title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3510/98 του Amedeo AMADEO Τροφικός, κτηνιατρικός και φυτοϋγειονομικός έλεγχος και επιθεώρηση

eurovoc_concepts:
EU control
World Trade Organisation
food hygiene
food inspection
health control
liberalisation of trade
plant health control
product safety
third country
veterinary inspection

text: C 289/54 Επι΄σηµη Εφηµερι΄δα των Ευρωπαι¨κω΄ν Κοινοτη΄των EL 11. 10. 1999 (1999/C 289/071) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3510/98 υποβολη΄: Amedeo Amadeo (NI) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Τροφικο΄ς, κτηνιατρικο΄ς και φυτου¨ γειονοµικο΄ς ε΄λεγχος και επιθεω΄ρηση Σε σχε΄ση µε την «ανακοι΄νωση της Επιτροπη΄ς προς το Ευρωπαι¨κο΄ Κοινοβου΄λιο, το Συµβου΄λιο και την Οικονοµικη΄ και Κοινωνικη΄ Επιτροπη΄ για τον τροφικο΄, κτηνιατρικο΄ και φυτου¨ γειονοµικο΄ ε΄λεγχο και επιθεω΄ρηση» και (COM(98)32 τελ. ) και σε σχε΄ση µε τις διαπραγµατευ΄σεις στο πλαι΄σιο του Πολυµερη΄ Εµπορικου΄ Οργανισµου΄ για να εξισορροπηθει΄η ελευ΄θερη ανταλλαγη΄ εµπορευµα΄των σε διεθνε΄ς επι΄πεδο, λαµβα΄νοντας υπο΄ψη, µεταξυ΄ α΄λλων, τις πτυχε΄ς υγει΄ας και ασφα΄λειας, θα µπορου΄σε η Επιτροπη΄ να δρα΄σει κατα΄ το δυνατο΄ ενεργητικο΄τερο τρο΄πο για να διατηρη΄σει και να κα΄νει αποδεκτη΄ απο΄ τη διεθνη΄ κοινο΄τητα την πολιτικη΄ ελε΄γχου της Ευρωπαι¨κη΄ς Ένωσης, ω΄στε να αντιµετωπισθου΄ν τα προβλη΄µατα που απορρε΄ουν απο΄ την απελευθε΄ρωση των ανταλλαγω΄ν στο χω΄ρο των τροφι΄µων και του κτηνιατρικου΄ και φυτουγειονοµικου΄ ελε΄γχου; Απα΄ντηση της κυρι΄ας Bonino εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (22 ∆εκεµβρι΄ου 1998) Η Επιτροπη΄ µπορει΄ να διαβεβαιω΄σει το αξιο΄τιµο µε΄λος του Κοινοβουλι΄ου ο΄τι ε΄κανε ο΄,τι µπορου΄σε για να διατηρη΄σει την πολιτικη΄ ελε΄γχου της Κοινο΄τητας στον τοµε΄α της ασφα΄λειας και υγιεινη΄ς των τροφι΄µων και στον κτηνιατρικο΄ και φυτου¨ γειονοµικο΄ τοµε΄α, ιδι΄ως για την ενι΄σχυση της επι΄βλεψης και των ελε΄γχων που πραγµατοποιου΄νται απο΄ το Γραφει΄ο Τροφι΄µων και Κτηνιατρικω΄ν Θεµα΄των στις τρι΄τες χω΄ρες και στα κρα΄τη µε΄λη. Εξα΄λλου, προσπαθει΄ να επιτυ΄χει την αποδοχη΄ αυτη΄ς της πολιτικη΄ς ελε΄γχου απο΄ ο΄λες τις ενδιαφερο΄µενες διεθνει΄ς αρχε΄ς. Έτσι, ως εκπρο΄σωπος της Κοινο΄τητας στην υγειονοµικη΄ και φυτου¨ γειονοµικη΄ επιτροπη΄ του Παγκο΄σµιου Οργανισµου΄ Εµπορι΄ου, η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ παρουσια΄ζει, εξηγει΄ και υπερασπι΄ζεται σε διεθνε΄ς επι΄πεδο την υγειονοµικη΄ και φυτου¨ γειονοµικη΄ πολιτικη΄ της Κοινο΄τητας και αυτο΄, µε στο΄χο να διατηρη΄σει ε΄να υψηλο΄ επι΄πεδο προστασι΄ας µειω΄νοντας ο΄µως στο ελα΄χιστο την επι΄δραση των περιοριστικω΄ν µε΄τρων για το διεθνε΄ς εµπο΄ριο. (1999/C 289/072) ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ E-3516/98 υποβολη΄: Amedeo Amadeo (NI) προς την Επιτροπη΄ (25 Νοεµβρι΄ου 1998) Θε΄µα: Υγειονοµικο΄ς ε΄λεγχος/συναλλαγε΄ς βοοειδω΄ν και χοιροειδω΄ν Σε σχε΄ση µε την «προ΄ταση οδηγι΄ας του Ευρωπαι¨κου΄ Κοινοβουλι΄ου και του Συµβουλι΄ου για την τροποποι΄ηση της οδηγι΄ας 64/432/ΕΟΚ περι΄ προβληµα΄των υγειονοµικου΄ ελε΄γχου στον τοµε΄α των ενδοκοινοτικω΄ν συναλλαγω΄ν βοοειδω΄ν και χοιροειδω΄ν» (COM(98)0081 τελ. 3 98(0052 (1)COD), πρε΄πει να αναφερθει΄ ο΄τι κατα΄ την υποστη΄ριξη του σχεδι΄ου της Επιτροπη΄ς που αποσκοπει΄ στην ενεργοποι΄ηση του προβλεπο΄µενου συστη΄µατος πληροφορικοποι΄- ησης, επισηµαι΄νεται το γεγονο΄ς ο΄τι η υπα΄ρχουσα βα΄ση δεδοµε΄νων δεν ει΄ναι ακο΄µη λειτουργικη΄. Τε΄τοιες ελλει΄ψεις δεν συµβα΄λλουν φυσικα΄ στην ανα΄κτηση της αξιοπιστι΄ας των υπευθυ΄νων και της εµπιστοσυ΄νης εκ µε΄ρους των καταναλωτω΄ν. Με΄σα στο πλαι΄σιο αυτο΄, θα µπορου΄σε η Ευρωπαι¨κη΄ Επιτροπη΄ να υποβα΄λει ε΄κθεση για το στα΄διο εξε΄λιξης που βρι΄σκεται το ζη΄τηµα σε ο΄λο τον κοινοτικο΄ χω΄ρο; (1) ΕΕ C 100 της 2. 4. 1998, σελ. 23. Απα΄ντηση του κ. Fischler εξ ονο΄µατος της Επιτροπη΄ς (28 Ιανουαρι΄ου 1999) Το α΄ρθρο 5 του κανονισµου΄ (ΕΚ) 820/97 του Συµβουλι΄ου της 21ης Απριλι΄ου 1997, το οποι΄ο θεσπι΄ζει συ΄στηµα αναγνω΄ρισης και καταγραφη΄ς των βοοειδω΄ν και αναφε΄ρεται στη ση΄µανση του βοει΄ου κρε΄ατος και των προι¨ο΄ντων µε βα΄ση το βο΄ειο κρε΄ας (1), προβλε΄πει ο΄τι «οι µηχανογραφηµε΄νες βα΄σεις δεδοµε΄νων θα ει΄ναι απολυ΄τως λειτουργικε΄ς το αργο΄τερο στις 31 ∆εκεµβρι΄ου 1999 και θα περιε΄χουν, απο΄ την ηµεροµηνι΄α αυτη΄, ο΄λα τα απαιτου΄µενα δεδοµε΄να συ΄µφωνα µε την οδηγι΄α 64/432/ΕΟΚ». Προς το παρο΄ν, οι αρχε΄ς των κρατω΄ν µελω΄ν εξοπλι΄ζονται µε τα αναγκαι΄α µε΄σα προκειµε΄νου να ανταποκριθου΄ν στην υποχρε΄ωση αυτη΄. Η κατα΄σταση παρουσια΄ζει, ως εκ του΄του, για την ω΄ρα,


title: WRITTEN QUESTION No. 3539/98 by Laura GONZÁLEZ ÁLVAREZ , Pedro MARSET CAMPOS Castrovido dam project (Palacios de la Peña, Burgos, Spain)

eurovoc_concepts:
Castile-Leon
access to information
administrative transparency
engineering structure
environmental impact
environmental protection
impact study
mountain region
project evaluation
public works

formats: html print


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3475/98 dell'on. Giacomo LEOPARDI alla Commissione. Studi, proposte, iniziative o atti normativi, in materia di distribuzione dei medicinali e di servizio farmaceutico

eurovoc_concepts:
distance selling
marketing
medicinal product
pharmaceutical industry
pharmaceutical product
single market

formats: html pdf print

text: 28. 6. 1999 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 182/87 I limiti massimi (LMR) per i residui dei singoli pesticidi nelle e sulle varie derrate sono fissati dalle direttive 76/ 895/CEE (ortofrutticoli) (2), 86/362/CEE (cereali) (3), 86/363/CEE (prodotti alimentari di origine animale) (3) e 90/642/CEE (prodotti di origine vegetale, ortofrutticoli compresi) (4). A partire dal 1996, sono stati svolti sul piano comunitario programmi annui di sorveglianza dei residui di antiparassitari nei prodotti alimentari. I risultati del primo di questi programmi (relativo al 1996) sono stati recentemente collazionati e verrano pubblicati fra breve a cura della Commissione. (1) GU L 230 del 18. 8. 1991. (2) GU L 340 del 9. 12. 1976. (3) GU L 221 del 7. 8. 1986. (4) GU L 350 del 14. 12. 1990. (1999/C 182/113) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3474/98 di Gianni Tamino (V) alla Commissione (25 novembre 1998) Oggetto: Patrocinio della rappresentanza italiana della Commissione europea ad un’iniziativa di Alleanza Nazionale Apprendiamo da uno spazio pubblicitario apparso sul quotidiano italiano «Il Giornale» di mercoledì 28 ottobre che la delegazione di Alleanza Nazionale al Parlamento europeo organizzerà per giovedì, 29 ottobre, un incontro a Milano dal titolo «Un’anima per l’Europa», con la partecipazione dell’on. Cristiana Muscardini, dell’on. Gerard Collins e dell’on. Raul Miguel Rosado Fernandes. Tale incontro, secondo l’annuncio pubblicato dal «Il Giornale», godrebbe del patrocinio della rappresentanza a Milano della Commissione europea. Desidero sapere dalla Commissione se tale affermazione risponde al vero. In caso affermattivo desidero inoltre sapere se il patrocinio possa essere assegnato agli incontri organizzati da qualunque forza politica e con quale criterio venga decisa l’assegnazione. Risposta data dal sig. Oreja a nome della Commissione (3 febbraio 1999) In risposta alla domanda dell’on. Muscardini del 1o ottobre 1998 la rappresentanza della Commissione a Milano ha concesso il patrocinio ad un convegno il cui scopo era quello di «riscoprire i valori etici, culturali e politici» dell’Unione onde evitare che l’unificazione del continente si limiti ad un fatto puramente commerciale. A detto convegno dal titolo «Un’anima per l’Europa», tenutosi il 29 ottobre 1998 a Milano, nel salone d’onore della regione Lombardia, erano stati invitati parlamentari provenienti da vari Stati membri, autorità italiane nazionali e regionali e il responsabile nazionale di Alleanza nazionale per le questioni istituzionali. Il carattere di riunione, di partito o di delegazione è una semplice deduzione del quotidiano citato nell’interrogazione. (1999/C 182/114) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3475/98 di Giacomo Leopardi (PPE) alla Commissione (25 novembre 1998) Oggetto: Studi, proposte, iniziative o atti normativi, in materia di distribuzione dei medicinali e di servizio farmaceutico Può la Commissione comunicare se attualmente siano al suo esame eventuali studi, proposte, iniziative o atti normativi, in materia di distribuzione dei medicinali e di servizio farmaceutico?


title: WRITTEN QUESTION No. 3514/98 by Amedeo AMADEO Globalization and the Information Society

eurovoc_concepts:
OECD
code of conduct
communications policy
distance selling
electronics
international trade
intra-EU trade
legal code


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3484/98 del Ernesto CACCAVALE Europolin työntekijöiden yleinen koskemattomuus

eurovoc_concepts:
EU Member State
European convention
Europol
Intergovernmental Convention (EU)
confidentiality
disclosure of information
exchange of information
fundamental rights
protection of privacy
ratification of an agreement


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3510/98 del Amedeo AMADEO Elintarvikkeiden sekä eläinlääkintä- ja kasvinsuojelualan valvonta ja tarkastukset

text: C 289/54 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 11. 10. 1999 (1999/C 289/071) PREGUNTA ESCRITA E-3510/98 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Inspección y control alimentario, veterinario y fitosanitario En relación con la comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo y al Comité Económico y Social sobre inspección y control alimentario, veterinario y fitosanitario (COM(98)0032 final) y las negociaciones que se han celebrado en el marco de la OMC para equilibrar el libre comercio de bienes a nivel internacional, teniendo en cuenta, entre otras cosas, el aspecto sanitario y de seguridad, ¿podría el Consejo hacer todo lo posible por mantener y hacer que la comunidad internacional acepte la política de control de la Unión Europea, de manera que se pueda hacer frente a los problemas que se derivan de la liberalización de los intercambios en los sectores sanitario, veterinario y fitosanitario? Respuesta de la Sra. Bonino en nombre de la Comisión (22 de diciembre de 1998) La Comisión puede garantizar a Su Señoría que hace todo lo posible por mantener la política de controles de la Comunidad en materia de seguridad e higiene alimentaria y en los sectores veterinario y fitosanitario, en especial, mediante el refuerzo de las inspecciones y los controles realizados por la Oficina Alimentaria y Veterinaria en países terceros y en los Estados miembros. Por otra parte, se esfuerza en lograr la aceptación de esta política de controles en todas las instancias internacionales afectadas. Así pues, en su calidad de portavoz de la Comunidad en el Comité de Medidas Sanitarias y Fitosanitarias de la Organización Mundial del Comercio, la Comisión presenta, explica y defiende a nivel internacional la política sanitaria y fitosanitaria de la Comunidad, todo ello con el objetivo de mantener un nivel elevado de protección a la vez que se reduce a un mínimo toda repercusión restrictiva en el comercio internacional. (1999/C 289/072) PREGUNTA ESCRITA E-3516/98 de Amedeo Amadeo (NI) a la Comisión (25 de noviembre de 1998) Asunto: Policía sanitaria 7 Intercambios de animales de las especies bovina y porcina En relación con la propuesta de directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se modifica la Directiva 64/432/CEE relativa a problemas de policía sanitaria en materia de intercambios comunitarios de animales de las especies bovina y porcina (COM(98)0081 final 7 98/0052 COD) (1), se puede comprobar que, al respaldar el proyecto de la Comisión destinado a aplicar el sistema de información previsto, se señala que la base de datos existente no es todavía operativa. Es evidente que estas lagunas no contribuyen a recuperar la credibilidad y la confianza por parte de los consumidores. En este sentido, ¿podría la Comisión Europea presentar un informe sobre el estado en que se encuentra la aplicación de esta directiva en todo el territorio comunitario? (1) DO C 100 de 2. 4. 1998, p. 23. Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisión (28 de enero de 1999) El artículo 5 del Reglamento (CE) 820/97 del Consejo, de 21 de abril de 1997, por el que se establece un sistema de identificación y registro de los animales de la especie bovina y relativo al etiquetado de la carne de vacuno y de los productos a base de carne de vacuno (1), prevé que «las bases de datos informatizadas serán completamente operativas a más tardar el 31 de diciembre de 1999 y a partir de esa fecha contendrán todos los datos requeridos según. la Directiva 64/432/CEE». Actualmente, las autoridades de los Estados miembros están dotándose de los instrumentos necesarios con el fin de responder a esta obligación. Por consiguiente, la


title: 2000/334/EY: Komission päätös, tehty 25 päivänä marraskuuta 1998, valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt Enirisorse SpA -nimiselle yritykselle (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3866) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
holding company
industrial enterprise
industrial restructuring

text: 20. 5. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti L 120/1 II (S(cid:228)(cid:228)d(cid:246)kset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION P˜˜T(cid:214)S, tehty 25 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1998, valtiontuesta, jonka Italia on my(cid:246)nt(cid:228)nyt Enirisorse SpA -nimiselle yritykselle (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3866) (Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2000/334/EY) EUROOPAN YHTEIS(cid:214)JEN KOMISSIO, joka Menettely ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen ja erityisesti sen 93 artiklan 2 kohdan ensimm(cid:228)isen alakohdan, on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut (1) asianomaisia esitt(cid:228)m(cid:228)(cid:228)n huomautuksensa, sek(cid:228) katsoo seuraavaa: I Komissio on p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) 98/212/EY (2) p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)nyt lopettaa ENI- yhti(cid:246)n vuosina 1992(cid:151)1996 toteuttaman Enirisorsen p(cid:228)(cid:228)oma- rakenteen vahvistamista koskevan menettelyn. Toimenpiteen suuruus oli rakenneuudistussuunnitelman mukaisesti kaikkiaan 1 819 miljardia Italian liiraa. P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s on annettu tiedoksi Italian viranomaisille 2 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1997 p(cid:228)iv(cid:228)tyll(cid:228) kirjeell(cid:228). Komissio on todennut p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 98/212/EY, ett(cid:228) 1 819 mil- jardin Italian liiran suuruinen p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoi- menpide soveltuu yhteismarkkinoille Euroopan yhteis(cid:246)n perus- tamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla ja on Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen mukainen sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla edellyt- t(cid:228)en, ett(cid:228) tiettyj(cid:228) ehtoja noudatetaan. T(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen kan- nalta t(cid:228)rkeimm(cid:228)t ehdot olivat seuraavat: Komissio on ilmoittanut Italian viranomaisille 13 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) tam- mikuuta 1998 p(cid:228)iv(cid:228)tyll(cid:228) kirjeell(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228)(cid:228)n aloittaa Euroo- pan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdan mukainen menettely sen tuen osalta, jonka ENI on p(cid:228)(cid:228)omara- kenteen vahvistamistoimenpiteiden muodossa my(cid:246)nt(cid:228)nyt Eniri- sorse SpA-nimiselle tyt(cid:228)ryhti(cid:246)lleen (j(cid:228)ljemp(cid:228)n(cid:228) (cid:146)Enirisorse(cid:146)). Enirisorse on kokonaan italialaisen julkisen holdingyhti(cid:246)n ENIn omistuksessa oleva tyt(cid:228)ryhti(cid:246). ENI puolestaan oli tutkittavana olevien tapausten aikaan Italian valtion omistuksessa, sill(cid:228) Ita- lian valtiovarainministeri(cid:246) omisti enemmist(cid:246)n sen osakkeista. (cid:151) Italian oli pysytt(cid:228)v(cid:228) sitoumuksessaan toteuttaa raken- neuudistussuunnitelma kokonaan ja n(cid:228)in yksityist(cid:228)(cid:228) Eniri- sorsen yhti(cid:246)t ja tuotantolaitokset sek(cid:228) lopulta asettaa Eniri- sorse selvitystilaan 31 p(cid:228)iv(cid:228)(cid:228)n joulukuuta 1998 menness(cid:228), (cid:151) yksityist(cid:228)misest(cid:228) saadut varat oli k(cid:228)ytett(cid:228)v(cid:228) Enirisorsen sel- vitystilasta mahdollisesti aiheutuvien lis(cid:228)kustannusten katta- miseen, (1) EYVL C 70, 6. 3. 1998, s. 5. (2) EYVL L 80, 18. 3. 1998, s. 32. L 120/2 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 20. 5. 2000 (cid:151) laadittiin menettely, jonka avulla valvottiin, ett(cid:228) Italian viranomaiset noudattavat p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228). Komissio on saanut Italian viranomaisten ensimm(cid:228)isen puoli- vuotiskertomuksen 11 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1997. Kertomuk- sesta k(cid:228)vi ilmi muun muassa, ett(cid:228) Crotonessa sijaitsevan sinkin- tuotantolaitoksen omistava Pertusola Sud, toinen j(cid:228)ljell(cid:228) ole- vista Enirisorsen yhti(cid:246)ist(cid:228), oli viel(cid:228) myym(cid:228)tt(cid:228), toisin kuin Ita- lian viranomaisten ilmoittamassa ja komission hyv(cid:228)ksym(cid:228)ss(cid:228) rakenneuudistussuunnitelmassa oli m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty. Pertusola Sudiin liittyvill(cid:228) ongelmilla oli suuri merkitys p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)k- sess(cid:228) 98/212/EY. P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tekemisen aikaan Italian viran- omaiset antoivat ymm(cid:228)rt(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) yhti(cid:246) joko lopetettaisiin tai myyt(cid:228)isiin er(cid:228)(cid:228)lle mahdolliselle ostajalle vuoden 1997 loppuun menness(cid:228). J(cid:228)lkimm(cid:228)isess(cid:228) tapauksessa ostajan oli m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) muut- taa laitos tuottamaan sinkin sijasta nikkeli(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) oli se, mit(cid:228) Pertusola Sudin sulkemisesta tai myynnist(cid:228) vuonna 1997 m(cid:228)(cid:228)- r(cid:228)ttiin Enirisorsen rakenneuudistussuunnitelmassa, joka oli annettu tiedoksi komissiolle ja jonka t(cid:228)m(cid:228) mainitsikin p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) 98/212/EY koskevissa perusteluissaan. Koska Enirisorsen varsinaisen liiketoiminnan tappiot vuonna 1997 aiheutuivat ilmeisesti Pertusola Sudista, komissio uskoi, ett(cid:228) sulkemalla t(cid:228)m(cid:228) laitos tai myym(cid:228)ll(cid:228) se yksityiselle teolli- suusyritykselle p(cid:228)(cid:228)st(cid:228)isiin Enirisorsen rakenneuudistussuunni- telman lopulliseen p(cid:228)(cid:228)m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)n eli Enirisorsen toiminnan lak- kauttamiseen. Italian viranomaisten toimittamasta puolivuotiskertomuksesta k(cid:228)vi lis(cid:228)ksi ilmi, ett(cid:228) ENI on vuonna 1997 j(cid:228)lleen siirt(cid:228)nyt Eni- risorselle p(cid:228)(cid:228)omaa 133 miljardia Italian liiraa. Uusia p(cid:228)(cid:228)oman- siirtoja on k(cid:228)ytetty muun muassa Pertusola Sudin toimintakus- tannusten ja Enirisorsen selvitystilaan asettamisesta aiheutunei- den kustannusten kattamiseen. T(cid:228)llaista p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vah- vistamista ei ollut mainittu komissiolle ilmoitetussa raken- neuudistussuunnitelmassa eik(cid:228) sit(cid:228) sen vuoksi otettu huomioon my(cid:246)sk(cid:228)(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 98/212/EY. Kyseisi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoimenpiteit(cid:228) ei ollut ilmoitettu komissiolle, vaan ne oli toteutettu s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisesti. Komissio on n(cid:228)in ollen joutunut tutkimaan n(cid:228)it(cid:228) p(cid:228)(cid:228)omansiir- toja uusina tukitoimenpitein(cid:228), jotka ovat s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisia, koska ne on toteutettu perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdassa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tty(cid:228) ennakkoilmoitusta tekem(cid:228)tt(cid:228). Tutkintamenettelyn ensimm(cid:228)isess(cid:228) vaiheessa saamiensa tietojen perusteella komissio katsoo, ett(cid:228) ENIn vuonna 1997 tekemille p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoimenpiteille ei voitu saada riit- t(cid:228)v(cid:228)(cid:228) tuottoa, koska Enirisorsen toiminta oli m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) lakkauttaa l(cid:228)hitulevaisuudessa; ei siis ollut perusteita v(cid:228)itt(cid:228)(cid:228) ENIn toimi- neen markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaat- teen mukaisesti. Lis(cid:228)ksi Enirisorse oli tuottanut huomattavia tappioita jo yli viisi vuotta; yksityinen sijoittaja olisi toteuttanut yrityksess(cid:228) rakenneuudistuksen tai asettanut sen selvitystilaan jo paljon aikaisemmin v(cid:228)ltt(cid:228)(cid:228)kseen jatkuvat tappiot. noille, koska n(cid:228)ytti silt(cid:228), ettei niihin voitu soveltaa perustamis- sopimuksen 92 artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittuja poikeuksia, ja p(cid:228)(cid:228)tti siksi aloittaa niiden osalta perustamissopimuksen 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. II Menettelyn aloittamista koskevan p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen julkaisemisen (3) perusteella Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset ovat toi- mittaneet 6 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) huhtikuuta 1998 kyseisi(cid:228) toimenpiteit(cid:228) koskevat huomautuksensa, joissa ne asettuvat tukemaan komis- sion kantaa. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset totesi- vat erityisesti, ett(cid:228) ENIn viimeksi toteuttama p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistaminen ei Enirisorsen taloudellisen tilanteen huomioon ottaen ollut markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen mukainen. My(cid:246)s Union MiniŁre -niminen sinkintuottajayritys ja Pertusola Sudin kilpailija on esitt(cid:228)nyt 4 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1998 p(cid:228)iv(cid:228)- tyll(cid:228) kirjeell(cid:228) huomautuksensa, joissa se tukee komission kan- taa. Union MiniŁre toteaa erityisesti, ett(cid:228) Enirisorselle tilikau- sina 1997 ja 1998 tehdyt uudet p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamis- toimenpiteet, joiden tarkoituksensa oli kattaa sen omistuksessa olleen Pertusola Sudin aiheuttamat tappiot, olivat ilmoittama- tonta ja ilman ennakkohyv(cid:228)ksynt(cid:228)(cid:228) my(cid:246)nnetty(cid:228) valtiontukea. T(cid:228)m(cid:228) uusi tuki v(cid:228)(cid:228)risti selv(cid:228)sti ja s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisesti kilpailua sinkkimarkkinoilla, joita jo ennest(cid:228)(cid:228)n haittasi rakenteellinen lii- kakapasiteetti. Toiset j(cid:228)senvaltiot tai muut asianomaiset eiv(cid:228)t ole esitt(cid:228)neet komissiolle huomautuksia. Komissio on toimittanut Yhdis- tyneen kuningaskunnan ja Union MiniŁren huomautukset Ita- lian viranomaisille 28 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) toukokuuta 1998 p(cid:228)iv(cid:228)tyll(cid:228) kir- jeell(cid:228). III Vastauksessaan menettelyn aloittamista koskevaan komission kirjeeseen sek(cid:228) edell(cid:228) mainittuihin asianomaisten huomautuk- siin Italian viranomaiset kiist(cid:228)v(cid:228)t sek(cid:228) komission p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen menettelyn aloittamisesta ett(cid:228) asianomaisten osapuolten huo- mautukset seuraavin perustein: (cid:151) Kiistanalainen 133 miljardin Italian liiran suuruinen p(cid:228)(cid:228)- omarakenteen vahvistaminen oli ilmoitettu komissiolle p(cid:228)(cid:228)- t(cid:246)ksess(cid:228) 98/212/EY s(cid:228)(cid:228)detyn valvontamenettelyn yhteydes- s(cid:228). (cid:151) Kyseisest(cid:228) 133 miljardin Italian liiran m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)st(cid:228) 34 miljardia liiraa on tarkoitettu Pertusola Sudin tappioiden ja loput 99 miljardia liiraa Enirisorsen kustannusten kattamiseen. N(cid:228)m(cid:228) 99 miljardia Italian liiraa on k(cid:228)ytetty komission Komissio ep(cid:228)ili vakavasti edell(cid:228) mainittujen uusien p(cid:228)(cid:228)omara- kenteen vahvistamistoimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkki- (3) Ks. alaviite 1. 20. 5. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti L 120/3 hyv(cid:228)ksym(cid:228)n rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiseen; t(cid:228)t(cid:228) 99 miljardin liiran suuruista p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvis- tamista on pidett(cid:228)v(cid:228) periaatteessa hyv(cid:228)ksyttyn(cid:228), vaikka se ei varsinaisesti sis(cid:228)ltynytk(cid:228)(cid:228)n rakenneuudistussuunnitel- massa esitettyihin tukiin, sill(cid:228) komissio oli s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)nyt p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)k- sen 98/212/EY 3 artiklan b alakohdassa, ett(cid:228) Italian olisi ilmoitettava kaikki selvitystilaan asettamisesta aiheutuvat kustannukset. teen vahvistamistoimenpiteill(cid:228) 1 819 miljardia Italian liiraa, joka k(cid:228)ytettiin rakenneuudistussuunnitelman toteuttamiseen. Komissio katsoi p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 98/212/EY, ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228) tuki soveltui yhteismarkkinoille edellytt(cid:228)en, ett(cid:228) ilmoitetussa rakenneuudis- tussuunnitelmassa mainittuja ehtoja ja m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)aikoja noudate- taan. Saman ajanjakson kuluessa Enirisorsen oli m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) hankkia yritysten ja haarayritysten myynnill(cid:228) noin 840 miljardia Italian liiraa. (cid:151) Tietyn yrityksen selvitystilaan asettamisesta ja sulkemisesta aiheutuvien kustannusten kattamiseen tarkoitetut varat (t(cid:228)ss(cid:228) tapauksessa 99 miljardia Italian liiraa) eiv(cid:228)t todelli- suudessa voi v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kilpailua, jos tuensaajat ovat yrityk- si(cid:228), joiden toiminta lakkautetaan ja jotka siten poistuvat markkinoilta. Pertusola Sudille maksetun 34 miljardin Italian liiran osalta Ita- lian viranomaiset my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)t, ett(cid:228) Enirisorse on vahvistanut vuonna 1997 Pertusola Sudin p(cid:228)(cid:228)omarakennetta 34 miljardilla liiralla kattaakseen siten yrityksen aiheuttamat tappiot. Italian viranomaiset toteavat kuitenkin seuraavaa: (cid:151) Tehdess(cid:228)(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 98/212/EY komissio tiesi, ett(cid:228) Pertu- sola Sudin tappiot olisivat kyseisen(cid:228) vuonna 48 miljardia Italian liiraa. M(cid:228)(cid:228)r(cid:228)tess(cid:228)(cid:228)n Pertusola Sudin myyt(cid:228)v(cid:228)ksi tai suljettavaksi vuoden 1997 loppuun menness(cid:228) komissio implisiittisesti hyv(cid:228)ksyi yrityksen toiminnan jatkamisen kyseiseen ajankohtaan saakka ja n(cid:228)in ollen my(cid:246)s vuonna 1997 kertyneiden tappioiden kattamisen. (cid:151) Pertusola Sudin tuotantolaitokset sijaitsevat Crotonessa, alueella jolle voidaan my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) aluetukea perustamissopi- muksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla; kysei- nen tuki olisi siis edell(cid:228) mainitun perustamissopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen perusteella arvioitava yhteismarkkinoille sovel- tuvaksi. IV Enirisorse perustettiin vuonna 1991 (cid:148)puhtaaksi(cid:148) holdingyhti(cid:246)k- si tarkoituksena optimoida ENI-yhtym(cid:228)n taloudelliset ja rahoi- tusvarat. Perimm(cid:228)isen(cid:228) tavoitteena oli keskitt(cid:228)(cid:228) yhden yksik(cid:246)n vastuulle niiden omistusten hallinta, joita yhtym(cid:228)ll(cid:228) oli l(cid:228)hinn(cid:228) kaivostoiminnan alalla. Todellisuudessa ENI ja sen silloinen p(cid:228)(cid:228)osakas (Italian valtiovarainministeri(cid:246)) olivat jo vuonna 1991 p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)neet luopua toiminnasta, joka ei ollut strategisesti merkit- t(cid:228)v(cid:228), ja palauttaa strategisesti merkitt(cid:228)v(cid:228)n toiminnan kannatta- vuus erottamalla se tappiollisesta toiminnasta. Lopullisena tavoitteena oli Enirisorse-holdingyhti(cid:246)n yksityist(cid:228)minen. Enirisorse oli laatinut t(cid:228)t(cid:228) tarkoitusta varten suunnitelman eri- jotka k(cid:228)sittiv(cid:228)t muun muassa seuraavat tyistoimenpiteist(cid:228), t(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen kannalta merkitykselliset toimet: Pertusola Sudin tuotantolaitoksen sulkeminen vuoden 1997 loppuun menness(cid:228), tai sen myyminen potentiaaliselle ostajalle, jonka oli m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) muuttaa laitos tuottamaan nikkeli(cid:228). V P(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamisen valtiontuen luonne Voidakseen arvioida, onko 133 miljardin Italian liiran suurui- nen p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistaminen ollut valtiontukea, komis- sio tarkastelee Enirisorsen ja sen tuolloisen p(cid:228)(cid:228)osakkeenomis- tajan, Italian valtion, v(cid:228)lisi(cid:228) p(cid:228)(cid:228)omavirtoja markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaatteen kannalta. Komissio on esitt(cid:228)nyt kyseisen periaatteen j(cid:228)senvaltioille osoittamassaan tiedonannossa (4), joka koskee valtiontukis(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jen soveltamista julkisiin teollisuusyrityksiin. T(cid:228)m(cid:228)n periaatteen mukaan tietty rahoitustoimenpide on valtiontukea, jos tavanomaisissa markki- naolosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja ei olisi sit(cid:228) toteutta- nut. T(cid:228)ss(cid:228) k(cid:228)sitelt(cid:228)vien tapausten aikaan eli vuonna 1997 Italian valtio omisti selv(cid:228)n enemmist(cid:246)n ENIn osakekannasta, mutta sen lis(cid:228)ksi oli my(cid:246)s muita yksityisi(cid:228) osakkeenomistajia. Kysei- sen(cid:228) ajanjaksona Italian valtiovarainministeri(cid:246)ll(cid:228), joka omisti enemmist(cid:246)n ENIn osakekannasta, oli strategisesti ensisijainen asema p(cid:228)(cid:228)tett(cid:228)ess(cid:228) yhtym(cid:228)n yritystoimintaan liittyvist(cid:228) valin- noista. Menettelyn kohteena oleva 133 miljardin liiran p(cid:228)(cid:228)omaraken- teen vahvistaminen on rahoitettu voittovaroilla, jotka muuten olisivat kuuluneet ENIn osakkeenomistajille ja erityisesti sen hallitsevalle osakkeenomistajalle eli Italian valtiolle. Varoja, jotka ENI antoi Enirisorsen k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n, on siis pidett(cid:228)v(cid:228) Euroo- pan yhteis(cid:246)n perustamissopimuksen 92 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valtionvaroina. Komissio voi perustellusti katsoa, ett(cid:228) ENIn toteuttamien, 133 miljardin Italian liiran p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoi- menpiteiden tuotto oli riitt(cid:228)m(cid:228)t(cid:246)n (cid:151) tai oikeammin sanottuna olematon (cid:151) koska toimenpiteiden p(cid:228)(cid:228)asiallisena tarkoituksena oli yhden ainoan yrityksen tappioiden kattaminen. Kyseinen yritys, Pertusola Sud, olisi sit(cid:228) paitsi jo pit(cid:228)nyt asettaa selvitys- tilaan. Lis(cid:228)ksi toimenpiteill(cid:228) on katettu er(cid:228)(cid:228)t tarkemmin eritte- lis(cid:228)kustan- lem(cid:228)tt(cid:246)m(cid:228)t selvitystilaan asettamisesta aiheutuvat nukset, joiden osalta on vaikea k(cid:228)sitt(cid:228)(cid:228), miksi ENI olisi ottanut ne suorittaakseen, ellei sill(cid:228) ollut t(cid:228)h(cid:228)n nimenomaista oikeudel- lista velvoitetta. T(cid:228)llaisen oikeudellisen velvoitteen olemassaolon osoittaminen olisi ollut Italian viranomaisten teht(cid:228)v(cid:228). Jos t(cid:228)llaista velvolli- Viisivuotiskauden 1992(cid:151)1996 loppuun menness(cid:228) Enirisorse oli saanut ainoalta osakkeenomistajaltaan ENIlt(cid:228) p(cid:228)(cid:228)omaraken- (4) EYVL C 307, 13. 11. 1993, s. 3. L 120/4 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 20. 5. 2000 suutta ei ollut, ENIn toiminta ei miss(cid:228)(cid:228)n tapauksessa noudatta- nut markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaa- tetta, koska ENI ei voinut laskea saavansa p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoimenpiteiden m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)(cid:228)n n(cid:228)hden suhteutettua tuot- toa. Itse asiassa ENI ei saanut investoinnistaan lainkaan tuottoa, koska Enirisorsen toiminta oli joka tapauksessa m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) lakkaut- taa vuoden 1998 loppuun menness(cid:228). N(cid:228)in ollen ei todellakaan voida katsoa, ett(cid:228) ENI olisi noudatta- nut markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan periaa- tetta p(cid:228)(cid:228)tt(cid:228)ess(cid:228)(cid:228)n vahvistaa Enirisorsen p(cid:228)(cid:228)omarakennetta viel(cid:228) kerran 133 miljardilla Italian liiralla. Yksityinen toimija olisi asettanut Enirisorsen selvitystilaan ja pyrkinyt supistamaan t(cid:228)st(cid:228) aiheutuvat kustannukset mahdollisimman v(cid:228)hiin eik(cid:228) olisi maksanut ylim(cid:228)(cid:228)r(cid:228)isi(cid:228) kustannuksia, ellei sill(cid:228) olisi ollut siihen nimenomaista oikeudellista velvoitetta. K(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228)(cid:228)n olevien tietojen perusteella komissio katsoo, ett(cid:228) ENIn toiminnan perusteena ei ollut mik(cid:228)(cid:228)n tavanomaiseen yrityksen selvitys- tilaan asettamiseen liittyv(cid:228) oikeudellinen velvoite. Kyseiset toimenpiteet ovat n(cid:228)in ollen valtiontukea. VI Kyseisen valtiontuen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisuus Kyseisen tuen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisuudesta Italian viranomaiset toteavat menettelyn aloittamiseen antamassaan vastauksessa, ett(cid:228) kiistanalaisesta 133 miljardin Italian liiran p(cid:228)(cid:228)omansiir- rosta oli ilmoitettu komissiolle p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksess(cid:228) 212/98/EY s(cid:228)(cid:228)detyn valvontamenettelyn yhteydess(cid:228). T(cid:228)lt(cid:228) osin komissio huomauttaa, ett(cid:228) uutta p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoimenpidett(cid:228) koskeva maininta oli vain yksi komissiolle edell(cid:228) mainitun valvontamenettelyn yhteydess(cid:228) toi- mitetuista lukuisista tiedoista ja ett(cid:228) asiasta olisi pit(cid:228)nyt tehd(cid:228) virallinen ilmoitus, koska kyseess(cid:228) oli uusi tuki, joka ei sis(cid:228)lty- nyt p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) 98/212/EY hyv(cid:228)ksyttyihin tukiin. Italian viran- omaiset eiv(cid:228)t joka tapauksessa ole noudattaneet velvollisuutta, jonka mukaan tuesta on ilmoitettava ennen sen my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228). Euroopan yhteis(cid:246)jen tuomioistuin on s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)nyt t(cid:228)st(cid:228) velvollisuu- desta yksityiskohtaisesti asiassa 120/73, Lorenz v. Saksa, 11 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) joulukuuta 1973 antamassaan tuomiossa (5). v(cid:228)itt(cid:228)v(cid:228)t kuitenkin, viranomaiset Toisaalta Italian viranomaiset my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)t, ett(cid:228) 133 miljardin Italian liiran uusi p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistaminen ei sis(cid:228)ltynyt komission hyv(cid:228)ksym(cid:228)(cid:228)n 1 819 miljardin Italian liiran tukeen. Italian n(cid:228)ist(cid:228) 133 miljardista Italian liirasta 99 miljardia liiraa on k(cid:228)ytetty komission hyv(cid:228)ksym(cid:228)n rakenneuudistussuunnitelman toteutta- miseen. T(cid:228)t(cid:228) 99 miljardin liiran p(cid:228)(cid:228)omansiirtoa on pidett(cid:228)v(cid:228) periaatteessa hyv(cid:228)ksyttyn(cid:228), vaikka se ei varsinaisesti sis(cid:228)ltynyt- k(cid:228)(cid:228)n rakenneuudistussuunnitelmassa esitettyihin tukiin, sill(cid:228) komissio oli s(cid:228)(cid:228)t(cid:228)nyt p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 98/212/EY 3 artiklan b ala- kohdassa, ett(cid:228) Italian olisi ilmoitettava kaikki selvitystilaan aset- tamisesta aiheutuvat kustannukset. ett(cid:228) (5) Kok. 1973, s. 1471. Komissio ei voi hyv(cid:228)ksy(cid:228) n(cid:228)it(cid:228) selityksi(cid:228), koska p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen 98/212/EY 2 artiklassa s(cid:228)(cid:228)dettiin nimenomaisesti, ett(cid:228) Enirisor- seen kuuluvien yritysten yksityist(cid:228)misest(cid:228) saadut varat oli k(cid:228)y- tett(cid:228)v(cid:228) Enirisorsen selvitystilasta mahdollisesti aiheutuvien lis(cid:228)- kustannusten kattamiseen eik(cid:228) muihin ENIn omistamiin yrityk- siin teht(cid:228)viin investointeihin. Vaikka komissio siis pystyikin edell(cid:228) mainittua p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)st(cid:228) tehdess(cid:228)(cid:228)n ennakoimaan, ett(cid:228) selvi- tystilaan asettamisesta saattaisi aiheutua lis(cid:228)kustannuksia, edell(cid:228) mainitun artiklan sanamuodon perusteella oli selv(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) komissio tarkoitti n(cid:228)m(cid:228) kustannukset katettavaksi Enirisorsen yritysten yksityist(cid:228)misest(cid:228) saaduin varoin eik(cid:228) miss(cid:228)(cid:228)n tapauk- sessa uusien p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoimenpiteiden muo- dossa toteutettavien valtiontukien avulla, kuten tosiasiassa tapahtui. Perusteettomalta vaikuttaa my(cid:246)s Italian viranomaisten v(cid:228)ite, jonka mukaan se, ett(cid:228) komissio tiesi Pertusola Sudin aiheutta- van vuonna 1997 48 miljardin Italian liiran tappiot, mutta m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)si sen suljettavaksi vasta vuoden 1997 loppuun mennes- s(cid:228), merkitsisi sit(cid:228), ett(cid:228) komissio olisi implisiittisesti hyv(cid:228)ksynyt n(cid:228)iden tappioiden kattamisen. Se, ett(cid:228) komissio tiesi Pertusola Sudin aiheuttavan uusia tappioita, ei kuitenkaan merkitse sit(cid:228), ett(cid:228) se olisi hyv(cid:228)ksynyt uusien tukien my(cid:246)nt(cid:228)misen niiden kattamiseksi. Oli p(cid:228)invas- toin aivan loogista (cid:151) mik(cid:228) k(cid:228)y ilmi my(cid:246)s p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksest(cid:228) 98/212/EY (cid:151) ett(cid:228) Enirisorsen olisi pit(cid:228)nyt kattaa Pertusola Sudin aiheuttamat uudet tappiot muiden yritystens(cid:228) yksityis- t(cid:228)misest(cid:228) sill(cid:228) v(cid:228)lin saamillaan varoilla tai ainakin holdingyh- ti(cid:246)n muilla omilla varoilla eik(cid:228) miss(cid:228)(cid:228)n tapauksessa uusilla ja ennalta ilmoittamattomilla p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamistoi- menpiteill(cid:228), kuten tosiasiassa tapahtui. Kyseiset toimenpiteet ovat n(cid:228)in ollen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaista valtion- tukea, koska Italian viranomaiset eiv(cid:228)t ilmoittaneet toimenpi- teist(cid:228) komissiolle ennen niiden toteuttamista ja etenkin koska komissio ei ole ennalta hyv(cid:228)ksynyt kyseisi(cid:228) toimenpiteit(cid:228) perustamissopimuksen 93 artiklan 3 kohdan nojalla. VII Kyseisen s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisen tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille Tuen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille Italian viranomaiset toteavat ensinn(cid:228)kin, ett(cid:228) tuki, joka on tarkoitettu jonkin yrityk- sen selvitystilaan asettamisesta ja sulkemisesta aiheutuvien kus- tannusten kattamiseen, ei todellisuudessa voi v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kilpailua yhteismarkkinoilla eik(cid:228) vaikuttaa j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kaup- paan, koska tuensaajat ovat yrityksi(cid:228), joiden toiminta lakkaute- taan ja jotka siten poistuvat markkinoilta. Komissio katsoo, ett(cid:228) t(cid:228)llainen v(cid:228)ite on t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) perus- teeton. T(cid:228)st(cid:228) on osoituksena Union MiniŁren huomautus, jossa t(cid:228)m(cid:228) yritys valittaa, ett(cid:228) sen kilpailija Pertusola Sud on kyseisen 20. 5. 2000 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti L 120/5 tuen ansiosta voinut pysytell(cid:228) sinkin tuotantomarkkinoilla, mik(cid:228) on v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)nyt kilpailua Pertusola Sudin ja muiden sinkin- tuottajayritysten v(cid:228)lill(cid:228). Tutkittavana olevassa asiassa yritykset, jotka ovat joko suoraan tai v(cid:228)lillisesti saaneet hy(cid:246)ty(cid:228) kyseisist(cid:228) tukitoimenpiteist(cid:228), toi- mivat edelleen aktiivisesti markkinoilla ja jatkavat useimmissa tapauksissa tuotantotoimintaansa. T(cid:228)m(cid:228) koskee muun muassa joka tuottaa edelleen sinkki(cid:228) Portovesme(cid:228) ja Pertusola Sudia, vaikka onkin ollut selvitystilassa jo muutamia kuukausia. Ilman kyseisi(cid:228) tukitoimenpiteit(cid:228) se olisi jouduttu myym(cid:228)(cid:228)n tai se olisi joutunut lopettamaan toimintansa jo kauan sitten. N(cid:228)in ollen komissio ei voi hyv(cid:228)ksy(cid:228) Italian viranomaisten esit- t(cid:228)mi(cid:228) perusteluja, koska kyseiset selvitystilasta aiheutuneet kus- tannukset ovat joko suoraan tai v(cid:228)lillisesti vaikuttaneet edelleen markkinoilla toimiviin yrityksiin. Italian viranomaiset toteavat lis(cid:228)ksi, ett(cid:228) Pertusola Sudin tuo- sijaitsevat Crotonessa, alueella jolle voidaan tantolaitokset my(cid:246)nt(cid:228)(cid:228) aluetukea perustamissopimuksen 92 artiklan 3 koh- dan a alakohdan nojalla. Kyseinen tuki olisi siis edell(cid:228) mainitun perustamissopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksen arvioitava yhteismarkkinoille soveltuvaksi. perusteella Komissio voi kuitenkin perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla poiketa yleisest(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yksest(cid:228), joka kielt(cid:228)(cid:228) valtiontuen, joka vaikuttaa j(cid:228)senvaltioiden v(cid:228)liseen kauppaan tai uhkaa v(cid:228)(cid:228)rist(cid:228)(cid:228) kilpailua, ja todeta yhteismarkki- noille soveltuvaksi tuen, joka on tarkoitettu (cid:148)taloudellisen kehi- tyksen edist(cid:228)miseen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaaty(cid:246)llisyys on vakava ongelma(cid:148), jos tuki ei muuta kaupank(cid:228)ynnin edellytyksi(cid:228) yhteisen edun kanssa ris- tiriitaisella tavalla. Komissio on t(cid:228)ll(cid:228) perusteella hyv(cid:228)ksynyt aluetukia varmistut- tuaan ensin asianomaisen yrityksen elinkelpoisuudesta. Toisin sanoen, aluetuki voidaan hyv(cid:228)ksy(cid:228) vain jos se todella edist(cid:228)(cid:228) kyseisen alueen kehityst(cid:228), jota tarkastellaan l(cid:228)hes poikkeuksetta ty(cid:246)llisyyden kannalta. Lis(cid:228)ksi otetaan huomioon tuensaajayri- tyksen pitk(cid:228)n aikav(cid:228)lin elinkelpoisuus. Joka tapauksessa on sel- v(cid:228)(cid:228), ett(cid:228) komission on perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohtaa soveltaessaan otettava huomioon yhteis(cid:246)n etu. Se ei siis voi pit(cid:228)yty(cid:228) tietyn toimenpiteen tarkastelussa pel- k(cid:228)st(cid:228)(cid:228)n alueellisiin n(cid:228)k(cid:246)kohtiin, vaan sen on otettava huo- mioon my(cid:246)s toimenpiteen vaikutus yhteis(cid:246)n tasolla. T(cid:228)m(cid:228) on my(cid:246)s vakiintuneen oikeusk(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)n mukaista (ks. Euroopan yhteis(cid:246)jen ensimm(cid:228)isen asteen tuomioistuimen yhdistetyiss(cid:228) asiossa T-126/96 ja T-127/96, EFIM ja BFM v. komissio, 15 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) syyskuuta 1998 antama lopullinen tuomio (6)). sit(cid:228), ettei kyseisen p(cid:228)(cid:228)omarakenteen vahvistamisen avulla voida saada aikaan mit(cid:228)(cid:228)n konkreettista alueellista hy(cid:246)ty(cid:228) ty(cid:246)llisyy- den kohenemisen muodossa, koska Italian viranomaiset itsekin my(cid:246)nt(cid:228)v(cid:228)t, ett(cid:228) ainakin Pertusola Sud, joka on jo asetettu selvi- tystilaan, on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) sulkea vuoden 1998 loppuun menness(cid:228). Tutkittavana oleva toimenpide (tuen my(cid:246)nt(cid:228)minen yritysten asettamiseksi selvitystilaan) ei n(cid:228)ytt(cid:228)isi palvelevan mink(cid:228)(cid:228)nlai- sen aluepolitiikan tavoitteita, koska sen ei voida katsoa olevan (cid:148)tukea taloudellisen kehityksen edist(cid:228)miseen(cid:148) kyseisell(cid:228) alueella. Sen sijaan kyseess(cid:228) on viime hetkell(cid:228) toteutettu toimenpide, jonka tarkoituksena on pit(cid:228)(cid:228) Pertusola Sud markkinoilla viel(cid:228) muutamia kuukausia hinnalla mill(cid:228) hyv(cid:228)ns(cid:228) ilman mink(cid:228)(cid:228)n- laista teollisuus-, talous- tai aluepolitiikkaan perustuvaa logiik- kaa. Komission on n(cid:228)in ollen todettava, ett(cid:228) tutkittavana olevaa tapauskohtaista tukea ei ole my(cid:246)nnetty sellaisen aluepolitiikan tavoitteita palvelevan julkisen strategian mukaisesti, ett(cid:228) perus- tamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a alakohdassa mainitun poikkeuksen soveltaminen olisi perusteltua. Asiaan liittyvist(cid:228) asiakirjoista ei liioin k(cid:228)y ilmi, ett(cid:228) tuki olisi my(cid:246)nnetty ty(cid:246)paik- kojen luomiseen aluetukea saavalla alueella. Asiaa koskevissa tutkimuksissa on p(cid:228)in vastoin k(cid:228)ynyt ilmi, ett(cid:228) kyseess(cid:228) ovat tietyt tarkoin kohdennetut toimenpiteet, joiden avulla Enirisor- sen edelleen omistamat yritykset, erityisesti Pertusola Sud, yrite- t(cid:228)(cid:228)n pit(cid:228)(cid:228) toiminnassa hinnalla mill(cid:228) hyv(cid:228)ns(cid:228). Tarkastellessaan uusien tukitoimenpiteiden mahdollista soveltu- vuutta yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla komissio korostaa, ett(cid:228) Italian viranomaiset eiv(cid:228)t ole menettelyn yhteydess(cid:228) erikseen mainin- neet t(cid:228)t(cid:228) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yst(cid:228). Komissio muistuttaa, ett(cid:228) valtiontukeen voidaan joka tapauksessa soveltaa edell(cid:228) mainittua poikkeusta vain jos tuki ei muuta kaupank(cid:228)ynnin edellytyksi(cid:228) yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Ainoa valtiontukimuoto, johon t(cid:228)ss(cid:228) yhteydess(cid:228) mahdollisesti voitaisiin vedota, ovat rakenneuudistukseen my(cid:246)nnett(cid:228)v(cid:228)t valtiontuet. Vaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistukseen ja pelastamiseen my(cid:246)n- nett(cid:228)vist(cid:228) valtiontuista annetuissa yhteis(cid:246)n suuntaviivoissa (7) korostetaan muun muassa, ett(cid:228) t(cid:228)m(cid:228)ntyyppiset tuet ovat luon- teeltaan poikkeuksellisia eik(cid:228) niit(cid:228) voida uusia ellei kyseess(cid:228) ole perusteltu poikkeustapaus. P(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksell(cid:228) 98/212/EY hyv(cid:228)ksytty- jen tukien lis(cid:228)ksi my(cid:246)nnetyill(cid:228) uusilla tuilla rikotaan tuen ker- taluontoisuuden periaatetta, sill(cid:228) komission tiedossa ei ole uusia poikkeuksellisia seikkoja, joiden perusteella se voisi hyv(cid:228)ksy(cid:228) kyseisen tuen. VIII Tutkittavana olevassa asiassa Italian viranomaiset esitt(cid:228)v(cid:228)t alueellisen poikkeuksen soveltamista yritykseen, joka on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) asettaa selvitystilaan ja jolla ei ole mink(cid:228)(cid:228)nlaisia elinkelpoisuu- den edellytyksi(cid:228) edes keskipitk(cid:228)ll(cid:228) aikav(cid:228)lill(cid:228). T(cid:228)m(cid:228) merkitsee Edell(cid:228) esitetyn perusteella komissio katsoo, ett(cid:228) p(cid:228)(cid:228)omaraken- teen vahvistamiseksi my(cid:246)nnettyyn 133 miljardin Italian liiran tukeen, jonka osalta komissio on aloittanut menettelyn Italiaa vastaan, ei voida soveltaa mit(cid:228)(cid:228)n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan a, b tai c alakohdassa mainittua poikkeusta, koska tukea ei ole tarkoitettu taloudellisen kehityksen edist(cid:228)mi- (6) Tuomion 101 kohta, Kok. 1998, s. II-3437. (7) EYVL C 283, 19. 9. 1997, s. 2. L 120/6 FI Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti 20. 5. 2000 seen alueilla, joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen, vaan rakenneuudistuksen toteuttamiseen yrityksiss(cid:228), jotka on m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) sulkea l(cid:228)hitulevaisuudessa ja viimeist(cid:228)(cid:228)n vuoden 1998 loppuun menness(cid:228). Menettelyn aloittamisen yhteydess(cid:228) komissio on muistuttanut Italian viranomaisia siit(cid:228), ett(cid:228) j(cid:228)senvaltio voidaan velvoittaa perim(cid:228)(cid:228)n s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisesti maksettu tuki takaisin tuensaaja- yritykselt(cid:228) ja ett(cid:228) tutkittavana olevassa asiassa katsotaan tar- peelliseksi peri(cid:228) tuki takaisin, jotta ennen sen my(cid:246)nt(cid:228)mist(cid:228) val- linneet tasapuoliset toimintaedellytykset voidaan palauttaa, ON TEHNYT T˜M˜N P˜˜T(cid:214)KSEN: 1 artikla Valtiontuki, jonka Italia on my(cid:246)nt(cid:228)nyt vuonna 1997 p(cid:228)(cid:228)oma- rakenteen vahvistamistoimenpiteill(cid:228) Enirisorse SpA -nimiselle yritykselle ja jonka m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) on 133 miljardia Italian liiraa, ei sovellu yhteismarkkinoille. 2. Tuki on maksettava takaisin valtion velan takaisinperi- mist(cid:228) koskevien kansallisen oikeuden mukaisten menettelyjen mukaisesti. Takaisinperitt(cid:228)v(cid:228)(cid:228)n tukeen sis(cid:228)llytet(cid:228)(cid:228)n korko alkaen siit(cid:228), kun tuki asetettiin Enirisorse SpA:n k(cid:228)ytt(cid:246)(cid:246)n, tuen todelliseen takaisinperint(cid:228)(cid:228)n asti. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa k(cid:228)ytettyyn viitekorkoon. 3 artikla Italian on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa t(cid:228)m(cid:228)n p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)ksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet. 4 artikla T(cid:228)m(cid:228) p(cid:228)(cid:228)t(cid:246)s on osoitettu Italian tasavallalle. 2 artikla Tehty Brysseliss(cid:228) 25 p(cid:228)iv(cid:228)n(cid:228) marraskuuta 1998. Italian on toteuttetava kaikki tarvittavat toimenpiteet 1 1. artiklassa tarkoitetun ja Enirisorse SpA:lle s(cid:228)(cid:228)nt(cid:246)jenvastaisesti maksetun tuen perimiseksi takaisin. Komission puolesta Karel VAN MIERT Komission j(cid:228)sen


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3512/98 van Amedeo AMADEO aan de Commissie. Nagemaakte of door piraterij verkregen goederen

eurovoc_concepts:
EU customs procedure
customs fraud
customs regulations
export restriction
industrial counterfeiting
intellectual property

text: 28. 6. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 182/91 (1999/C 182/120) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3512/98 van Amedeo Amadeo (NI) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Nagemaakte of door piraterij verkregen goederen Zou de Commissie ten aanzien van het voorstel voor een verordening (EG) 3295/94 tot vaststelling van maatregelen om het in het vrije verkeer brengen, de uitvoer, de wederuitvoer en de plaatsing onder een schorsingsregeling van nagemaakte of door piraterij verkregen goederen te verbieden (COM(98) 0025 def. , ACC 98/0018) (1), de nationale regeringen erop willen wijzen dat een soepelere procedure dringend noodzakelijk is, zoals verlangd is in het derde deel van de overeenkomst inzake de commerciële aspecten van intellectuele-eigendomsrechten (TRIPS)? (1) PB C 108 van 7. 4. 1998, blz. 63. (1999/C 182/121) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3513/98 van Amedeo Amadeo (NI) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Nagemaakte of door piraterij verkregen goederen Ten aanzien van het voorstel voor een verordening (EG) 3295/94 tot vaststelling van maatregelen om het in het vrije verkeer brengen, de uitvoer, de wederuitvoer en de plaatsing onder een schorsingsregeling van nagemaakte of door piraterij verkregen goederen te verbieden (COM(98) 0025 def. , ACC 98/0018) (1) zij opgemerkt dat dit stelsel met een bijzonder probleem geconfronteerd wordt, dat te wijten is aan het feit dat de regels op communautair niveau slechts een beperkte actieradius hebben, terwijl de toepassingsbepalingen door de nationale wetgevingen worden vastgesteld. Is het de Commissie economisch gezien mogelijk tot harmonisatie over te gaan met het oog op een daadwerkelijke toepassing van de voornaamste regels op dit gebied? (1) PB C 108 van 7. 4. 1998, blz. 63. (1999/C 182/122) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3523/98 van Amedeo Amadeo (NI) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: Compensatie bij instapweigering Zou de Commissie , ten aanzien van het voorstel voor een Verordening (EG) 295/91 tot vaststelling van gemeenschappelijke regels voor compensatie bij instapweigering in het geregeld luchtvervoer (COM(98) 0041 def. , 98/0022(SYN) (1) , een duidelijke methode kunnen voorstellen voor de berekening van de verhogingen van de compensatie voor instapweigering, alsmede een procedure voor de raadpleging van de lidstaten en de betrokken partijen vóór de goedkeuring van deze verhogingen? (1) PB C 120 van 18. 4. 1998, blz. 18. Gecombineerd Antwoord van de heer Monti namens de Commissie op de schritftelijke vragen E-3511/98, E-3512/98, E-3513/98 en E-3523/98 (4 februari 1999) De Commissie is doende de ter beantwoording van de vraag nodige gegevens te verzamelen. Zij zal de resultaten van haar onderzoek zo spoedig mogelijk mededelen


title: 2000/334/CE: Decisione della Commissione, del 25 novembre 1998, relativa agli aiuti de Stato concessi dall'Italia all'Enirisorse SpA [notificata con il numero C(1998) 3866] (Il testo il lingua italiana è il solo facente fede) (Testo rilevante ai fini del SEE)

text: 20. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 120/1 II (Atti per i quali la pubblicazione non Ł una condizione di applicabilit(cid:224)) COMMISSIONE DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 25 novembre 1998 relativa agli aiuti di Stato concessi dall’Italia all’Enirisorse SpA [notificata con il numero C(1998) 3866] (Il testo in lingua italiana Ł il solo facente fede) (Testo rilevante ai fini del SEE) (2000/334/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:192) EUROPEE, I fatti all’origine dell’apertura del procedimento visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:224) europea, in partico- lare l’articolo 93, paragrafo 2, primo comma, dopo avere invitato (1) gli interessati a presentare le loro osser- vazioni, a norma dei suddetti articoli, considerando quanto segue: I Con lettera del 13 gennaio 1998 la Commissione ha informato il governo italiano della sua decisione di avviare il procedi- mento a norma dell’articolo 93, paragrafo 2, del trattato relati- vamente agli aiuti concessi, sotto forma di conferimento di capitale, da parte dell’ENI in favore della sub-holding Enirisorse SpA (in prosieguo «l’Enirisorse»). Vale la pena di precisare da subito che l’Enirisorse Ł controllata al 100 % dalla holding pubblica italiana ENI, la quale a sua volta era controllata in discussione dallo Stato italiano per all’epoca dei fatti qui mezzo del ministero del Tesoro, detentore della maggioranza delle azioni. Con decisione 98/212/CE (2) la Commissione aveva deciso di chiudere il procedimento relativo alle ricapitalizzazioni effet- tuate tra il 1992 e il 1996 dall’ENI a favore dell’Enirisorse. Tali ricapitalizzazioni, avvenute nel quadro di un piano di ristruttu- razione, ammontavano ad un totale di 1 819 miliardi di ITL. La decisione Ł stata notificata all’Italia con lettera del 2 maggio 1997. Nell’ambito della decisione 98/212/CE, la Commissione aveva deciso che le ricapitalizzazioni per 1 819 miliardi di ITL erano compatibili con il mercato comune e con l’accordo SEE, in virtø dell’articolo 92, paragrafo 3, lettera c), del trattato CE e dell’articolo 61, paragrafo 3, lettera c), dell’accordo SEE, subor- dinatamente al rispetto di determinate condizioni. Le principali condizioni, per quanto d’interesse ai fini della presente decisio- ne, erano le seguenti: (cid:151) l’Italia doveva adempiere l’impegno di completare la realiz- zazione del piano di ristrutturazione privatizzando le societ(cid:224) ed i siti di produzione dell’Enirisorse e procedendo alla liquidazione definitiva di quest’ultima entro il 31 dicembre 1998; (cid:151) i proventi delle privattizzazioni dovevano essere utilizzati per coprire eventuali ulteriori costi di liquidazione dell’Eni- risorse; (1) GU C 70 del 6. 3. 1998, pag. 5. (2) GU L 80 del 18. 3. 1998, pag. 34. L 120/2 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 20. 5. 2000 (cid:151) era istituita una procedura di controllo dell’esecuzione della decisione da parte del governo italiano. giacchØ essi non sembravano tali da poter beneficiare delle deroghe di cui all’articolo 92, paragrafi 2 e 3 del trattato, deci- deva di aprire il procedimento a norma dell’articolo 93, para- grafo 2, del trattato, riguardo ai nuovi conferimenti in capitale. Il primo rapporto semestrale del governo italiano Ł giunto alla Commissione l’11 novembre 1997. Dal rapporto si rilevava, tra l’altro, che la cessione di Pertusola Sud, una delle due restanti societ(cid:224) dell’Enirisorse SpA, che gestisce uno stabili- mento per la produzione di zinco a Crotone, non era ancora stata realizzata, contrariamente al piano di ristrutturazione notificato dall’Italia ed approvato dalla Commissione. I problemi relativa a Pertusola Sud avevano avuto un peso rile- vante nella decisione 98/212/CE. All’epoca, l’Italia aveva infatti indicato che la societ(cid:224) sarebbe stata chiusa o ceduta ad un acquirente interessato prima della fine del 1997. In questo secondo caso, l’acquirente avrebbe convertito la produzione di zinco in produzione di nichel. Questi erano i termini in cui la chiusura o la vendita di Pertusola Sud nel 1997 figurava nel piano di ristrutturazione dell’Enirisorse, notificato alla Commis- sione e ripreso da quest’ultima nella motivazione della deci- sione 98/212/CE. La Commissione, infatti, dato che le perdite operative dell’Eniri- sorse per il 1997 sarebbero state imputabili alle attivit(cid:224) di Per- tusola Sud, confidava nella chiusura o nella cessione di questa societ(cid:224) ad un privato per conseguire l’obiettivo finale del piano di ristrutturazione dell’Enirisorse, ossia la sua liquidazione defi- nitiva. Il medesimo rapporto rivelava che l’ENI aveva proceduto nel 1997 a nuovi conferimenti di capitale all’Enirisorse per un totale di 133 miliardi di ITL. Questo capitale fresco era stato utilizzato, tra altro, per coprire i costi operativi di Pertusola Sud e i costi di liquidazione dell’Enirisorse. Orbene, questi con- ferimenti di capitale non erano previsti nel piano di ristruttura- zione notificato alla Commissione e pertanto non erano stati presi in considerazione nella decisione 98/212/CE. Detti confe- rimenti non erano stati notificati alla Commissione ed erano stati pertanto eseguiti illegalmente. La Commissione ha dovuto quindi analizzare questi nuovi con- ferimenti come nuove misure di aiuto, illegali perchØ concesse in violazione della preventiva notificazione di cui all’articolo 93, paragrafo 3, del trattato. Alla stregua delle informazioni raccolte durante la prima fase della sua indagine, la Commissione Ł giunta alla conclusione che le ricapitalizzazioni effettuate dall’ENI nel 1997 erano destinate a non avere un sufficiente rendimento finanziario dato che l’Enirisorse sarebbe state liquidata a breve termine; di conseguenza, non si sarebbe potuto sostenere che l’ENI avesse agito come un investore privato. L’Enirisorse, del resto, aveva registrato forti perdite per oltre cinque anni; un investitore pri- vato avrebbe ristrutturato o liquidato la societ(cid:224) molto prima, per evitare perdite prolungate. II A seguito della pubblicazione della decisione di apertura del procedimento (3), con lettera del 6 aprile 1998 il governo del Regno Unito ha trasmesso le proprie osservazioni a sostegno degli argomenti avanzati dalla Commissione. Le autorit(cid:224) britan- niche sostenevano in particolare che l’ulteriore conferimento di capitale da ENI in Enirisorse, viste le condizioni finanziarie di quest’ultima, non rispondeva alla logica dell’imprenditore pri- vato. Con lettera del 4 maggio 1998 la societ(cid:224) Union MiniŁre, pro- duttrice di zinco e concorrente diretta di Pertusola Sud, ha tra- smesso osservazioni anch’esse a sostegno degli argomenti avan- zati dalla Commissione. Union MiniŁre sosteneva in particolare che i nuovi conferimenti di capitale a Enirisorse, relativi agli esercizi 1997 e 1998 e destinati a coprire le perdite della sua controllata Pertusola Sud, rappresentavano un aiuto di Stato non notificato ed inguistificato. Questi nuovi aiuti falsavano palesemente ed in modo indebido la concorrenza sul mercato dello zinco, gi(cid:224) afflitto da un’esuberanza strutturale di capacit(cid:224) produttive. Nessun altro Stato membro nØ altre parti interessate hanno presentato osservazioni alla Commissione. Le osservazioni del Regno Unito di Union MiniŁre sono state trasmesse dalla Com- missione al governo italiano con lettera del 28 maggio 1998. III Nella sua risposta alla lettera di avvio del procedimento, non- chØ alle predette osservazioni dei terzi, il governo italiano ha contestato sia la decisione di apertura del procedimento adot- tata dalla Commissione, sia le osservazioni dei terzi in quanto: (cid:151) il contestato conferimento di capitale per 133 miliardi di ITL era stato comunicato alla Commissione nell’ambito del controllo previsto dalla decisione 98/212/CE; (cid:151) dei contestati 134 miliardi di ITL, 34 sono stati destinati alla copertura delle perdite di Pertusola Sud, mentre i restanti 99 sono serviti a coprire costi relativi a Enirisorse. Questi utlimi 99 miliardi di ITL sono stati funzionali al completamento del piano di ristrutturazione approvato La Commissione, nutrendo seri dubbi circa la compatibilit(cid:224) con il mercato comune dei predetti conferimenti di capitale, (3) Cfr. la nota 1. 20. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 120/3 dalla Commissione; questo ulteriore conferimento di 99 miliardi di ITL deve considerarsi sostanzialmente auto- rizzato, ancorchØ non formalmente incluso negli aiuti pre- visti dal piano, laddove la Commissione aveva previsto, all’articolo 3, lettera b), della decisione 98/212/CE che l’Ita- lia avrebbe comunicato ogni altro costo di liquidazione; ne, 1 819 miliardi di ITL, finalizzati all’attuazione del piano. furono giudicati compatibili dalla Commissione Questi aiuti nella decisione 98/212/CE, nel rispetto delle condizioni e dei termini di cui al piano di ristrutturazione notificato. Nello stesso periodo, Enirisorse prevedeva altres(cid:236) di incassare, attra- verso le operazioni di cessione di societ(cid:224) e di rami aziendali, circa 840 miliardi di ITL. (cid:151) le somme (99 miliardi di ITL) destinate a coprire i costi della liquidazione e della chiusura di un’impresa non sono materialmente in grado di falsare le condizioni di concor- renza poichØ destinatarie sono imprese che cessano defini- tamente la loro attivit(cid:224) ed escono dal mercato. Relativamente ai 34 miliardi versati a Pertusola Sud, l’Italia riconosce la circostanza che Enirisorse ha proceduto nel 1997 alla ricapitalizzazione di Pertusola Sud per un importo di 34 miliardi al fine di ripianare le perdite realizzate dalla socie- t(cid:224). Tuttavia, il governo italiano espone quanto segue: (cid:151) la Commissione, allorquando adott(cid:242) la sua decisione 98/212/CE, sapeva che Pertusola Sud avrebbe perso 48 miliardi in quell’anno. Pertanto, imponendo la vendita o la chiusura di Pertusola entro la fine del 1997, la Commis- sione avrebbe implicitamente approvato la continuazione delle attivit(cid:224) fino a tale data e il conseguente ripianamento delle perdite accumulatesi nel 1997; (cid:151) lo stabilimento di Pertusola Ł situato nell’area geografica di Crotone che ha i requisiti per gli aiuti regionali di cui all’ar- ticolo 92, paragrafo 3, lettera a), del trattato; gli aiuti con- testati adrebbero, quindi, valutati come compatibili con il mercato comune alla luce della predetta disposizione del trattato. IV L’Enirisorse Ł stata costituita nel 1991 come una holding «pu- ra», intesa ad ottimizzare le risorse economico-finanziarie del gruppo ENI e con l’obbiettivo fondamentale di concentrare in un unico centro di responsabilit(cid:224) la gestione delle partecipa- zioni detenute dal gruppo principalmente nelle attivit(cid:224) minera- rie. Di fatto, l’ENI ed il suo azionista del tempo (il ministero del Tesoro italiano) avevano deciso nel 1991 di disimpegnarsi dalle attivit(cid:224) non strategiche per ripristinare la redditivit(cid:224) di quelle strategiche separandole dalle attivit(cid:224) in perdita. Lo scopo ultimo di tutta l’operazione era la privatizzazione della holding Enirisorse. In questa prospettiva Enirisorse aveva elaborato un piano d’in- terventi straordinari, che prevedeva, tra l’altro e per quanto qui d’interesse, la chiusura dello stabilimento di Pertusola Sud entro la fine del 1997, oppure la sua cessione ad un acquirente inte- ressato che avrebbe trasformato il complesso in un’unit(cid:224) di produzione di nichel. V Sulla natura di aiuti di Stato dei contestati conferimenti di capitale Per valutare se la ricapitalizzazione per 133 miliardi di ITL costituisca un aiuto di Stato, la Commissione esamina il flusso di capitali esistente tra lo Stato italiano, il principale azionista all’epoca dei fatti, e l’Enirisorse alla luce del principio dell’inve- stitore privato in economia di mercato, enunciato dalla Com- missione nella comunicazione agli Stati membri (4), nell’appli- cazione delle norme sugli aiuti di Stato alle imprese pubbliche dell’industria manifatturiera. In base a tale principio, in un’ope- razione finanziaria si concreta un aiuto di Stato se questa non sarebbe stata intrapresa da un investitore privato operante in normali condizioni di economia di mercato. All’epoca dei fatti, cioŁ il 1997, accanto allo Stato italiano, che deteneva di gran lunga la partecipazione di maggioranza nel- l’ENI, altri azionisti privati detenevano partecipazioni azionarie in ENI. Pur tuttavia, sempre all’epoca dei fatti in causa, il mini- stero del Tesoro, che deteneva la maggioranza del pacchetto azionario di ENI, aveva un ruolo strategico di primo piano nel determinare le scelte imprenditoriali del gruppo. Le ricapitalizzazioni per 133 miliardi contestate nell’apertura del procedimento sono state finanziate con gli utili altrimenti spettanti agli azionisti dell’ENI ed in particolare al suo azionista di controllo, cioŁ lo Stato italiano. Di conseguenza, i fondi che l’ENI ha messo a disposizione dell’Enirisorse devono essere considerati come risorse statali ai sensi dell’articolo 92, para- grafo 1, del trattato. La Commissione ha ragionevole motivo per ritenere che le ricapitalizzazioni effettuate dall’ENI per importo di 133 miliardi di ITL siano caratterizzate da un insufficiente, rectius inesistente, rendimento finanziario, dato che l’intervento consiste essenzial- mente nella copertura di perdite di una societ(cid:224), la Pertusola Sud, che gi(cid:224) avrebbe dovuto essere liquidata ed in non meglio precisati costi di liquidazione che non Ł dato comprendere per quali motivi l’ENI si sobbarcherebbe, salvo un preciso obbligo giuridico in tal senso. Nell’assenza di tale obbligo giuridico, che spettava alla autorit(cid:224) italiane di provare, la condotta, dell’ENI si colloca al di fuori di Al termine del quinquennio 1992-1996, l’Enirisorse aveva rice- vuto dal suo azionista unico, l’ENI, a titolo di ricapitalizzazio- (4) GU C 307 del 13. 11. 1993, pag. 3. L 120/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 20. 5. 2000 ogni logica dell’investitore privato in un’economia di mercato, non potendo l’ENI contare su un rendimento proporzional- mente redditizio all’ammontare della ricapitalizzazione, doven- dosi anzi escludere, nella fattispecie, ogni benchØ minimo ritorno dell’investimento, stante la decisione di liquidare in ogni caso l’Enirisorse entro il 31 dicembre 1998. Di conseguenza non si pu(cid:242) certo sostenere che l’ENI abbia agito come un investitore privato, allorquando ha deciso di procedere al nuovo ed ulteriore conferimento per 133 miliardi di ITL. Un operatore privato avrebbe liquidato l’Enirisorse, limi- tando al massimo i costi di liquidazione ed intervenendo even- tualmente solo in presenza di un suo preciso obbligo giuridico. la Commissione Ł portata ad Dagli elementi di cui dispone, escludere che l’ENI sia intervenuta in ossequio ad un’obbliga- zione giuridica connessa alle procedure ordinarie di liquida- zione di una societ(cid:224). Ne discende che le misure in questione costituiscono aiuti di Stato. VI Sull’illegalit(cid:224) degli aiuti di Stato in parola Per quanto concerne la legalit(cid:224) degli aiuti in parola, nella sua risposta all’apertura del procedimento, l’Italia sostiene che il contestato conferimento di capitale per 133 miliardi di ITL era stato comunicato alla Commissione nell’ambito del controllo previsto dalla decisione 212/98/CE. A questo riguardo la Commissione deve osservare che l’infor- mazione relativa al nuovo conferimento di capitale, una tra le tante trasmesse alla Commissione nell’ambito del controllo pre- detto, avrebbe dovuto essere formalmente notificata, trattandosi di nuovi aiuti, non indicati nell ammontare degli aiuti autoriz- zati con la decisione 212/98/CE. In ogni caso, le autorit(cid:224) ita- liane non hanno rispettato gli obblighi di comunicazione pre- ventiva all’attuazione degli aiuti, come precisato dalla Corte di giustizia delle Comunit(cid:224) europee, in particolare nella sestenza 11 dicembre 1973, causa 120/73, Lorenz/Germania (5). D’altra parte, le stesse autorit(cid:224) italiane convengono sulla circo- stanza che i nuovi conferimenti per 133 miliardi di ITL non erano inclusi nei 1 819 di ITL autorizzati dalla Commissione. Tuttavia, esse sostengono che dei predetti 133 miliardi di ITL, 99 sono stati funzionali al completamento del piano di ristrut- turazione approvato dalla Commissione. Questo ulteriore con- ferimento di 99 miliardi di ITL deve considerarsi sostanzial- mente autorizzato, ancorchØ non formalmente incluso negli aiuti previsti dal piano, mentre la Commissione aveva previsto, all’articolo 3, lettera b), della decisione 98/212/CE che l’Italia avrebbe comunicato ogni altro costo di liquidazione. (5) Raccolta 1973, pag. 1471. Orbene, la Commissione non pu(cid:242) accettare tali argomenti in quanto l’articolo 2 della decisione 212/98/CE prevedeva espres- samente che i proventi delle privatizzazioni delle societ(cid:224) del- l’Enirisorse non potevano essere utilizzati dall’ENI per investi- menti in altre societ(cid:224) di sua propriet(cid:224), bensi per coprire even- tuali ulteriori costi di liquidazione dell’Enirisorse. Ne discende che, sebbene ulteriori costi connessi alla liquidazione potevano essere previsti dalla Commissione al momento in cui adott(cid:242) la citata decisione, era evidente dal tenore letterale del predetto articolo che, per la Commissione, a questi costi si sarebbe fatto fronte grazie alle realizzazioni derivanti dalle privatizzazioni delle societ(cid:224) dell’Enirisorse messe sul mercato e non certo con nuovi aiuti pubblici, sotto forma di nuovi conferimenti di capi- tali, come invece fu il caso. Pare altres(cid:236) destituita di fondamento l’affermazione delle auto- rit(cid:224) italiane secondo la quale la Commissione, sapendo che nel corso del 1997 Pertusola Sud avrebbe registrato nuove perdite per 48 miliardi di ITL e avendone accettato la chiusura entro il 31 dicembre 1997, implicitamente autorizz(cid:242) la copertura di quelle perdite. Orbene, il fatto che la Commissione fosse a conoscenza della circostanza che Pertusola Sud avrebbe registrato nuove perdite, non implica minimamente la sua approvazione di nuovi aiuti per la copertura delle medesime. Era infatti del tutto logico, ed in ogni caso Ł ci(cid:242) che si evince dalla decisione 212/98/CE, che alle nuove perdite di Pertusola Sud, l’Enirisorse avrebbe dovuto far fronte con il ricavato delle privatizzazioni realizzate medio- tempore o comunque grazie a risorse interne alla holding senza ricorrere ad un nuovo ed assolutamente non previsto conferimento di capitale, come invece fu il caso. Ne discende che le misure in questione costituiscono degli aiuti di Stato illegali in quanto non notificati, preventivamente alla loro concessione, dall’Italia alla Commissione e, a fortiori, non autorizzati da quest’ultima in ossequio all’articolo 93, paragrafo 3, del trattato. VII Sulla compatibilit(cid:224) con il mercato comune degli aiuti ille- gali di cui trattasi Per quanto riguarda la compatibilit(cid:224) degli aiuti, l’Italia sostiene, innanzi tutto, che le somme destinate a coprire i costi della liquidazione e della chiusura di un’impresa non sono material- mente in grado di falsare le condizioni di concorrenza nel mer- cato comune, nØ di incidere sugli scambi tra Stati membri, poi- chØ destinatarie sono imprese che cessano definitivamente la loro attivit(cid:224) ed escono dal mercato. A questo riguardo la Commissione osserva che tale afferma- zione Ł destituita di fondamento nella fattispecie: essa Ł diretta- mente smentita dalle osservazioni dell’Union MiniŁre, concor- 20. 5. 2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee L 120/5 rente di Pertusola Sud che lamenta come gli aiuti in parola abbiano permesso all’impresa di restare attiva sul mercato dello zinco, falsando in tal modo la concorrenza tra essa e gli altri produttori di zinco. nali potr(cid:224) derivare come effetto del contestato conferimento di capitale, giacchØ le stesse autorit(cid:224) italiane riconoscono come in ogni caso Pertusola Sud, gi(cid:224) posta in liquidazione, chiuder(cid:224) entro il 31 dicembre 1998. Di fatto, nel caso di specie, le imprese che hanno beneficiato direttamente o indirettamente dei contestati aiuti sono tuttora attive sui mercati, continuando spesso a produrre come Ł il caso per Portovesme e per Pertusola Sud che, sebbene posta da alcuni mesi in liquidazione, Ł attiva produttrice di zinco. Senza i contestati aiuti essa avrebbe dovuto essere ceduta, oppure chiusa, da tempo. NØ l’intervento contestato pare funzionale ad alcuna politica regionale, non potendosi qualificarlo come «destinato a favorire lo sviluppo economico» dell’area interessata, un aiuto alla liqui- dazione di imprese. Esso costituisce, invece, un ulteriore inter- vento finalizzato al mantenimento sul mercato ad ogni costo e per altri pochi mesi di Pertusola Sud, al di fuori di ogni logica industriale, economica e regionale. Pertanto, l’argomento fatto valere dall’Italia non pu(cid:242) essere accolto, trattandosi di costi di liquidazione che hanno avuto ripercussioni, direttamente o indirettamente, su imprese ancora attive sul mercato. L’Italia sostiene inoltre che, in ogni caso, lo stabilimento di Per- tusola Ł situato nell’area geografica di Crotone, avente i requi- siti per gli aiuti regionali di cui all’articolo 92, paragrafo 3, let- tera a), del trattato. Gli aiuti contestati andrebbero quindi valu- tati come compatibili con il mercato comune alla luce della predetta disposizione del trattato. A questo riguardo la Commissione ricorda che l’articolo 92, paragrafo 3, lettera a), del trattato consente alla Commissione, derogando al divieto degli aiuti di Stato che incidano sugli scambi tra gli Stati membri ed atti a falsare la concorrenza, di dichiarare compatibili con il mercato comune gli «aiuti desti- nati a favorire lo sviluppo economico delle regioni ove il tenore di vita sia anormalmente basso, oppure si abbia una grave forma di sottoccupazione, semprechØ non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interes- se». In quest’ambito la Commissione ha autorizzato aiuti regionali una volta accertato il criterio della vitalit(cid:224) dell’impresa. In altre parole, un aiuto regionale Ł autorizzato in quanto possa effetti- vamente arrecare un vantaggio regionale, quasi sempre in ter- mini occupazionali, legato alla vitalit(cid:224) nel tempo dell’impresa assistita. In ogni caso Ł evidente e confermato da una giuri- sprudenza costante (cfr. da ultimo sentenza del Tribunale di primo grado delle Comunit(cid:224) europee, 15 settembre 1998, cause riunite T-126/96 e T-127/96, EFIM e BFM/Commissio- ne) (6), che la Commissione non pu(cid:242) esimersi, anche nell’am- bito di applicazione dell’articolo 92, paragrafo 3, lettera a), dal prendere in considerazione l’interesse comunitario, non doven- dosi mai limitare alla verifica della specificit(cid:224) regionale della misura in causa senza valutarne l’impatto a livello comunitario. Nella fattispecie in esame, l’Italia invoca sic et simpliciter una deroga regionale per un’impresa liquidanda, al di fuori di qual- siasi prospettiva di vitalit(cid:224) anche a medio termine. Ci(cid:242) implica che nessun concreto vantaggio regionale in termini occupazio- Pertanto, per quanto concerne le invocate disposizioni dell’arti- colo 92, paragrafo 3, lettera a), la Commissione deve consta- tare che le misure di aiuto ad hoc di cui trattasi non sono state concesse in applicazione di una strategia pubblica effettiva- mente funzionale allo sviluppo regionale, tale da giustificare la deroga de qua. Dal fascicolo non risulta nemmeno che siano state concesse per creare posti di lavoro in una regione assisti- ta. Al contrario, l’esame del caso indica che si tratta di misure puntuali destinate a permettere a qualunque costo la sopravvi- venza industriale delle imprese ancora controllate da Enirisorse ed in particolare di Pertusola Sud. Per quanto concerne infine l’eventuale compatibilit(cid:224) dei nuovi aiuti alla luce dell’articolo 92, paragrafo 3, lettera c), del tratta- to, la Commissione sottolinea che tale disposizione non Ł stata direttamente invocata dall’Italia nell’ambito del presente proce- dimento. Ad ogni buon conto, la Commissione ribadisce che gli aiuti di Stato possono beneficiare della predetta deroga sem- prechØ non alterino le condizioni degli scambi in misura con- traria al comune interesse. Per quanto riguarda gli aiuti alla i soli che potrebbero eventualmente essere ristrutturazione, invocati nel caso presente, gli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione delle imprese in difficolt(cid:224) (7) sottolineano, inter-alia, che questo tipo di aiuti hanno una natura straordinaria e non sono pertanto rinnovabili, eccezion fatta per casi particolari che lo possano giustificare. Orbene, nella fattispecie, la concessione degli aiuti contestati, nuovi rispetto a quelli gi(cid:224) autorizzati dalla decisione 212/98/CE, Ł contraria al principio dell’una tantum, nell’as- senza di fatti nuovi aventi un carattere eccezionale che potes- sero eventualmente giustificarne l’autorizzazione da parte della Commissione. VIII Alla stregua delle svolte considerazioni, la Commissione con- clude che gli aiuti, sotto forma di conferimenti di capitale per un ammontare di 133 miliardi di ITL, contestati all’Italia nella decisione di apertura del procedimento non possono benefi- ciare di nessuna delle deroghe di cui all’articolo 92, paragrafo 3, lettere a), b), e c), in quanto non sono destinati a favorire lo sviluppo economico di regioni ove il tenore di vita sia anor- (6) Raccolta 1998, pag. II-3437, punto 101 della motivazione. (7) GU C 283 del 19. 9. 1997, pag. 2. L 120/6 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee 20. 5. 2000 malmente basso, nØ alla ristrutturazione di imprese di cui la chiusura Ł imminente e comunque non potr(cid:224) essere successiva al 31 dicembre 1998. All’apertura del procedimento, la Commissione ha richiamato l’attenzione delle autorit(cid:224) italiane sulla circostanza che ogni aiuto illegalmente concesso pu(cid:242) essere oggetto di una decisione che obbliga lo Stato membro a recuperare l’aiuto versato e, nella fattispecie, si ritiene necessario recuperare l’aiuto al fine di ripristinare le eque condizioni di concorrenza preesistenti alla sua concessione, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 Gli aiuti di Stato ai quali l’Italia ha dato esecuzione nell’anno 1997 in favore dell’Enirisorse SpA, sotto forma di ricapitalizza- zioni per un ammontare di 133 miliardi di ITL, sono incompa- tibili con il mercato comune. 2. Il recupero viene eseguito secondo le procedure di diritto italiano relative al recupero dei crediti dello Stato. Le somme da recuperare producono interessi dalla data in cui sono state poste a disposizione dell’Enirisorse SpA fino alla data del recu- pero. Gli interessi sono calcolati sulla base del tasso di riferi- mento per il calcolo dell’equivalente sovvenzione netto nell’am- bito degli aiuti a finalit(cid:224) regionale. Articolo 3 Entro due mesi dalla notificazione della presente decisione, l’Italia informa la Commissione delle misure adottate per con- formarvisi. Articolo 4 La Repubblica italiana Ł destinataria della presente decisione. Articolo 2 Fatto a Bruxelles, il 25 novembre 1998. L’Italia prende tutti i provvedimenti necessari per recupe- 1. rare dall’Enirisorse SpA gli aiuti di cui all’articolo 1, gi(cid:224) illegal- mente posti a sua disposizione dalla medesima. Per la Commissione Karel VAN MIERT Membro della Commissione


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3541/98 van de leden Laura GONZÁLEZ ÁLVAREZ , Pedro MARSET CAMPOS aan de Commissie. EFRO- subsidies voor de bouw van een thermische centrale voor de verbranding van biomassa uit de bosbouw in Salinas de Pisuerga (Palencia, Spanje)

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
Spain
biomass
power plant
waste incineration

text: 21. 7. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 207/85 (1999/C 207/112) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3541/98 van Laura González Álvarez (GUE/NGL) en Pedro Marset Campos (GUE/NGL) aan de Commissie (25 november 1998) Betreft: EFRO-subsidies voor de bouw van een thermische centrale voor de verbranding van biomassa uit de bosbouw in Salinas de Pisuerga (Palencia, Spanje) In zijn antwoord van 5 oktober 1998 op schriftelijke vraag E-2145/98 (1) verklaart commissaris Papoutsis dat voor de bouw van bovengenoemde thermische centrale geen subsidies zijn uitgetrokken ten laste van het EFRO, noch uit het Cohesiefonds (punt 2 van het antwoord). Toch heeft de Spaanse staatssecretaris voor de betrekkingen met het Spaanse parlement op een vraag van senator Heliodoro Gallego op 13 april 1998 geantwoord dat voor genoemd project een subsidie beschikbaar was gesteld uit het EFRO voor een bedrag van 279. 902. 000 pesetas, naast een andere subsidie afkomstig uit de nationale begroting, van 119. 958. 000 pesetas. Gelet op deze tegenstrijdigheden verzoek ik de Commissie gegevens te verstrekken over de toekenning 1. van een subsidie uit het EFRO voor deze verbrandingsinstallatie, waarnaar is verwezen door de staatssecretaris. Is de Commissie niet van oordeel dat hierover volledige openheid van zaken moet worden gegeven, 2. teneinde het recht op vrije toegang tot informatie van de Europese burgers te eerbiedigen? (1) PB C 135 van 14. 5. 1999, blz. 23. Antwoord van mevrouw Wulf-Mathies namens de Commissie (22 januari 1999) Er zij op gewezen dat de vaststelling van de programmering in het kader van de structuurfondsen gebaseerd is op het subsidiariteitsbeginsel; de Commissie bepaalt de algemene oriëntatie (communautaire bestekken) aan de hand waarvan de programma’s worden goedgekeurd. De binnen het kader van deze bestekken te financieren projecten, met uitzondering van de projecten van zodanige omvang dat ze reeds concreet worden genoemd in een bestek, worden gekozen door de voor de uitvoering ervan verantwoordelijke overheid. Pas tijdens de uitvoeringsprocedure, de bijeenkomsten van de toezichtcomités en naarmate de rapporten inzake het afsluiten van de jaarrekeningen over projecten aan de Commissie worden toegezonden, krijgt zij meer in detail kennis van de concrete projecten. Over de installatie voor verbranding van biomassa in Salinas de Pusuerga had de Commissie geen officiële gegevens toen zij schriftelijke vraag E-2145/98 van het geachte parlementslid ontving (1). Zij heeft dan ook de Spaanse overheid geraadpleegd. Deze heeft meegedeeld dat er voor dit project geen enkele financiële bijdrage uit het Europees Fonds voor Regionale Ontwikkeling (EFRO) is verleend. De Commissie heeft intussen nadere informatie ontvangen van bovengenoemde autoriteiten. Het ministerie van Industrie zou zich ertoe verbonden hebben aan het project in kwestie steun toe te kennen ten bedrage van 400 miljoen pesetas (2,4 mln ecu) waarvan 280 miljoen pesetas (1,8 mln ecu) voor rekening zou komen van het EFRO. Er zijn echter nog geen betalingen voor dit project uitgevoerd. (1) PB C 135 van 14. 5. 1999, blz. 23. (1999/C 207/113) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3542/98 van Concepció Ferrer (PPE) aan de Commissie (1 december 1998) Betreft: Herbebossing van door brand verwoeste gebieden De afgelopen zomer hebben zich in het gehele Middellandse-Zeegebied van de Europese Unie bosbranden voorgedaan, met name in Catalonië, waar ruim 27. 000 ha ten prooi zijn gevallen aan de vlammen. Een en ander maakt het gevaar van woestijnvorming zeer groot en heeft ook gevolgen voor het ecosysteem van gebieden die reeds over weinig hulpbronnen beschikken en waar de houtproductie meestal de belangrijkste inkomstenbron vormt


title: QUESTION ECRITE no 3504/98 de John IVERSEN à la Commission. Aide d'État illégale en faveur des éleveurs de porcs

eurovoc_concepts:
State aid
financial aid
intra-EU trade
livestock farming
production aid
restriction on competition
single market
swine

text: C 207/80 Journal officiel des Communautés européennes FR 21. 7. 1999 (1999/C 207/106) QUESTION ÉCRITE E-3504/98 posée par John Iversen (PSE) à la Commission (25 novembre 1998) Objet: Aide d’État illégale en faveur des éleveurs de porcs Toute aide favorisant des productions est, conformément aux règles communautaires en matière d’aides d’État, illégale. La Commission doit donc intervenir au sujet de l’aide financière octroyée par le gouvernement français aux éleveurs de porcs français. 150 millions de francs ont été ajoutés au 100 millions que les éleveurs de porcs avaient obtenu du gouvernement français en septembre. De plus, les agriculteurs français ont été autorisés à disposer d’un mécanisme de crédit auprès de la caisse Stabiporc. Un crédit de 420 millions de francs a été accordé. Au total, les éleveurs de porcs français ont reçu une aide financière de 670 millions de francs. La Commission doit immédiatement intervenir et déclarer l’aide illégale. Premièrement, Stabiporc a été déclarée illégale par la Cour de justice des communautés européennes au début des années 1990, deuxièmement, le gouvernement français n’a pas encore justifié de la légalité de l’aide de 100 millions de francs octroyés aux éleveurs de porcs au mois de septembre. La Commission pourrait-elle indiquer si elle s’efforcera d’obtenir la suppression de l’avantage concurrentiel illégal accordé aux éleveurs de porcs français? Réponse donnée par M. Fischler au nom de la Commission (15 janvier 1999) La Commission a décidé le 9 décembre 1998 d’ouvrir la procédure prévue par l’article 93, paragraphe 2 du traité CE à l’égard d’une aide que les autorités françaises envisagent accorder en faveur de la production porcine. Le dispositif consiste en trois volets. Les autorités françaises ont l’intention de réactiver le système d’avances remboursables Stabiporc. Dans la mesure où les avances (prêts) sont octroyées en utilisant des taux d’intérêts de marché et respectant les taux de référence établis de la Commission, les mesures ne semblent pas constituer des aides d’État dans les termes de l’article 92(1) du traité CE. Pour ce qui est des deux autres mesures, le report des cotisations sociales et les prises en charge concernant des prêts de récents investisseurs, le secteur concerné faisant l’objet d’échanges et d’une forte concurrence à l’intérieur de la Communauté, elles peuvent affecter les échanges entre États membres et menacent de fausser la concurrence en favorisant les producteurs français. Elles ne semblent, à ce stade, pas répondre aux politiques adoptées par la Commission pour pouvoir bénéficier des dérogations prévues à l’article 92, paragraphes 2 et 3 du traité CE. Il semble, dès lors, au stade actuel qu’il s’agit d’aides au fonctionnement qui ne seraient pas compatibles avec le marché commun. Dans la mesure où les doutes quant à la compatibilité des aides avec le marché commun devraient s’avérer fondés, la Commission pourrait se voir amenée à prendre une décision finale négative destinée à rétablir le status quo ante de la situation concurrentielle. (1999/C 207/107) QUESTION ÉCRITE E-3509/98 posée par Amedeo Amadeo (NI) au Conseil (25 novembre 1998) Objet: Contrôle et inspection alimentaires, vétérinaires et phytosanitaires S’agissant de la «Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social concernant le contrôle et l’inspection alimentaires, vétérinaires et phytosanitaires» (COM(98) 0032 final), le Conseil pourrait-il, eu égard aux négociations menées dans le cadre de l’OMC pour équilibrer le libre-échange de marchandises au niveau international en tenant compte, notamment, des aspects sanitaire et de sécurité, faire tout ce qui est en son pouvoir pour maintenir, et faire accepter par la communauté internationale, la politique de contrôle de l’Union européenne, de sorte qu’il soit possible de faire face aux problèmes induits par la libéralisation des échanges dans les secteurs alimentaire, vétérinaire et phytosanitaire?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3726/98 van Werner LANGEN aan de Commissie. Principe van de uitputting van het merkenrecht/ merkenrichtlijn van de EU

eurovoc_concepts:
EC Directive
approximation of laws
brand name
commercial law
consumer protection
free movement of goods
intellectual property
product quality
trademark law


title: WRITTEN QUESTION No. 3512/98 by Amedeo AMADEO to the Commission. Counterfeit and pirated goods

text: 28. 6. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 182/91 (1999/C 182/120) WRITTEN QUESTION E-3512/98 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (25 November 1998) Subject: Counterfeit and pirated goods With reference to the proposal for a Council Regulation (EC) 3295/94 laying down measures to prohibit the release for free circulation, export, re-export or entry for a suspensive procedure of counterfeit and pirated goods (COM(98) 25 final * 98/0018 ACC) (1), can the Commission call the attention of the national governments to the urgent need for a speedier procedure as requested in the third part of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (TRIPS Agreement)? (1) OJ C 108, 7. 4. 1998, p. 63. (1999/C 182/121) WRITTEN QUESTION E-3513/98 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (25 November 1998) Subject: Counterfeit and pirated goods With reference to the proposal for a Council Regulation (EC) 3295/94 laying down measures to prohibit the release for free circulation, export, re-export or entry for a suspensive procedure of counterfeit and pirated goods (COM(98) 25 final * 98/0018 ACC) (1), it should be noted that the system is faced with an unusual difficulty in that at Community level the scope of the rules is limited whilst the implementing procedures are to be laid down by national legislation. For economic reasons, can the Commission harmonise that legislation so that the main provisions in this field can be applied effectively? (1) OJ C 108, 7. 4. 1998, p. 63. (1999/C 182/122) WRITTEN QUESTION E-3523/98 by Amedeo Amadeo (NI) to the Commission (25 November 1998) Subject: Denied-boarding compensation system With reference to the proposal for a Council Regulation (EC) 295/91 establishing common rules for a denied- boarding compensation system in scheduled air transport (COM(98) 0041 final * 98/022 SYN) (1), can the Commission propose a clear method of calculating increases in denied-boarding compensation and a procedure for consulting the Member States and interested parties before adopting such increases? (1) OJ C 120, 18. 4. 1998, p. 18. Joint answer to Written Questions E-3511/98, E-3512/98, E-3513/98 and E-3523/98 given by Mr Monti on behalf of the Commission (4 February 1999) The Commission is collecting the information it needs to answer the question. It will communicate its findings as soon as possible


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2522/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 25ης Νοεμβρίου 1998 για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 26. 11. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 317/1 I (Pq(cid:145)neir cia tgm isw(cid:151) tym opo(cid:148)ym apaite(cid:148)tai dglos(cid:148)eusg) JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2522/98 TGS EPITQOPGS tgr 25gr Moelbq(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) tgr til(cid:147)r eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3223/94 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Dejelbq(cid:148)ou 1994, swetij(cid:145) le tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) opyqojgpeutij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1498/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 4 paq(cid:145)cqavor 1, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 28gr Dejelbq(cid:148)ou 1992, swetij(cid:145) le tg kocistij(cid:147) lom(cid:145)da jai tir isotil(cid:148)er pou pq(cid:146)pei ma evaql(cid:149)fomtai sta pka(cid:148)sia tgr joim(cid:147)r ceyqcij(cid:147)r pokitij(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 150/95 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3223/94, se evaqloc(cid:147) tym apotekesl(cid:145)tym tym pokuleq(cid:150)m elpoqij(cid:150)m diapqaclate(cid:151)- seym tou C(cid:151)qou tgr Ouqoucou(cid:145)gr, pqobk(cid:146)pei ta jqit(cid:147)qia cia tom jahoqisl(cid:149) ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) ap(cid:149) tq(cid:148)ter w(cid:150)qer, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)- mta jai tir peqi(cid:149)dour pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgl(cid:145) tou· (cid:149)ti, se evaqloc(cid:147) tym pqoamaveqh(cid:146)mtym jqitgq(cid:148)ym, oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m, (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomi- slo(cid:151), ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 4 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 3223/94 jahoq(cid:148)fo- mtai (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai stom p(cid:148)maja pou elva(cid:148)metai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 26 Moelbq(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 25 Moelbq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 337 tgr 24. 12. 1994, s. 66. (2) EE L 198 tgr 15. 7. 1998, s. 4. (3) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (4) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. L 317/2 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 26. 11. 98 PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 25gr Moelbq(cid:148)ou 1998, cia tom jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) til(cid:150)m eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m Jydij(cid:149)r SO Jydij(cid:149)r tq(cid:148)tgr w(cid:150)qar (1) (se Ecu/100 wiki(cid:149)cqalla) Jat’ apojop(cid:147) til(cid:147) jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) 0702 00 00 0709 90 70 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 204 999 052 999 204 999 052 999 052 388 524 528 600 999 039 060 064 400 404 999 052 064 400 720 728 999 44,1 44,1 76,9 76,9 66,8 66,8 48,8 48,8 55,0 47,8 37,2 53,4 76,7 54,0 62,2 25,1 46,8 87,0 73,3 58,9 93,1 58,9 53,0 58,5 201,4 93,0 (1) Omolatokoc(cid:148)a tym wyq(cid:150)m pou jahoq(cid:148)fetai ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2317/97 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 321 tgr 22. 11. 1997, s. 19). O jydij(cid:149)r «999» amtipqosype(cid:151)ei «(cid:145)kker jatacyc(cid:146)r»