title: Verordening (EG) nr. 2580/98 van de Commissie van 30 november 1998 houdende wijziging van Verordening (EEG) nr. 3846/87 tot vaststelling van de landbouwproductennomenclatuur voor de uitvoerrestituties

eurovoc_concepts:
agricultural product nomenclature
export refund
poultry

text: 1. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 322/31 VERORDENING (EG) Nr. 2580/98 VAN DE COMMISSIE van 30 november 1998 houdende w¶ziging van Verordening (EEG) nr. 3846/87 tot vaststelling van de landbouwproductennomenclatuur voor de uitvoerrestituties DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 2777/75 van de Raad van 29 oktober 1975 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector slachtpluimvee (1), laatstel¶k gew¶- zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2916/95 (2), en met name op artikel 8, lid 12, Overwegende dat b¶ Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2512/98 (4), op basis van de gecombineerde nomencla- tuur een landbouwproductennomenclatuur voor de uitvoerrestituties is vastgesteld; Overwegende dat op de markt andere aanbiedingsvormen dan „kippen 70 %” en „kippen 65 %” z¶n verschenen en dat deze aanbiedingsvormen dienen te worden opgenomen in de nomenclatuur voor de restituties met het oog op de toekenning daarvan; dat deze nomen- clatuur b¶gevolg moet worden gew¶zigd; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatregelen in overeenstemming z¶n met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor eieren en slachtpluimvee, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 In de b¶lage van Verordening (EEG) nr. 3846/87 worden in sector 7 de navolgende gegevens inzake productcode 0207 12 90 9990 ingevoegd v(cid:155)(cid:155)r GN-code ex 0207 14: CN-code Omschr¶ving Productcode „– – – – hanen en kippen, geplukt, schoongemaakt, zonder kop en zonder poten, doch met hals, hart, lever en spiermaag in onregel- matige samenstelling: – – – – – hanen en kippen, waarb¶ de punt van het borstbeen, het d¶been en het scheenbeen volledig z¶n verbeend – – – – – andere 0207 12 90 9990”. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendma- king in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. (1) PB L 282 van 1. 11. 1975, blz. 77. (2) PB L 305 van 29. 12. 1995, blz. 49. (3) PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1. (4) PB L 313 van 21. 11. 1998, blz. 15. L 322/32 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 1. 12. 98 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 30 november 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie


title: Commission Regulation (EC) No 2582/98 of 30 November 1998 fixing Community producer and import prices for carnations and roses with a view to the application of the arrangements governing imports of certain floricultural products originating in Cyprus, Israel, Jordan, Morocco and the West Bank and the Gaza Strip

eurovoc_concepts:
Cyprus
Middle East
Morocco
floriculture
import price
producer price

formats: pdf print

text: L 322/36 EN Official Journal of the European Communities 1. 12. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 2582/98 of 30 November 1998 fixing Community producer and import prices for carnations and roses with a view to the application of the arrangements governing imports of certain flori- cultural products originating in Cyprus, Israel, Jordan, Morocco and the West Bank and the Gaza Strip THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 4088/87 of 21 December 1987 fixing conditions for the applica- tion of preferential customs duties on imports of certain flowers originating in Cyprus, Israel, Jordan, Morocco and the West Bank and the Gaza Strip (1), as last amended by Regulation (EC) No 1300/97 (2), and in particular Article 5 (2) (a) thereof, Whereas, pursuant to Article 2 (2) and Article 3 of above- mentioned Regulation (EEC) No 4088/87, Community import and producer prices are fixed each fortnight for uniflorous (bloom) carnations, multiflorous (spray) carna- tions, large-flowered roses and small-flowered roses and apply for two-weekly periods; whereas, pursuant to Article 1b of Commission Regulation (EEC) No 700/88 of 17 March 1988 laying down detailed rules for the application of the arrangements for the import into the Community of certain floricultural products originating in Cyprus, Israel, Jordan, Morocco and the West Bank and the Gaza Strip (3), as last amended by Regulation (EC) No 2062/ 97 (4), those prices are determined for fortnightly periods on the basis of weighted prices provided by the Member States; whereas those prices should be fixed immediately so the customs duties applicable can be determined; whereas, to that end, provision should be made for this Regulation to enter into force immediately, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 and import prices The Community producer for uniflorous (bloom) carnations, multiflorous (spray) carna- large-flowered roses and small-flowered roses as tions, referred to in Article 1b of Regulation (EEC) No 700/88 for a fortnightly period shall be as set out in the Annex. Article 2 This Regulation shall enter into force on 2 December 1998. It shall apply from 2 to 15 December 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 30 November 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 382, 31. 12. 1987, p. 22. (2) OJ L 177, 5. 7. 1997, p. 1. (3) OJ L 72, 18. 3. 1988, p. 16. (4) OJ L 289, 22. 10. 1997, p. 1. 1. 12. 98 EN Official Journal of the European Communities L 322/37 ANNEX Period from 2 to 15 December 1998 (ECU/100 pieces) Community producer price Uniflorous (bloom) carnations Multiflorous (spray) carnations Large-flowered roses Small-flowered roses 11,57 10,51 35,04 13,54 Community import prices Uniflorous (bloom) carnations Multiflorous (spray) carnations Large-flowered roses Small-flowered roses Israel Morocco Cyprus Jordan West Bank and Gaza Strip 6,89 14,11 — — — 7,86 14,33 — — — 12,98 8,32 — — — — — — — —


title: Verordnung (EG) Nr. 2578/98 der Kommission vom 30. November 1998 über die Lieferung von Getreide im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe

eurovoc_concepts:
Peru
aid system
award of contract
cereal flour
common wheat
food aid

text: L 322/24 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 1. 12. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 2578/98 DER KOMMISSION vom 30. November 1998 (cid:129)ber die Lieferung von Getreide im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates vom 27. Juni 1996 (cid:129)ber die Nahrungsmittelhilfepolitik und -verwaltung sowie (cid:129)ber spezifische Maßnahmen zur Erh(cid:148)hung der Ern(cid:132)hrungssicherheit (1), insbesondere auf Artikel 24 Absatz 1 Buchstabe b), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Mit der vorgenannten Verordnung wurden die Liste der L(cid:132)nder und Organisationen, denen eine Gemeinschafts- hilfe gew(cid:132)hrt werden kann, und die f(cid:129)r die Bef(cid:148)rderung der Nahrungsmittellieferung (cid:129)ber die fob-Stufe hinaus geltenden allgemeinen Kriterien festgelegt. Die Kommission hat infolge mehrerer Beschl(cid:129)sse (cid:129)ber die Nahrungsmittelhilfe Beg(cid:129)nstigten Getreide zugeteilt. bestimmten Diese Bereitstellungen erfolgen nach der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 der Kommission vom 16. Dezember 1997 (cid:129)ber allgemeine Durchf(cid:129)hrungsbestimmungen f(cid:129)r die Bereitstellung und Lieferung von Waren im Rahmen der Verordnung (EG) Nr. 1292/96 des Rates f(cid:129)r die Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft (2). Zu diesem Zweck sollten insbesondere die Lieferfristen und -bedin- gungen und die sich daraus ergebenden Kosten genauer festgelegt werden — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Im Rahmen der Nahrungsmittelhilfe der Gemeinschaft wird Getreide bereitgestellt zur Lieferung an die in dem Anhang aufgef(cid:129)hrten Beg(cid:129)nstigten gem(cid:132)ß der Verord- nung (EWG) Nr. 2519/97 zu den in dem Anhang aufge- f(cid:129)hrten Bedingungen. Es wird davon ausgegangen, daß der Bieter die geltenden besonderen Gesch(cid:132)ftsbedingungen allgemeinen und kennt und akzeptiert. Andere in seinem Angebot enthal- tene Bedingungen oder Vorbehalte gelten als nicht geschrieben. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Ver(cid:148)ffentli- chung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 30. November 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 166 vom 5. 7. 1996, S. 1. (2) ABl. L 346 vom 17. 12. 1997, S. 23. 1. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 322/25 ANHANG LOS A 1. Maßnahme Nr. : 1523/95 2. Beg(cid:129)nstigter (2): Peru 3. Vertreter des Beg(cid:129)nstigten: Programa Nacional de Asistencia Alimentaria (PRONAA), av. Argentina 3017, El Callao; Fax (55-14) 426 54 10 4. Bestimmungsland: Peru 5. Bereitzustellendes Erzeugnis: Weichweizenmehl 6. Gesamtmenge (netto) in Tonnen: 2 340 7. Anzahl der Lose: 1 8. Merkmale und Qualit(cid:132)t des Erzeugnisses (3) (5) (9): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (II B 1 a)) 9. Aufmachung (7): Siehe ABl. C 267 vom 13. 9. 1996, S. 1 (2. 2 A 1 c, 2 c und B 1) 10. Kennzeichnung oder Markierung (6): Siehe ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, S. 1 (II B 3) — f(cid:129)r die Kennzeichnung zu verwendende Sprache: Spanisch — zus(cid:132)tzliche Aufschriften: „Distribuci(cid:155)n gratuita“ 11. Art der Bereitstellung des Erzeugnisses: Gemeinschaftsmarkt 12. Vorgesehene Lieferstufe: frei Bestimmungsort (8) 13. Alternative Lieferstufe: frei Verschiffungshafen — fob gestaut 14. a) Verschiffungshafen: — b) Ladeanschrift: — 15. L(cid:148)schhafen: — 16. Bestimmungsort: entrep(cid:147)t PRONAA (siehe Punkt 3) — Transitlager oder Transithafen: — — Lieferung auf dem Landweg: — 17. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der vorgesehenen Lieferstufe: — erste Frist: 28. 2. 1999 — zweite Frist: 14. 3. 1999 18. Lieferzeitraum oder letzter Liefertermin auf der alternativen Lieferstufe: — erste Frist: 18. — 31. 1. 1999 — zweite Frist: 1. — 14. 2. 1999 19. Frist f(cid:129)r die Angebotsabgabe (um 12. 00 Uhr Br(cid:129)sseler Zeit): — erste Frist: 15. 12. 1998 — zweite Frist: 5. 1. 1999 20. H(cid:148)he der Bietungsgarantie: 15 ECU/Tonne 21. Anschrift f(cid:129)r die Einsendung der Angebote und der Bietungsgarantien (1): Bureau de l’aide alimentaire, (cid:133) l’attention de Monsieur T. Vestergaard, b(cid:131)timent Loi 130, bureau 7/46, rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles/Brussel; Telex: 25670 AGREC B; Telefax: (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 (ausschließlich) 22. Erstattung bei der Ausfuhr (4): Die am 27. 11. 1998 g(cid:129)ltige und durch die Verordnung (EG) Nr. 2352/98 der Kommission (ABl. L 293 vom 31. 10. 1998, S. 11) festgesetzte Erstattung L 322/26 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 1. 12. 98 Vermerke: (1) Zus(cid:132)tzliche Erkl(cid:132)rungen: Andr(cid:130) Debongnie (Tel. : (32-2) 295 14 65), Torben Vestergaard (Tel. : (32-2) 299 30 50). (2) Der Auftragnehmer tritt mit dem Beg(cid:129)nstigten oder seinem Vertreter baldm(cid:148)glichst zur Bestimmung der erforderlichen Versandbescheinigungen in Verbindung. (3) Der Auftragnehmer (cid:129)bergibt dem Beg(cid:129)nstigten eine von einer amtlichen Stelle stammende Bescheinigung, aus der hervorgeht, daß die in dem betreffenden Mitgliedstaat geltenden Normen betreffend die Kernstrah- lung f(cid:129)r die zu liefernde Ware nicht (cid:129)berschritten worden sind. In der Bescheinigung (cid:129)ber die radioaktive Belastung ist der Gehalt an C(cid:132)sium 134 und 137 und an Jod 131 anzugeben. (4) Die Verordnung (EG) Nr. 259/98 der Kommission (ABl. L 25 vom 31. 1. 1998, S. 39), betrifft die Ausfuhrerstattungen. Das in Artikel 2 derselben Verordnung genannte Datum ist das unter Nummer 22 dieses Anhangs stehende Datum. Der Lieferant wird auf Artikel 4 Absatz 1 letzter Unterabsatz der genannten Verordnung verwiesen. Die Kopie der Lizenz wird (cid:129)bermittelt, sobald die Ausfuhranmeldung angenommen wurde (zu verwendende Fax-Nummer: (32-2) 296 20 05). (5) Der Auftragnehmer (cid:129)berreicht dem Empf(cid:132)nger oder seinem Vertreter bei der Lieferung folgendes Doku- ment: — pflanzengesundheitliches Zeugnis. (6) Die Aufschrift erh(cid:132)lt, abweichend von ABl. C 114 vom 29. 4. 1991, Punkt II B 3 c), folgende Fassung: „Europ(cid:132)ische Gemeinschaft“. (7) Im Hinblick auf eine eventuelle Umf(cid:129)llung muß der Auftragnehmer 2 % leere S(cid:132)cke derselben Qualit(cid:132)t wie die die Ware enthaltenden S(cid:132)cke liefern. Diese S(cid:132)cke m(cid:129)ssen außer der Aufschrift auch ein großes „R“ tragen. (8) Neben Artikel 14 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 2519/97 gilt, daß keines der gecharterten Schiffe in den j(cid:129)ngsten Ausgaben der gem(cid:132)ß dem „Paris Memorandum of understanding and Port State Control“ (Richtlinie 95/21/EG des Rates, ABl. L 157 vom 7. 7. 1995, S. 1) ver(cid:148)ffentlichten vier Quartalsberichte angezeigt sein darf. (9) Dem Mehl sind 30 mg Eisen pro kg zuzusetzen


title: Newsletter Labour Market Statistics. 4 1998.

eurovoc_concepts:
employment policy
statistical method


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 2580/98 της Επιτροπής της 30ής Νοεμβρίου 1998 για τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 για τη θέσπιση της ονοματολογίας των γεωργικών προϊόντων για τις επιστροφές κατά την εξαγωγή

formats: html pdf print

text: 1. 12. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 322/31 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2580/98 TGS EPITQOPGS tgr 30(cid:147)r Moelbq(cid:148)ou 1998 cia tqopopo(cid:148)gsg tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3846/87 cia tg h(cid:146)spisg tgr omolatokoc(cid:148)ar tym ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym cia tir epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 2777/75 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 29gr Ojtybq(cid:148)ou 1975, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2916/95 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 8 paq(cid:145)cqavor 12, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EOJ) aqih. 3846/87 tgr Epitqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2512/98 (4), (cid:146)wei jahoq(cid:148)sei, le b(cid:145)sg tg sumduasl(cid:146)mg omolatokoc(cid:148)a, omolatokoc(cid:148)a tym ceyqcij(cid:150)m pqo(cid:152)(cid:149)mtym cia tir epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147)· (cid:149)ti (cid:146)woum elvamishe(cid:148) stgm acoq(cid:145) paqousi(cid:145)seir ejt(cid:149)r ap(cid:149) eje(cid:148)mer pou avoqo(cid:151)m ta jot(cid:149)pouka 70 % jai ta jot(cid:149)pouka 65 % jai (cid:149)ti emde(cid:148)jmutai ma tir sulpeqik(cid:145)boule stgm omolatokoc(cid:148)a tym epistqov(cid:150)m cia tg woq(cid:147)cgsg epistqov(cid:150)m· (cid:149)ti pq(cid:146)pei sumep(cid:150)r ma tqopopoighe(cid:148) g omola- tokoc(cid:148)a aut(cid:147)· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr auc(cid:150)m jai jq(cid:146)ator poukeqij(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Sto paq(cid:145)qtgla tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3846/87, stom tol(cid:146)a 7, ta aj(cid:149)kouha stoiwe(cid:148)a pou avoqo(cid:151)m tom jydij(cid:149) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym 0207 12 90 9990 pqost(cid:148)hemtai pqim ap(cid:149) tom jydij(cid:149) SO ex 0207 14: Jydij(cid:149)r SO Peqicqav(cid:147) tym elpoqeul(cid:145)tym Jydij(cid:149)r tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym «– – – – Peteimo(cid:148) jai j(cid:149)ter, pou paqousi(cid:145)fomtai ladgl(cid:146)ma, jem(cid:145), wyq(cid:148)r to jev(cid:145)ki jai ta p(cid:149)dia akk(cid:145) le to kail(cid:149), tgm jaqdi(cid:145), to suj(cid:150)ti jai to stol(cid:145)wi se lg jamomij(cid:147) s(cid:151)stasg – – – – – Peteimo(cid:148) jai j(cid:149)ter, tym opo(cid:148)ym g (cid:145)jqg tou st(cid:146)qmou, to lgqia(cid:148)o osto(cid:151)m jai to jmglia(cid:148)o osto(cid:151)m e(cid:148)mai pk(cid:147)qyr osteo- poigl(cid:146)ma – – – – – (cid:129)kka 0207 12 90 9990. » O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm tq(cid:148)tg gl(cid:146)qa ap(cid:149) tg dglos(cid:148)eus(cid:147) tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. (cid:129)qhqo 2 (1) EE L 282 tgr 1. 11. 1975, s. 77. (2) EE L 305 tgr 29. 12. 1995, s. 49. (3) EE L 366 tgr 24. 12. 1987, s. 1. (4) EE L 313 tgr 21. 11. 1998, s. 15. L 322/32 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 1. 12. 98 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 30 Moelbq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r


title: Règlement (CE) n° 2577/98 de la Commission du 30 novembre 1998 relatif à la fourniture d'huile végétale au titre de l'aide alimentaire

eurovoc_concepts:
Peru
aid system
award of contract
food aid
sunflower seed oil
vegetable oil

text: 1. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 322/21 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 2577/98 DE LA COMMISSION du 30 novembre 1998 relatif (cid:133) la fourniture d’huile v(cid:130)g(cid:130)tale au titre de l’aide alimentaire LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 1292/96 du Conseil du 27 juin 1996 concernant la gestion de l’aide alimentaire et des actions sp(cid:130)cifiques d’appui (cid:133) la s(cid:130)curit(cid:130) alimentaire (1), et notamment son article 24, paragraphe 1, point b), la politique et consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement pr(cid:130)cit(cid:130) (cid:130)tablit la liste des pays et organisations susceptibles de b(cid:130)n(cid:130)ficier d’une aide communautaire et d(cid:130)termine les crit(cid:138)res g(cid:130)n(cid:130)raux relatifs au transport de l’aide alimentaire au-del(cid:133) du stade fob; consid(cid:130)rant que, (cid:133) la suite de plusieurs d(cid:130)cisions relatives (cid:133) l’allocation d’aide alimentaire, la Commission a allou(cid:130) de l’huile v(cid:130)g(cid:130)tale (cid:133) certains b(cid:130)n(cid:130)ficiaires; consid(cid:130)rant qu’il y a lieu de proc(cid:130)der (cid:133) ces fournitures suivant les r(cid:138)gles pr(cid:130)vues au r(cid:138)glement (CE) no 2519/97 de la Commission du 16 d(cid:130)cembre 1997 portant moda- lit(cid:130)s g(cid:130)n(cid:130)rales de mobilisation de produits (cid:133) fournir au titre du r(cid:138)glement (CE) no 1292/96 du Conseil pour l’aide alimentaire communautaire (2); qu’il est n(cid:130)cessaire de pr(cid:130)ciser notamment les d(cid:130)lais et conditions de fourniture pour d(cid:130)terminer les frais qui en r(cid:130)sultent; consid(cid:130)rant que, pour un lot donn(cid:130), afin d’assurer la r(cid:130)alisation des fournitures, il convient de pr(cid:130)voir la possi- bilit(cid:130) pour les soumissionnaires de mobiliser soit de l’huile de colza, soit de l’huile de tournesol; que la fourni- ture de chaque lot sera attribu(cid:130)e (cid:133) l’offre la moins-disante, Article premier Il est proc(cid:130)d(cid:130), au titre de l’aide alimentaire communau- taire, (cid:133) la mobilisation dans la Communaut(cid:130) d’huile v(cid:130)g(cid:130)- tale en vue de fourniture aux b(cid:130)n(cid:130)ficiaires indiqu(cid:130)s en annexe, conform(cid:130)ment aux dispositions du r(cid:138)glement (CE) no 2519/97 et aux conditions figurant en annexe. La fourniture porte sur la mobilisation d’huile v(cid:130)g(cid:130)tale produite dans la Communaut(cid:130). La mobilisation ne peut pas porter sur un produit fabriqu(cid:130) et/ou conditionn(cid:130) sous le r(cid:130)gime du perfectionnement actif. Les offres portent soit sur de l’huile de colza, soit sur de l’huile de tournesol. Sous peine d’irrecevabilit(cid:130), chaque offre indique de mani(cid:138)re pr(cid:130)cise le type d’huile auquel elle se rapporte. Le soumissionnaire est r(cid:130)put(cid:130) avoir pris connaissance de toutes les conditions g(cid:130)n(cid:130)rales et particuli(cid:138)res applicables et les avoir accept(cid:130)es. Toute autre condition ou r(cid:130)serve contenue dans son offre est r(cid:130)put(cid:130)e non (cid:130)crite. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Commu- naut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 30 novembre 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 166 du 5. 7. 1996, p. 1. (2) JO L 346 du 17. 12. 1997, p. 23. L 322/22 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 1. 12. 98 ANNEXE LOT A 1. Action no: 1525/95 2. B(cid:130)n(cid:130)ficiaire (2): P(cid:130)rou 3. Repr(cid:130)sentant du b(cid:130)n(cid:130)ficiaire: Programa Nacional de Asistencia Alimentaria (PRONAA), av. Argentina 3017, El Callao [t(cid:130)l(cid:130)copieur: (55 14) 426 54 10] 4. Pays de destination: P(cid:130)rou 5. Produit (cid:133) mobiliser: huile v(cid:130)g(cid:130)tale: soit huile de colza raffin(cid:130)e, soit huile de tournesol raffin(cid:130)e 6. Quantit(cid:130) totale (tonnes net): 500 7. Nombre de lots: 1 8. Caract(cid:130)ristiques et qualit(cid:130) du produit (3) (4) (6): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point III. A. 1. a) ou b)] 9. Conditionnement: JO C 267 du 13. 9. 1996, p. 1 [points 10. 4 A, B et C. 2] 10. (cid:144)tiquetage ou marquage (5): JO C 114 du 29. 4. 1991, p. 1 [point III. A. 3] — Langue (cid:133) utiliser pour le marquage: espagnol — Inscriptions compl(cid:130)mentaires: «Distribuci(cid:155)n gratuita» et «Fecha de caducidad:. » 11. Mode de mobilisation du produit: mobilisation d’huile v(cid:130)g(cid:130)tale raffin(cid:130)e, produite dans la Commu- naut(cid:130). La mobilisation ne peut pas porter sur un produit fabriqu(cid:130) et/ou conditionn(cid:130) sous le r(cid:130)gime du perfectionnement actif. 12. Stade de livraison pr(cid:130)vu: rendu destination (7) 13. Stade de livraison alternatif: rendu port d’embarquement 14. a) Port d’embarquement: — b) Adresse de chargement: — 15. Port de d(cid:130)barquement: — 16. Lieu de destination: entrep(cid:147)t PRONAA (point 3) — port ou magasin de transit: — — voie de transport terrestre: — 17. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade pr(cid:130)vu: — premier d(cid:130)lai: le 28. 2. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: le 14. 3. 1999 18. P(cid:130)riode ou date limite de livraison au stade alternatif: — premier d(cid:130)lai: du 18 au 31. 1. 1999 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: du 1 au 14. 2. 1999 19. D(cid:130)lai pour la pr(cid:130)sentation des offres ((cid:133) 12 heures, heure de Bruxelles): — premier d(cid:130)lai: le 15. 12. 1998 — deuxi(cid:138)me d(cid:130)lai: le 5. 1. 1999 20. Montant de la garantie de soumission: 15 (cid:130)cus par tonne 21. Adresse pour l’envoi des offres et des garanties de soumission (1): Bureau de l’aide alimentaire (cid:211) l’attention de Monsieur T. Vestergaard B(cid:131)timent «Loi 130», bureau 7/46 Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles T(cid:130)lex: 25670 AGREC B; fax: (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 (exclusivement) 22. Restitution (cid:133) l’exportation: — 1. 12. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 322/23 Notes: (1) Renseignements compl(cid:130)mentaires: Andr(cid:130) Debongnie [t(cid:130)l. : (32-2) 295 14 65] Torben Vestergaard [t(cid:130)l. : (32-2) 299 30 50]. (2) Le fournisseur prend contact avec le b(cid:130)n(cid:130)ficiaire ou son repr(cid:130)sentant dans les plus brefs d(cid:130)lais, en vue de d(cid:130)terminer les documents d’exp(cid:130)dition n(cid:130)cessaires. (3) Le fournisseur d(cid:130)livre au b(cid:130)n(cid:130)ficiaire un certificat (cid:130)manant d’une instance officielle et certifiant que, pour le produit (cid:133) livrer, les normes en vigueur, relatives (cid:133) la radiation nucl(cid:130)aire, dans l’(cid:144)tat membre concern(cid:130) ne sont pas d(cid:130)pass(cid:130)es. Le certificat de radioactivit(cid:130) doit indiquer la teneur en c(cid:130)siums 134 et 137 et en iode 131. (4) Le fournisseur transmet au b(cid:130)n(cid:130)ficiaire ou (cid:133) son repr(cid:130)sentant, lors de la livraison, le document suivant: — un certificat sanitaire. (5) Par d(cid:130)rogation au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes C 114, le texte du point III A 3 c) est remplac(cid:130) par le texte suivant: «la mention “Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne”». (6) Sous peine d’irrecevabilit(cid:130), chaque offre indique de mani(cid:138)re pr(cid:130)cise le type d’huile auquel elle se rapporte. (7) En compl(cid:130)ment des dispositions de l’article 14, paragraphe 3, du r(cid:138)glement (CE) no 2519/97, les navires affr(cid:130)t(cid:130)s ne doivent appara(cid:140)tre sur aucune des quatre listes trimestrielles les plus r(cid:130)centes de navires immobilis(cid:130)s publi(cid:130)es par le m(cid:130)morandum de Paris d’entente sur le contr(cid:147)le des navires par l’(cid:144)tat du port [directive 95/21/CE du Conseil (JO L 157 du 7. 7. 1995, p. 1)]


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2571/98 af 30. november 1998 om fastsættelse af verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld og af forskuddet

eurovoc_concepts:
EU Member State
Greece
Spain
aid system
cotton
world market price

text: L 322/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1. 12. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2571/98 af 30. november 1998 om fastsættelse af verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld og af forskuddet KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til akten vedrørende Grækenlands tiltrædelse, særlig stk. 3 og 10 i protokol nr. 4 om bomuld, senest ændret ved R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1553/95 (1), under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1554/95 af 29. juni 1995 om fastsættelse af almindelige regler for støtteordningen vedrørende bomuld og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2169/81 (2), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1419/98 (3), særlig artikel 3, 4 og 5, og ud fra følgende betragtninger: Ifølge artikel 3 i forordning (EF) nr. 1554/95 fastsættes der en verdensmarkedspris for ikke-egreneret bomuld regelmæssigt p(cid:134) grundlag af de konstaterede verdensmar- kedspriser for egreneret bomuld under hensyntagen til det historiske forhold mellem den fastlagte verdensmar- kedspris for egreneret bomuld og den beregnede pris for ikke-egreneret bomuld; det historiske forhold blev fastlagt i artikel 1, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1201/89 af 3. maj 1989 om gennemførelsesbestemmelser for støtteordningen for bomuld (4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1664/98 (5); hvis verdensmarkedsprisen ikke kan fastsættes, fastlægges prisen p(cid:134) grundlag af den sidste fastsatte frist; i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1554/95 fast- sættes verdensmarkedsprisen for egreneret bomuld for et produkt med visse egenskaber under hensyntagen til de højeste udbud og noteringer p(cid:134) verdensmarkedet blandt dem, der anses for at være repræsentative for markedets faktiske tendens; med henblik p(cid:134) denne fastsættelse udar- bejdes der et gennemsnit for de udbud og noteringer, der konstateres p(cid:134) en eller flere europæiske børser for et produkt leveret cif en nordeuropæisk havn fra de forskel- lige leverandørlande, der anses for at være mest repræsen- (1) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 45. (2) EFT L 148 af 30. 6. 1995, s. 48. (3) EFT L 190 af 4. 7. 1998, s. 4. (4) EFT L 123 af 4. 5. 1989, s. 23. (5) EFT L 211 af 29. 7. 1998, s. 9. tative for den internationale handel; der er dog fastsat justeringer af disse kriterier ved fastsættelsen af verdens- markedsprisen for egreneret bomuld af hensyn til forskelle, der er begrundet i det leverede produkts kvalitet eller udbuddenes og noteringernes art; disse justeringer er fastsat i artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1201/89; anvendelsen af ovennævnte kriterier fører til fastsættelsen af verdensmarkedsprisen for ikke-egreneret bomuld p(cid:134) nedennævnte niveau; i artikel 5, stk. 3a, første afsnit i forordning (EF) nr. 1554/95 er det fastsat, at forskuddet p(cid:134) støtten er lig med m(cid:134)lprisen nedsat med verdensmarkedsprisen samt en nedsættelse, der beregnes efter den formel, der anvendes ved overskridelse af den maksimale garantimængde, men p(cid:134) grundlag af den ansl(cid:134)ede produktion af ikke-egreneret bomuld forhøjet med 15 %; den ansl(cid:134)ede produktion for i Kommissionens produktions(cid:134)ret 1998/99 er forordning (EF) nr. 1844/98 (6); anvendelsen af denne metode fører til fastsættelse af forskuddet pr. medlemsstat p(cid:134) nedennævnte niveau — fastsat UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Verdensmarkedsprisen for 1. ikke-egreneret bomuld som omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 1554/95 fastsættes til 21,753 ECU/100 kg. Forskuddet p(cid:134) støtten som omhandlet i artikel 5, stk. 2. 3a, første afsnit i forordning (EF) nr. 1554/95 er: — 48,830 ECU/100 kg for Spanien — 47,767 ECU/100 kg for Grækenland — 84,547 ECU/100 kg for de øvrige medlemsstater. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 1. december 1998. (6) EFT L 240 af 28. 8. 1998, s. 3. 1. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 322/9 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen


title: Verordnung (EG) Nr. 2582/98 der Kommission vom 30. November 1998 zur Festsetzung der gemeinschaftlichen Erzeugerpreise und Einfuhrpreise für Nelken und Rosen zur Anwendung der Einfuhrregelung für bestimmte Waren des Blumenhandels aus Zypern, Israel, Jordanien, Marokko, Westjordanland und dem Gazastreifen

text: L 322/36 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 1. 12. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 2582/98 DER KOMMISSION vom 30. November 1998 zur Festsetzung der gemeinschaftlichen Erzeugerpreise und Einfuhrpreise f(cid:129)r Nelken und Rosen zur Anwendung der Einfuhrregelung f(cid:129)r bestimmte Waren des Blumenhandels aus Zypern, Israel, Jordanien, Marokko, Westjordanland und dem Gazastreifen DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 4088/87 des Rates vom 21. Dezember 1987 zur Festlegung der Bedingungen f(cid:129)r die Anwendung von Pr(cid:132)ferenzz(cid:148)llen bei der Einfuhr bestimmter Waren des Blumenhandels aus Israel, Jorda- nien, Marokko, Zypern, dem Westjordanland und dem Gazastreifen (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1300/97 (2), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 2 Buchstabe a), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 2 Absatz 2 und Artikel 3 der Verordnung (EWG) Nr. 4088/87 werden jede zweite Woche die gemeinschaftlichen Einfuhrpreise und Erzeugerpreise f(cid:129)r einbl(cid:129)tige (Standard) Nelken und mehrbl(cid:129)tige (Spray) Nelken, großbl(cid:129)tige und kleinbl(cid:129)tige Rosen festgesetzt. Diese Preise werden gem(cid:132)ß Artikel 1b der Verordnung (EWG) Nr. 700/88 der Kommission vom 17. M(cid:132)rz 1988 zur Durchf(cid:129)hrung der Regelung bei der Einfuhr bestimmter Waren des Blumenhandels mit Ursprung in Zypern, Israel, Jordanien und Marokko sowie im Westjor- danland und im Gazastreifen in die Gemeinschaft (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2062/ 97 (4), unter Zugrundelegung der von den Mitgliedstaaten (cid:129)bermittelten gewichteten Angaben f(cid:129)r den Zeitraum von zwei Wochen festgesetzt. Es ist vorzusehen, daß diese Preise schnellstm(cid:148)glich festzusetzen sind, damit die anwendbaren Einfuhrz(cid:148)lle bestimmt werden k(cid:148)nnen. Die vorliegende Verordnung ist deshalb unverz(cid:129)glich in Kraft zu setzen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die gemeinschaftlichen Erzeugerpreise und Einfuhr- preise, die in einem Zeitraum von zwei Wochen auf einbl(cid:129)tige (Standard) Nelken, mehrbl(cid:129)tige (Spray) Nelken, großbl(cid:129)tige Rosen und kleinbl(cid:129)tige Rosen gem(cid:132)ß Artikel 1b der Verordnung (EWG) Nr. 700/88 anwendbar sind, werden im Anhang festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 2. Dezember 1998 in Kraft. Sie gilt vom 2. bis zum 15. Dezember 1998. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 30. November 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 382 vom 31. 12. 1987, S. 22. (2) ABl. L 177 vom 5. 7. 1997, S. 1. (3) ABl. L 72 vom 18. 3. 1988, S. 16. (4) ABl. L 289 vom 22. 10. 1997, S. 1. 1. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 322/37 ANHANG Zeitraum: 2. bis 15. Dezember 1998 (in ECU/100 St(cid:129)ck) Gemeinschaftlicher Erzeugerpreis Einbl(cid:129)tige Nelken (Standard) Mehrbl(cid:129)tige Nelken (Spray) Großbl(cid:129)tige Rosen Kleinbl(cid:129)tige Rosen 11,57 10,51 35,04 13,54 Gemeinschaftlicher Einfuhrpreis Israel Marokko Zypern Jordanien Westjordanland und Gazastreifen Einbl(cid:129)tige Nelken (Standard) 6,89 14,11 — — — Mehrbl(cid:129)tige Nelken (Spray) Großbl(cid:129)tige Rosen Kleinbl(cid:129)tige Rosen 7,86 14,33 — — — 12,98 8,32 — — — — — — — —


title: A Bizottság határozata (1998. november 30.) a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló 2223/96/EK tanácsi rendelet A. mellékletében szereplő, az árak és mennyiségek mérésével kapcsolatos elvek magyarázatáról (az értesítés a C(1998) 3685. számú dokumentummal történt)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
European accounting system
national accounts

text: 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 139 31998D0715 1998. 12. 16. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 340/33 A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1998. november 30. ) a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló 2223/96/EK tanácsi rendelet A. mellékletében szereplő, az árak és mennyiségek mérésével kapcsolatos elvek magyarázatáról (az értesítés a C(1998) 3685. számú dokumentummal történt) (EGT vonatkozású szöveg) (98/715/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, (4) tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, a 448/98/EK rendelettel (1), különösen annak tekintettel 2. cikkének (2) bekezdésével módosított, a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendeletre (2), (1) (2) (3) mivel szükség van a reálértéken számított bruttó hazai termék (GDP) változására vonatkozó adatok tagállamok közötti összehasonlíthatóságának növelésére, tekintettel a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendelet (3) 2. cikkének alkalmazá- sára, valamint a stabilitási és növekedési paktumról (Amszterdam, 1997. tanácsi állásfoglalásra (4), továbbá általánosabban a többoldalú felügyelet céljaira; június 17. ) szóló európai mivel a gazdasági és monetáris unió megvalósítása és ellenőrzése összehasonlítható, naprakész és megbízható információkat igényel az egyes tagállamok gazdaságának szerkezetéről és alakulásáról; mivel a Bizottságnak részt kell vállalnia a gazdasági és monetáris unió igazgatásában, és különösen be kell szá- molnia a Tanácsnak a tagállamok költségvetési helyzeté- ről és nemzeti adósságuk összegéről; (1) HL L 58. , 1998. 2. 27. , 1. o. (2) HL L 310. , 1996. 11. 30. , 1. o. (3) HL L 209. , 1997. 8. 2. , 6. o. (4) HL L 236. , 1997. 8. 2. , 1. o. (5) (6) (7) (8) mivel a reálértéken, vagyis az árváltozásokhoz igazítot- tan készült gazdasági számlák egy ország gazdasági és költségvetési helyzete elemzésének alapvető jelentőségű eszközei, feltéve hogy a számítások alapjául olyan egysé- ges elvek szolgálnak, amelyek nem tesznek lehetővé eltérő értelmezést; mivel e célból, a 2223/96/EK rendelet keretében az adatok változatlan árakon történő megál- lapítására megfogalmazott ajánlásokat el kell mélyíteni és meg kell erősíteni; mivel a Bizottságnak a közösségi politikai célokból, különösen a stabilitási és növekedési paktum felügyelete érdekében, a nemzeti számlák reálértékben kifejezett aggregátumait kell alkalmaznia; mivel a gazdasági recesszió súlyának értékeléséhez a tagállamoknak általában legalább 0,75 %-os éves reál GDP-csökkenést kell referenciaértékként alapul venniük; mivel súlyos gazdasági recessziót követően a referencia- érték meghaladása csak akkor tekinthető kivételesnek, ha a reálértékben kifejezet GDP éves csökkenése eléri a 2 %-ot; mivel a tagállamok által az e határozattal bevezetett ren- delkezéseknek megfelelően összeállított számlák reálér- tékben vett eredményeit a Bizottságnak a felhasználók rendelkezésére kell bocsátania meghatározott időpontok- ban, különösen a gazdasági és pénzügyi konvergencia felügyeletével kapcsolatos eredményekre; mivel az e határozat által bevezetett rendelkezések az első lépéseket jelentik a tagállamok számláinak reálérté- ken történő, közösségi követelményeknek megfelelő, egységes számviteli szabályai lehetővé téve olyan eredmények nyerését, amelyek a tagállamok között összehasonlíthatóak és megfelelő minőségűek; fel, ezzel HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet 140 (9) mivel a közösségi követelményeknek megfelelően a reál- értékben kifejezett számlák eredményeit statisztikailag fel kell dolgozni és fel kell tüntetni a Bizottságnak szóló közleményben a 2223/96/EK rendeletben és a túlzott hiány esetén követendő eljárásról szóló jegyzőkönyv alkalmazásáról szóló, 1993. november 22-i 3605/93/EK tanácsi rendeletben (1) megállapított időpontokban; (10) mivel azonban tekintettel a szóban forgó számlák jelen- tőségére és a részletesség fokára, valamint a tagállamok- ban a statisztikai helyzetre, kivételesen és ideiglenesen póthatáridőket azon tagállamok részére, amelyek objektív okokból nincsenek abban a helyzetben, hogy megfeleljenek a 2223/96/EK rendelet végrehajtása során az e határozatban megállapított sza- bályoknak; kell megállapítani (11) mivel az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 89/382/EGK-EURATOM tanácsi határozat- tal (2) létrehozott Európai Közösség statisztikai program- bizottsága (SPB) és a 91/115/EGK határozattal (3) létre- hozott, monetáris, pénzügyi és fizetésimérleg-statisztikák bizottsága (CMFB) véleményével, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk Célkitűzések E határozat célja a 2223/96/EK rendelet A. mellékletének 10. fejezetében található, az árak és volumenek mérésére vonat- kozó elvek tisztázása, tekintettel az ár- és volumenmérés további összehangolásának szükségességére. Az e határozatban megadott magyarázatokat az Eurostatnak továbbított adatokra vonatkozóan a 2223/96/EK rendelet sze- rinti első adatközléstől kezdően figyelembe kell venni, legaláb- bis az 1995. és későbbi évekre vonatkozó adatok tekintetében. 2. cikk Az árak és mennyiségek mérésére vonatkozó általános elvek magyarázata E határozat I. mellékletének I. részében szerepel azon általános elvek magyarázata, amelyeket a 2223/96/EK rendelet A. mel- fejezete által tartalmazott árak és volumenek lékletének 10. (1) HL L 332. , 1993. 12. 31. , 7. o. (2) HL L 181. , 1989. 6. 28. , 47. o. (3) HL L 59. , 1991. 3. 6. , 19. o. mérésekor követni kell, különös tekintettel az aggregáció elemi szintjére, az index és a bázisév kiválasztására. 3. cikk A módszerek termék szerinti osztályozása E határozat I. mellékletének II. és III. része tartalmazza a termé- kek egyes fajtáira a használható legmegfelelőbb módszerek, a legmegfelelőbb módszerek nem alkalmazhatósága esetén hasz- nálható alternatívák és a 2223/96/EK rendelet szerinti Eurostat- nak szóló első adatközlést követően nem használható módsze- rek osztályozását. 4. cikk Kutatási program Azon termékek esetében, amelyekre e határozat I. melléklete nem állapítja meg a módszerek 3. cikkben meghatározott osz- tályozását, az osztályozás a 2000. év végén befejezésre kerülő kutatási program eredményének figyelembevételével történik, az SPB döntését követően. 5. cikk Átmeneti időszakok E határozat II. melléklete állapítja meg az egyes tagállamok vonatkozásában a 2. cikkben tisztázott elvek alkalmazására vonatkozó átmeneti időszakot. A tagállamok ezen felül kérhetik átmeneti időszak engedélyezé- sét a 3. cikkben meghatározott módszerek alkalmazására vonatkozóan is, erről legkésőbb 1998 végéig kell dönteni. Azon tagállamok, amelyek az átmeneti időszakra mentességet kaptak, és az adott év vonatkozásában a nemzeti szinten hasz- nált számítási módszerek alkalmazásával, reálértéken kifejezett GDP-csökkenést mutatnak ki, minden lehetséges segítséget megadnak az Eurostatnak az itt meghatározott elvektől való bármely eltérés hatásának felméréséhez. 6. cikk Jegyzég A tagállamok legkésőbb 2002 végéig az Eurostat rendelkezé- sére bocsátják a reálértékben kifejezett GDP és összetevőinek mérésére használt eljárások és alapstatisztikák teljes listáját. E jegyzéknek legalább a záró számlákban alkalmazott módszere- ket kell tartalmaznia. 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 141 7. cikk Címzettek Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, 1998. november 30-án. a Bizottság részéről Yves-Thibault DE SILGUY a Bizottság tagja 142 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet I. MELLÉKLET I. RÉSZ AZ ÁRAK ÉS VOLUMENEK MÉRÉSÉNEK ÁLTALÁNOS ELVEI I. 1. Bevezetés A változatlan áras értékelés természete néhány alapvető szempontból eltér a folyó áras értékeléstől. Leegyszerűsítve, a folyó áras kimutatás lezajlott és dokumentálható ügyletek elszámolási keretein belüli aggregációnak tekinthető. A válto- zatlan áras kimutatás viszont az adott év gazdasági helyzetét írja le egy másik év áraiban kifejezve. A valóságban a folyó év ügyletei nem ugyanolyan módon zajlottak volna le az előző év áraiban. Az ügyletértékeket fel kell bontani ár- és volumen-összetevőkre. Elvileg az árkomponens kizárólag az árváltozásokból eredő változásokat tartalmazza, miközben minden egyéb változást a volumen-komponensben kell szerepeltetni (ESA 95, 10. 01. pont). Ugyanakkor számos termék esetében nem egyértelmű, hogy ez a felbontás hogyan valósítható meg a gya- korlatban (ESA 95, 10. 06. pont). Ezért egy szabály elfogadására van szükség az árak és volumenek mérésére vonatko- zóan, amely lehetővé teszi az elméleti-ideális ár/volumen felbontás megközelítését, és amelyet összehasonlítható módon kell alkalmazni minden tagállamban. Az I. részben e keret általános elveinek megállapítására, míg a II. és III. részben a becslési eljárások termelési illetve kia- dási megközelítésből történő részletezésére kerül sor. Az e határozatban megállapított elvek éves adatokra vonatkoznak. Természetesen vezérelv, hogy a negyedéves számlák- nak összhangban kell lenniük az éves számlákkal annak érdekében, hogy a negyedéves számlák a lehető legpontosabban előre jelezzék a végső eredményeket. A változatlan áras negyedéves számlákkal kapcsolatos különleges kérdéseket a negyedéves számlákról szóló, rövidesen megjelenő kézikönyv tárgyalja. Az ESA 95 10. fejezete egyértelműen a változatlan áras számítások integrált számviteli megközelítését részesíti előnyben (ESA 95, 10. 04. és 10. 08. pont). A számviteli megközelítésben a GDP termelési és költségoldali, változatlan áras meg- közelítései egyensúlyba hozhatók egy részletes termékszinten a forrás-felhasználási táblák segítségével. A részletezett for- rás-felhasználási táblák használatával biztosítható az indexek konzisztenciája. Ugyanígy a különböző forrásokból, például az egymástól függetlenül összeállított fogyasztói és termelői árindexekből, származó deflátorok is összehasonlíthatók és kölcsönösen ellenőrizhetők. A forrás-felhasználás táblákon alapuló rendszerben a két oldal (vagyis a termelési és költsé- goldali megközelítés) előnyei egyesíthetők, folyó és változatlan árak mellett egyaránt. Az ESA 95 10. 12–10. 23. pontjaiban meghatározza, hogy mit tartalmaz az árkomponens és a volumenkomponens. A volumenkomponens a termékek minőségében bekövetkezett változások hatását tartalmazza. Ez azt jelenti, hogy a nem- zeti számlák összeállításához használatos ár- és volumenmutatókat korrigálni kell az ilyen minőségi változásoknak meg- felelően. A különböző mutatókban végrehajtott minőség-korrekciók összhangját szigorúan ellenőrizni kell. Ha a különböző árin- dexek között nagy különbségek észlelhetők, ez betudható a minőség-korrekciókra alkalmazott eltérő eljárásoknak. A volumenmutatókat megfelelően részletezett bontásban kell kiszámítani, a strukturális változások figyelembe vételére. Például a vasúti közlekedésben az utaskilométereket le kell bontani legalább az első- és másodosztályon utazókra. Ez teszi lehetővé, hogy az első és másodosztályú jegyek arányváltozásai inkább a volumenkomponensben, mint az árkom- ponensben szerepeljenek. A folyó évi értékek megfelelő árindex alkalmazásával történő deflálása általában előnyt élvez a bázisévi értékek volu- men- vagy mennyiségi indexek felhasználásával történő extrapolációjával szemben (ESA 95, 10. 32. pont), mivel ez eset- ben a minőségi különbségek jobban számításba vehetők. Ezenkívül az árindexek közötti eltérés rendszerint kisebb, mint a volumenindexek között, az árindexek esetében kisebb mintavételi hibát eredményezve. Az értékek ármennyiségi megközelítésben történő kiszámítása esetén, az alapul szolgáló ár- és mennyiségi információ felhasználható az adatok változatlan árakon történő kiszámításához (ESA 95, 10. 33. pont). Ilyen esetben minőségi válto- zásokra korrekciót kell elvégezni. 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 143 A melléklet I. részének emlékeztetője tárgyalja azokat az elveket, amelyek vonatkozásában az ESA 95 magyarázatot igé- nyel. I. 2. Az összesítés elemi szintje Az árak és volumenek mérésének a termékek részletes felbontásával kell kezdődnie a különböző ügyletfajtáknak megfe- lelően. Az egyes ügyletfajták szerint megkülönböztetett termékekre vonatkozóan olyan árindexet kell találni, amellyel a folyó áras érték deflálható, vagy olyan volumenmutatót, amely lehetővé teszi a bázisévi érték extrapolációját. Ideális esetben az egyes termékek külön is megkülönböztethetők, és a termék tiszta ár- és volumenváltozásait becsléssel meg lehet állapítani. Azonban a statisztikai gyakorlatban szükség van a termékek összesítésére, ami azt jelenti, hogy a különböző termékek ár- és volumenváltozásait együttesen kell súlyozni. A statisztikai források, amelyekből az árindexek és a volumenmutatók származnak, eltérő súlyozási módszereket alkalmazhatnak (vagyis eltérő képleteket vagy más báziséveket). A nemzeti számlákban viszont egyetlen konzisztens súlyozási módszert kell alkalmazni az összes változóra vonatkozóan (lásd a következő pontokat). A nemzeti számlákban használttól eltérő súlyozású indexek használata esetén, implicit módon azt kell feltételezni, hogy az alkalmazott indexek elemi indexek, ennek megfelelően az alapul szolgáló súlyozási rendszer nagy valószínűséggel lényegtelen. Ilyenkor például egy fix súlyozású Laspeyres-index feltehetőleg megegyezik egy Paa- sche-indexszel, vagy egy előző évi súlyozott Laspeyres-indexszel. Nyilvánvalóan jobban érvényesül az az implicit feltéte- lezés, miszerint az alkalmazott indexek elemi indexek, ha azok alkalmazása nagyon részletezett szinten történik. Ezért minél részletesebb a termékfelbontás, annál pontosabb eredmények várhatók. Adott részletezettség mellett a ter- mékek feltehetőleg homogénebbek, és ez az elemi indexekhez közelebb álló indexeket, valamint differenciáltabb súlyo- zási rendszereket eredményez. Azt a pontos összesítési szintet, amelyen a nemzeti számlákban feltételezhető, hogy az alkalmazott indexek elemi inde- xek, e szöveg alkalmazásában az összesítés elemi szintjének nevezzük. Ez gyakran megfelel a kiegyenlítési céllal alkalmazott forrás-felhasználási táblákon megkülönböztetett termékek számának. A tagállamoknak deflációs célokból törekednek a termékek részletes felbontására. Az összesítés elemi szintje a kibocsá- tásra, valamint a (közbenső és végső) felhasználás minden kategóriáira vonatkozóan, legalább olyan részletezettnek kell lennie, mint az ESA 95 P60-szintje, amely a forrás-felhasználási tábláknak az Eurostathoz történő benyújtásánál haszná- latos. E melléklet II. (termelési oldalról való megközelítésről szóló) része meghatározza bizonyos termékkategóriákra vonatkozóan a legkisebb szükséges további felbontási szintet, amelyet a deflátorok vagy a volumenindikátorok megál- lapítása során alkalmazni kell. 1. elv: Az árak és volumenek mérésében a termékek összesítésének részletezett szintjét kell alkalmazni. Ez az összesítési szint, amelynek elne- vezése a továbbiakban az összesítés elemi szintje, legalább olyan részletezettséget jelent, mint az ESA 95 P60-szintje a kibocsátásra, valamint a (közbenső és végső) felhasználás összes kategóriájára vonatkozóan. A P60-szintű adatszolgáltatásról szóló ESA 95 rendeletben megengedett eltérések esetében a rendelkezésre álló legrészle- tesebb nemzeti adatokat kell használni. I. 3. Az indexképlet megválasztása Az összesítés elemi szintjének meghatározása során, az ezen a szinten rendelkezésre álló ár- és volumenindexeket együt- tesen súlyozni kell, a nemzeti számla összesítéseinek ár- és volumenmértékeinek megállapítása érdekében. E célból először egy indexképletet kell kiválasztani. Az ESA 95 10. 62–10. 64. pontja a Fisher-féle ár- és volumenindexe- ket részesíti előnyben, míg a Laspeyres-volumenindex és a Paasche-árindexek elfogadható alternatívaként szerepelnek. A gyakorlatban a Fisher-indexnek számos hátránya van, többek között a nagy adatszükséglet, a volumenadatok össze nem adódása és a felhasználók számára nehezen érthető magyarázat. Ezért a gyakorlatban előnyt élvez a Laspeyres-féle volumenindex és a Paasche-árindexek az összesítés elemi szintjén szár- maztatott ár- és volumenmértékek összesítéséhez. 144 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet 2. elv: Az összesítés elemi szintjén rendelkezésre álló volumenméréseket a Laspeyres-képlet alkalmazásával kell összesíteni a nemzeti számla szintű összesítések volumenmértékeinek megállapítása érdekében. Az összesítés elemi szintjén rendelkezésre álló árméréseket a Paa- sche-képlet alkalmazásával kell összesíteni, a nemzeti számla szintű összesítések ármértékeinek megállapítása érdekében. Meg kell jegyezni, hogy az ESA 95 lehetővé teszi a Fisher-indexek alkalmazását is. Ezen kívül hangsúlyozni szükséges, hogy ez az elv nem vonatkozik a nemzeti számlákban használt árak és volumenek adatforrásaira: az összesítés elemi szintje alatti alábbi adatokat nem ezen elv alapján kell kiszámítani. I. 4. A bázisév kiválasztása A Laspeyres-volumenindex meghatározott év értékeit használja fel egy összesítés komponenseiben bekövetkezett volu- menváltozások súlyozására. Most azt kell meghatározni, hogy melyik évből kell venni a súlyokat. E célból meg kell határozni a bázisév és referenciaév kifejezéseket. Fogalommeghatározások: – – a bázisév az az év, amelynek folyó áras értékeit fel kell használni az összesítés elemi szintjén származtatott ár- és volumenmérések súlyozásához, a referenciaév az az év, amelynek adatait a változatlan áras adatok benyújtásához és bemutatásához kell felhasználni. A mutatószámok sorában ez az év, amely a 100-as értéket képviseli. Vegyük például a következő mutatószámsort: 1990 100 1991 105 1992 108 1993 112 1994 120 Tegyük fel, hogy ezeket a számokat az 1990. év súlyait alkalmazva kaptuk. Következésképpen 1990. a bázisév. Ez lesz a referenciaév is, mivel 1990 = 100. A referenciaév könnyen megváltoztatható, pl. 1993-ra (osszuk el az összes értéket 112/100-dal, hogy megkapjuk az 1993 = 100-at): 1990 1991 1992 1993 1994 100/1,12 105/1,12 108/1,12 112/1,12 120/1,12 Egy ilyen eljárás nem változtatja meg a bázisévet, mivel az évek egymáshoz viszonyított változásai kiszámítása még min- dig az 1990. évi súlyok felhasználásával történik. Ahelyett, hogy a fenti példához hasonlóan egy rögzített bázisévet vennénk alapul, minden évben számolhatunk az előző év súlyaival is. Ez például az évenkénti változások következő sorozatához vezet: 1990 100 1991 105 1992 102 1993 103 1994 106 A fenti indexek mindegyikére áll, hogy: t — 1 = 100, következésképpen a referenciaév megfelel a bázisévnek, de minden egyes évben változik. A sorozat könnyen kifejezhető egy bizonyos referenciaévhez képest, az „újra megállapított referen- cia” segítségével. Ez a következőt eredményezné: 1990 100 1991 105 1992 107,1 1993 110,3 1994 116,9 (107,1 = 105 × 102/100; 110,3 = 107,1 × 103/100, stb. ). Fontos, hogy a referenciaév változása nem érinti az egymáshoz viszonyított éves indexeket. Ez nyilvánvaló olyan egyszerű sorozat esetében, mint ebben a példában, de amikor egy változó több alváltozóból áll, már nem magától érte- tődő. Ahhoz, hogy a referenciaév változásakor az összes egymáshoz viszonyított éves növekedési rátát változatlanul lehessen tartani, minden egyes változót külön újra megállapított referenciával kell ellátni, akár elemi indexről, akár részösszesítésről, akár olyan átfogó összesítésről van szó, mint a GDP. A következtetés az, hogy egy rögzített referenci- aév változatlan árakon számított adataiban nagy eltérések fognak mutatkozni az egyéni elemek és összesítéseik között. Ez az „össze nem adódás” jól ismert problémája. E különbségeket semmiképpen sem szabad kihagyni a számításból torzulnának. Lásd az e pont végén található további (ESA 95, 10. 67. pont), mivel ezáltal a növekedési rátákat magyarázatot. 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 145 A bázisév és a referenciaév kiválasztása elvileg egymással nem összefüggő kérdések. A Bizottság e határozata szempont- jából, vagyis az ár- és volumenmérések kalkulációs elveinek tisztázása szempontjából csak a bázisév kiválasztásának van jelentősége. Nyilvánvaló, hogy az ár- és volumenmérések országok közötti jobb összehasonlíthatósága érdekében az országoknak ugyanazt a bázisévet kellene alkalmazni. Ezen kívül a minél pontosabb növekedési ráták származtatása érdekében lehe- tőleg a legutóbbi bázisévet célszerű felhasználni, mivel az ott alkalmazott súlyok a legaktuálisabbak, s a termékek meg- szűnésének vagy új termékek megjelenésének a problémája ekkor a legkisebb. Ezek a megfontolások együttesen vezet- nek ahhoz a módszerhez, hogy a súlyokat mindig az előző évből kell származtatni. 3. elv: Az összesítés elemi szintjén származtatott volumenméréseket az előző évből vett súlyok felhasználásával kell összesíteni. Ha egy tagállam átmeneti időszakra mentességet kapott a 3. elv alkalmazása alól, a bázisévet 1995-től kezdődően min- den öt évben megváltoztatja, amíg az átmeneti időszak tart. Példa: összesítések és komponenseik referenciaéveinek újra megállapítása Vegyünk két, „A” és „B” terméket, valamint összesítésüket. Tételezzük fel, hogy ezek homogén termékek, ami azt jelenti, hogy meg tudunk határozni olyan ár- és volumenindexeket e termékek estében, amelyek nem függenek egy alapul szol- gáló súlyozási rendszertől, vagyis elemi indexek. Az „A” és „B” termék összesítésére vonatkozó volumen- és árindexek viszont függenek „A” és „B” súlyozásának módjától. A következő rendszerben a volumenváltozásokat az összesítésre vonatkozóan T 1– 1 és T között a T – 1 év folyó áras értékeivel súlyozzuk. Mivel ezek a legaktuálisabb súlyok, az alábbi növekedési ráták tekinthetők a legpontosabbnak: 1990 folyó áras Volumen változás 90-91 1991 1990. évi árak Árváltozás 90-91 1991 folyó árak Volumen változás 91-92 1992 évi árakon 1991 Árváltozás 91-92 1992 évi folyó árak Volumen változás 92-93 1993 évi árakon 1992 Árváltozás 92-93 1993 évi folyó árak A B Összesen 100 300 400 105,0 110,0 108,8 105 330 435 110,0 95,0 98,6 115,5 313,5 429,0 102,0 90,0 93,2 117,8 282,2 400,0 108,0 105,0 105,9 127,2 296,3 423,5 103,0 95,0 97,4 131,1 281,4 412,5 105,0 102,0 103,0 137,6 287,1 424,7 Most tételezzük fel, hogy ezeket az adatokat egy meghatározott referenciaévre vonatkoztatva kell kifejezni, például 1990-re. Erre az összegzés növekedési rátái eltorzulása nélkül az egyetlen az, hogy minden egyes sorozatnál külön újra megállapítjuk a referenciaévhez való viszonyt. Indexformában (1990 = 100) a következőképpen alakul: A B Összesen 1990 1991 1992 1993 100 100 100 105,0 107,1 110,3 110,0 99,0 108,8 101,4 94,1 98,8 ahol 101,4 = 108,8 × 93,2/100 és 98,8 = 101,4 × 97,4/100. Az 1990. referenciaév volumeneiben kifejezve: A B Összesen 1990 1991 1992 1993 100 105,0 107,1 110,3 300 400 330,0 297,0 282,2 435,0 405,6 395,0 A + B 400 435,0 404,1 392,5 Nyilvánvaló, hogy „A” termék és „B” termék összege már nem felel meg az összesítésnek. Ez a híres „össze nem adódás probléma”. E probléma ellenére 1993-ra vonatkozóan a „megfelelő” érték 395 és nem 392,5, mivel ez az egyetlen olyan szám, amely összhangban van az összesítés előzetesen kiszámított növekedési rátáival. Ezentúl ily módon az egymáshoz viszonyított éves növekedési ráták nem fognak változni a referenciaév megváltozásá- val. Az „A” és „B” termék, valamint összesítésük közötti jelentős eltérést nem megszüntetni kell, hanem a felhasználók- nak megmagyarázni. E különbségek nem értelmezhetőek az eredmények megbízhatósága jelzéseként. 146 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet II. RÉSZ ÁRAK ÉS VOLUMENEK MÉRÉSE A TERMELÉS OLDALRÓL TÖRTÉNŐ MEGHATÁROZÁS ALAPJÁN II. 1. A módszerek osztályozása A melléklet további részében a módszerek következő osztályozását alkalmazzuk: „A” módszerek: a legmegfelelőbb módszerek „B” módszerek: azok a módszerek, amelyek akkor vehetők igénybe, ha „A” módszer nem alkalmazható „C” módszerek: azok a módszerek, amelyek nem alkalmazhatók. II. 2. Piaci kibocsátás és saját végső felhasználásra való kibocsátás E pont a piaci kibocsátásra és a saját végső felhasználásra való kibocsátás számításait tárgyalja. Kezdjük a hozzáadott érték változatlan árakon történő kiszámításának különböző módszereivel kapcsolatos néhány elvvel. Ezek az elvek adják meg az általános kritériumokat a számítási módszerek „A”, „B” és „C” kategóriába való sorolásához. Ugyanakkor ezeket az elveket először a piaci termelés összes típusánál, termékről termékre haladva kell alkalmazni, hogy konkrét útmuta- tást adjanak az egyes esetekben alkalmazandó módszerekre vonatkozóan. A kettős mutatóval és az egyszeres mutatóval jellemzett módszerek közötti választástól függően a következő osztályozás lehetséges: „A” módszer: az ESA 95 egyértelműen megállapítja (10. 28. pont), hogy elméletileg a kettős defláció a korrekt módszer, mivel a folyó áras hozzáadott érték a kibocsátás és a közbenső fogyasztás különbségeként is megállapítható. Ez az érve- lés valóban megállja a helyét a kettős mutatóval rendelkező módszerek esetében (pl. a kibocsátás extrapolációja valamely volumenmutató és a közbenső fogyasztás deflálása segítségével). További érvek is szólnak a kettős mutatót alkalmazó módszerek mellett: – – az alkalmazott mutatók vagy kibocsátási vagy ráfordítási mutatók. Az egymutatós módszereknél az ilyen mutatókat a hozzáadott értékre közvetlenül alkalmazzák, ami kevésbé megfelelő, a kettős mutatót alkalmazó módszerek biztosítják a termelékenységi változások független értékelését. „B” módszer:A gyakorlatban szükség lehet egymutatós módszerek alkalmazására, például a közbenső fogyasztásra vonat- kozó adatok elégtelensége vagy a megbízható adatok elégtelensége miatt. Ami a folyó évi értékek deflálásához vagy a bázisévi értékek extrapolálásához használatos mutatók megfelelőségét illeti, a következő kritériumok alkalmazhatók: – – – – a termékkategória mutatók általi lefedettségének teljessége. Például lefedi-e a mutató az összes terméket az adott kategóriában, vagy csak egyeseket, mint például, amelyeket csak a háztartásoknak adtak el, a mutató értékelési alapja. A piaci kibocsátásnál az alapár megfelelőbb, mint például a beszerzési ár, vagy a költség- ráfordítás, a mutatónak számításba kell vennie a minőségi változásokat, a volumenbecslések keretében nyilvántartva azokat, fogalmi konzisztencia a mutató és a nemzeti számla fogalmai között. Ezek a kritériumok az alábbi általános következtetésekhez vezetnek a mutatók megfelelőségét illetően, fent említettekkel összhangban, ezeket az általános következtetéseket termékről termékre haladva kell alkalmazni a piaci termelés összes típusára vonatkozóan, hogy konkrét útmutatást adjanak az egyes esetekben alkalmazandó módszerekkel kapcsolatban. Az „A”, „B” és „C” módszerek következő megkülönböztetési kritériumai abszolút kritériumok, vagyis nem függnek az adatok rendelkezésre állásától. Előfordulhat, hogy gyakorlatban az „A” módszerek alkalmazása nem lehetséges, és a „B” módszerek között kell a szabályt megtalálni. „A” módszer: a kibocsátási megközelítésben, elvileg, megfelelő termelési árindexek, szokásos elnevezés szerint a termelői árindexek (PPI) alkalmazása lesz az „A” módszer. Minden egyes terméket külön-külön kell deflálni egy megfelelő terme- lői árindex segítségével. E termelői árindex a következő kritériumoknak felel meg: – – pontosan az illető termék(csoport) (belföldi és export-) árainak az indexe, számításba veszi a termék(ek) minőségi változásait, 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 147 – – bázisárakon értékelt, az alapjául szolgáló fogalmak összhangban vannak a nemzeti számla fogalmaival. Valamennyi módszer, amely láthatóan teljes mértékben megegyezik a termelői árindexek alkalmazásával, „A” módszer- nek tekinthető. „B” módszer: ha megfelelő termelői árindex nem áll rendelkezésre, több helyettesítő mutató létezik. Például a következők általában „B” módszernek számítanak: – – – kevésbé megfelelő termelői árindex, például. minőségi kiigazításokat nem alkalmazó index, vagy olyan index, amely a termékkategóriánál szűkebb vagy tágabb körre vonatkozik, fogyasztói árindex (CPI). Ugyanaz a három kritériumot kell alkalmazni ennél az indexnél is, mint a termelői árin- dexnél (a fogyasztói árindexet rendszerint korrigálni kell az adókkal, támogatásokkal és árrésekkel, hogy az értéke- lést bázisárakon lehessen elvégezni), továbbá megfelelő súlyozásra is szükség van, és a fogalmaknak összhangban meg kell lenniük a nemzeti számviteli fogalmakkal, kibocsátási volumenindikátorok. A volumenmutatóknak figyelembe kell venniük a minőségváltozásokat. Ezt részben oly módon lehet megvalósítani, hogy megfelelően részletezett volumenmutatókat alkalmaznak annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni a strukturális változásokat. Az ilyen mutatók általában nem felelnek meg mind a négy, fentiekben kifejtett kritériumnak. „C” módszer: Néhány más lehetséges mutató felhasználása lesz a „C” módszer. – input-módszerek (piaci kibocsátásra), – másodlagos mutatók, vagyis a kibocsátáshoz közvetlenül nem kapcsolódó mutatók, – termelői árindexek, fogyasztói árindexek vagy volumenmutatók, amelyek egyáltalán nem felelnek meg a szóban forgó termék(ek)nek, pl. átfogó fogyasztói árindex. Ezek a mutatók általában igen távol vannak attól, hogy a négy kritériumnak megfeleljenek, jóval távolabb, mint a „B” módszerek. Ezeket a kritériumokat most az alábbi fogyasztóiárindex-termékcsoportokra fogjuk alkalmazni. A piaci kibocsátás és a saját végfelhasználói kibocsátás vizsgálata együttesen történik. Az ESA 95 3. 49. pontjában megállapítja: „a saját végső felhasználásra szolgáló kibocsátást a piacon eladott hasonló termékek bázisárain kell értékelni”. Ennélfogva a saját végső fogyasztásra szolgáló kibocsátás deflálásának elvei megegyeznek a piaci kibocsátásra vonatkozó elvekkel. Minden terméktípusnál cél az „A”, „B” és „C” módszerek meghatározása. Ha bizonyos terméktípusnál nem okoz sajátos problémákat a megfelelő termelői árindex alkalmazása (vagyis az „A” módszer végrehajtható), akkor azt a módot, aho- gyan más részmutatók megfelelnek a kritériumoknak, nem kell tárgyalni. Jelentős számban vannak olyan terméktípusok, amelyeknél az „A”, „B” és „C” módszerek még nem határozhatók meg. Erre a kutatási program keretében kerül sor. A kutatási program megvizsgálhatja az osztályozások továbbfejlesztésének lehetőségét is, olyan termékekre vonatkozóan, amelyeket az alábbiakban megadott eredeti besorolás mutat. A melléklet elsősorban a változatlan árakon történő kibocsátás becslését tárgyalja. A kettős mutatóval rendelkező módszerek esetében szükség van a közbenső fogyasztás deflálására is. A közbülső fogyasztás deflálásának előnyben részesí- tett módszere a termékről termékre történő haladás, a vásárlóktól begyűjtött valódi közbenső felhasználói áradatok fel- használásával. A gyakorlatban ezek az adatok gyakran nem állnak rendelkezésre. Ezért a belföldön előállított termékek közbenső fogyasztásának deflálását ugyancsak az alábbiakban leírt, az adott termék kibocsátására vonatkozó módszer alkalmazásával lehet megoldani, az értékelési különbség figyelembevétele mellett (a közbenső fogyasztás értékelése beszerzési árakon történik). Különös figyelmet kell fordítani az importtermékek közbenső fogyasztásának deflálására. Ezenkívül számításba kell venni a különböző felhasználók esetében fennálló árkülönbségeket is. Példa erre az áramszol- gáltatás, amelynél jelentős áreltérések lehetségesek a különböző felhasználók között. A közbenső fogyasztás változatlan árakon történő becslésének áttekintésekor fontos annak számításba vétele, hogy a megbízhatatlan változatlan áras kibocsátásbecslések (pl. egy üzleti szolgáltatási típusnál) hatása hogyan mérsékelhető a változatlan áras GDP-összesítés szintjén. A termelésoldali megközelítésben a megbízhatatlan deflátorok, illetve implicit deflátorok hatása bizonyos termékek esetében a változatlan áras GDP becsléseire akkor minimalizálható, ha: – – – ha a változatlan áras számlákat kínálati és felhasználási keretben állítják össze, kettős mutatókat alkalmazó módszereket használnak a számlákban, a megbízhatatlan termelési deflátorokat felhasználják a közbülső fogyasztás deflálására is. Az értékelések integrálására alkalmazott forrás-felhasználási táblák a kettős deflálással kombinálva egyértelmű szerepet játszik az összesített változatlan áras GDP szintjén jelentkező pontatlanságok minimumra csökkentésében. 148 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet CPA A: Mezőgazdasági, vadászati és erdészeti termékek CPA B: Hal Ezen termékekre vonatkozó folyó áras számítások nagy többsége ár- és mennyiségi információkon alapul. Ennélfogva ezeket az információkat fel lehet és fel kell használni a változatlan áras kibocsátás felméréséhez. A mennyiségi informá- ciókat indokolt esetben korrigálni kell a minőségi változásokkal. Egyes esetekben eredeti termelői árindexek szerkeszté- sére is sor kerül. Ezek a módszerek mind „A” módszernek számítanak. CPA C: Bányászati és kőbányászati termékek CPA D: Feldolgozott termékek CPA E: Elektromos energia, gáz, gőz és forró víz Ezekre a termékcsoportokra a tagállamok már most is számos termelői árindexet nyújtanak be az Eurostatnak. Ezeknek a termelői árindexeknek a felhasználása, a fent említett kritériumoknak való megfelelés esetén, „A” módszernek minősül e termékek vonatkozásában. A változatlan áras kalkulációkban ezeket az adatokat kell majd felhasználni. Néhány jelentős probléma adódik a speciális termékek árának és volumenének mérésében. Különösen vonatkozik ez: – – a számítógépekre és más információfeldolgozó berendezésekre, olyan nagyberendezésekre, mint például a légi járművek és hajók. Ezeknél a termékeknél az árak mérése rendszerint igen nehéz, noha a termékek gazdasági jelentősége nagy. A termé- kekre vonatkozó eljárások fejlesztésének lehetőségét tanulmányozni kell a kutatási programban. CPA F: Építőipari munka Az építkezések esetében az árak és volumenek mérését gyakran bonyolítja például számos ide tartozó termék egyedi jel- lege. A változatlan áras építőipari kibocsátás értékelésének módszertani problémáját tanulmányozni kell a kutatási prog- ramban. CPA G. CPA G: Nagykereskedelmi és kiskereskedelmi szolgáltatások, gépjármű-javítási szolgáltatások, motorkerékpár, személyes és háztartási cikkek javítási szolgáltatásai 50: Gépjárművek és motorkerékpárok eladása, karbantartási és javítási szolgáltatásai; gépjármű-üzemanyag kiske- reskedelmi szolgáltatásai Ez a csoport két terméktípusból áll: – – szolgáltatáskibocsátás gépjárművek és motorkerékpárok javításában és karbantartásában, kereskedelmi haszonkulcshoz kapcsolódó kibocsátás gépjárművek, motorkerékpárok és gépjármű-üzemanyag eladá- sánál. Az első kibocsátási típus esetében rendelkezésre állhatnak termelői árindexek, és ebben az megalapozzák az „A” módszert. Ha nem állnak ilyenek rendelkezésre, a termékek a (adókkal vagy támogatásokkal korrigált) fogyasztói árindex alkalmazásával deflálhatók, amelyek „B” módszernek minősülnek, mivel nem mindig kielégítő módon fedik az üzleti kia- dásokat. A kereskedelmi haszonkulcsok deflálásához ugyanazokat az eljárásokat kell alkalmazni, mint amelyeket az alábbiakban a nagykereskedelemre vonatkozóan felvázoltunk. 51: Nagykereskedelmi és jutalékos kereskedelmi szolgáltatások, kivéve a gépjárműveket és a motorkerékpárokat Ennek a csoportnak a fő teljesítménye nagykereskedelmi haszonkulcsokból adódik. A haszonkulcs- kibocsátással kapcso- latosan a következő szabályokat lehet megállapítani: „A” módszer: a haszonkulcs kibocsátásokra vonatkozó módszer a kereskedelmi szolgáltatások minőségében bekövetkezett változások számításba vételét jelenti. Ezt a kereskedő eladási és beszerzési tevékenységének külön deflálásával lehet elé- rni (a készletváltozások megfelelő figyelembevételével). E célból kiváló minőségű árindexekre van szükség. 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 149 „B” módszer: a B módszer olyan feltevésként alkalmazható, miszerint a haszonkulcsok volumene követi a forgalom volu- menét. Ez feltételezi, hogy változatlan árakon számítva a haszonkulcsarányok is változatlanok maradnak. A legegyszerűbb módja e módszer alkalmazásának a teljes haszonkulcs-kibocsátás extrapolálása egy forgalmi volumenin- dexszel. A forgalmi volumenindexet megkapható, ha a forgalomnak a forgalom árindexével történő deflálásával. Ennek az egyszerű módszernek a továbbfejlesztését jelenti, a termékek részletezési szintjének a finomítása, elsősorban a kereskedelmi haszonkulcsok változatlan árakon történő figyelembe vételével a forrás-felhasználási táblák részletezett struktúráján belül. Ezután egy bizonyos bázisévben számított konkrét ügyletekhez kapcsolódó haszonkulcs arány alkal- mazható a az érintett ügylet volumenére a folyó évben. Ily módon a haszonkulcs volumene együtt nő a kérdéses termék áramlásának volumenével. Az eljárás továbbfejlesztésének egy másik útja a kereskedelmi csatornák megváltozásának figyelembe vétele (a nagy hipermarketek fellendülése a kis üzletek rovására). Ez magában foglalná a kereskedelmi szolgáltatások minőségi változá- sainak némelyikét a volumenkomponensben. Ezeket a módszereket „B” módszernek kell tekinteni, mivel a kereskedelmi szolgáltatások minőségének megváltozása nem vehető számításba. „C” módszer: minden egyéb módszer, például a haszonkulcs-kibocsátás közvetlen deflálása valamely forgalmi árindexszel. 52: Kiskereskedelmi szolgáltatások, kivéve gépjárműveket, a motorkerékpárokat, személyi és háztartási cikkeket A kiskereskedelmi árrés kibocsátásához ugyanazt, a nagykereskedelem esetében fentebb alkalmazott feltevést kell alkal- mazni. Itt megvan azonban az előny, hogy létezik egy jól használható mérce, nevezetesen a kiskereskedelmi forgalmi árindex, a CPI. Egy bizonyos árucikk kiskereskedelmi forgalmának volumenindexének megállapításához, a CPI megfelelő tétele felhasználható a deflálásra. A személyi és háztartási cikkek javításából származó kibocsátás meghatározására szintén a CPI használható fel. Mint- hogy ezekre a szolgáltatásokra csekély az üzleti ráfordítás, a CPI megfelelő lesz és „A” módszernek tekinthető a kibocsá- tás mérésében. Ugyanakkor különböző CPI-kategóriákat kell majd használni, mivel itt különböző termékekről van szó. Ezért a deflálást nagyfokú részletezettséggel kell elvégezni, hogy a különböző részletezett CPI-kategóriákat fel lehessen használni. CPA H: Szállodai és éttermi szolgáltatások A szállodákra és éttermekre vonatkozó „A” módszer a megfelelő termelői árindexszel történő deflálás. Amennyiben ter- melői árindex nincs, a fogyasztói árindex alkalmazható megközelítésként. Ez utóbbi eset „B” módszernek minősül, mivel az üzleti ráfordításokat nem veszi számításba. CPA I: Szállítási, tárolási és hírközlési szolgáltatások. 60, 61 és 62: Közúti, vízi és légi szállítás A személy- és teherforgalmi szállításokat külön kell deflálni. Személyszállítás esetében a megfelelő termelői árindexek alkalmazása „A” módszernek minősül. Amennyiben ezek nem állnak rendelkezésre, a következő módszerek minősülnek „B” módszernek: – – fogyasztói árindexszel történő deflálás, feltéve, hogy az megfelelően számításba veszi a minőségi változásokat, utaskilométerek számának mutatójával történő extrapoláció, feltéve, hogy ez a mutató kielégítő számú szállítási kategória esetében rendelkezésre áll. Legalább a különböző osztályok között (például a vasúti közlekedés esetében az I. és II. osztályok, a légi közlekedés esetében az üzleti és turista osztályok között) különbséget kell tenni. Ezeket a módszereket egyedileg kell alkalmazni, legalább a következő személyszállítási típusokra vonatkozóan, amennyi- ben azok számottevőek a tagállamokban: – – vasúti szállítás, egyéb közúti szállítás, 150 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet – – vízi úton történő szállítás, légi szállítás. Ha ez a lebontás nem lehetséges, akkor ezek a módszerek „C” módszernek minősülnek. Minden egyéb módszer (például az utasok számának volumenmutatóként való felhasználása) szintén „C” módszernek számít. A teherszállítás esetében az „A” módszer szintén megfelelő termelői árindexek alkalmazását jelenti. Ha ilyenek nem állnak rendelkezésre, akkor a következő módszer tekinthető „B” módszernek: – feltételezhető, hogy a szállítási,közlekedési szolgáltatások volumene követi a szállított termékek volumenét. E célból a leszállított tonna-kilométer megfelelő mutató, noha nyilvánvaló, hogy itt a minőségi változások a szállítási szolgál- tatásokon belül nem vehetők számításba. Minél több adat áll rendelkezésre a különböző szállítási típusok tonna- kilométer teljesítményére vonatkozóan, annál pontosabbak lesznek az eredmények. Ezt a módszert is egyedileg kell alkalmazni a következő teherszállítási típusokra vonatkozóan, amennyiben azok számot- tevőek a tagállamokban: – – – – – – vasúti szállítás, egyéb közúti szállítás, vezetékes szállítás, tengeri és tengerparti szállítás, belvízi szállítás, légi szállítás. Ha ilyen lebontást nem lehet elérni, akkor ezek a módszerek „C” módszernek minősülnek. Minden egyéb módszer (pél- dául a szállított tonnák mutatójának felhasználása) úgyszintén „C” módszernek felel meg. Elvileg a személy- és teherszállítások esetében egyaránt a korrekt defláció a folyó áras adatok fenti megoszlásban történő súlyozását igényli. Ha a folyó áras adatok nem állnak rendelkezésre ilyen részletezésben, más súlyok is alkalmazhatók a mutatók súlyozására a különböző szállítási típusokra vonatkozóan. Ezeknek az egyéb súlyoknak a lehető leginkább meg kell közelíteniük a folyó értékeket. 63: Kiegészítő szállítási szolgáltatások; utazási irodák által nyújtott szolgáltatások. Ez a csoport a szolgáltatások széles választékát foglalja magában, ennélfogva nem lehetséges valamilyen speciális módszer vagy mutató meghatározása. Ezért itt a módszerek és mutatók általános osztályozására kell hivatkozni. Utazási irodák esetében az ESA 95 konkrét ajánlásokat jelöl meg (lásd 10. 39. pont). 64: Postai és távközlési szolgáltatások A postai és távközlési szolgáltatások változatlan árakon történő becslését a különböző szolgáltatási típusok és tarifák állandóan szélesedő köre teszi bonyolulttá. Ez okból az e termékeknél alkalmazandó eljárásokra vonatkozó külön útmu- tatók megállapítása a kutatási program részeként történik. CPA J: Pénzközvetítői szolgáltatások Olyan termékeknél, mint a közvetve mért pénzközvetítői szolgáltatások (FISIM), értékpapírok és devizakereskedelmi haszonkulcsok és biztosítás, a folyó áras kibocsátást különböző ügyletek egyenlegeként kell meghatározni. A változatlan árakon történő kibocsátás harmonizált meghatározását és mérését meg kell határozni. A minőségi változások számbavétele a pénzügyek és a biztosítás területén egy másik olyan kérdés, amely további meg- fontolást igényel, ugyanúgy, mint azon pénzügyi szolgáltatások értékeinek összehasonlíthatósága, melyekre explicit ára- kat állapítanak meg. E termékek esetében az alkalmazandó eljárásokra vonatkozó külön gyakorlati útmutató készül a kutatási program kere- tében. CPA K: Ingatlan, bérleti és üzleti szolgáltatások Lakhatási szolgáltatások A lakhatási szolgáltatások folyó áras értékeléséhez minden tagállam 1998-ra vagy 1999-re bevezeti az úgynevezett réteg- zéses módszert a GNP-célú kibocsátásmérés érdekében (1). (1) 95/309/EK, Euratom bizottsági határozat (HL L 186. , 1995. 8. 5. , 59. o. ) és 97/619/EK, Euratom bizottsági határozat (HL L 252. , 1997. 9. 16. , 33. o. ). 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 151 A módszer lényegében a folyó áras kibocsátást objektív módon becsli a lakások mennyiségi és minőségi adatainak, vala- mint a használatukkal összefüggésben megfizetett árak adatainak felhasználásával. Ezért meghatározás szerint a kibocsá- tásra vonatkozó árinformációra szükség lesz a deflációhoz. Ugyanazt az árat, minőségre és mennyiségre vonatkozó információt kell felhasználni a változatlan árakon történő becslések végrehajtásához. A fentiekben vázolt megközelítési mód alkalmazása minősíthető „A” módszernek. E megközelítés módot nyújt a lakhatási szolgáltatások minőségi változá- sainak számításba vételére. Egyéb bérleti, ingatlan- és üzleti szolgáltatások E szolgáltatások esetében nehéz beszerezni a megfelelő termelőiár-adatokat, például az egyes termékek egyedi jellege miatt. Következésképpen számos más olyan mérési módszer használható az ár- vagy volumenváltozások megállapítására, amelyek gyakran közvetett vagy másodlagos méréseket jelentenek. A közvetett mérések alkalmasságát minden egyes ebbe a kategóriába tartozó szolgáltatásnál fel kell mérni. A kutatási program keretében erre konkrét útmutatás készül. A kutatási programban különös figyelmet kell fordítani a szintén ebben a termékcsoportban található szoftver-kibocsátás deflálására. CPA M: Oktatási szolgáltatások CPA N: Egészségügyi és társadalmi szolgáltatások Egyes tagállamokban piaci termelésként veszik nyilvántartásba az egészségügyi és oktatási ellátás főbb részeit, míg más országok ugyanezt nem piaci termelésként tartják számon. A változatlan árakon történő kibocsátás-mérési módszerek- nek számolniuk kell annak szükségességével, hogy a két ország csoportra vonatkozóan összehasonlítható statisztikákat kell készíteni. A piaci kibocsátás deflálásához szükséges árstatisztikáknak a termék teljes árát kell tükrözniük, nemcsak a fogyasztó hozzájárulását a teljes árhoz, vagy egy szerződéses díjszabás szerinti árat. Az árstatisztikáknak lehetővé kell tenniük a minőségi változások figyelembevételét az egészségügyi és oktatási termékek körében is. A kutatási program keretében konkrét útmutatás készül az e termékekre alkalmazható eljárásokra vonatkozóan, ársta- tisztikák vagy más módszerek felhasználásával. A program egyaránt lefedi a szóban forgó szolgáltatások piaci kibocsátá- sát, és az alábbiakban leírt nem piaci kibocsátást. CPA O: Egyéb közösségi, társadalmi és személyi szolgáltatások Ezeknél a szolgáltatásoknál termelőiár-adatok gyakran nem állnak rendelkezésre, és az esetek többségében helyettük alternatív mutatók használatosak. Hasonlóan az egészségügyi és oktatási területhez, ebben a kategóriában is van piaci és nem piaci kibocsátás, és a statisztikai módszereknek ezzel számolniuk kell. A kutatási program keretében konkrét útmutatás készül ezekre a termékekre. CPA P: Magánháztartások alkalmazottakkal A saját végső felhasználásra szolgáló kibocsátás értékelése, a dolog természetéből adódóan megfelel alkalmazottak fizeté- sének, beleértve természetbeni juttatásokat. A változatlan árakon történő értékelésre szolgáló hagyományos módszerek a fogyasztói árindex adatainak vagy a bérada- toknak a deflációra való felhasználását, illetve volumen extrapoláció alkalmazását jelentik (ahol extrapolációs tényező az alkalmazottak száma). Elvileg az alkalmazott deflátorokat (fogyasztói árindex vagy béradatok) ellenőrizni kell annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a természetbeni juttatások beszámítását. Ezek a módszerek nem veszik számításba a termelékenységi változásokat, de ez a mellőzés csak csekély következmé- nyekkel jár a GDP-re nézve. Ezek a módszerek „B” módszernek tekinthetők, kivéve, ha számításba veszik a termelékeny- ségi változásokat is (ebben az esetben „A” módszernek minősülnek). Adók és támogatások a termékeken és a behozatalon; hozzáadottérték-adó (HÉA) Az ESA 95 10. 47–10. 52. pontja megfelelő részletességgel fejti ki a termékeket és importot érintő adók, támogatások és a HÉA változatlan árakon történő becslésének elveit. Ezek az elvek „A” módszernek minősülnek. 152 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet II. 3. Nem piaci kibocsátás Mint korábban megjegyeztük a változatlan áras kibocsátásmérés statisztikai módszereinek összehasonlítható kimutatást kell produkálniuk, mind a piaci, mind a nem piaci kibocsátásra vonatkozóan, különösen olyan szolgáltatásoknál, mint az oktatás és egészségügy. Nem piaci szolgáltatások esetében a változatlan árakon történő kibocsátásbecslés, kibocsátási volumenindikátorok vagy ráfordítás-meghatározási módszerek (például a munka és más ráfordítások deflálása, illetve a munkaráfordítás bázisévi volumenének extrapolációja) segítségével történik. Van néhány áradat is, amely felhasználható. A nem piaci szolgáltatások „A”, „B” és „C” módszerek közötti megkülönböztetés meghatározása a kutatási program kere- tében történik. II. 3. 1. CPA M: Oktatás A változatlan árakon történő nem piaci oktatási kibocsátás volumenindikátorok vagy ráfordításmeghatározási módszerek segítségével becsülhető. Az oktatási kibocsátás értékeléséhez használatos módszerekre (legyenek azok kibocsátási volumenindikátorok, ráfordítá- son alapuló módszerek, illetve piaci kibocsátás esetében áradatok) a kutatási program keretében konkrét útmutatást készül. Ez a program fogja felmérni a minőségi változások figyelembevételét is. II. 3. 2. CPA N (rész): Egészségügy A nem piaci egészségügyi kibocsátás változatlan árakon vagy volumenindikátorok, vagy ráfordításon alapuló módszerek segítségével értékelhető. Az egészségügyi kibocsátás értékeléséhez használatos módszerekre (legyenek azok kibocsátási volumenindikátorok, ráfordításon alapuló módszerek, illetve piaci kibocsátás esetében áradatok) a kutatási program keretében konkrét útmu- tatást készül. Ez a program fogja felmérni a minőségi változások figyelembevételét is, amelynek az egészségügyi szolgál- tatások kibocsátásában különösen nagy jelentősége van. II. 3. 3. Egyéb nem piaci kibocsátás Az egyéb nem piaci kibocsátások számos különböző formát ölthetnek. Némelyiket egyedi alapon nyújtják (például társa- dalombiztosítási szolgáltatások), másokat pedig kollektív alapon (például honvédelmi szolgáltatások). Ismét másoknak lehetnek egyéni és kollektív elemei is (például rendőrségi tevékenység, amelyet az ESA 95-ben a kollektív szolgáltatások kategóriájába sorol be). A kibocsátás volumenindikátor számai felhasználhatók az egyéni alapon nyújtott szolgáltatások kibocsátásának becslé- sére, valamint egyes esetekben a kollektív alapon nyújtott szolgáltatások becslésére is. A ráfordításon alapuló módszerek mindezen szolgáltatások esetében felhasználhatók. Az összehasonlítható eredmények érdekében szükséges a két módszer alkalmazásának bizonyos mértékű összehangolása. Konkrét útmutatás készül a kutatási program keretében a termékcsoportnál alkalmazandó módszerekre (akár a kibocsá- tás volumenindikátorait, akár a ráfordításon alapuló módszert tekintve). III. RÉSZ ÁRAK ÉS VOLUMENEK MÉRÉSE KÖLTSÉGOLDALI MEGKÖZELÍTÉSBEN A költségoldali változatlan áras GDP a végső fogyasztás, a bruttó tőkeképződés és a nettó export összege. Ami folyó évi értékek deflálásában vagy a bázisévi értékek extrapolálásában a költségoldalon használatos mutatószámok megfelelőségét illeti, a következő kritériumokat lehet alkalmazni: – a termékcsoport lefedésének teljes körűsége mutatószám szerint. Például, hogy a mutatószám felöleli-e az adott kategóriába tartozó összes terméket vagy csak azoknak egy részét, 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 153 – – – a mutatószám értékelési bázisa. A végső fogyasztás és a bruttó tőkeképződés megállapításához inkább beszerzési árakat célszerű figyelembe venni, mint a termelői árakat, a mutatószámnak figyelembe kell vennie a minőségi változásokat, inkább a volumenbecslések, mint az árbecslések keretében számon tartva azokat, fogalmi összhang a mutatószám és a nemzeti számlák fogalmai között. Ezek a kritériumok a következő általános konklúziókhoz vezetnek az ár- és volumenmérések értékelési eljárásaival kap- csolatban a költségoldali megközelítés különböző kategóriáinál. Háztartások végső fogyasztása Amennyiben ennek helye van, háztartások végső fogyasztását (HPC) leginkább a fogyasztói árindexből származó infor- mációk felhasználásával kell deflálni. A fogyasztói árindex akkor tekinthető megfelelőnek, ha kielégíti a következő kritériumokat: – pontosan lefedi az adott termékcsoportot, – megfelelően számításba veszi a termék minőségi változásait, – – beszerzési árakon (HÉA-val együtt) értékelik, a fogyasztói árindex alapjául szolgáló fogalmak megfelelnek a nemzeti számlák fogalmainak. Ha a fogyasztói árindex nem áll rendelkezésre egy bizonyos termékre vonatkozóan, akkor más, jobban közelítő mutató- számot kell alkalmazni. Ezek lehetnek termelői árindexek, export-/importárindexek vagy esetleg bizonyos körülmények között volumenindikátorok. Ezek a módszerek „B” módszernek minősülnek. A „C” módszerek kiterjednek olyan indexek alkalmazására is, amelyek egyáltalán nem felelnek meg a szóban forgó ter- mékeknek. Kormányzati végső fogyasztás és NPISH (a háztartásokat segítő nonprofit intézmények) végső fogyasztása Ezeknél a végső fogyasztási csoportoknál ugyanazokat a szempontokat lehet megállapítani, mint a nem piaci kibocsátás termelésoldali megközelítési módjánál (II. 3. pont), mivel az államháztartás és az NPISH által előállított termékek és szol- gáltatások értékei e kategóriák fő összetevői (ESA 95, 3. 78. és 3. 79. pont). Az államháztartás piaci termelőktől való termék- és szolgáltatás vásárlásait, amelyeket mint természetbeni térsadalmi jut- tatásokat – minden változtatás nélkül – háztartásoknak szolgáltatnak, és amelyek a kormányzati végső fogyasztásnak (ESA 95, 3. 79. pont) is részét képezik, az itt említett piaci termékeknek és szolgáltatásoknak megfelelő árindexszel kell deflálni. Az ESA 95 3. 85. pontja meghatározza az egyéni és kollektív termékek és szolgáltatások közötti különbséget. Ilyen meg- különböztetésnél könnyen levezethető a tényleges végső fogyasztás fogalma. A számláknak ez a megjelenítési módja nem vet fel speciális problémákat a változatlan áras becslést illetően. Bruttó állóeszköz-felhalmozás A bruttó állóeszköz-felhalmozás felmérése esetén az eredeti beruházási árindexek alkalmazása minősül „A” módszernek. Egy ilyen indexnek a következő szempontoknak felel meg: – pontosan lefedi az adott termékcsoportot, – megfelelően számításba veszi a termék minőségi változásait, – – értékelése beszerzési árakon történik, beleértve a nem levonható HÉA-t, a fogyasztói árindex alapjául szolgáló fogalmak megfelelnek a nemzeti számlák fogalmainak. A gyakorlatban a termelői árindexek használata sem ritka, amelyek „B” módszernek számítanak, amennyiben nem érté- kelik újra azokat beszerezési árakon. Speciális termékek termelői árindexének meghatározásához ugyanazok a szempon- tok vehetők figyelembe, mint a II. 2. pontban, ideértve a kutatási programra való hivatkozásokat is. Készletváltozások Fontos, hogy a készleteket egyedileg és függetlenül kell deflálni, és ne úgy vegyék számításba, mint a változatlan áras kalkulációk maradványtételét. Az ESA 95 10. 56. pontja megállapítja, hogy a készletváltozásokat változatlan árakon a bevételezés és kivételezés külön- külön deflálásával lehet felmérni megfelelő árindexekkel. Amikor a készletek volumen és árváltozásai nem túl nagyok, a készletváltozás közvetlen deflálása egy évi átlagos árindexszel is értékelhető alternatívát nyújt. 154 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 10/1. kötet Négy készlettípus van (ESA 95, 3. 119. pont): – – – – anyagok és fogyóeszközök; itt ugyanazok az elvek állapíthatók meg, mint amelyek a közbülső fogyasztás deflálásá- nál a II. 2. pontban találhatók, befejezetlen termelés: ezt a kategóriát meg kell vizsgálni a kutatási programban, késztermékek: ezeket a termelői árindexek bázisárakon történő felhasználásával lehet deflálni, viszonteladásra szánt termékek: ezeket beszerzési áraikon értékelik, amelyekre nézve a termelői árindex általában megfelelő mutató. A nyereség megtartásának problémáját ugyancsak meg kell vizsgálni a kutatási programban. Értéktárgyak eladással csökkentett beszerzése Ezt a kategóriát meg kell vizsgálni a kutatási programban. Export- és importtermékek és -szolgáltatások Ezt a kategóriát is meg kell vizsgálni a kutatási programban. csökkentett. 10/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 155 II. MELLÉKLET ÁTMENETI IDŐSZAKOK Átmeneti időszakok a 3. sz. elvhez Ország Meddig Írország Portugália Dánia Finnország Hollandia Olaszország Németország Belgium Egyesült Királyság Franciaország Spanyolország Görögország Svédország Luxemburg Ausztria 2004 – 2000 (1999-ben a bázisév 1990. lesz) 2005 – 2003 2005 – 2003 – 2003 – – – 2005