevien tietojen toimittamisessa matkustajilleen; tällä direktiivillä ci rajoiteta näiden mainitun asetuksen tai sopimuksen sisältämien vaatimusten soveltamista, lentoliikenteen harjoittajille sopimuksessa asetetaan OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: I LUKU YLEISET SÄÄNNÖKSET 1 artikla Tavoite ja soveltamisala 1. Tämän direktiivin tavoitteena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta, liikkuvuus erityisesti jäsenvaltioiden välillä. tietoyhteiskunnan palvelujen vapaa EYVLL 220, 29. 7. 1989, s. 1. EYVLL 278, 11. 11. 1993, s. 1. EYVLL285, 17. 10. 1997, s. 1. 42 2. 3. Tämä direktiivi lähentää 1 kohdassa tarkoitetun tavoitteen toteuttamiseksi tarvittavassa määrin tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettavia kansallisia säännöksiä, jotka koskevat sisämarkkinoita, palvelun tarjoajien sijoittautumista, kaupallista viestintää, sähköisessä muodossa tehtäviä sopimuksia, välittäjien vastuuta, käytännesääntöjä, riitojen ratkaisemista tuomioistuinten ulkopuolella, oikeussuoj akeinoj a j a j äsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Tämä direktiivi täydentää tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettavaa yhteisön lainsäädäntöä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön säädöksillä, mukaan säädökset, annetut toiminnan lukien vahvistettua kansanterveyden j a kuluttaj ien suoj elun nykyistä tasoa. sisämarkkinoiden turvaamiseksi 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: a) 'tietoyhteiskunnan palveluilla' kaikkia etäpalveluina sähköisessä muodossa palvelun vastaanottajan henkilökohtaisesta pyynnöstä toimitettavia palveluja, joista tavallisesti maksetaan korvaus; tässä määritelmässä tarkoitetaan: - 'etäpalvelulla' palvelua, joka toimitetaan siten, että osapuolet eivät ole samanaikaisesti läsnä, - ilmaisulla 'sähköisessä muodossa' palvelua, joka lähetetään lähetyspaikasta ja vastaanotetaan määränpäässä tietoja elektronisesti käsittelevien laitteiden (mukaan lukien digitaalinen pakkaaminen) tai tietojen säilytyksen avulla ja joka lähetetään, siirretään ja vastaanotetaan kokonaan linjoja, radioyhteyttä, optisia tai muita elektromagneettisia välineitä käyttäen, -'palvelun vastaanottajan toimitettavalla palvelulla' palvelua, joka toimitetaan henkilökohtaisen pyynnön perusteella tapahtuvana tiedonsiirtona henkilökohtaisesta pyynnöstä b) c) 'palvelun tietoyhteiskunnan palvelun, tarjoajalla' luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa taloudellista 'sijoittautuneella palvelun tarjoajalla' palvelun tarjoajaa, joka tosiasiallisesti sijoittautumispaikassa harjoittaa tarjoamiseen määräämättömän ajan; käytettävien teknologioiden olemassaoloa ja käyttöä ei pidetä tarjoajan sijoittautumisena, teknisten välineiden ja palvelun pysyvässä toimintaa d) 'palvelun vastaanottajalla' luonnollista tai oikeushenkilöä, joka käyttää tietoyhteiskunnan palveluja ammatillisiin tai muihin tarkoituksiin erityisesti etsiäkseen tai saadakseen tietoa, 43 e) 'kaupallisella viestinnällä' kaikkia viestinnän muotoja, joiden tarkoituksena on välittömästi tai välillisesti tavaroiden tai palvelujen myynnin tai kaupallista, teollista, käsiteollista tai vapaata ammattia harjoittavan yrityksen, organisaation tai henkilön imagon edistäminen. Kaupallista viestintää eivät sinänsä ole: - yhteystiedot, jotka mahdollistavat suoran yhteyden kyseisen yrityksen, tai toimintaan, erityisesti domain-nimi tai henkilön organisaation sähköpostiosoite, J) 1. 2. 3. - viestintä, joka liittyy kyseisen yrityksen, organisaation tai henkilön imagoon tai niiden tarjoamiin tavaroihin tai palveluihin ja joka on laadittu niistä riippumattomasti, erityisesti ilman taloudellista korvausta. 'yhteensovitetulla tietoyhteiskunnan palveluihin sovellettavia vaatimuksia. alalla' tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajiin ja 3 artikla Sisämarkkinat Jokaisen jäsenvaltion on huolehdittava, että sen alueelle sijoittautuneen palvelujen tarjoajan tarjoamien tietoyhteiskunnan palvelujen osalta noudatetaan kyseisessä jäsenvaltiossa sovellettavia tämän direktiivin yhteensovitettuun alaan kuuluvia kansallisia säännöksiä. Jäsenvaltiot eivät voi tämän direktiivin yhteensovitettuun alaan liittyvien syiden vuoksi rajoittaa tietoyhteiskunnan toisesta jäsenvaltiosta peräisin olevien palvelujen vapaata liikkuvuutta. Edellä 1 kohtaa sovelletaan 9, 10 ja 11 artiklaan vain sikäli kuin kyseisen jäsenvaltion laki on sovellettavissa kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen nojalla. II LUKU PERIAATTEET 1 JAKSO SIJOITTAUTUMISTA JA TIETOJA KOSKEVA SÄÄNTELY 4 artikla Ennakkoluvan kielto 1. tietoyhteiskunnan Jäsenvaltioiden on säädettävä palvelun tarjoajan toiminnan aloittamisen edellytykseksi ei voida asettaa ennakkolupaa tai mitään muuta vaatimusta, jonka vuoksi tämä toiminnan aloittaminen tulee riippuvaiseksi viranomaisen päätöksestä, toimenpiteestä tai erityisestä toimesta. lainsäädännössään, että 44 2. Edellä oleva 1 kohta ei rajoita sellaisten lupajärjestelmien soveltamista, jotka eivät koske erityisesti ja yksinomaan tietoyhteiskunnan palveluja tai joita tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 97/13/EY53. 5 artikla Toimitettavat yleiset tiedot 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tietoyhteiskunnan palvelujen on mahdollistettava palvelun vastaanottajille ja toimivaltaisille viranomaisille seuraavien tietojen helppo, suora ja pysyvä saanti: lainsäädännössään, että a) palvelun tarjoajan nimi, b) osoite, j ohon palvelun tarj oaj a on sij oittautunut, c) yhteystiedot, jotka mahdollistavat nopean yhteydenoton palvelun tarjoajaan kanssa, mukaan lukien todellisen viestinnän tämän ja suoran ja sähköpostiosoite, d) siinä tapauksessa, että palvelun tarjoaja on merkitty kaupparekisteriin, se rekisteri, johon palvelun tarjoaja on merkitty ja tämän rekisterinumero kyseisessä rekisterissä, e) siinä tapauksessa, että toiminta on lupajärjestelmän alaista, ne toiminnot, jotka palvelun tarjoajan saama lupa kattaa ja luvan myöntäneen viranomaisen yhteystiedot, f) säänneltyjen ammattien osalta - ammatillinen järjestö tai vastaava elin, johon palvelun tarjoaja kuuluu siinä tapauksessa, että tämä kuuluu sellaiseen järjestöön tai elimeen, - sijoittautumisjäsenvaltiossa myönnetty sijoittautumis- jäsenvaltiossa sovellettavat ammatilliset säännöt sekä jäsenvaltiot, joissa tietoyhteiskunnan palveluja tarjotaan säännöllisesti* ammattiarvo, g) siinä tapauksessa, että palvelun tarjoaja harjoittaa arvonlisäveron alaista tarjoajan alv-numero, jolla hänet, on rekisteröity toimintaa, palvelun verohallinnossa. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä palvelujen hinnat on ilmoitettava täsmällisesti ja yksiselitteisesti. lainsäädännössään, että tietoyhteiskunnan EYVL LI 17, 7. 5. 1997, s. 15. 45 2 JAKSO KAUPALLINEN VIESTINTÄ 6 artikla Toimitettavat tiedot Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että kaupallisessa viestinnässä on noudatettava seuraavia ehtoja: a) kaupallisen viestinnän on oltava selvästi tunnistettavissa kyseiseksi viestinnäksi; b) e) d) luonnollisen tai oikeushenkilön, jonka lukuun kaupallinen viestintä toteutetaan, on oltava selvästi tunnistettavissa; jos myynninedistämistarjoukset, kuten alennukset, kylkiäiset ja lahjat, ovat sallittuja, ne on voitava selvästi tunnistaa sellaisiksi, ja niiden hyödyntämistä koskevien ehtojen on oltava helposti saatavilla ja ne on esitettävä täsmällisesti ja yksiselitteisesti; jos myynninedistämiseen liittyvät kilpailut ja pelit ovat sallittuja, ne on voitava selvästi tunnistaa sellaisiksi ja niihin osallistumisen ehtojen on oltava helposti saatavilla ja ne on esitettävä täsmällisesti ja yksiselitteisesti. 7 artikla Ei-toivottu kaupallinen viestintä Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että sähköpostin kautta lähetetty ei- toivottu kaupallinen viestintä on voitava ja yksiselitteisesti heti, kun vastaanottaja on vastaanottanut sen. tunnistaa sellaiseksi selvästi 8 artikla Säännellyt ammatit 1. 2. Jäsenvaltioiden on säänneltyjen ammattien kaupallista viestintää koskevassa lainsäädännössään säädettävä, että tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoaminen on koskevat ammatillisia sallittua, riippumattomuutta, arvokkuutta, ammattikunniaa sekä ammattisalaisuutta ja vilpittömyyttä asiakkaita ja muita samaa ammattia harjoittavia kohtaan. noudatetaan normeja, jotka jos Jäsenvaltiot ja komissio kannustavat ammatillisia yhdistyksiä ja järjestöjä laatimaan yhteisön tason käytännesäännöt, joilla tarkennetaan, mitä tietoja voidaan antaa tarjoamiseksi 1 kohdassa tarkoitettujen normien mukaisesti. tietoyhteiskunnan palvelujen 46 jos se on sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan 3. Komissio voi, varmistamiseksi tarpeen ja ottaen huomioon yhteisön tasolla sovellettavat käytännesäännöt, tarkentaa 2 kohdassa tarkoitetut tiedot 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 3 JAKSO SÄHKÖISESSÄ MUODOSSA TEHDYT SOPIMUKSET 9 artikla Sähköisessä muodossa tehtyjen sopimusten käsittely 1. lainsäädäntö mahdollistaa Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden sopimusten tekemisen sähköisessä muodossa. Jäsenvaltioiden on varmistuttava erityisesti lainsäädäntö ei tosiasiallisesti estä sähköisessä muodossa tehtyjen sopimusten käyttöä eikä johda siihen, että tällaisilta sopimuksilta puuttuisi oikeusvaikutukset ja ne olisivat pätemättömiä sillä perusteella, että ne on tehty sähköisessä muodossa. siitä, että sopimusmenettelyyn sovellettava 2. Jäsenvaltiot voivat säätää, että 1 kohtaa ei sovelleta seuraaviin sopimuksiin: a) sopimukset, jotka edellyttävät notaarin osallistumista, b) sopimukset, joiden pätevyys edellyttää julkisen viranomaisen suorittamaa rekisteröintiä, c) perheoikeudelliset sopimukset, d) jäämistöoikeudelliset sopimukset. 3. Komissio voi muuttaa 2 kohdassa tarkoitettujen sopimustyyppien luetteloa 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle niiden sopimustyyppien täydellinen luettelo, jotka 2 kohdassa tarkoitettu poikkeus kattaa. 10 artikla Toimitettavat tiedot 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että palvelun tarjoajan on selitettävä sähköisessä muodossa tehtävän sopimuksen syntymistä koskevat ehdot selvästi ja yksiselitteisesti ennen sopimuksen tekemistä, elleivät osapuolina olevat ammatinharjoittajat ole toisin sopineet. Toimitettavien tietojen on koskettava erityisesti: a) sopimuksen tekoon liittyviä eri vaiheita, 47 2. 3. 1. b) tehdyn sopimuksen mahdollista arkistointia ja sen saatavilla oloa, e) keinoja käsittelyvirheiden korjaamiseksi. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että sähköisessä muodossa olevan sopimuksen eri vaiheiden on oltava sellaiset, että osapuolten ehdoton ja harkittu suostumus varmistetaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että palvelun tarjoajien on ilmoitettava mahdolliset niitä koskevat käytännesäännöt sekä yhteystiedot, jotka mahdollistavat tiedon saannin näistä säännöistä sähköisin keinoin, elleivät osapuolina olevat ammatinharjoittajat ole toisin sopineet. 11 artikla Sopimuksen syntyhetki lainsäädännössään, että mikäli palvelun Jäsenvaltioiden on säädettävä vastaanottajaa pyydetään ilmaisemaan hyväksyvänsä palvelun tarjoajan tarjous teknisiä keinoja käyttäen, kuten kuvaketta napsauttamalla, ja jos osapuolina olevat ammatinharjoittajat eivät ole toisin sopineet, sovelletaan seuraavia periaatteita: a) sopimus syntyy, kun palvelun vastaanottaja saanut on vastaanottoilmoituksen hyväksymisestä j a sähköisessä muodossa palvelun palvelun vastaanottajan tarjoajalta antamasta - vahvistanut saaneensa vastaanottoilmoituksen, b) vastaanottoilmoitus katsotaan saaduksi ja vahvistus tehdyksi, kun osapuolet, joille ne on osoitettu, voivat saada niistä tiedon, e) palvelun tarjoajan vastaanottoilmoitus ja vastaanottajan vahvistus lähetetään viipymättä. 2. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että palvelun tarjoajan on asetettava palvelun vastaanottajan käyttöön tarkoituksenmukaiset keinot, joiden avulla vastaanottajan on mahdollista saada tietoonsa ja korjata tekemänsä toimintavirheet, elleivät osapuolina olevat ammatinharjoittajat ole asiasta toisin sopineet. 48 4 JAKSO. VÄLITTÄJIEN VASTUU 12 artikla Pelkkä siirtotoiminta 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että jos tietoyhteiskunnan palvelun toimittaminen muodostuu palvelun vastaanottajan toimittamien tietojen siirrosta tietoverkossa tai tietoverkkoyhteyden tarjoamisesta, sellaisen palvelun tarjoaja ei ole kieltokannetta lukuun ottamatta vastuussa siirretyistä tiedoista, sillä edellytyksellä, että palvelun tarjoaja a) ei ole siirron alkuunpanija, b) ei ole valinnut siirron vastaanottajaa eikä c) ole valinnut eikä muuttanut siirron kohteena olevia tietoja. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut siirtoon ja yhteyden tarjoamiseeen liittyvät toiminnot käsittävät siirrettyjen tietojen automaattisen, väliaikaisen ja tilapäisen tallentamisen, siirron toimeenpanoa tietoverkossa eikä sen kesto ylitä siirtoon tarvittavaa kohtuullista aikaa. tallentaminen palvelee yksinomaan sikäli kuin 13 artikla "Caching" Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että jos tietoyhteiskunnan palvelun siirtoon tarjoaminen perustuu palvelun vastaanottajan tietoverkossa, palvelun tarjoaja ei ole vastuussa, kieltokannetta lukuun ottamatta tämän tiedon sellaisen automaattisen, väliaikaisen ja tilapäisen tallentamisen osalta, jonka suorittamisen ainoana tavoitteena on muiden palvelun vastaanottajien pyynnöstä myöhemmin tehtävän tiedonsiirron tehostaminen sillä edellytyksellä, että toimittamien tietojen (a) palvelun tarjoaja ei tee muutoksia tietoon, (b) palvelun tarjoaja noudattaa tiedon saatavuutta koskevia ehtoja, (e) palvelun tarjoaja noudattaa tiedon päivitystä koskevia sääntöjä, jotka on ilmoitettu teollisuuden standardien kanssa yhtenäisellä tavalla, (d) palvelun tarjoaja ei puutu teollisuuden standardien mukaiseen teknologiaan, jota käytetään tietojen saamiseksi tiedon käytöstä, ja (e) palvelun tarjoaja toimii viipymättä tiedon poistamiseksi tai sen saannin estämiseksi heti, kun hän on saanut tosiasiallisesti tietoonsa jonkin seuraavista seikoista: 49 - tieto on poistettu sieltä, missä se alunperin verkossa oli - kyseisen tiedon saanti on tehty mahdottomaksi - toimivaltainen viranomainen on määrännyt poistamaan tämän tiedon tai kieltänyt sen saannin. 14 artikla Säilyttäminen 1. Jäsenvaltioiden on säädettävä lainsäädännössään, että jos tietoyhteiskunnan palvelun tarjoaminen perustuu palvelun vastaanottajan toimittamien tietojen tallentamiseen, palvelun tarjoaja ei ole vastuussa, paitsi kieltokanteen yhteydessä, palvelun vastaanottajan pyynnöstä tallennettujen tietojen osalta sillä edellytyksellä, että a) palvelun tarjoajan tiedossa ei tosiasiallisesti ole, että toiminta on laitonta, eikä hänen tiedossaan vahingonkorvauskanteen kyseessä ollessa ole tosiasioita tai olosuhteita, joiden perusteella toiminnan laittomuus on ilmeistä tai b) palvelun tarjoaja toimii viipymättä tietojen poistamiseksi tai niihin pääsyn estämiseksi heti saatuaan tiedon sellaisista seikoista. 2. Edellä 1 kohtaa ei sovelleta, kun palvelun vastaanottaja toimii palvelun tarjoajan johdon tai valvonnan alaisena. 15 artikla Valvontavelvollisuuden puuttuminen 1. Jäsenvaltiot eivät aseta palvelun tarjoajille 12 ja 14 artiklassa tarkoitettujen palvelujen toimittamisen osalta yleistä velvollisuutta valvoa siirtämiään ja tallentamiaan tietoja eivätkä yleistä velvollisuutta pyrkiä aktiivisesti saamaan selville laittomia toimia osoittavia tosiasioita ja olosuhteita. 2. Mitä 1 kohdassa säädetään, ei rajoita kansallisten oikeusviranomaisten kansallisen tilapäistä lainsäädännön mukaisesti pyytämää kohdistettua ja valvontatoimintaa, jos se on tarpeen valtion turvallisuuden, puolustuksen, yleisen turvallisuuden sekä rikosten torjunnan, tutkinnan, selvittämisen ja syytteeseenpanon varmistamiseksi. 50 III LUKU TÄYTÄNTÖÖNPANO 16 artikla Käytännesäännöt 1. Jäsenvaltiot ja komissio kannustavat a) ammatillisia yhdistyksiä käytännesäännöt, joiden asianmukaiseen soveltamiseen, tai järjestöjä tason tavoitteena on myötävaikuttaa 5-15 artiklan laatimaan yhteisön b) toimittamaan komissiolle kansallisen ja yhteisön tason käytännesääntöjen luonnokset, jotta niiden yhteensoveltuvuus yhteisön oikeuden kanssa voidaan tarkastaa, c) käytännesääntöjen saantia sähköisin keinoin yhteisön kielillä, d) ammatillisia yhdistyksiä järjestöjä komissiolle niiden käytännesääntöjen vaikutuksista sähköisen kaupankäynnin käytäntöihin, tapoihin. jäsenvaltioille ilmoittamaan soveltamisen arvioinneista tottumuksiin ja ja ja ja 2. Kuluttajien yhdistykset on otettava mukaan 1 kohdan a alakohdassa täytäntöönpanomenettelyyn tarkoitettujen käytännesääntöjen ja sellaisten asioiden osalta, jotka voivat koskea niitä. laatimis- 1. 2. 3. 17 artikla Riita-asioiden ratkaiseminen tuomioistuinten ulkopuolella Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että niiden lainsäädännössä sallitaan tietoyhteiskunnan palvelun tarjoajan ja vastaanottajan välisten riitojen osalta tuomioistuinten ulkopuolisten ratkaisumenettelyjen tosiasiallinen käyttö myös soveltuvin sähköisin keinoin. huolehdittava, ulkopuoliset tuomioistuinten Jäsenvaltioiden kuluttajariitojen soveltavat yhteisön oikeutta noudattaen riippumattomuutta, avoimuutta, vastavuoroisuutta, menettelyn tehokkuutta, päätöksen laillisuutta, osapuolten vapauttaja edustamista koskevia periaatteita. on ratkaisuelimet että on kehotettava Jäsenvaltioiden riitojen ratkaisuelimiä ilmoittamaan komissiolle tietoyhteiskunnan palveluita koskevista päätöksistään liittyvistä käytännöistä, tavoista j a tottumuksista. ja kaikista muista sähköiseen kaupankäyntiin tuomioistuinten ulkopuolisia 51 18 artikla Oikeussuojakeinot 1. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että tietoyhteiskunnan palvelujen toiminnot voivat olla sellaisten jotka mahdollistavat nopeasti ja välipäätöksen avulla väitetyn oikeudenloukkauksen ja muiden kyseiselle edulle aiheutuvien haittojen estävien korjaavien toimenpiteiden toteuttamisen. tehokkaiden oikeussuojakeinojen kohteena, 2. Niiden kansallisten säännösten, joilla tämän direktiivin 5-15 artikla on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, vastaiset kuluttajien etuja vahingoittavat toimet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/27/EY54 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja oikeudenloukkauksia. 19artikla Viranomaisten välinen yhteistyö 1. 2. 3. 4. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden toimivaltaisilla viranomaisilla on tarkoituksenmukaiset tämän direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa varten tarvittavat valvonta- ja tutkintavaltuudet ja että palvelun tarjoajat ilmoittavat kyseisille viranomaisille tämän direktiivin täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset tiedot. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden toimivaltaiset viranomaiset toimivat yhteistyössä toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa, ja niiden on tätä tarkoitusta varten nimettävä yhteyshenkilö, jonka yhteystiedot ne ilmoittavat muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Jäsenvaltioiden on toimitettava viipymättä toisen jäsenvaltion viranomaisen tai komission py)'tämä apu tai tiedot myös tarkoituksenmukaisessa sähköisessä muodossa. Jäsenvaltioiden on perustettava hallintoonsa yhtcyspisteitä, joihin voi ottaa yhteyttä sähköisin keinoin ja joiden puoleen palvelun vastaanottajat ja palvelun tarjoajat voivat kääntyä a) saadakseen tietoja oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan sopimusasioissa, b) saadakseen sellaisten viranomaisten, järjestöjen tai yhdistysten yhteystietoja, joilta palvelun vastaanottajat voivat saada tietoja oikeuksistaan tai joille ne voivat valittaa, ja c) saadakseen apua riita-asioissa. EYVLL 166, 11. 6. 1998, s. 51. 52 5. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat komissiolle alueellaan tehdyistä tietoyhteiskunnan palveluihin liittyviä riitoja ja sähköiseen koskevista hallinnollisista kaupankäyntiin liittyvistä käytännöistä, tavoista ja tottumuksista. tuomioistuinten päätöksistä ja 6. Komissio määrittelee 2-5 kohdassa tarkoitettua kansallisten viranomaisten välistä yhteistyötä koskevat yksityiskohtaiset säännöt 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 7. Jäsenvaltiot voivat pyytää komissiota kutsumaan kiireellisissä tapauksissa koolle 23 artiklassa tarkoitetun komitean tutkimaan 3 artiklan 1 kohdan soveltamista koskevia vaikeuksia. 20 artikla Sähköinen muoto Komissio voi 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti toteuttaa toimenpiteitä 17 artiklan 1 kohdassa ja 19 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen sähköisten keinojen tarkoituksemnukaisen toiminnan varmistamiseksi jäsenvaltioiden välillä. 21 artikla Sanktiot Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän direktiivin täytäntööpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavasta seuraamusjärjestelmästä ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään 25 artiklassa tarkoitettuna päivänä ja kaikki myöhemmät niitä koskevat muutokset viipymättä. tehokkaita, suhteutettuja DIREKTIIVIN SOVELTAMISALAN ULKOPUOLELLE JÄÄVÄT TOIMINNOT JA POIKKEUKSET IV LUKU 22 artikla Soveltamisalan ulkopuolelle jäävät toiminnot ja poikkeukset 1. Tätä direktiiviä ei sovelleta: a) verotuksen alalla, b) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY55 soveltamisalalla, EYVLL281, 23. 11. 1995, s. 31. 53 e) liitteessä I tarkoitettuihin toimintoihin. Komissio voi tehdä muutoksia toimintoja koskevaan luetteloon 23 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. tietoyhteiskunnan palveluiden Edellä 3 artiklaa ei sovelleta liitteessä II tarkoitettuihin aloihin. Poiketen siitä, mitä 3 artiklan 2 kohdassa säädetään ja oikeudellisten toimenpiteiden käyttöä rajoittamatta, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat joiden tarkoituksena on rajoittaa tietoyhteiskunnan palvelun vapaata liikkuvuutta seuraavien säännösten mukaisesti: toteuttaa yhteisön oikeuden mukaisesti toimenpiteitä, a) toimenpiteiden on: (i) oltava tarpeellisia j ollakin seuraavista perusteista: - yleinen järjestys, erityisesti alaikäisten suojelu tai rotuun, sukupuoleen, uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan yllyttämisen torjunta, - terveyden suojelu, - yleinen turvallisuus, - kuluttajan suojelu, (ii) kohdistuttava tietoyhteiskunnan i alakohdassa tarkoitettuja kyseisten tavoitteiden saavuttamisen, palveluun, vahingoittaa tavoitteita tai joka vakavasti vaarantaa joka (iii) oltava oikeassa suhteessa kyseisiin tavoitteisiin nähden; b) jäsenvaltio on ensin: pyytänyt 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota toteuttamaan toimenpiteitä eikä viimeksi mainittu ole niitä toteuttanut tai toteutetut toimenpiteet eivät ole olleet riittäviä, ilmoittanut komissiolle ja jäsenvaltiolle, johon palvelun tarjoaja on sijoittautunut, aikomuksestaan toteuttaa tällaisia toimenpiteitä; c) jäsenvaltiot voivat säätää lainsäädännössään, että b alakohdassa säädettyjä ehtoja ei sovelleta kiireellisissä tapauksissa. Tässä tapauksessa toimenpiteistä on ilmoitettava viipymättä komissiolle ja jäsenvaltiolle, johon palvelun tarjoaja on sijoittautunut, mainiten samalla syyt, joiden perusteella jäsenvaltio arvioi, että kyseessä on kiireellinen tilanne; d) komissio voi tehdä päätöksen toimenpiteiden yhteensoveltuvuudesta yhteisön oikeuden kanssa. Jos päätös on kielteinen, jäsenvaltion on pidättäydyttävä toteuttamasta suunniteltuja toimenpiteitä tai lopetettava jo aloittamansa toimenpiteet. 54 V LUKU NEUVOA-ANTAVA KOMITEA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 23 artikla Komitea Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu edustajista ja jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. jäsenvaltioiden Komission edustaja tekee neuvoa-antavalle komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa tarvittaessa äänestettyään lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on niin suurelta osin kuin mahdollista otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 24 artikla Uudelleentarkastelu Komissio esittää viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta ja sen jälkeen joka toinen vuosi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja täytäntöönpanoa koskevan kertomuksen, jonka liitteenä ovat tarvittaessa ehdotukset direktiivin mukauttamisesta tietoyhteiskunnan palvelujen kehitykseen. talous- ja sosiaalikomitealle tämän direktiiviin 25 artikla Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään yhden vuoden kuluttua sen voimaantulosta ja ilmoitettava niistä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 26 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 55 27 artikla Osoitus Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston puolesta puheenjohtaja puhemies 56 LIITE I Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävät toiminnot Edellä 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tietoyhteiskunnan palvelujen toiminnot, joita tämä direktiivi ei koske: - notaarin toiminta, - asiakkaan edustaminen ja puolustaminen tuomioistuimessa, - rahapelitoiminta, lukuun ottamatta kaupallista viestintää varten tehtyjä pelejä. 57 LIITE II Poikkeukset 3 artiklaan Edellä 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut alat, joihin ei sovelleta 3 artiklaa: - tekijänoikeus, lähioikeudet, direktiivissä 87/54/ETY56 ja direktiivissä 96/9/ETY57 tarkoitetut oikeudet sekä teollisoikeudet, - elektronisen rahan liikkeeseenlasku niiden elinten toimesta, joihin jäsenvaltiot ovat. /. /EY58 7 artiklan 1 kohdassa säädetyistä soveltaneet jotakin direktiivin poikkeuksista, - direktiivin 85/61 i/ETY59 44 artiklan 2 kohta, - direktiivin 92/49/ETY60 30 artikla ja IV osasto, direktiivin 92/96/ETY61 IV osasto, direktiivin 88/357/ETY62 7 ja 8 artikla ja direktiivin 90/619/ETY63 4 artikla, - sopimusvelvoitteet, jotka koskevat kuluttaj ien tekemiä sopimuksia, - sähköpostin tai vastaavan henkilökohtaisen viestinnän avulla toteutettava ei- toivottu kaupallinen viestintä. lakien, asetusten koskevien Neuvoston direktiivi, annettu 16 päivänä joulukuuta 1986, puolijohdetuotteiden piirimallien oikeudellisesta suojasta, EYVL L 24, 27. 1. 1987, s. 36. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi, annettu 11 päivänä maaliskuuta 1996, tietokantojen oikeudellisesta suojasta ("tietokantadirektiivi"), EYVL L 77, 27. 3. 1996, s. 20. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi [elektronisen rahan liikkeeseenlaskijoiden liiketoiminnan aloittamisesta, harjoittamisesta ja toiminnan vakauden valvonnasta] Neuvoston direktiivi, annettu 20 päivänä joulukuuta 1985, arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhtcissijoitusyrilykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, EYVL L 375, 31. 12. 1985, s. 3; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/26/EY, EYVL L 168, 18. 7. 1995, s. 7. Neuvoston direktiivi, anneltu 18 päivänä kesäkuuta 1992, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta (kolmas vahinkovakutusdirektiivi), EYVL L 228, 11. 8. 1992, s. i; direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/26/EY. Neuvoston direktiivi, annettu 10 päivänä marraskuuta 1992, henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta sekä direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta (kolmas henkivakuutusdirektiivi), EYVL L 360, 9. 12. 1992, s. 1; direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 95/26/EY. Toinen neuvoston direktiivi 88/357/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1988, muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 73/239/ETY muuttamisesta, EYVL L 172, 4. 7. 1988, s. 1; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 92/49/ETY. 1990, henkivakuutuksen Neuvoston hallinnollisten määräysten ensivakuutusliikettä yhteensovittamisesta, säännöksistä, joilla helpotetaan palvelujen tarjoamisen vapauden tehokasta käyttämistä, sekä direktiivin 79/267/ETY muuttamisesta, EYVL 330, 29. 11. 1990, s. 50; direktiivi sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 92/96/ETY. 8 päivänä marraskuuta asetusten lakien, annettu koskevien lakien, asetusten direktiivi, ja ja 58 RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi elektronista kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista. 2. BUDJETTIKOHTA /-KOHDAT Ei ole, ainoastaan hallintomenoja. 3. OIKEUSPERUSTA Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 57-66 ja 100 a artikla tai Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen 47-55 ja 95 artikla. 4. TOIMENPITEEN KUVAUS 4. 1 Toimenpiteen yleistavoite tarjoaa yhteisölle ainutlaatuisen lisätä Elektroninen kaupankäynti talouskasvua, parantaa eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä sekä edistää uutta luovia investointeja ja työpaikkojen luomista. Tästä mahdollisuudesta ei voida kuitenkaan saada täyttä hyötyä, jollei verkkopalvelujen alalla (joka on erityisen tärkeä valtioiden rajat ylittävälle kaupalle ja pk-yrityksille) olevia lukuisia oikeudellisia esteitä poisteta. Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on poistaa nämä esteet ja auttaa näin Euroopan unionin kansalaisia ja yrityksiä saamaan täysi hyöty elektronisen kaupankäynnin kehittymisestä Euroopassa. tilaisuuden Vuonna 1997 julkaistussa komission elektronista kaupankäyntiä koskevassa tiedonannossa64 asetetaan selkeäksi tavoitteeksi luoda johdonmukaiset eurooppalaiset oikeudelliset puitteet vuoteen 2000 mennessä. Direktiiviehdotus on tämän tavoitteen mukainen. Sillä laajennetaan ja täydennetään useita muita aloitteita65, jotka yhdessä mahdollistavat oikeudellisten esteiden poistamisen ja takaavat yleisen edun mukaisten tavoitteiden, eritoten kuluttajansuojan korkean tason, saavuttamisen. Ehdotus on myös täysin johdonmukainen kansainvälisellä tasolla tehtävän työn kanssa: yhteisö varmistaa näin ollen itselleen tärkeän roolin kansainvälisissä neuvotteluissa, ja sen vaikutus maailmanlaajuisen politiikan laatimisessa elektronisen kaupankäynnin alalla on huomattava. Direktiiviehdotus perustuu komission vuoden 1997 tiedonannossaan määrittämiin suuntaviivoihin. Siinä säädetään kevyestä, toimivasta ja joustavasta lähestymistavasta ja kiinnitetään erityistä huomiota Internetin omaleimaisuuteen, eri osapuolten rooliin ja itsesääntelyyn. Ehdotuksessa noudatetaan toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteita, "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite", KOM(97) 157 lopullinen, 16. 4. 1997. Viimeisimpiä ovat direktiivit, jotka koskevat määräysten avoimuutta, henkilötietojen suojaaja kuluttajansuojaa etäsopimuksissa, sekä ehdotukset direktiiveiksi ehdolliseen pääsyyn perustuvien palvelujen oikeussuojasta, sähköisistä allekirjoituksista, tekijänoikeuksista ja lähioikeuksista sekä sähköisestä rahasta. 59 sillä siinä käsitellään ainoastaan niitä kysymyksiä, joissa tarvitaan yhteisön väliintuloa. Euroopan parlamentti66 on hyväksynyt nämä aihepiirit, jotka on nimetty myös vuoden 1997 tiedonannossa. Niitä koskevaa työtä tehdään kansallisella ja kansainvälisellä tasolla, ja ammatilliset tahot ja muut asiasta kiinnostuneet osapuolet tarkastelevat niitä parhaillaan. lainsäädännön tarjoamista koskevan nykyisen ja myös oikeuskäytäntöihin on soveltamista Verkkopalvelujen pohditaan useilla aloilla. Toisistaan eroavia kansallisia määräyksiä on jo voimassa tai pohdittavana, ilmestymässä eroavaisuuksia. Direktiiviehdotuksella pyritään poistamaan tilanteen aiheuttamat esteet yhteisöön sijoittautuneilta palvelujen tarjoajilta tarkastelemalla viittä olennaista kysymystä, johdonmukaisen kokonaisuuden verkkopalvelujen vapaan jotka muodostavat liikkuvuuden mahdollistamiseksi. Kysymykset toisiinsa, sillä elektronisen kaupankäynnin palvelujen esteitä voi ilmaantua taloudellisen toiminnan jokaisessa vaiheessa (myynninedistämisestä ja tavaran tai palvelun myynnistä riita- asioiden ratkaisemiseen), eikä mitään näistä esteistä voida poistaa erikseen (ei esimerkiksi ole mahdollista määrittää palvelujen tarjoajan vastuuta määrittämättä tämän sijoittautumispaikkaa). Euroopan parlamentti on hiljattain antamassaan päätöslauselmassa pyytänyt komissiota nopeuttamaan kysymyksiin johdonmukaisella tavalla puuttuvan direktiiviehdotuksen esittämistä. liittyvät kaikki näihin Edellä mainitut viisi kysymystä ovat seuraavat: 1) Tietoyhteiskunnan palvelujen tarjoajien sijoittautumispaikka 2) Kaupallinen viestintä (mainonta, suoramarkkinointi jne. ) 3) Sopimusten tekeminen verkossa 4) Välittäjien vastuu 5) Täytäntöönpano 4. 2 Toimenpiteen kesto ja sen uusimista tai voimassaolon jatkamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Ei ole määritetty. 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS 6. MENO-/TULOLAJI 7. RAHOITUSVAIKUTUKSET (osaan B) Ei ole. 8. PETOSTENVASTAISET TOIMENPITEET 9. KUSTANNUSTEHOKKUUSANALYYSI Euroopan parlamentin päätöslauselma A4-0173/98 komission tiedonannosta "Eurooppalainen elektronisen kaupankäynnin aloite", 14. 5. 1998. 60 9. 1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä Elektronista kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista annetun direktiiviehdotuksen tavoitteena on suojella ja helpottaa sisämarkkinoiden toimintaa erityisesti helpottamalla rajat ylittävien verkkopalvelujen tarjoamista yhteisössä. Näiden markkinoiden potentiaalinen kasvu heijastuu osittain nykysuuntauksissa. tuotti miljardi dollaria Vuonna 1997 elektroninen kaupankäynti Euroopassa (maailmanlaajuisesti 7 miljardia dollaria), ja nykysuuntauksen mukainen ennuste on, että tämä luku nousee 30 miljardiin vuoteen 2001 mennessä. On huomattava, että tällaiset ennusteet perustuvat nykyisiin hajanaisiin oikeudellisiin puitteisiin ja saattavat siksi olla liian alhainen arvio todellisesta kasvupotentiaalista, joka voitaisiin saavuttaa, jos ehdotettu direktiivi siirrettäisiin osaksi kansallisia lainsäädäntöjä. Investoinnit kehitysmahdollisuudet yhteisötasolla taataan. uudelle palvelusektorille kasvavat, jos 9. 2 Toimenpiteen perustelut Direktiivissä otetaan huomioon, että elektronisen kaupankäynnin kehittyminen on vasta aluillaan, että sitä ei pidä rajoittaa hätiköidyillä ja soveltumattomilla säännöillä ja että eri osapuolet pystyvät itse sopimaan monista asioista. Siksi direktiivissä on valittu kevyt, kehittyvä ja joustava lähestymistapa. Sen sijaan, että annettaisiin määräyksiä jokaisesta yksityiskohdasta, direktiivissä säädetään, että komissio voisi joissakin tapauksissa hyväksyä täytäntöönpanotoimenpiteitä komiteamenettelyssä. Direktiiviehdotuksessa säädetään lisäksi sellaisen komitean perustamisesta, jonka kuuleminen on pakollista (22 artikla). 9. 3 Toimenpiteen seuranta ja arviointi tietyistä oikeudellisista Elektronista kaupankäyntiä sisämarkkinoilla koskevista näkökohdista annetun direktiiviehdotuksen 23 artiklassa säädetään, että komission on annettava parlamentille raportti direktiivin ja soveltamisen tuloksista viimeistään kolmcv vuoden kuluttua ehdotetun direktiivin hyväksymisestä ja sen jälkeen joka toinen vuosi. Komissio raportoi parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle toimen hallinnointiin osoitettavan henkilökunnan laatimilla asiakirjoilla. Tässä yhteydessä voidaan esittää ehdotetun järjestelmän mukauttamista koskevia ehdotuksia. sosiaalikomitealle talous- ja 10. HALLINTOMENOT PÄÄLUOKKAA) (OSA YLEISEN TALOUSARVION III Tarvittavien hallinnollisten varojen tosiasiallinen käyttöönottaminen riippuu varojen jakamisesta vuosittain tehtävästä komission päätöksestä ottaen huomioon myös budjettivallan käyttäjän sallimat henkilöstömäärät ja lisämenot. 61 10. 1 Vaikutus henkilöstötarpeeseen Toimen laji Toimen hallinnointiin osoitettava henkilosto Pysyvät virat Väliaikaiset toimet • Virkamiehet ja valiaikaiset toimenhaltijat Muut resurssit Yhteensä A B C 1 0,5 0,5 2 Josta Kesto Lisavoima- varoista saadut toimet Asianomaisen paaosaston tai osaston henkiidsto- voimavaroista saadut toimet 1 0,5 0,5 2 toistaiseksi 10. 2 Henkilöstön lisäyksestä johtuvat yleiset taloudelliset vaikutukset Käyttämällä nykyisiä toimen hallinnointiin osoitettavia henkilöstövoimavaroja 2,0 henkilötyövuotta x 108 000 ecua = 216 000 ecua. (Laskelma perustuu lukuihin A-l,A~2,A~4,A-5jaA-7). Toimen laji Toimen hallinnointiin osoitettava henkilosto (1 000 ecua) Maarat Pysyvät virat Väliaikaiset toimet Virkamiehet ja valiaikaiset toimenhaltijat Muut Yhteensä A B C 1 x l 08 0,5 x 108 0,5 x 108 2,0x108 108 54 54 216 10. 3 Muiden hallintokustannusten lisääntyminen toimen seurauksena Budjettikohta (Numero ja osasto) Maarat (1 000 ecua) Laskutapa A - 7031, Sellaistcn komitcoiden kokouskulut, joiden kuulcminen on viilttamatonta yhteison saadosten laadintamenettelyssa A - 701 Tydmatkakulut 19,5 Enintaan kaksi kokousta vuodessa 15 jascnvaltiota x 650 ecua x 2 = 19 500. 9,75 Piiivan vierailu jokaiscen EU:n piiakaupunkiin = 650 ecua x 15 paakaupunkia = 9 750 ecua vuodessa. Dircktiiviehdotuksessa kasitellaan kysymyksia, jotka kuuluvat cri kansallisille ministerioille kussakin jasenvaltioissa. Vahintaan yksi kahdenkeskinen tapaaminen vuodessa ennakoidaan naiden ministerioiden kanssa niiden paakaupungeissa. Yhteensa 29,25 Määrärahat otetaan pääosasto XV:n nykyisestä talousarviosta. 62 Vaikutusten arviointilomake Ehdotuksen nimi: Ehdotus: direktiivi tietyistä elektronista kaupankäyntiä koskevista oikeudellisista näkökohdista. Viiteasiakirja N: o: Ehdotus l. Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, miksi alalla tarvitaan yhteisön lainsäädäntöä ja mitkä ovat sen päätavoitteet? Komission yksikköjen tekemän analyysin mukaan: (i) elektronisen kaupankäynnin suurin investoinnin ja työllisyyden kasvupotentiaali liittyy rajat ylittävään kauppaan (ii) kun verkkosivut ovat nähtävillä kaikkialla yhteisössä, online-toimintaan investointeja estävät ensisijaisesti huomattavat kustannukset, joita eri jäsenvaltioiden lainsäädännön erojen selvittämisestä aiheutuu (iii) säädösten moninaisuuden ongelma voidaan ratkaista ainoastaan yhteisön aloitteella, joka kattaa kaikki kyseisen kaupankäyntiin liittyvät tahot. Havaitut oikeudelliset esteet koostuvat olemassa olevasta lainsäädännöstä. Siksi esteitä ei voida poistaa esimerkiksi pelkästään yhteisön itsesääntelyn avulla. Jotta elektronisen kaupan alalle voitaisiin perustaa sisämarkkinat siten, että niiden laajentuvat tuottama valinnanmahdollisuudet voidaan käyttää hyödyksi, tarvitaan yhtenäistävää direktiiviä, joka kattaa kaikki tietoyhteiskunnan palvelut ja niiden tuotantoketjun osat. kasvupotentiaali taloudellinen kuluttajien ja Vaikutus liike-elämään 2. Keihin ehdotus vaikuttaa? - Mihin liike-elämän aloihin? Tutkimukset osoittavat kaikkien liike-elämän alojen ja niiden arvonlisäketjun osien voivan hyötyä elektronisesta kaupankäynnistä. Koska ehdotuksella poistetaan hyödyntämistä vaikeuttava oikeudellinen epävarmuus, siitä pitäisi olla apua kaikkien alojen yhtiöille niiden kehittäessä tietoyhteiskuntaan soveltuvia palveluja. - Minkä kokoisiin yrityksiin (mikä on pienten ja keskisuurten yritysten osuus)? Kaikenkokoiset yritykset hyötyvät ehdotuksesta, koska se käsittelee niille kaikille yhteistä ongelmaa. Ehdotus on kuitenkin erityisen hyödyllinen pienyrityksille, koska voimassaolevan eurooppalaisen lainsäädännön selvittämisen aiheuttamat kustannukset (samat kaikille alan yrityksille) ovat suhteellisesti paljon suuremmat pienyrityksen tuloihin nähden kuin suuryrityksen. Pääosasto XV:n rahoittamassa tiedotuslehtisessä lainsäädännön julkaistun selvityskustannukset ovat pienyrityksille niin suuret, että ne ovat päättäneet innovaatiohankkeita. Poistamalla kustannussyistä olla aloittamatta tämän alan selvityskustannukset aiheutuvat epävarmuudesta ylimääräiset pienyrityksiä voidaan kannustaa ryhtymään elektroniseen kaupankäyntiin, ja ne voivat siten ensimmäistä kertaa osallistua rajat ylittävään kauppaan sisämarkkinoiden alueella. Lopuksi on lisättävä, että monet mikroyritykset (itsenäiset toimijat) lähtevät lainsäädännön tutkimuksen (newsletter mukaan survey) 63 mukaan elektroniseen kaupankäyntiin, kun ehdotuksen avulla selkiytetään Euroopan oikeudellista kehystä ja tehdään siitä investoinneille otollinen. - Sijaitsevatko tällaiset yritykset tietyillä yhteisön maantieteellisillä alueilla? Eivät. Ehdotuksella autetaan yrityksiä kaikkialla yhteisössä. 4. Mitä taloudellisia vaikutuksia ehdotuksella todennäköisesti on? - Työllisyyteen? On mahdotonta arvioida ehdotuksen työllistämisvaikutusta. Kuitenkin on selvää, että nykyinen säännösten hajanaisuus tukahduttaa innovaatiotoimintaa ja suosii tiettyjen palvelualojen muutamia suuria operaattoreita, jotka saattavat käyttää elektronista kauppaa yksinkertaisesti vähentämään palvelujen myyjien määrää. Lisäksi elektroniseen kaupankäyntiin tehtävät investoinnit ovat alan tarvitseman teknologian takia mahdollisimman liikkuvia. Mikäli ehdotusta ei hyväksytä, on olemassa vaara, että Euroopan markkinoita palvelevia elektronisen kaupan alan työpaikkoja luodaan investointeja suosiviin kolmansiin maihin ja että ne harvat elektronista kauppaa käyvät yritykset, jotka sijaitsevat Euroopassa, pikemminkin vähentävät kuin lisäävät työvoimaansa. Käsillä olevassa ehdotuksessa varmistetaan vastakkaisen suuntainen kehitys. Sen avulla helpotetaan markkinoille pääsyä, kannustetaan innovaatiotoimintaan ja autetaan siten luomaan työpaikkoja (katso liitteen osa III). - Investointeihin ja uusien yritysten perustamiseen? tietoyhteiskunnan Ehdotuksella kannustetaan perustamaan Eurooppaan uusia investoimaan niihin. Vähentämällä lainsäädännön noudattamisesta palveluja ja aiheutuvia kustannuksia (yrityksen on noudatettava kotimaansa sääntöjä eikä kaikkien viidentoista säädöksiä) ehdotuksella varmistetaan, että pienet innovatiiviset yritykset alkavat tarjota online-toimintojaan Euroopassa. Ehdotuksella kannustetaan myös innovaatiotoimintaa, koska se ei johda tilanteeseen, jossa yhtiöt luovat uusia tietoyhteiskunnan palveluja jäsenvaltioiden rajoittavimpien (vaikkei tehokkaimpien) säädösten mukaisesti. jäsenvaltion - Yritysten kilpailukykyyn? Ehdotuksella on selvästi myönteinen vaikutus myös kilpailukykyyn. Koska kilpailu elpyy innovatiivisten pienyritysten tullessa markkinoille, eurooppalaisista elektronisen todellisilla kansainvälisesti harjoittajista kaupan maailmanmarkkinoilla. kilpailukykyisiä tulee Kuuleminen Itse ehdotusta ci ole vielä toimitettu eri osapuolille, koska komission on ensin se hyväksyttävä. Vastauksessaan komission tiedonantoon "Eurooppalainen elektronisen lopullinen) kuitenkin sekä Euroopan kaupankäynnin aloite" (KOM(97) 157 eurooppalaista tukivat parlamentti laajaa ehdotettuun tiedonannossa yhtenäistämisaloitetta, sisämarkkinapohjaiseen lähestymistapaan ja jolla pyritään ratkaisemaan edellä luetellut ongelmat. sosiaalikomitea perustuu ja joka talous- sekä Myös edellä mainittu tiedotuslehtisen tutkimus osoitti, miten tärkeää näiden sisämarkkinoihin liittyvien ongelmien ratkaiseminen on. Samoin epäviralliset kahdenväliset kontaktit osapuolten välillä, säännellyt ammatit mukaan luettuina, ovat tuottaneet myönteistä palautetta tässä ehdotuksessa kuvaillulle lähestymistavalle. 64 ISSN 1024-4492 ISSN 1024-4492 KOM(98) 586 lopullinen KOM(98) 586 lopullinen rVkJ Axx JVJL J\*J rx X xVkJ Axx JVJLIVJ rx X FI FI 06 10 15 06 10 15 Luettelonumero : CB-CO-98-685-FI-C Luettelonumero : CB-CO-98-685-FI-C Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg L-2985 Luxemburg 6s~ 6s~