title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) pyyntikiintiöiden jakamisesta Venäjän federaation vyöhykkeellä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1999

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 23. 11. 1998 KOM( 1998)670 lopull. Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) pyyntikiintiöiden jakamisesta Venäjän federaation vyöhykkeellä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1999 (komission esittämä) PERUSTELUT Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan mukaisesti yhteisö hoitaa kyseisten valtioiden kolmansien maiden kanssa tekemät kalastussopimukset. Vuonna 1992 tehdyn Venäjän ja Ruotsin kahdenvälisen kalastussopimuksen mukaisesti yhteisö on käynyt Ruotsin puolesta Venäjän kanssa neuvotteluja, joissa päädyttiin keskinäisiin kalastusjärjestelyihin vuoden 1999 osalta. Tämän asetusehdotuksen tarkoituksena on jakaa mainittujen järjestelyjen mukaisesti jäsenvaltioiden kesken vuonna 1999 käytettävissä olevat kiintiöt Venäjän federaation vesillä kalastaville yhteisön (Ruotsin) aluksille. Ruotsin kyseisten sopimusten perusteella saamat pyyntimahdollisuudet on jaettu jäsenvaltioille. z Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o /99 annettu pyyntikiintiöiden jakamisesta Venäjän federaation vyöhykkeellä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1999 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 l, ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että vuoden 1994 liittymisasiakirjan 124 artiklan mukaisesti yhteisö hallinnoi Ruotsin kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemiä kalastussopimuksia. Ruotsin kuningaskunnan hallituksen ja Venäjän federaation hallituksen 11 päivänä joulukuuta 1992 tehdyn kalastussopimuksen 3 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen yhteisö Ruotsin kuningaskunnan puolesta ja Venäjän federaatio ovat neuvotelleet keskinäisistä kalastusoikeuksistaan vuoden 1999 osalta, näissä neuvotteluissa valtuuskunnat sopivat suosittelevansa omille viranomaisilleen tiettyjen pyyntikiintiöiden vahvistamista toisen sopimuspuolen aluksille vuodeksi 1999, toteutettava olisi neuvottelujen tulosten täytäntöönpanemiseksi vuonna 1999, toimenpiteet Venäjän tarvittavat federaation kanssa käytyjen pyyntimahdollisuudet Venäjän federaation vesillä olisi jaettava kiintiöinä jäsenvaltioiden kesken niiden tehokkaan hallinnoinnin vannistamiseksi asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan mukaisesti, , tässä asetuksessa tarkoitettua kalastustoimintaa valvotaan yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksensa (ETY) N:o 2847/932 säädetyin valvontatoimenpitein, Venäjän federaation kanssa ei ole sovittu neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 3 2 artiklan mukaisista suurimpien sallittujen saaliiden (TAC) ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvistä lisäedellytyksistä, ja 1 EYVL L 389, 31. 12. 1992, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1181/98 (EYVL L 164,9. 6. 1998, s. 1). 2 EYVL L 261, 20. 10. 1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2205/97 (EYVL L 304,7. 11. 1997, s. 1. ). 2 cx. yhteisen edun mukaisista pakottavista syistä tätä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivien alusten sallitaan pyytää Venäjän federaation kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta 1999 tämän asetuksen liitteessä lueteltujen kiintiöiden rajoissa. 2 artikla Liitteessä tarkoitettuihin kalastuskiintiöihin ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 2 ja 3 artiklassa sekä 5 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja edellytyksiä. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä, 1998 Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 3 EYVLL 115, 9. 5. 1996, s. 3. LIITE Yhteisön pyyntikiintiöiden jako Venäjän federaation kalastusvyöhykkeellä 1999 (tuoreen kokonaisen kalan paino tonneina) Laji |inii |n t ;*'t!y^'A^*fiJii|. i o e &^ ( - J YJiteis6i|jpyyntikiinti«t Jflsenyaltioille Turska Kilohaili rad rad 150 Ruotsi 150(1X3) 2 450 Ruotsi 2 450(2X3) Korkeintaan seitsemän alustaa saa kalastaa samanaikaisesti. Korkeintaan kymmenen alusta saa kalastaa samanaikaisesti. (2) (3) Kuitenkin korkeintaan kymmenen alusta saa kalastaa (sekä turskaa että kilohailia) samanaikaisesti Venäjän vesillä. ISSN 1024-4492 ISSN 1024-4492 ISSN 1024-4492 KOM(98) 670 lopullinen KOM(98) 670 lopullinen KOM(98) 670 lopullinen ASIAKIRJAT ASIAKIRJAT ASIAKIRJAT FI FI FI 03 07 11 14 03 07 11 14 03 07 11 14 Luettelonumero : CB-CO-l)8-d74-l<ï-C Luettelonumero : CB-CO-l)8-o74-H-C Luettelonumero : CB-CO-l)8-(V74-l;l-C liuroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto liinoopan yhteisöjen virallisien julkaisujen toimisto liuroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg L-2985 Luxemburg L-2985 Luxemburg 5


title: Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană

eurovoc_concepts:
EU statistics
European Central Bank
European System of Central Banks
disclosure of information
economic statistics
exchange of information

formats: html pdf print xhtml

text: 98 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 31998R2533 27. 11. 1998 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 318/8 REGULAMENTUL (CE) NR. 2533/98 AL CONSILIULUI din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, (2) având în vedere Protocolul nr. 3 cu privire la statutele Sistemului European al Băncilor Centrale ș(cid:13)i al Băncii Centrale Europene (denumite în continuare „statute”) ș(cid:13)i, în special, articolul 5. 4 al acestuia, având în vedere recomandarea Băncii Centrale Europene (denu- mită în continuare BCE) (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comisiei (3), hotărând în conformitate cu procedura stabilită la articolul 106 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene ș(cid:13)i articolul 42 din statute, întrucât: (1) În temeiul articolului 5. 1 din statute, BCE, asistată de băn- cile centrale naționale, colectează, fie de la autoritățile naționale competente, fie direct de la agenții economici, informațiile statistice necesare îndeplinirii misiunilor Siste- mului European al Băncilor Centrale (denumit în conti- nuare SEBC); pentru facilitarea îndeplinirii acestor misiuni, definite la articolul 105 din tratat ș(cid:13)i mai ales, pentru faci- litarea punerii în practică a politicii monetare, aceste informații statistice sunt utilizate în mod deosebit pentru calcularea unor date statistice agregate, pentru care identi- tatea agenților economici luați individual nu are obiect, dar care pot fi utilizate de asemenea ș(cid:13)i la nivelul agenților eco- nomici individuali; articolul 5. 2 din statute stabileș(cid:13)te că băncile centrale naționale execută, în măsura posibilități- lor, misiunile descrise la articolul 5. 1 din statute; articolul 5. 4 din statute stabileș(cid:13)te dreptul Consiliului de a determina persoanele fizice ș(cid:13)i juridice supuse la obligativi- ș(cid:13)i tatea raportării datelor, dispozițiile pentru aducerea la îndeplinire a acestora; în sensul articolului 5. 1 din statute, băncile centrale naționale pot să coopereze cu alte autorități competente, mai ales cu instituțiile de statistică naționale ș(cid:13)i cu autoritățile de supra- veghere ale piețelor. regimul confidențialității (3) (4) (5) În scopul asigurării unor informații statistice care să repre- zinte un instrument eficient pentru îndeplinirea misiunilor SEBC, definițiile ș(cid:13)i procedurile ce conduc la colectarea aces- tora trebuie să fie astfel structurate pentru ca BCE să aibă posibilitatea să dispună, în timpul dorit ș(cid:13)i cu suficientă suplețe, de date statistice de bună calitate care să reflecte evoluția condițiilor economice ș(cid:13)i financiare ș(cid:13)i să țină seama de sarcinile impuse agenților care raportează; prin realiza- rea acestora, trebuie nu numai să se vegheze la îndeplini- rea misiunilor SEBC ș(cid:13)i a independenței sale, dar, de aseme- nea, să se încerce reducerea la minim a sarcinilor impuse agenților raportează. Este în consecință de dorit să fie definite unități de obser- vare statistică de referință, cu obligații de raportare, sub forma unor categorii de agenți economici ș(cid:13)i de documente statistice corespunzătoare, la care competențele BCE sunt restrânse ș(cid:13)i pe baza căreia se determină unitățile de obser- vare statistică cu obligații de raportare, în temeiul atribuți- ilor sale de reglementare. Omogenitatea unităților de observare statistică cu obligații de raportare este necesară pentru redactarea unui bilanț consolidat al sectorului instituțiilor financiar-monetare din statele membre participante, având ca principal obiectiv să furnizeze către BCE un tablou statistic global al evoluțiilor monetare în statele membre participante, considerate un singur teritoriu economic; BCE a stabilit ș(cid:13)i actualizat o „Listă a instituțiilor financiare ș(cid:13)i monetare în scopri statis- tice” bazată o definiție comune a acestor instituții. Respectiva definiție comună în scopuri statistice precizează că instituțiile financiar-monetare cuprind instituții de cre- dit, în sensul dreptului comunitar precum ș(cid:13)i toate celelalte instituții financiare rezidente a căror activitate constă în primirea de depozite ș(cid:13)i/sau produse substitut al depozitelor din partea entităților altele decât instituțiile financiar- monetare, precum ș(cid:13)i acordarea de credite ș(cid:13)i/sau efectuarea de plasamente în valori mobiliare în cont propriu (cel puțin în termeni economici). JO C 246, 6. 8. 1998, p. 12. JO C 328, 26. 10. 1998. (1) (2) (3) Aviz întocmit pe 8 octombrie 1998 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (6) Cu toate acestea, este necesar ca organismele de cecuri ș(cid:13)i viramente poș(cid:13)tale care nu răspund pe deplin definiției comune în scopuri statistice a instituțiilor financiar- monetare să fie supuse la obligațiile de raportare la BCE în materie de statistici monetare, bancare ș(cid:13)i de sisteme de 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 99 (7) (8) (9) plăți, în măsura în care pot, în mod semnificativ, să pri- mească depozite ș(cid:13)i/sau substitute apropiate ale depozitelor ș(cid:13)i să efectueze operațiuni în cadrul sistemelor de plăți. (12) financiare În Sistemul European de Conturi Naționale ș(cid:13)i Regionale 1995 (1) (denumit în continuare „SEC 1995”), sectorul consecință, societăților subsectoarele „banca centrală” ș(cid:13)i „alte instituții financiar- monetare” ș(cid:13)i nu poate fi extins decât prin integrarea cate- goriilor de instituții „alți intermediari financiari, cu excepția societăților de asigurări ș(cid:13)i a fondurilor de pensii”. rezultate din subsectorul cuprinde, în În decursul primilor ani de existență a zonei monedei unice, principiul eficiență cu privire la costuri poate nece- sita ca obligațiile de raportare statistică la BCE să fie res- pectate prin intermediul procedurilor tranzitorii, ținând seama de constrângerile impuse sistemelor de colectare în cazul existente; aceasta poate, contului financiar al balanței de plăți, ca datele referitoare la pozițiile sau tranzacțiile transfrontaliere ale statelor membre participante considerate ca un singur teritoriu economic, să poată fi reunite, în decursul primilor ani de funcționare a zonei monedei unice, utilizând toate poziți- ile sau tranzacțiile între rezidenții unui stat membru parti- cipant ș(cid:13)i rezidenții celorlalte state. în special, implica, Statisticile referitoare la balanța de plăți, poziția externă, valorile mobiliare, moneda electronică ș(cid:13)i la sistemele de plăți sunt necesare pentru a permite SEBC să-ș(cid:13)i îndepli- nească misiunile de manieră independentă. (13) juridice” „persoane fizice ș(cid:13)i la Utilizarea termenilor articolul 5. 4 din statute trebuie să facă obiectul unei interpretări coerente cu practicile statelor membre, în materie de statistici monetare, bancare ș(cid:13)i de balantă de plăți ș(cid:13)i, în consecință, înglobează, de asemenea, ș(cid:13)i entități care nu sunt nici persoane fizice ș(cid:13)i nici persoane juridice în sensul legislațiilor lor naționale respective, dar care apar- țin, totuș(cid:13)i, subsectoarelor SEC95; obligațiile de raportare statistică pot în consecință, să fie impuse unor entități precum, societățile de persoane, sucursale, organisme de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) ș(cid:13)i fonduri, care, în temeiul legislațiilor lor naționale respective, nu au statutul de persoană juridică; în acest caz, obligația de raportare statistică este impusă persoanelor care, în cadrul dipsozițiilor legale naționale aplicabile, reprezintă din punct de vedere juridic entitățile menționate. Limitele ș(cid:13)i condițiile în care BCE este abilitată să aplice întreprinderilor sancțiuni în caz de nerespectare a obliga- țiilor rezultate din regulamente ș(cid:13)i decizii, au fost definite, în conformitate cu articolul 34. 3 din statute, prin Regula- mentul (CE) nr. 2532/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 cu privire la atribuțiile Băncii Centrale Europene în materie de sancțiuni (2); în caz de conflict între dispozițiile respectivului regulament ș(cid:13)iș(cid:13)i prezentul regulament ce per- mite BCE să aplice sancțiuni, dispozițiile prezentului regu- lament prevalează; sancțiunile prevăzute în caz de neres- pectare a obligațiilor definite în prezentul regulament nu înlătură posibilitatea ca SEBC să adopte dispozițiile cores- punzătoare de punere în executare în cadrul legăturilor sale cu părțile opuse, prevăzându-se în special excluderea par- țială sau chiar totală a unui agent ce raportează operațiuni de politică monetară în caz de neîndeplinire gravă a obli- gațiilor de raportare statistică. (14) Regulamentele adoptate de către BCE în conformitate cu articolul 34. 1 din statute nu conferă nici un drept ș(cid:13)i nu impun nici o obligație statelor membre neparticipante. (10) Declarațiile statistice cu privire la bilanțul instituțiilor men- ționate la articolul 19. 1 din statute pot de asemenea să servească la calcularea valorii rezervelor minime pe care acestea sunt obligate să le constituie. (11) Consiliul Guvernatorilor stabileș(cid:13)te repartizarea între BCE ș(cid:13)i băncile centrale naționale a sarcinilor de colectare ș(cid:13)i verificare a informațiilor statistice precum ș(cid:13)i îndeplinirea lor, ținând seama de principul definit la articolul 5. 2 din statute, cât ș(cid:13)i de misiunile care revin autorităților naționale limita competențelor lor, în vederea obținerii de statistici de calitate. (15) Danemarca, în conformitate cu alineatul (1) din Protocolul nr. 12 privind unele dispoziții cu privire la Danemarca, a notificat prin intermediul Deciziei de la Edimbourg din 12 decembrie 1992 că nu va participa la cea de-a treia etapă a uniunii economice ș(cid:13)i monetare; în consecință, conform alineatului (2) din respectivul protocol, toate articolele, dispozițiile tratatului ș(cid:13)i statutele care fac trimitere la o derogare se aplică Danemarcei. (1) JO L 310, 30. 11. 1996, p. 1. (2) JO L 318, 27. 11. 1998, p. 4. 100 (16) (17) (18) RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 În conformitate cu alineatul (8) din Protocolul nr. 11 pri- vind anumite dispoziții referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii ș(cid:13)i Irlandei de Nord, articolul 34 din statute nu se aplică Marii Britanii, cu condiția ca acesta să participe la cea de-a treia etapă a uniunii economice ș(cid:13)i monetare. articolelor 12 ș(cid:13)i 18 din Protocolul privind drepturile ș(cid:13)i imunitățile în Comunitățile Europene. Se admite că informațiile statistice necesare respectării obli- gațiilor de raportare statistică la BCE nu sunt aceleaș(cid:13)i pen- tru statele membre participante ș(cid:13)i cele neparticipante, articolul 5 din statute se aplică atât statelor membre parti- cipante, cât ș(cid:13)i celor neparticipante; aceasta, în conformitate cu articolul 5 al tratatului, implică obligația elaborării ș(cid:13)i punerii în applicare la nivel național a tuturor măsurilor pe care le consideră necesare statele pentru a asigura colecta- rea informațiilor statistice necesare respectării obligațiilor de raportare statistică la BCE, precum ș(cid:13)i pentru a asigura finalizarea, în timpul dorit a pregătirilor necesare în mate- rie de statistici pentru a deveni state membre participante. Informațiile statistice confidențiale pe care BCE ș(cid:13)i băncile centrale naționale trebuie să le obțină în scopul asigurării misiunilor SEBC trebuie să fie protejate pentru a câș(cid:13)tiga ș(cid:13)i consolida încrederea agenților care raportează; odată prezentul regulament adoptat, nu va mai exista posibilita- tea invocării unor dispoziții cu privire la confidențialitate pentru a împiedica schimbul de informații statistice confi- dențiale cu privire la misiunile SEBC, sub rezerva dispozi- țiilor Directivei 95/46/CE a Parlamentului european ș(cid:13)i a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția per- soanelor fizice în ceea ce priveș(cid:13)te prelucrarea datelor cu caracter personal ș(cid:13)i libera circulație a acestor date (1). (19) Articolul 38. 1 din statute stabileș(cid:13)te că membrii organelor de decizie ș(cid:13)i personalul BCE precum ș(cid:13)i cel al băncilor cen- trale naționale sunt obligați, chiar ș(cid:13)i după încetarea func- ției lor, să nu divulge informații care prin natura lor sunt acoperite prin secret profesional; întrucât articolul 38. 2 din statute prevede că persoanele ce au acces la date supuse legislației comunitare ș(cid:13)i implicând obligativitatea păstrării impozabile în conformitate cu confidențialității, sunt această legislație comunitară. (20) Orice încălcare a regulilor cu privire la membrii persona- lului BCE, fie comisă în mod voluntar, fie din neglijență, îi expune la sancțiuni disciplinare ș(cid:13)i, după caz, la sancțiuni de natură juridică în cazul încălcării secretului profesional, ale atingere dispozițiilor fără coroborate aduce a (21) Utilizare eventuală a datelor statistice în scopul realizării obiectivelor SEBC, în conformitate cu articolul 105 din tratat, prin reducerea, în acelaș(cid:13)i timp, a sarcinii globale legată de obligativitatea raportărilor statistice, impune ca regimul de confidențialitate definit de prezentul regula- ment să se îndepărteze, într-o anumită măsură, de principiile comunitare sau internaționale generale cu pri- vire la confidențialitatea informațiilor statistice, ș(cid:13)i mai ales, de dispozițiile cu privire la confidențialitatea informațiilor statistice menționate în Regulamentul (CE) nr. 322/97 al Consiliului din 17 februarie 1997 privind statisticile comunitare (2); sub rezerva acestui punct, BCE va ține seama de principiile ce guvernează statistica comunitară, stabilite la articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 322/97. (22) Regimul confidențialității definit prin prezentul regulament se aplică numai informațiilor statistice confidențiale comu- nicate BCE în scopul realizării misiunilor SEBC, iar acesta nu afectează dispozițiile naționale sau comunitare speci- fice, cu privire la transferul altor tipuri de informații la BCE; trebuie să se respecte normele cu privire la confidențialita- tea informațiilor statistice pe care institutele naționale de statistică ș(cid:13)i Comisia le aplică informațiilor statistice colec- tate pe seama lor. (23) (24) În sensul articolului 5. 1 din statute, BCE este obligată să coopereze, în domeniul statistic, cu instituțiile sau organele comunitare, cu autoritățile competente ale statelor membre sau ale unor terți precum ș(cid:13)i cu organizațiile internaționale; BCE ș(cid:13)i Comisia vor institui forme de cooperare adecvate în domeniul statistic pentru a îndeplini misiunile lor cu maxim de eficiență, încercând să reducă la minim sarcinile impuse agenților care raportează. SEBC ș(cid:13)i BCE au fost însărcinate să stabilească obligațiile de raportare statistică în zona euro într-o manieră în care ele să fie operaționale pe deplin încă de la începutul celei de-a treia etape a uniunii economice ș(cid:13)i monetare (denumită în continuare „a treia etapă”); pregătirea în domeniul statistic este esențială pentru a permite SEBC să-ș(cid:13)i indeplinească sarcinile care îi revin în cadrul celei de-a treia etape; ele- mentul esențial în acest sens îl reprezintă adoptarea, îna- inte de începerea celei de-a treia etape, a regulamentelor BCE în materie statistică; este de dorit să se realizeze (1) JO L 281, 23. 11. 1995, p. 31. (2) JO L 52, 22. 2. 1997, p. 1. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 101 informarea, în 1998, a tuturor intervenienților de pe piață cu privire la modalitățile detaliate pe care BCE le consideră necesare pentru punerea în practică a obligațiilor de rapor- tare statistică; este, deci, necesară dotarea BCE, de la data intrării în vigoare a prezentului regulament, cu atribuții de reglementare. 6. „moneda electronică”: o valoare monetară stocată electronic, pe suport tehnic, inclusiv cartele preplătite, care poate fi folo- site pe scară largă pentru plăți către diferite entități, altele decât emitentul ș(cid:13)i care nu implică în mod necesar utilizarea contu- rilor bancare în tranzacție, dar care serveș(cid:13)te ca instrument de plată la purtător. (25) Dispozițiile prezentului regulament pot fi aplicate eficient numai dacă statele membre participante au adoptat, în ansamblul lor, în conformitate cu articolul 5 din tratat, măsurile necesare pentru a garanta că autoritățile naționale sunt abilitate să colaboreze pe deplin cu BCE ș(cid:13)i să-i aducă un sprijin total în verificarea ș(cid:13)i colectarea obligatorie a informațiilor statistice, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Definiții În sensul prezentului regulament, se înțelege prin: 1. „obligații de raportare statistică la BCE”: informații statistice pe care agenții care raportează sunt obligați să le furnizeze ș(cid:13)i care sunt necesare îndeplinirii misiunilor SEBC; Articolul 2 Unitățile de observare statistică de referință, cu obligații de raportare (1) Pentru a asigura respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE, aceasta, asistată de băncile centrale naționale, în conformitate cu articolul 5. 2 din statute, are dreptul să colecteze informațiile statistice în limitele unităților de observare statistică de referință, cu obligații de raportare ș(cid:13)i a ceea ce este necesar pen- tru realizarea misiunilor SEBC. (2) Unitățile de observare statistică de referință, cu obligații de raportare, cuprind următorii agenți care raportează: „alte instituții financiar-monetare” (a) persoanele fizice ș(cid:13)i juridice aparținând subsectoarelor „bancă centrală”, „alți intermediari financiari, cu excepția societăților de asigurări ș(cid:13)i a fondurilor de pensii”, aș(cid:13)a cum sunt descrise în anexa B, ș(cid:13)i care îș(cid:13)i au reș(cid:13)edința sau sediul într-un stat membru, în măsura în care este necesară respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE în domeniul bancar, monetar ș(cid:13)i al sistemelor de plăți; ș(cid:13)i 2. „agenți care raportează”: persoanele fizice ș(cid:13)i juridice ș(cid:13)i entită- țile menționate la articolul 2 alineatul (3) care sunt supuse obligațiilor de raportare statistică la BCE; (b) instituțiile emitente de cecuri ș(cid:13)i viramente poș(cid:13)tale, în măsura în care este necesar pentru respectarea obligațiilor de rapor- tare statistică la BCE în domeniul statisticilor monetare, ban- care ș(cid:13)i al sistemelor de plăți; 3. „stat membru participant”: un stat membru care adoptă moneda unică în conformitate cu tratatul; 4. „rezident” ș(cid:13)i „cu reș(cid:13)edința”: având un centru de interes econo- mic pe teritoriul economic al unei țări, astfel cum este descris în anexa A; în acest context, înțelegm prin „poziții transfron- taliere” ș(cid:13)i „tranzacții transfrontaliere” respectiv pozițiile ș(cid:13)i tran- zacțiile cu privire la activele ș(cid:13)i/sau pasivele rezidenților statelor membre participante, considerate ca un singur teritoriu eco- nomic față de rezidenții statelor membre neparticipante ș(cid:13)i/sau rezidenții unor țări terțe; 5. „poziția exterioară”: bilanțul cu privire la activele ș(cid:13)i pasivele financiare transfrontaliere; (c) persoanele fizice ș(cid:13)i juridice ce îș(cid:13)i au reș(cid:13)edința sau sediul într-un stat membru, în măsura în care acestea dețin conturi transfrontaliere sau efectuează tranzacții transfrontaliere ș(cid:13)i unde informațiile statistice referitoare la aceste poziții sau tranzacții sunt necesare pentru respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE în domeniul statisticilor balanței de plăți sau al poziției externe; (d) persoanele fizice ș(cid:13)i juridice ce îș(cid:13)i au reș(cid:13)edința sau sediul într-un stat membru, în măsura în care informațiile statistice referitoare la activitatea lor de emisiune de valori mobiliare sau de monedă electronică sunt necesare pentru respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE. 102 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 (3) O entitate ce ar corespunde definiției de la alineatul (2) dar care, în sensul legislației interne a țării sale de reș(cid:13)edință, nu este clasificată nici ca o persoană juridică ș(cid:13)i nici ca un grup de persoane fizice, deș(cid:13)i ar putea avea drepturi ș(cid:13)i obligații, este un agent care raportează. Obligația de raportare care revine acestei entități este îndeplinită de către reprezentanții săi legali. Articolul 5 Atribuțiile de reglementare ale BCE Atunci când o persoană juridică, un grup de persoane fizice sau o entitate care corespunde definiției din primul paragraf dispune de o sucursală stabilită într-o altă țară, aceasta din urmă este un agent căruia îi revin ca atare obligații de raportare, independent de locul unde este situat sediul central, cu condiția ca această sucursală să îndeplinească condițiile definite la alineatul (2), pe lângă obligația de a avea o personalitate juridică distinctă. Indiferent de numărul lor, sucursalelele stabilite în acelaș(cid:13)i stat membru trebuie să fie con- siderate ca o sucursală unică atunci când aparțin unui singur subsector economic. Obligația de informare a unei sucursale trebuie să fie aduse la îndeplinire de către reprezentanții săi legali. (1) BCE poate adopta regulamente pentru a defini ș(cid:13)i impune obligațiile de raportare statistică ce revin unităților de observare statistică cu obligații de raportare din statelor membre partici- pante. (2) Atunci când există legături cu obligații statistice impuse de Comisie, BCE consultă Comisia cu privire la proiectele de regula- mente pentru a asigura coerența necesară prezentării de statistici satisfăcătoare pentru obligațiile de informare respective. Comite- tul pentru statistici monetare, financiare ș(cid:13)i al balanței de plăți par- ticipă, în limita competențelor sale, la cooperarea între Comisie ș(cid:13)i BCE. Articolul 3 Articolul 6 Modalități de definire a obligațiilor de raportare statistică Dreptul de verificare ș(cid:13)i colectare obligatorie a informațiilor statistice Prin definirea ș(cid:13)i impunerea obligațiilor de raportare statistică, BCE stabileș(cid:13)te unitățile de observare statistică cu obligații de raportare în limitele unităților de observare statistică de referință, cu obser- vații de raportare, definite la articolul 2. Fără a aduce atingere res- pectării obligațiilor de raportare statistică, BCE: (a) reduce sarcina impusă prin obligația de raportare, utilizând mai ales, în măsura posibilităților, statisticile existente; (b) ține seama de normele statistice comunitare ș(cid:13)i internaționale; (1) În cazul în care un agent care raportează, cu reș(cid:13)edința într-un stat membru participant, este suspectat în sensul articolului 7 ali- neatul (2) de nerespectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE, BCE ș(cid:13)i, în conformitate cu articolul 5. 2 din statute, banca centrală națională a statului membru participant în cauză au dreptul să verifice exactitatea ș(cid:13)i calitatea informațiilor statistice ș(cid:13)i să procedeze la colectarea lor obligatorie. Cu toate acestea, în cazul în care informațiile statistice în cauză sunt necesare pentru a demonstra respectarea obligației de constituire a rezervei minime, verificarea trebuie să fie efectuată în conformitate cu articolul 6 din Regulamentul (CE) nr. 2531/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind aplicarea rezervelor obligatorii de către Banca Centrală Europeană (1). Dreptul de verificare a infor- mațiilor statistice sau de efectuare obligatorie a colectării conține dreptul: (c) poate scuti, total sau parțial, de la obligația de raportare statistică anumite categorii specifice de agenți care raportează. (a) de prezentare a documentelor; Articolul 4 Obligațiile statelor membre (b) de examinare a registrelor ș(cid:13)i arhivelor agenților care rapor- tează; (c) de a face copii sau de obținere de extrase după aceste registre ș(cid:13)i arhive; (d) de obținere a unor explicații scrise sau verbale. Statele membre se organizeaza din punct de vedere statistic ș(cid:13)i cooperează pe deplin cu SEBC astfel încât să asigure îndeplinirea obligațiilor ce decurg din articolul 5 al statutului. (1) JO L 318, 27. 11. 1998, p. 1. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 103 (2) BCE sau banca centrală națională competentă informează în scris agentul care raportează cu privire la decizia sa de a verifica informațiile statistice ș(cid:13)i de a proceda la colectarea obligatorie a acestora, prin specificarea scadenței stabilite pentru a răspunde cererii de verificare, a sancțiunilor aplicabile în caz de refuz ș(cid:13)i dreptului la contestație. BCE ș(cid:13)i banca centrală națională în cauză se informează reciproc cu privare la aceste cereri de verificare. (3) Verificarea ș(cid:13)i colectarea obligatorie a informațiilor statistice se efectuează în conformitate cu procedurile naționale. Agentul care raportează suportă costurile procedurii în cazul în care se stabi- leș(cid:13)te că acesta a încălcat obligațiile de informare statistică. (3) Obligația de a permite BCE ș(cid:13)i băncilor centrale naționale să verifice exactitatea ș(cid:13)i calitatea informațiilor statistice furnizate BCE ș(cid:13)i băncii centrale naționale de agenții care raportează este consi- derată a fi încălcată de fiecare dată când un agent care raportează împiedică această activitate. Asemenea impedimente pot consta în, dar fără a se limita la acestea, a face să dispară documente ș(cid:13)i a împiedica BCE sau banca centrale naționale să dispună de accesul direct în sediu necesar îndeplinirii sarcinilor de verificare ș(cid:13)i de colectare obligatorie. (4) BCE poate aplica unui agent care raportează următoarele sancțiuni: (4) BCE poate adopta regulamente care să definească condițiile în care drepturile de verificare ș(cid:13)i de colectare obligatorie a informa- țiilor statistice pot fi exercitate. (a) în caz de infracțiune în sensul alineatului (2) punctul (a), plata unei amenzi zilnice care nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te 10 000 euro, amenda totală nu poate să depăș(cid:13)ească 100 000 euro; (5) În limita competențelor lor, autoritățile naționale ale statelor membre participante vor sprijini BCE ș(cid:13)i băncile centrale naționale în exercitarea atribuțiunilor definite în prezentul articol. (b) în caz de infracțiune în sensul alineatului (2) punctul (b), plata unei amenzi care nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te 200 000 euro ș(cid:13)i (6) Atunci când un agent care raportează se opune sau împiedică procesul de verificare sau colectarea obligatorie a informațiilor statistice cerute, statul membru participant în care se situează imobilele agentului care raportează acordă sprijinul necesar, în special asigurând accesul BCE ș(cid:13)i al băncii centrale naționale la aceste imobile, pentru ca drepturile menționate la alineatul (1) să poată fi exercitate. (c) în caz de infracțiune în sensul alineatului (3), plata unei amenzi care nu depăș(cid:13)eș(cid:13)te 200 000 euro. (5) Sancțiunile prevăzute la alineatul (4) se adaugă la obligația agentului care raportează de suportare a costurilor procedurii de verificare ș(cid:13)i colectare obligatorie, astfel cum s-a precizat în articolul 6 alineatul (3). Articolul 7 Aplicarea sancțiunilor (6) În exercitarea atribuțiunilor sale definite prin prezentul articol, BCE acționează în conformitate cu principiile ș(cid:13)i procedurile sta- bilite în Regulamentul (CE) nr. 2532/98. (1) BCE are competența de a aplica sancțiunile prevăzute de prezentul articol în privința agenților care raportează care îș(cid:13)i au reș(cid:13)edința într-un stat membru participant ș(cid:13)i care nu respectă obligațiile sau din regulamentele ș(cid:13)i deciziile BCE cu privire la definirea ș(cid:13)i impunerea de obligații de raportare statistică a informațiilor către BCE. ce decurg din prezentul regulament Articolul 8 Regimul de confidențialitate (2) Obligația de comunicare la BCE sau la băncile centrale națio- nale a anumitor informații statistice se consideră a fi încălcată atunci când: (a) BCE sau banca centrală națională nu primeș(cid:13)te nicio informa- ție statistică în termenul stabilit; (b) informațiile statistice sunt incorecte, incomplete sau prezen- tate sub o formă ce nu răspunde cerințelor stabilite. (1) Pentru aplicarea prezentului regulament ș(cid:13)i pentru asigurarea regimului de confidențialitate aplicabil informațiilor statistice necesare îndeplinirii misiunilor SEBC, informațiile statistice sunt considerate confidențiale atunci când acestea permit identificarea agenților care raportează sau a oricărei alte persoane juridice, fizice, entitate sau sucursală, fie direct prin numele acestuia, adresa, codul de identificare oficial ce le-a fost atribuit, fie indirect prin deducție, ceea ce ar avea ca efect divulgarea unor informații de ordin individual. Pentru a determina dacă un agent care rapor- fizică, entitate sau tează sau orice altă persoană juridică, în mod sucursalăeste identificabilă, trebuie să ținem seama, 104 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 rezonabil, de toate mijloacele care ar putea fi utilizate de un terț pentru a identifica agentul care raportează sau persoana juridică, fizică, entitatea sau sucursala respectivă. Informațiile statistice obținute din surse accesibile publicului, în conformitate cu legislația națională, nu sunt confidențiale. (2) Transferul de informații statistice confidențiale ale băncilor centrale către BCE are loc în măsura ș(cid:13)i la nivelul de detaliere nece- sar pentru îndeplinirea misiunilor stabilite, prin intermediul SEBC, astfel cum au fost descrise la articolul 105 al tratatului. (3) Agenții care raportează sunt informați de utilizările statistice ș(cid:13)i de alte utilizări administrative care se pot realiza cu informațiile statistice pe care le-au comunicat. Aceș(cid:13)tia au dreptul să obțină informațiile pe baza juridică a transmiterii ș(cid:13)i a măsurilor de protecție adoptate. (4) BCE utilizează informațiile statistice confidențiale ce i-au fost comunicate exclusiv pentru îndeplinirea obiectivelor SEBC, excep- tând: (c) cazul în care acestea sunt utilizate în cadrul supravegherii pru- dențiale ori pentru a exercita, în conformitate cu articolul 14 alineatul (4) din statute, alte funcții decât cele specificate în statute sau (d) pentru a autoriza instituțiile de cercetare ș(cid:13)tiințifică să aibă acces la informații statistice confidențiale care nu permit o identificare directă. (6) Prezentul articol nu va împiedica colectarea informațiilor sta- tistice confidențiale ș(cid:13)i utilizarea lor în alte scopuri decât respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE sau pentru a răspunde unor nevoi suplimentare. (7) Prezentul articol se referă numai la informațiile statistice con- fidențiale colectate ș(cid:13)i transmise pentru respectarea obligațiilor de raportare statistică la BCE; acesta nu aduce atingere dispozițiilor naționale sau comunitare specifice cu privire la transmiterea altor tipuri de informații la BCE. (8) Prezentul regulament se aplică fără a aduce atingere Directi- vei 95/46/CE. (a) cazul în care agentul care raportează ori persoana juridică, fizică, entitate sau sucursală ce poate fi identificată ș(cid:13)i-a dat acordul în mod explicit pentru ca aceste informații statistice să fie utilizate în alte scopuri sau În cazul datelor colectate de instituțiile statistice naționale ș(cid:13)i de către Comisie care sunt transmise la BCE, prezentul regulament se aplică, cu privire la secretul în materie de statistică, fără a aduce atingere Regulamentului (CE) nr. 322/97. (b) pentru realizarea unor statistici comunitare specifice, ca urme a unui acord între Comisie ș(cid:13)i BCE, încheiat în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 322/97 sau (c) pentru a autoriza instituțiile ș(cid:13)tiințifice de cercetare să aibă acces la informații statistice confidențiale care nu permit o identificare directă, fără a aduce atingere legislației naționale ș(cid:13)i cu consimțământul explicit prealabil al autorității naționale ce a transmis informațiile. (5) Băncile centrale naționale utilizează informațiile statistice confidențiale colectate în cadrul obligațiilor de raportare statistică la BCE, exclusiv pentru îndeplinirea misiunilor SEBC, exceptând: (a) cazul în care agentul care raportează ori persoana juridică, fizică, entitate sau sucursală ce poate fi identificată ș(cid:13)i-a dat acordul său în mod explicit pentru ca aceste informații statis- tice să fie utilizate în alte scopuri sau (b) cazul în care acestea sunt utilizate la nivel național în scopuri statistice ca urma a unui acord între autoritățile statistice naționale ș(cid:13)i banca centrală națională ori pentru realizarea unor statistici comunitare în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (CE) nr. 322/97 sau (9) BCE ș(cid:13)i băncile centrale naționale iau toate măsurile de regle- mentare, administrative, tehince ș(cid:13)i operaționale necesare pentru a garanta protecția informațiilor statistice confidențiale. BCE defi- neș(cid:13)te regulile comune ș(cid:13)i normele minime pentru a împiedica difu- zarea ilegală ș(cid:13)i utilizarea neautorizată a informațiilor. Măsurile de protecție se aplică tuturor informațiilor statistice confidențiale definite la alineatul (1). (10) Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a garanta protecția informațiilor statistice confidențiale, în special urmărindu-se aplicarea unor măsuri de executare adecvate de către statele membre în caz de infracțiune. Articolul 9 Dispoziții finale Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Articolul 5, articolul 6 alineatul (4) ș(cid:13)i articolul 8 alineatul (9) se aplică de la data intrării în vigoare a prezentului regulament. Celelalte articole se aplică de la 1 ianuarie 1999. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 105 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 23 noiembrie 1998. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele R. EDLINGER 106 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 ANEXA A DELIMITAREA ECONOMIEI NAȚIONALE 2. 04. Unitățile – indiferent dacă sunt instituționale, economice sau de producție omogenă – care alcătuiesc economia națională ș(cid:13)i ale căror operațiuni sunt integrate ș(cid:13)i în SEC sunt acelea care au un centru de interes economic pe teritoriul economic al țării respective. Aceste unități, numite în continuare unități rezidente, pot avea sau nu naționalitatea statului în cauză, pot avea sau nu personalitate juridică ș(cid:13)i pot sau nu să fie prezente pe teritoriul economic al acestei țări, atunci când efectuează o operațiune. Economia națională fiind astfel delimitată de unitățile rezidente, trebuie stabilit sensul exact al expresiilor „teritoriu economic” ș(cid:13)i „centru de interes economic”. 2. 05. Prin teritoriul economic al unui stat se înțelege: (a) teritoriul geografic al acelei țări în interiorul căruia persoanele, bunurile ș(cid:13)i serviciile, capitalurile circulă liber; (b) zonele libere, depozitele ș(cid:13)i uzinele sub control vamal; (c) spațiul aerian național, apele teritoriale ș(cid:13)i platforma continentală situată în apele internaționale cu privire la care țara dispune de drepturi exclusive (1); (d) enclavele teritoriale sau teritoriile geografice situate în restul lumii ș(cid:13)i utilizate, în temeiul tratatelor internaționale sau acordurilor între state, de către administrațiile publice ale țării respective (ambasade, consulate, baze militare, baze ș(cid:13)tiințifice etc. ); (e) platformele (de petrol ș(cid:13)i gaze naturale) situate în apele internaționale, dincolo de platforma continentală a țării ș(cid:13)i exploatate de unitățile rezidente pe teritoriul, astfel cu este definit la punctele anterioare. 2. 06. Teritoriul economic nu cuprinde enclavele extrateritoriale, adică suprafețele geografice utilizate de administrațiile publice ale altor țări, de instituțiile Uniunii Europene sau alte organizații internaționale în temeiul tratatelor internaționale sau acordurilor între state (2). 2. 07. Expresia „centru de interes economic” indică existența, pe teritoriul economic, a unui loc în care sau din care o unitate exercită sau doreș(cid:13)te să continue exercitarea de activități economice ș(cid:13)i să realizeze operațiuni de o anumită amploare în timpul unei perioade fie nedeterminată, fie determinată, dar relativ lungă (un an sau mai mult). Chiar în cazul în care o unitate efectuează în aceste condiții operațiuni pe teritoriul economic al mai multor țări, ea va fi considerată ca având un centru de interes în fiecare țară. Proprietatea cu privire la un teren sau o clădire pe teritoriul economic este suficientă pentru a avea un centru de interes economic din partea proprietarului. 2. 08. Pe baza acestor definiții, se pot distinge mai multe categorii de unități care trebuie considerate rezidente ale țării: (a) unitățile a căror funcție principală constă în producția, finanțarea, asigurarea sau redistribuția pentru toate operațiunile lor, cu excepția activități de proprietar de terenuri ș(cid:13)i clădiri; (b) unitățile a căror funcție principală constă în a consuma (3), pentru toate operațiunile lor, cu excepția activității de proprietar de terenuri ș(cid:13)i clădiri; (c) toate unitățile pentru activitățile lor de proprietar de terenuri ș(cid:13)i clădiri, cu excepția proprietarilor de enclave extrateritoriale ce fac parte din teritoriul economic al altor țări sau constituie țări sui generis (punctul 2. 06). (1) Vasele de pescuit, alte nave, platforme ș(cid:13)i aeronave sunt prelucrate în SEC la fel ca toate celelalte echipamente mobile aparținând ș(cid:13)i/sau fiind exploatate de unitățile rezidente ori aparținând nerezidenților ș(cid:13)i fiind exploatate de unități rezidente. Operațiunile cu privire la proprietate (formarea brută a capitalului fix) ș(cid:13)i la exploatarea (închiriere, asigurări etc. ) echipamentelor de acest tip sunt legate de economia țări în care proprietarul ș(cid:13)i/sau exploatantul sunt rezidenți. În cazul creditului bail, adesea se poate avea loc o schimbare de proprietate. Teritoriile utilizate de instituțiile Uniunii Europene ș(cid:13)i de către organizațiile internaționale constituie deci teritoriul țării sui generis. Caracteristica unei astfel de țări este aceea că nu are alți rezidenți decât înseș(cid:13)i instituțiile amintite (a se vedea punctul 2. 10 e). (3) Consumul nu este doar o activitate a gospodăriilor, întrucât, în calitate de antreprenori, aceș(cid:13)tia pot să exercite orice tip de activitate (2) economică. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 107 2. 09. Pentru unitățile a căror funcție principală constă în producția, finanțarea, asigurarea sau redistribuirea, pentru toate operațiunile lor, cu excepția activității de proprietar de clădiri ș(cid:13)i terenuri, cînd pot apărea cele două cazuri următoare: (a) activitate exercitată exclusiv pe teritoriule conomic al țării: unitățile care efectuează această activitate sunt unități rezidente ale țării; (b) activitate exercitată pentru o perioadă de un an sau mai mult pe teritoriul economic al mai multor state: doar partea din unitate care are un centru de interes economic pe teritoriul economic al statului este considerată ca unitate rezidentă. Aceasta poate fi: 1. 2. fie o unitate instituțională rezidentă a cărei activitate în restul lumii este izolată ș(cid:13)i tratată separat pe o durată de un an sau mai mult (1), fie o unitate rezidentă fictivă căreia i se atribuie activitatea exercitată în țară pe o durată de un an sau mai mult de către o unitate nerezidentă. 2. 10. Printre unitățile a căror funcție principală constă în a consuma, cu excepția activității de proprietar de terenuri ș(cid:13)i clădiri, se consideră ca unități rezidente gospodăriile care au un centru de interes economic în țară, chiar dacă se deplasează în străinătate pentru o durată scurtă (mai puțin de un an). Aceasta se referă în special la următoarele categorii de persoane: (a) frontaliere: care trec în mod zilnic frontiera unei țări pentru a lucra într-o țară vecină; (b) sezonieri: persoanele care se deplasează într-o altă țară pe o perioadă de mai multe luni, fără a depăș(cid:13)i totuș(cid:13)i un an, pentru a lucra în sectoare în care este necesară periodic o forță de muncă suplimentară; (c) turiș(cid:13)ti, pacienți, studenți (2), funcționari în misiune, oameni de afaceri, agenți comerciali, artiș(cid:13)ti ș(cid:13)i membrii de echipaje care se deplasează în străinătate; (d) agenți locali ai administrațiilor publice străine, care operează în enclavele extrateritoriale; (e) personalul instituțiilor Uniunii Europene ș(cid:13)i al organizațiilor internaționale, atât civile, cât ș(cid:13)i militare, cu sediul în enclave extrateritoriale; (f) reprezentanții oficiali, civili ș(cid:13)i militari ai administrațiilr publice naționale (inclusiv gospodăriile acestora) stabiliți în enclave teritoriale. 2. 11. Toate unitățile, în activitatea lor de proprietar de terenuri ș(cid:13)i/sau clădiri, situate pe teritoriul economic, se consideră unități rezidente sau rezidente fictive ale țării în care sunt situate geografic teritoriile ș(cid:13)i clădirile respective. (1) Doar în cazul în care această activitate este exercitată mai puțin de un an, aceasta nu trebuie să fie izolată de cea a unității instituționale producătoare. Aceasta nu se va izola nici dacă, deș(cid:13)i exercitată pe o perioadă de un an sau mai mult, este relativ puțin importantă sau în cazul specific în care aceasta presupune instalarea de echipamente în străinătate. Cu toate acestea, o unitate rezidentă dintr-o țară care desfăș(cid:13)oară activități de construcții într-o altă țară pentru o perioadă de cel puțin un an, se va considera că are un centru de interes economic pe teritoriul economic al acesteia din urmă dacă producția sa constituie o formare brută de capital fix. Această unitate va trebui din acest moment să fie tratată ca o unitate rezidentă fictivă. Studenții sunt întotdeauna considerați ca rezidenți, îndiferent de durata studiilor lor în străinătate. (2) 108 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 ANEXA B BANCA CENTRALĂ (S. 121) 2. 45. Definiție: subsectorul băncii centrale (S. 121) grupează toate societățile ș(cid:13)i cvasisocietățile financiare a căror principală funcție constă în emiterea de monedă, menținerea valorii interne ș(cid:13)i externe a acesteia precum ș(cid:13)i gestionarea unei părți sau a totalității rezervelor de schimb ale țării. 2. 46. Acest subsector cuprinde următorii intermediari financiari: (a) banca centrală a țării, chiar dacă aceasta participă la Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC); (b) organismele monetare centrale, în special cele publice (de exemplu, organismele însărcinate cu gestionarea rezervelor de schimb sau cu emiterea de monedă), care țin o contabilitate completă ș(cid:13)i se bucură de o autonomie decizională față de administrația centrală. În majoritatea timpului, aceste activități sunt exercitate fie de către administrația centrală, fie de către banca centrală, cazuri în care nu există alte unități instituționale distincte; 2. 47. prezentul subsector exclude organismele, altele decât banca centrală, însărcinate cu reglementarea ș(cid:13)i controlul societăților financiare sau al piețelor financiare. ALTE INSTITUȚII FINANCIAR-MONETARE (S. 122) 2. 48. Definiție: subsectorul altor instituții finaniciar-monetare (S. 122) cuprinde toate societățile ș(cid:13)i cvasisocietățile financiare, cu excepția acelora care intră sub incidența subsectorului băncii centrale, care exercită în principal activități de intermediere financiară costând în primirea de depozite ș(cid:13)i/sau substitute apropiate ale acestora provenind de la unități instituționale, altele decât societățile financiare ș(cid:13)i monetare, precum ș(cid:13)i care acordă credite ș(cid:13)i/sau efectuează plasamente mobiliare pentru propriul cont. 2. 49. Instituțiile financiar-monetare instituții financiar-monetare (S. 122) ș(cid:13)i coincide cu instituțiile financiar-monetare în sens statistic, definite de către Institutul Monetar European. subsectoarele bancă înglobează centrală (S. 121) alte ș(cid:13)i 2. 50. Nominalizarea ca „bănci” a instituțiilor financiar-monetare nu este posibilă pentru că acestea, pe de o parte, pot cuprinde anumite societăți financiare care ele însele nu se recunosc sub acest nume sau care nu sunt autorizate să folosească numele de „bancă” în anumite țări ș(cid:13)i, pe de altă parte, anumite alte societăți financiare care se califică ele însele „bănci”, dar care, în fapt, nu sunt instituții financiar-monetare. Principalii intermediari financiari care intră sub incidența subsectorului S. 122 sunt: (a) băncile comerciale, băncile universale, băncile cu vocație polivalentă; (b) casele de economii (inclusiv casele private de pensii ori cele de sprijinire a achiziției de locuințe); (c) instituții emitente de cecuri ș(cid:13)i viramente poș(cid:13)tale, băncile poș(cid:13)tale; (d) băncile ș(cid:13)i casele de credit municipal, rural sau agricol; (e) cooperativele de credit, casele de ajutor reciproc; (f) băncile specializate (de exemplu băncile de afaceri, casele de emisiune sau băncile private). 2. 51. Intermediarii financiari enumerați mai jos pot de asemenea să fie clasați în subsectorul S. 122 ș(cid:13)i atunci când primesc fonduri publice, fie sub formă de depozite fie sub o altă formă (ca urmare a emisiunii de obligațiuni sau titluri de stat); dacă nu, aceș(cid:13)tia intră în subsectorul S. 123: (a) societăți ce acordă credite ipotecare (inclusiv băncile ipotecare, societățile de credit imobiliar ș(cid:13)i organismele de credit funciar); (b) organismele de plasament colectiv (OPC) precum fondurile comune de plasament (FCP), societățile de investiții cu capital variabil (Sicav), societățile de investiții etc. ; (c) organismele de credit municipal. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 109 2. 52. Subsectorul S. 122 nu cuprinde: (a) societățile holding având ca singur obiect de activitate controlul ș(cid:13)i dirijarea unui grup în sânul căruia predomină alte instituții financiar-monetare, dar care ele însele nu intră în această categorie. Aceste societăți holding aparțin subsectorului S. 123; (b) instituțiile fără scop lucrativ, care au personalitate juridică ce serveș(cid:13)te altor instituții financiar-monetare, dar care nu exercită nici o activitate de intermediere financiară. ALȚI INTERMEDIARI FINANCIARI, CU EXCEPȚIA SOCIETĂȚILOR DE ASIGURĂRI Ș(cid:13) I A FONDURILOR DE PENSII (S. 123) 2. 53. Definiție: Subsectorul altor intermediari financiari, cu excepția societăților de asigurări ș(cid:13)i a fondurilor de pensii (S. 123) grupează toate societățile ș(cid:13)i cvasisocietățile financiare a căror principală funcție constă în furnizarea de servicii de intermediere financiară subscriind angajamente sub alte forme decât numerarul, provizioane tehnice de asigurare, depozite ș(cid:13)i/sau substitute apropiate depozitelor provenind din unitățile instituționale, altele decât societățile financiare monetare. 2. 54. Subsectorul S. 123 grupează diferite tipuri de intermediari financiari care, în principal, exercită activități de finanțare pe termen lung. Caracterul predominant la nivelul scadențelor, în cea mai mare parte a cazurilor, va permite distincția cu subsectorul altor instituții financiar-monetare. În plus, inexistența pasivelor sub formă de provizoane tehnice de asigurare va permite delimitarea de subsectorul societăților de asigurări ș(cid:13)i al fondurilor de pensii. 2. 55. În măsura în care nu reprezintă instituții financiar-monetare, prezentul subsector grupează în special următoarele societățile ș(cid:13)i cvasisocietățile financiare următoarele: (a) societăți de leasing financiar; (b) societăți ce exercită activități de vânzare-închiriere, oferind împrumuturi personale sau propunând finanțări comerciale; (c) societăți de facturare; (d) brokerii de valori mobiliare ș(cid:13)i produse financiare derivate (care lucrează pe cont propriu); (e) societăți financiare specializate cum sunt cele care propun capital-risc, capitaluri de amorsare ș(cid:13)i finanțarea exporturilor/importurilor; (f) organisme de plasament în creanțe; (g) intermediari financiari care primesc depozite ș(cid:13)i/sau substitute apropiate ale depozitelor, numai din partea instituțiilor financiar-monetare; (h) societățile holding care au drept obiect unic să controleze ș(cid:13)i să dirijeze un grup de filiale a cărui activitate principală constă în furnizarea de servicii de intermediere financiară ș(cid:13)i/sau în exercitarea de activități financiare auxiliare, dar care nu sunt, ele însele, societăți financiare. 2. 56. Sunt excluș(cid:13)i din subsectorul S. 123 instituțiile fără scop lucrativ, cu personalitate juridică, ce servesc ș(cid:13)i altor intermediari financiari, cu excepția societăților de asigurări ș(cid:13)i a fondurilor de pensii, dar care nu exercită nici a activitate de intermediere financiară


title: Council Regulation (EC) No 2531/98 of 23 November 1998 concerning the application of minimum reserves by the European Central Bank

eurovoc_concepts:
European Central Bank
financial institution
financial legislation
foreign-exchange reserves

formats: html pdf print

text: 27. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities L 318/1 I (Acts whose publication is obligatory) COUNCIL REGULATION (EC) No 2531/98 of 23 November 1998 concerning the application of minimum reserves by the European Central Bank THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Protocol (No 3) on the Statute of the European System of Central Banks and of the European Central Bank (the ‘Statute') and in particular to Article 19. 2 thereof, Having regard to the recommendation of the European Central Bank (the ‘ECB') (1), Having regard to the opinion of the European Parlia- ment (2), Having regard to the opinion of the Commission (3), Acting in accordance with the procedure laid down in Article 106(6) of the Treaty establishing the European Community (hereinafter referred to as the ‘Treaty') and in Article 42 of the Statute and under the conditions set out in Article 43. 1 of the Statute and paragraph 8 of the Protocol (No 11) on certain provisions relating to the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, (1) Whereas Article 19. 2, in conjunction with Article 43. 1 of the Statute, paragraph 8 of Protocol No 11 and paragraph 2 of the Protocol (No 12) on certain provisions relating to Denmark, are not to confer any rights or impose any obligations on a non-particip- ating Member State; (2) Whereas Article 19. 2 of the Statute requires the Council to define, inter alia, the basis for minimum ratios and the maximum permissible reserves between those reserves and their basis; (3) Whereas Article 19. 2 of the Statute also requires the Council to define the appropriate sanctions in cases of non-compliance with those requirements; whereas specific sanctions are set out herein; whereas this Regulation refers to Council Regulation (EC) No 2532/98 of 23 November 1998, concerning the powers of the European Central Bank to impose sanctions (4) for the principles and procedures relating to the imposition of sanctions and provides for a simplified procedure for the imposition of sanctions (1) OJ C 246, 6. 8. 1998, p. 6. (2) OJ C 328, 26. 10. 1998. (3) Opinion delivered on 8 October 1998 (not yet published in the Official Journal). (4) See page 4 of this Official Journal. in the event of certain kinds of infringements; whereas, in the event of a conflict between the provi- sions of the Regulation (EC) No 2532/98 and the provisions of this Regulation enabling the ECB to impose sanctions, the provisions of this Regulation should prevail; (4) Whereas Article 19. 1 of the Statute provides that the Governing Council of the ECB may establish regula- tions concerning the calculation and determination of the required minimum reserves; among participating Member (5) Whereas, in order to be effective as an instrument for the performance of money market management and monetary control functions, the system for the impo- sition of minimum reserves needs to be structured so that the ECB has the ability and flexibility to impose reserve requirements within the context of, and dependent upon, changing economic and financial conditions States; whereas in this respect the ECB must have the flex- ibility to react to new payment technologies such as the development of electronic money; whereas the ECB may impose minimum reserves on liabilities resulting from off-balance-sheet items, in particular those that are either individually or in combination with other on-balance-sheet or off-balance-sheet items, comparable with liabilities recorded on the balance sheet, in order to limit the possibilities of circumvention; (6) Whereas the ECB, in establishing detailed regulations for the imposition of minimum reserves, including determining the actual reserve ratios, any remu- neration of reserves, any exemptions from minimum reserves or any modifications to such requirements applicable to any specific group or groups of institu- tions, is bound to act in pursuance of the objectives of the European System of Central Banks (the ‘ESCB') as set out in Article 105(1) of the Treaty and as reflected in Article 2 of the Statute; whereas this implies, inter alia, the principle of not inducing significant un- desirable delocation or disintermediation; whereas the L 318/2 EN Official Journal of the European Communities 27. 11. 98 imposition of such minimum reserves may constitute an element of the definition and implementation of the monetary policy of the Community, being one of the basic tasks of the ESCB as specified in the first indent of Article 105(2) of the Treaty and as reflected in the first indent of Article 3. 1 of the Statute; 4. 5. ‘reserve ratio' shall mean such percentage of the basis for minimum reserves as the ECB may specify in accordance with Article 19. 1 of the Statute; shall mean ‘sanctions' penalty payments, penalty interest and non-interest-bearing deposits. periodic fines, (7) Whereas the sanctions provided in the event of non- compliance with the obligations set out in this Regu- lation are without prejudice to the possibility of the ESCB establishing appropriate enforcement provi- sions in its relations with counterparties, including the partial or total exclusion of an institution from monetary policy operations in the case of serious infringements of the minimum reserve requirements; (8) Whereas the ESCB and the ECB have been entrusted with the task of preparing the monetary policy instru- ments to allow for their full operation in the third stage of Economic and Monetary Union (hereinafter referred to as ‘Stage Three'); whereas an essential element of preparation is the adoption, ahead of Stage Three, of ECB regulations requiring institutions to hold minimum reserves as from 1 January 1999; whereas it is desirable to inform market participants during 1998 of the detailed provisions which the ECB may deem necessary to adopt for the imple- mentation of the minimum reserves system; whereas it is therefore necessary to provide the ECB from the date of entry into force of this Regulation with a regulatory power; (9) Whereas the provisions of this Regulation can only be effectively applied in their entirety if participating Member States adopt the necessary measures with a view to ensuring that their authorities have the powers to assist and collaborate fully with the ECB in carrying out the collection and verification of infor- mation as required by this Regulation, in accordance with Article 5 of the Treaty, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Definitions For the purposes of this Regulation: ‘participating Member State' shall mean a Member State which has adopted the single currency in accord- ance with the Treaty; ‘national central bank' shall mean the central bank of a participating Member State; 1. 2. 3. Article 2 Right to exempt institutions The ECB may, on a non-discriminatory basis, exempt institutions from minimum reserves in accordance with criteria established by the ECB. Article 3 Basis for minimum reserves 1. The basis for minimum reserves which the ECB may require institutions to hold according to Article 19. 1 of the Statute shall include, subject to the provisions speci- fied in paragraphs 2 and 3 of this Article: (i) liabilities of the institution resulting from the ac- ceptance of funds, together with (ii) liabilities resulting from off-balance-sheet items, but excluding (iii) fully or partly liabilities which are owed to any other institution according to modalities which shall be specified by the ECB, and (iv) liabilities which are owed to the ECB or to a national central bank. 2. For liabilities in the form of negotiable debt instru- ments, the ECB may specify, as an alternative to the provision in paragraph 1 (iii), that liabilities which are owed by one institution to another shall be fully or partly deducted from the basis for minimum reserves of the institution to which they are owed. The ECB may, on a non-discriminatory basis, allow 3. the deduction of specific types of assets from categories of liabilities forming part of the basis for minimum reserves. Article 4 Reserve ratios 1. Reserve ratios, which the ECB may specify according to Article 19. 1 of the Statute, shall not exceed 10 % of any relevant the basis for liabilities forming part of minimum reserves but may be 0 %. ‘institution' shall mean any entity in a participating Member State which, under the terms of Article 19. 1 of the Statute, the ECB may require to hold minimum reserves; Subject to paragraph 1, the ECB may, on a non- 2. discriminatory basis, specify differing reserve ratios for specific categories of liabilities forming part of the basis for minimum reserves. 27. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities L 318/3 Article 5 Regulatory power For the purpose of Articles 2, 3 and 4, the ECB shall adopt, where appropriate, regulations or decisions. Article 6 Right to collect and verify information 1. The ECB shall have the right to collect from institu- tions the information necessary for the application of minimum reserves. Such information shall be confiden- tial. The ECB shall have the right to verify the accuracy 2. and quality of the information which institutions provide to demonstrate compliance with the minimum reserve requirements. The ECB shall notify the institution of its decision to verify data or to effect their compulsory collection. 3. The right to verify data shall include the right to: (a) require the submission of documents; (b) examine the books and records of the institutions; (c) take copies or extracts from such books and records; and (d) obtain written or oral explanations. When an institution obstructs the collection and/or verifi- cation of information, the participating Member State in which the relevant premises are located shall afford the necessary assistance, including ensuring access to the premises of the institution, so that the abovementioned rights can be exercised. 4. The ECB may delegate to the national central banks the execution of the rights to which paragraphs 1 to 3 refer. In accordance with the first indent of Article 34. 1 of the Statute, the ECB shall be empowered to specify further in a regulation the conditions under which the right to verify may be exercised. Article 7 Sanctions in cases of non-compliance 1. Where an institution fails to hold all or part of the imposed in accordance with this minimum reserves Regulation and ECB regulations or decisions associated herewith, the ECB may impose either of the following sanctions: (a) a payment of up to 5 percentage points above the ESCB’s marginal lending rate or twice the ESCB’s marginal lending rate, in both cases applied to the amount of the minimum reserves which the relevant institution fails to provide; (b) the requirement for the relevant institution to estab- lish a non-interest-bearing deposit with the ECB or the national central banks up to 3 times the amount of the minimum reserves which the relevant institu- tion fails to provide. The maturity of the deposit shall not exceed the period during which the institution fails to hold the minimum reserves. 2. Whenever a sanction is imposed in accordance with paragraph 1, the principles and procedures set out in Regulation (EC) No 2532/98 shall apply. However, Article 2(1) and (3) and Article 3(1), (2), (3) and (4) of that Regula- tion shall not be applicable, and the periods referred to in Article 3(6), (7) and (8) thereof shall be reduced to fifteen days. 3. Where an institution fails to comply with the obliga- tions deriving from this Regulation or ECB regulations or decisions associated therewith, other than those set out in paragraph 1, sanctions in cases of such failure and the limits and conditions relating to the imposition of such sanctions shall be those set out in Regulation (EC) No 2532/98. Article 8 Final provisions This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. Article 5 shall apply from the date of entry into force of this Regulation. The remaining Articles shall apply from 1 January 1999. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 23 November 1998. For the Council The President R. EDLINGER


title: Regulamentul (CE) nr. 2531/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind aplicarea rezervelor obligatorii de către Banca Centrală Europeană

text: 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 91 31998R2531 L 318/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 27. 11. 1998 REGULAMENTUL (CE) NR. 2531/98 AL CONSILIULUI din 23 noiembrie 1998 privind aplicarea rezervelor obligatorii de către Banca Centrală Europeană CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Protocolul nr. 3 cu privire la statutele Sistemului European al Băncilor Centrale ș(cid:13)i al Băncii Centrale Europene (denumite în continuare „statute”) ș(cid:13)i, în special, articolul 19. 2 al acestuia, având în vedere recomandarea Băncii Centrale Europene (denu- mită în continuare BCE) (1), având în vedere avizul Parlamentului European (2), având în vedere avizul Comisiei (3), hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 106 alineatul (6) din Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare „tratat”) ș(cid:13)i articolul 42 din statut, precum ș(cid:13)i cu condițiile enunțate la articolul 43. 1 din statute, ș(cid:13)i la punctul 8 din Protocolul nr. 11 cu privire la anumite dispoziții referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii ș(cid:13)i Irlandei de Nord, întrucât: Articolul 19. 2, coroborat cu articolul 43. 1 din statute, ali- neatul (2) din (8) din Protocolul nr. 11 ș(cid:13)i alineatul Protocolul nr. 12 cu privire la anumite dispoziții referitoare la Regatul Unit al Marii Britanii ș(cid:13)i Irlandei de Nord nu trebuie să confere nici un drept ș(cid:13)i nici să impună vreo obli- gație unui stat membru neparticipant. privire la atribuțiile BCE în materie de sancțiuni (4) pentru principiile ș(cid:13)i procedurile cu privire la impunerea sancțiu- nilor ș(cid:13)i că acesta prevede o procedură de sancționare sim- plificată în anumite tipuri de infracțiuni; în caz de necon- cordanță (CE) nr. 2532/98 ș(cid:13)i dispozițiile prezentului regulament, care permit BCE să aplice infracțiuni, dispozițiile prezentului regulament prevalează. Regulamentului dispozițiile între (4) (5) Articolul 19. 1 din statute prevede că, Consiliul Guvernatorilor BCE poate stabili cerințe cu privire la calculul ș(cid:13)i determinarea rezervelor minime cerute. Pentru a fi un instrument eficient de gestiune a pieței monetare ș(cid:13)i de control monetar, sistemul de impunere a rezervelor minime trebuie să fie structurat în aș(cid:13)a fel încât să doteze BCE cu capacitatea ș(cid:13)i suplețea necesare pentru impunerea cerințelor în materie de rezerve, în contextul ș(cid:13)i în funcție de condițiile economice ș(cid:13)i financiare variabile în statele membre participante; în această privință, BCE trebuie să aibă o flexibilitate suficientă pentru a putea să se adapteze noilor tehnologii în materie de plăți, cum ar fi extinderea monedei eletronice; BCE poate impune rezerve minime pentru exigibilitățile care rezultă din capitole din afara bilanțului, în special acelea care, luate separat sau combinate cu alte capitole din bilanț sau din afara bilanțului, sunt comparabile cu exigibilitățile înscrise în bilanț, în scopul limitării posibilității de evitare a dispozi- țiilor. Articolul 19. 2 din statute stabileș(cid:13)te că definirea bazei de rezerve minime ș(cid:13)i a rapoartelor minime autorizate între aceste rezerve ș(cid:13)i baza lor să se facă de către Consiliu. (6) Articolul 19. 2 din statute enunță că, Consiliul determină sancțiunile corespunzătoare în caz de nerespectare a aces- tor obligații; sancțiuni specifice sunt stabilite în acest regu- lament; prezentul regulament are în vedere Regulamentul (CE) nr. 2532/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 cu Pentru a stabili modalitățile exacte de impunere a rezerve- lor minime ș(cid:13)i în special pentru a determina rata efectivă a rezervelor, orice formă de remunerare a rezervelor, even- tualele exceptări de la rezervele minime sau modificările eventuale ale acestor obligații ce se aplică unei sau unor categorii specifice de instituții, BCE este obligată să acțio- neze în sensul respectării obiectivelor Sistemului European al Băncilor Centrale (denumit în continuare „SEBC”), aș(cid:13)a cum au fost definite la articolul 105 alineatul (l) din tratat ș(cid:13)i reluate la articolul 2 din statute; aceasta implică, mai ales, principiul care constă în a nu provoca o miș(cid:13)care impor- tantă ș(cid:13)i inoportună de delocalizare sau de dezintermediere; JO C 246, 6. 8. 1998, p. 6. JO C 328, 26. 10. 1998. (1) (2) (3) Aviz întocmit pe 8 octombrie 1998 (nepublicat încă în Jurnalul Ofi- cial). (4) JO L 318, 27. 11. 1998, p. 4. (1) (2) (3) (7) (8) (9) 92 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 01/vol. 2 impunerea acestor rezerve minime poate să constituie un element al definirii ș(cid:13)i punerii în practică a politicii mone- tare a Comunității, care constituie una dintre misiunile fun- damentale ale SEBC, aș(cid:13)a cum au fost definite la articolul 105 alineatul (2) prima liniuță din tratat ș(cid:13)i reluate la articolul 3. 1 prima liniuță din statute. 3. „instituție”: orice entitate a unui stat membru participant căreia BCE îi poate impune, în sensul articolului 19. 1 din statute, să constituie rezerve minime; 4. „rata rezervelor”: procentul bazei de rezerve minime pe care BCE îl poate fixa în conformitate cu articolul 19. 1 din statute; 5. „sancțiuni”: amenzi, penalități cu titlu cominatoriu, dobânzi de penalizare ș(cid:13)i depozite care nu produc dobândă. Sancțiunile prevăzute în caz de nerespectare a obligațiilor definite în prezentul regulament nu aduc atingere posibi- lității pe care o are SEBC de a adopta dispozițiile corespun- zătoare de executare în cadrul relațiilor sale cu părțiile opuse, prevăzând în special excluderea parțială sau totală a unei instituții de la operațiunile de politică monetară în caz de neîndeplinire în mod grav a cerințelor privind rezervele minime. Articolul 2 Dreptul de exceptare a unor instituții BCE poate, pe baze nediscriminatoare, să excepteze anumite instituții de rezervele minime, în conformitate cu criteriile pe care le va stabili. SEBC ș(cid:13)i BCE au fost însărcinate să pregătească instrumen- tele de politică monetară, în aș(cid:13)a fel încât acestea să fie pe deplin operaționale în a treia etapă a Uniunii Economice ș(cid:13)i Monetare (denumită în continuare „a treia etapă”); un ele- ment esențial în cadrul pregătirii îl constituie adoptarea, înaintea celei de-a treia etape, a regulamentelor BCE ce impun instituțiilor să constituie rezerve minime de la 1 ianuarie 1999; este de dorit ca, în 1998, să fie informați intervenienți pieței, cu privire la modalitățile detaliate pe care BCE le consideră necesare de adoptat pentru punerea în practică a sistemului de rezerve minime; este nevoie să se doteze BCE cu atribuții de reglementare, de la intrarea în vigoare a acestui regulament. Dispozițiile prezentului regulament pot fi aplicate integral ș(cid:13)i eficent numai dacă statele membre participante adoptă, în conformitate cu articolul 5 din tratat, măsurile necesare pentru sunt împuternicite să colaboreze pe deplin cu BCE ș(cid:13)i să îi aducă acesteia un sprijin total în colectarea ș(cid:13)i verificarea informa- țiilor statistice, aș(cid:13)a cum sunt prevăzute de prezentul regu- lament, autoritățile naționale garanta că a ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Definiții În sensul prezentului regulament, se înțelege: 1. „stat membru particpant”: stat membru care adoptă moneda unică în conformitate cu prevederile tratatului; 2. „bancă centrală națională”: banca centrală a unui stat membru participant; Articolul 3 Baza de calcul a rezervelor obligatorii (1) Baza de calcul a rezervelor minime pe care BCE poate să le impună instituțiilor, prin aplicarea articolului 19. 1 din statute, cuprinde, sub rezerva dispozițiilor alineatelor (2) ș(cid:13)i (3) din prezentul articol: (i) (ii) sume exigibile ale instituției care rezultă din acceptarea de fonduri, cât ș(cid:13)i sume exigibile legate de capitole extrabilanț cu excluderea, cu toate acestea, (iii) în tot sau în parte, a sumelor exigibile față de o altă instituție, în conformitate cu modalitățile pe care BCE le va preciza, ș(cid:13)i (iv) a sumelor exigibile față de BCE sau o altă bancă centrală națională. (2) Pentru sumele exigibile ce îmbracă forma unor titluri de cre- anță negociabile, BCE poate să precizeze, ca alternativă la alinea- tul (1) punctul (iii), că totalitatea sau o parte dintre exigibilitățile unei instituții față de o alta vor fi deduse din baza de rezerve minime ale instituției la care ele sunt datorate. (3) BCE poate, pe baze nediscriminatorii, să autorizeze deduce- rea anumitor tipuri de active din categoriile de sume exigibile care intră în calculul bazei rezervelor minime obligatorii. Articolul 4 Rata rezervelor (1) Rata rezervelor pe care BCE poate să o fixeze, prin aplicarea articolului 19. 1 din statute, nu poate să depăș(cid:13)ească 10 % din sumele exigibile ce intră în baza de calcul a rezervelor obligatorii, dar poate să fie de 0 %. (2) Sub rezerva paragrafului 1, BCE poate, pe o bază nediscriminatorie, să fixeze o rată de rezerve diferențiată pentru categorii specifice de sume exigibile ce intră în calculul rezervelor minime. 01/vol. 2 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 93 Articolul 3 Atribuțiile de reglementare Articolul 7 Sancțiuni pentru nerespectarea obligațiilor În sensul articolelor 2, 3 ș(cid:13)i 4, BCE adoptă, după caz, regulamente ș(cid:13)i decizii. Articolul 6 Dreptul de colectare ș(cid:13)i verificare a informațiilor (1) BCE are dreptul să colecteze de la instituții informațiile nece- sare aplicării rezervelor minime obligatorii. Aceste informații sunt tratate în mod confidențial. (2) BCE are dreptul să verifice exactitatea ș(cid:13)i calitatea informații- lor furnizate de instituții pentru a stabili dacă acestea respectă exi- gențele în materie de rezerve minime. BCE notifică instituției decizia sa de a verifica datele sau de a le colecta în mod obligatoriu. (3) Dreptul de verificare a datelor cuprinde dreptul: (a) de a cere expunerea documentelor; (b) de a examina registrele ș(cid:13)i arhivele instituțiilor; (c) de a face copii sau de a obține extrase ale registrelor ș(cid:13)i arhivelor; (d) de a obține explicații verbale sau scrise. Atunci când o instituție se opune colectării ș(cid:13)i/sau verificării infor- mațiilor, statul membru participant în care se situează localurile respective acordă sprijinul necesar, în special prin asigurarea acce- sului în localurile instituției, pentru ca drepturile susmenționate să poată fi exerciate. (1) Atunci când o instituție nu îș(cid:13)i îndeplineș(cid:13)te, în tot sau în parte, cerința de a constitui rezerve minime obligatorii ce i-au fost impuse în conformitate cu prezentul regulament precum ș(cid:13)i în conformitate cu deciziile BCE aferente, BCE poate impune una dintre sancțiunile următoare: (a) plata unor dobânzi la o rată de până la 5 puncte procentuale peste rata de împrumut marginală a SEBC sau reprezentând de două ori rata de împrumut marginal a SEBC, aplicată în ambele cazuri la valoarea rezervelor minime pe care instituția respectivă nu le-a constituit; (b) obligația instituției în cauză, de a constitui un depozit neremunerat la BCE sau la băncile centrale naționale, în cuantum de până la de trei ori valoarea rezervelor obligatorii pe care respectiva instituție nu le-a constituit. Durata depozi- tului nu va depăș(cid:13)i perioada în care instituția respectivă nu îș(cid:13)i respectă obligația de constituire a rezervelor minime. (2) De fiecare dată, la aplicarea de sancțiuni în conformitate cu alineatului (1), principiile ș(cid:13)i procedurile definite în Regulamentul (CE) nr. 2532/98 se aplică. Cu toate acestea, articolul 2 alinea- tele (1) ș(cid:13)i (4) din regulamentul respectiv nu se aplică, iar perioadele menționate la articolul 3 alineatele (6), (7) ș(cid:13)i (8) se reduc la 15 zile. (3)ș (cid:13)i articolul 3 alineatele (1), (2),(3) ș(cid:13)i (3) Atunci când o instituție nu îndeplineș(cid:13)te obligațiile rezultate din prezentul regulament sau din alte regulamente ș(cid:13)i decizii ale BCE aferente, altele decât cele definite la alineatul (1), sancțiunile referitoare la această neândeplinire, precum ș(cid:13)i limitele ș(cid:13)i condițiile de aplicare a acestor sancțiuni sunt definite în Regulamentul (CE) nr. 2532/98. Articolul 8 Dispoziții finale (4) BCE poate să delege băncilor centrale naționale executarea drepturilor la care fac trimitere alineatele (1) – (3). În conformitate cu articolul 34. 1 prima liniuță din statute, BCE este împuternicită să precizeze într-un regulament condițiile de exercitare a dreptu- lui de verificare. Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Articolul 5 se aplică de la intrarea în vigoare a prezentului regulament. Celelalte articole se aplică de la 1 ianuarie 1999. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 23 noiembrie 1998. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele R. EDLINGER