title: Förslag till rådets förordning (EG) om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning

eurovoc_concepts:
environmental law
environmental monitoring
environmental protection
industrial policy

text: I i i I I ix ix ix ix "& ix ix ix i~ *** 1 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 30. 10. 1998 KOM(1998)622 slutlig 98/0303 (SYN) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) OM FRIVILLIGT DELTAGANDE FOR ORGANISATIONER I GEMENSKAPENS MILJÖSTYRNINGS- OCH MILJÖREVISIONSORDNING (framlagt av Kommissionen) FÖRSLAG TILL RÅDETS FÖRORDNING OM FRIVILLIGT DELTAGANDE FÖR ORGANISATIONER I GEMENSKAPENS MILJÖSTYRNINGS- OCH MILJÖREVISIONSORDNING Motivering 1. INLEDNING 2. ÖVERSYN AV GENOMFÖRANDET AV EMAS-FÖRORDNINGEN 3. ÖVERSYNENS MÅL 4. FÖRSLAGETS HUVUDDELAR 5. 6. 7. 8. SUBSIDIARITET INTRESSENTERNAS INSTÄLLNING EKONOMISK VÄRDERING INVERKAN PÅ SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG 9. MARKNADSFÖRING 10. SLUTSATSER 11. FÖRSLAGETS INNEHÅLL Bilaga I: Intressenternas position 3 5 12 12 13 13 14 16 17 18 18 MOTIVERING INLEDNING Den 29 juni 1993 antog rådet förordning (EEG) 1836/93 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning. Denna förordning, betecknad EM AS, trädde i kraft den 13 juli 1993 och har varit öppen för industriföretag sedan april 1995. EM AS roll inom ramen för en hållbar utveckling EMAS utgör en direkt respons pä några av nyckelprinciperna i det femte miljöhandlingsprogrammet, framför allt beträffande breddning av verktygen och främjandet av en metod för gemensamt ansvar inom området miljöskydd. EMAS är en del av ett övergripande mål att främja hållbara produktions- och konsumtionsmönster genom att skapa en ram för effektiv styrning av miljöeffekter och för främjandet av kontinuerlig förbättring av industrins miljöarbete. EMAS är ett marknadsbaserat verktyg som bygger på frivilligt deltagande. Detta innebär att programmet inte förlitar sig på traditionella påtryckningsåtgärder i form av nationella lagar utan istället syftar till att skapa ett kollektivt tryck på hela produktionskedjan som skall uppmuntra företagen att delta. Emellertid måste industrianläggningar som deltar i EMAS uppfylla alla kraven i EMAS-förordningen. Detta ger trovärdighet och tyngd åt miljöstyrningen. EMAS sammanför såväl ekonomiska som miljömässiga frågor genom att tillåta industrin att definiera sina egna miljömål med utgångspunkt från en undersökning av företagens miljöarbete. Industrin kan därmed ta itu med miljöfrågor inom ramen för sina ekonomiska villkor. I EMAS ingår även faktorer som trovärdighet och öppenhet. Genomförandet av EMAS verifieras av oberoende ackrediterade miljökontrollanter. Dessa kontrollanter kontrollerar i miljöredovisningen, vilken används av industrin för att förmedla information om sitt miljöarbete till intressenter och till allmänheten. tillförlitligheten information uppgifter även och hos EMAS representerar därmed en ny metod för miljöskydd, genom att utnyttja marknadskrafterna och genom att integrera miljöhänsyn i företagsledningens kärna. Samtidigt kompletterar EMAS den traditionella styr- och reglermetoden i miljö frågor. Huvuddelar i EMAS Förordningen förser de ekonomiska aktörerna inom industrisektorn med ett verktyg för att införa sund miljömässig ledning. Målen med EM AS är - - - att förbättra miljöarbetet, att visa att reglerna i miljölagstiftningen uppfylls, att förmedla miljömässiga framsteg till allmänheten. Deltagande i EMAS kräver att den ekonomiska aktören - definierar sin miljöpolicy, - utreder sina miljöeffekter och sitt miljöarbete, etablerar ett miljöprogram och ett miljöstyrningssystem, - - genomför en miljörevision, tar fram en miljöredovisning. När programmet utarbetades betraktades det som nödvändigt att studera dess resultat, framför allt dess effektivitet som ett frivilligt marknadsbaserat verktyg, efter en viss period. Därför i EMAS-förordningen innehåller artikel 20 bestämmelser om översyn av förordningen enligt följande "Senast fem år efter att denna förordning träder i kraft skall kommissionen se över ordningen mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits under dess tillämpning och skall om så behövs föreslå rådet lämpliga ändringar, i synnerhet i fråga om ordningens räckvidd och om möjligheten att införa en symbol. " Denna översyn har gett en utmärkt möjlighet att undersöka var EMAS är effektiv och var den brister och att, där sä erfordras, förbättra förordningen. 2. ÖVERSYN AV GENOMFÖRANDET AV EMAS-FÖRORDNINGEN Som en del av granskningsprocessen med avseende pä EMAS-förordningen har kommissionen medlinansierat en EU-studie av genomförandet av EMAS- förordningen i medlemsstaterna1. Omfattande samråd har skett med EMAS-intressenter, bland annat industrin - - chefer för experimenltillämpningar av EMAS utanför den industriella sektorn ackrediterade miljökontrollanter - ackrediteringsorgan - små och medelstora företag - icke-statliga organisationer - - fackföreningar - behöriga organ - produktexperter - deltagare i projektet "Euromanagement-Environment" inom ramen för GD XXI Il-projekt - medlemsstaterna Genom granskningsprocessen har man kunnat avgöra inom vilka områden förordningen behöver förbättras. • Kraft och trovärdighet hos EMAS Inom EMAS-förordningen garanteras kraften och trovärdigheten genom ackrediteringsorganens verksamhet och det behöriga organ som medlemsstaterna har att inrätta. - A ckrediteringsorganet för att ackreditera miljökontrollanter. Ackrediteringsorganet ansvarar Ackreditering är den process genom vilken kandidatens kompetens utvärderas med utgångspunkt frän de generella principer som framgår av bilaga III i EMAS-förordningen och de detaljerade kriterier som definieras av ackrediteringsorganet. Denna ackreditering är nyckeln till den övergripande trovärdigheten för EMAS, att garantera kompetensen hos kontrollanterna på teknisk, juridisk och miljöstyrningsmässig nivå. Ackreditering säkrar även att kontrollanternas ackrediteringsorganen arbetar samvetsgrant och tillämpar en mängd olika metoder för att utvärdera kandidaterna, som muntliga examina, granskning av kontrollarbetet och analys av dokumenten, såsom framgår av figuren nedan. oberoende. Det påstå1 finns fog för att för En utvärdering av genomförandestatus miljörevisionsordningen, 28/02/1998-Imperial College Centre for Environmental Technology rådets förordning 1836/93, miljöstyrnings- och Metoder som ackrediteringsorganen tillämpar vid utvärdering av en kandidats förmåga att bli ackrediterad kontrollant Kontrollantemas CV och kompatens DAU diocklisln System och procedurer före kvalitetsstyrning Verifieringsmetodik Bevittnat kontrollarbete Personalintervjuer Muntliga examina Organisations- och lednings struktur Besök/revision pä plats • • _Q3£ • • • • • • • • •• 17%. •• 17%. • A l la kontrollanter 0 Individuella kontrollanter D Organisationskontrollanter I AC, riktllnt» '< ) 10% Övrigt I 19% 30% 40% 50% Procent kontrollanter 80% Dessutom garanterar ackrediteringsorganen kontinuerligt hög kompetens hos de ackrediterade kontrollanterna genom regelbunden tillsyn. - Det behöriga organet Det behöriga organet ansvarar för att registrera anläggningar i enlighet med EMAS-kraven. Det behöriga organet är emellertid inte en passiv registreringsmyndighet inom ramen för EMAS. Det spelar en viktig roll i garantin för att den anläggning som ansöker om registrering uppfyller EMAS- kraven och bestämmelserna i gällande miljölagar, genom kontakt med kompetent tillsynsmyndighet. Denna aktiva roll understryks av det faktum att de behöriga organen från tre medlemsstater har avslagit ansökan om registrering pä grund av bristande uppfyllande av relevant miljölagstiftning2. Enligt senast tillgängliga information till kommissionen har 17 anläggningar lätt sina ansökningar avslagna av detta skäl. Detta illustrerar tydligt att registrering inte är att betrakta som en automatisk rutin. tillämpningen av dessa krav på EMAS-förordningen Den praktiska från medlemsstaternas sida har generellt sett varit effektiv. Emellertid skulle effektiviteten kunna förbättras ytterligare genom en ökad spridning av beprövade tillämpningsmetoder och en förbättrad överensstämmelse i tillämpningen av förordningen i de olika medlemsstaterna. Detta kan uppnås genom ett forum för ackrediteringsorgan och ett forum för behöriga organ, i syfte att skapa en gemensam se Ibtnol förståelse for och tillämpning av kraven i förordningen. I artiklarna 4 och 5 introduceras dessa två fora i den nya EMAS-förordningen. • EMAS-förordningens tillämpningsområde är endast tillgänglig industri- och EMAS tillverkningssektorn, även om artikel 14 tillåter medlemsstater att tillämpa åtgärder analoga med EMAS på sektorer som ligger utanför industrin. Ett antal medlemsstater har utnyttjat dessa möjligheter, såsom framgår av tabellen nedan3. inom i EMAS-förordningen anläggningar lör Experimentella tillämpningar av EMAS utanför industrisektorn Medlemsstat Osterrike Danmark Spunien FOrenade kungarikct 7 Antal sektorer Sektorer Transport 2 Bankvasende Offentliga myndigheter HandelstrSdgardar, jord- och skogsbruk Bilverkstader Hotel I och restaurang Transport Rengonng TvBttcricr och kemtviiltinrattningar Offcnllig administration Turisin Lokala myndigheter 2 I Sedan denna information samlats in har Tyskland, i januari 1998, infört en ny lag som tillåter experimentell tillämpning av förordningen inom ett antal sektorer, exempelvis finanssektorn, detaljhandeln och för sportevenemang. I Sverige och Finland genomförs några projekt, framför allt inom ministerierna, skogsbruket och transportnäringen. Dessutom medfinansierar kommissionen fem pilotprojekt för att testa såväl de aktuella sektorernas intresse för förordningen som för att identifiera de områden i den befintliga förordningen som behöver förändras för att ge plats för nya sektorer. Dessa pilotprojekt har startat inom - - transportsektorn (flygplatser) turism - vattenverk - utbildning (universitet) - detalj- och grosshandel se fotnot Erfarenheter frän genomförandet av EMAS och frän pilotprojekt i nya sektorer har understrukit ett antal frågor med avseende på EMAS begränsade tillträdesområde, enligt följande: - Alla pilotprojekt visar att det finns efterfrågan på EMAS även utanför industrisektorn. - Många organisationer utanför industri- och tillverkningssektorn har betydande miljöeffekter. - Miljöstyrningssystem är lika tillämpliga på alla sektorer. - Den anläggningsbaserade tillämpningen av EMAS och EMAS tonvikt på hantering av direkta miljöeffekter som beror pä anläggningens drift är inte tillämpliga i vissa sektorer. Den icke-industriella sektorn karakteriseras av indirekta miljöeffekter och från verksamhet pä annan plats än själva anläggningen. - Det finns behov av att inkludera nyckeltjänsteleverantörer i programmet, exempelvis finansinstitut, för att förbättra deras förståelse för processen. - Trycket från leverantörskedjan minskar kraftigt om någon del av leverantörskedjan utesluts från deltagande. För att lösa dessa frågor skall EMAS vara öppet för deltagande från samtliga ekonomiska sektorer. Artikel 3 öppnar vägen för detta. • Relationen mellan EMAS och ISO EMAS kräver av deltagande industrianläggningar att de skall etablera ett miljöstyrningssystcm (EMS). När EMAS antogs fanns inga internationella EMS- standardcr. internationella standardiseringsorganisationen ISO 14001 som en internationell EMS-standard, tre år efter att EMAS hade trätt i kraft. september antog 1996 Den 1 Denna standard är tillämplig internationellt och öppen för alla ekonomiska sektorer. ISO 14001 har därför ett bredare tillämpningsområde än EMAS sett till geografisk och sektormässig täckning. Standarden är resultatet av internationellt konsensus och representerar därför ett betydande framsteg inom EMS-området. Det uppfyller emellertid inte alla krav inom EMAS, framför allt vad avser publicering av en miljöredovisning. Sedan antagandet i september 1996 har det varit möjligt att tillämpa ISO 14001 som en komponent inom EMAS. • Den 16 april 1997 antog kommissionen ett beslut som tar hänsyn till de element i ISO 14001 som är jämförbara med motsvarande EMAS-krav. Målet med detta beslut är att tillåta företag att utnyttja ett befintligt ISO 14001- certifikat som ett steg på vägen mot EMAS-registrering och därmed undvika dubbelarbete. Eftersom EMAS och ISO 14001 formulerades vid olika tidpunkter och av olika kommittéer är det inte förvånande att det förekommer skillnader i EMS-kraven. Detta har gett upphov till förvirring på marknaden och i vissa fall har det lett till att EMAS och ISO 14001 konkurrerar med varandra. Att behöva välja mellan ISO 14001 och EMAS skulle bara få till 8 följd att det totala deltagandet minskar. Därför kommer ISO 14001 att inforas som krav på ledningssystem inom EMAS. Bilaga I behandlar detta. För att garantera kontinuerlig förenlighet mellan ISO 14001 och EMAS är det viktigt att kommissionen reagerar snabbt på den internationella utvecklingen inom området miljöstandard. Därför är den kommitté som beskrivs i artikel 14 en ledningskommitté typ II a. • De anställdas engagemang De anställdas engagemang är en nyckelfaktor för ett framgångsrikt genomförande av EMAS. EU-studien visade tydligt att en av huvudfördelarna med EMAS är ökad arbetsmoral, såsom framgår av diagrammet på sidan 13. Detta exempel på beprövad metodik har erkänts av alla intressenter, framfor allt ETUC och UNICE. De anställdas engagemang bör därför vara ett krav vid revisionen av EMAS. Införandet av denna bestämmelse i artikel 1 med avseende på målen med EMAS kommer att garantera att de anställda får en stärkt roll i genomförandet av EMAS. ® Överensstämmelse mellan medlemsstaterna i genomförandet av EMAS I slutet av augusti 1998 fanns det 1 787 registrerade anläggningar, med en geografisk täckning av 14 länder - 13 medlemsstater samt Norge. Emellertid skiljer sig EMAS-anslutningen i medlemsstaterna, såsom framgår av tabellen nedan. ANTAL REGISTRERADE ANLÄGGNINGAR PER MEDLEMSSTAT og-SKam A Ostornke Finland 10 17 113 1^1 100 WSJ 1 IS IM 6 I Italien Luxemburg 1 Norge Sverige I lJ\ ID 43 ID 15 1110 ™ 1 •*« 1000 100( 11 ms Uppdato Den obalanserade geografiska täckningen beror på ett antal olika orsaker, bland annat följande: - Den tid det tar for en medlemsstat att införa de nationella strukturer som krävs av EMAS-förordningen. Tiden mellan juli 1993 och april 1995 avsattes för att medlemsstaterna skulle kunna införa de två nationella strukturer som är nödvändiga för att företag skall kunna delta i EMAS, nämligen det behöriga organet och ackrediteringsorganet. De grundläggande förfarandemässiga stegen har genomförts med olika hastighet i de olika medlemsstaterna och har i några fall tagit längre tid än vad som tilläts enligt forordningen. De direkta konsekvenserna var att det blev omöjligt for industrierna i dessa länder att ansluta sig till EMAS, oberoende av vilket intresse de hade för programmet. För närvarande saknas de erforderliga strukturerna fortfarande i Portugal och Grekland, där industrin har uttalat sitt intresse för EMAS direkt till kommissionens organ. Rättsliga förfaranden i enlighet med artikel 169 i fördraget pågår mot Portugal och Grekland. - De typer av strukturer som medlemsstaterna har valt för att uppfylla EMAS- kraven, framför allt med avseende på det behöriga organet. I artikel 18 i EMAS-förordningen ges medlemsstaterna en viss grad av valfrihet i utformningen av det behöriga organet. Därför har några medlemsstater valt en decentraliserad metod, exempelvis i Spanien och Belgien, där det finns mer än ett behörigt organ, baserat på ländernas regionala indelning. I Tyskland blev det politiska beslutet att det behöriga organet skulle föras sä nära affärsvärlden som möjligt och därför har de 44 industri- och handelskamrarna och de 21 hantverkskamrarna utsetts som behöriga organ inom ramen för EMS. Kopplingen till affärsvärlden har tagits emot väl av industrin. I Frankrike däremot har kopplingen mellan det behöriga organet och inspektionsmyndigheten fått industrin att frukta en potentiell ökning av kontrollen av industrianläggningar och därför sätts den frivilliga naturen hos EMAS i fråga. - Medlemsstaternas engagemang i EMAS. I Storbritannien och Nederländerna förekommer den brittiska standarden B S 7750, vilken är av tidigare datum än EMAS, och utgör en direkt konkurrent till EMAS. Om det finns en mängd olika projekt kommer naturligtvis deltagandet i varje enskilt projekt att minska. När de nationella brittiska, irländska och spanska standarderna drogs in, uppgraderade dessutom företag sin nationella certifiering till ISO 14001, vilket har bidragit till en konstlat snabb acceptans avISO 14001. Subsidiaritetsprincipen som naturligt ingår i EMAS tillåter medlemsstaterna att infora vissa krav i forordningen i linje med deras speciella situationer. Därför kan inte förordningen styra hur de olika nationella specialförhållandena skall hanteras, men den kan hjälpa medlemsstaterna att nå en gemensam förståelse för genomförandet av förordningen. För att få denna samsyn, i enlighet med 10 artiklarna 4 och 5, måste man därför etablera ett forum av behöriga organ och ett forum av ackrediteringsorgan. ® Den yttre aspekten av deltagande i EMAS Studien visar även de fördelar som uppstår genom rapporteringssidan av EMAS - miljöredovisningen - vilken ännu inte är helt genomförd. Framgångar för EMAS beror till stor del på graden av medvetenhet om programmet hos allmänheten och andra intressenter. För att få ökad medvetenhet om deltagande i EMAS föreslog de redan registrerade företagen alt en symbol skulle användas. Denna symbol skulle kunna till användas överlämnande av trovärdig information om miljöarbetet. Symbolen behandlas i artikel 8. tillsammans med miljöredovisningen och därmed kopplas Ansvaret för att främja EMAS ligger hos ett antal olika organ, medlemsstater, deltagande foretag och kommissionen. Medlemsstaterna har ansvar inom ramen för förordningen för främjande av programmet, bland annat beträffande följande: - Information till allmänheten. Hittills har framgångarna med information till allmänheten varierat kraftigt. Medlemsstaterna har valt olika metoder, som att dela ut broschyrer och organisera seminarier, med varierande grad av framgång. - Främjande av EMAS riktat mot företag, framför allt små och medelstora företag. Graden av framgång varierar mellan olika medlemsstater. Olika organisationer används handelskamrar, branschorganisationer, behöriga organ och ministerier. promotionskanaler, framför som allt Det är intressant att konstatera att de medlemsstater som använder lokala organ, som t ex handelskamrar, som behöriga organ och som verktyg för att främja EMAS också har den största anslutningen till EMAS. Ett gott exempel är Tyskland. Deltagande företag har ett ansvar för främjandet av EMAS, framför allt med avseende på leverantörskedjan. Detta ger upphov till en annan mekanism, genom vilken medvetenheten om programmet kan ökas genom att ett större antal foretag engageras, varav många kommer att vara små och medelstora företag. Kommissionen ansvarar för att garantera en enhetlig information om registrering, EMAS. fördelar med direkta förfaranden Kommunikationsprinciperna omfattas av artikel 10. deltagande och i 11 3. ÖVKRSYNKNS MÅL Målet med det framlagda förslaget är att • öka potentialen för EMAS att bidra till en hållbar utveckling, • rationalisera förhållandet mellan EMAS och internationell standard inom miljöstyrningsområdet, • öka de anställdas engagemang, • öka den externa synligheten av att en organisation ingår i EMAS, • göra genomförandet av EMAS i medlemsstaterna mer enhetligt. 4. FÖKNLACiKTS IIUVUDDKLAK För att uppfylla ovannämnda mål föreslår kommissionen, med hänvisning till rådets förordning 93/1836/1 <EG, följande: • Att EMAS-förordningens tillämpningsområde utvidgas så att den omfattar alla organisationer med betydande miljöeffekter, direkta och indirekta, i syfte att maximera de marknadsmässiga drivkrafterna för programmet och för att ge maximal täckning av de betydande miljöeffekterna (artikel 3). • Att ISO 14001 införs som EMS-krav i EMAS, i syfte att göra klart för potentiella deltagare att övergång från ISO 14001 till EMAS inte skulle kräva någon upprepning av utfört arbete (bilaga I). • Att den kommitté som beskrivs i artikel 19 görs om till en ledningskommitté typ II a. Detta skulle garantera kontinuerlig förenlighet mellan ISO 14001 och EMAS genom alt tillåta kommissionen att reagera snabbt pä internationell utveckling inom området miljöstandard. Detta skulle även tillåta EMAS att snabbt anpassa sig till intressenter och marknadskrav (artikel 14). • Att det införs ett krav på att medlemsorganisationerna skall engagera sina anställda i genomförandet av EMAS (artikel 1 ). • Att de små och medelstora företagens deltagande i EMAS ökas genom att man utvecklar en uppsättning stödverktyg för dem, som t ex - riktlinjer till kontrollanter för att de skall förstå företagskulturen i små och medelstora företag, vilket garanterar att deras kontroller är anpassade till små och medelstora företags behov, samtidigt som målen i EMAS uppfylls, (skall utarbetas av kommissionen), - påverkan av medlemsstaterna, så att de vidtar de åtgärder som faller under deras kompetens, som att helt eller delvis subventionera eventuella registreringsavgifter för små och medelstora företag (artikel 10. 1). 12 Att medlemsstaterna uppmuntras att utnyttja de möjligheter som deltagande i EMAS erbjuder vid genomförande av miljölagstiftningen och kontroll av att den efterlevs (artikel 10. 2). Att en väl synlig och lättigenkännlig symbol används för att främja anslutningen till EMAS och för att ge organisationer ett sätt att bevisa sitt engagemang i programmet (artikel 8). Att en främjandestrategi utvecklas som är gemensam för medlemsstaterna och kommissionen (artikel 11 ). All uppföljningen av framstegen i det miljöarbete som genomförs av organisationen förbättras genom mer regelbundna kontroller och rapporter (bilaga V). Att uppfyllandet av kraven i EMAS säkerställs genom ökad kontrollfrekvens och strängare tillsyn av kontrollanternas arbete (bilaga V). Att mervärdet med EMAS i jämförelse med andra EMS (bilaga I B) förbättras. Att ett enhetligt genomförande av förordningen i de olika medlemsstaterna säkerställs genom ett forum av ackrediteringsorgan och ett forum av behöriga organ i syfte skapa en gemensam förståelse för och tillämpning av kraven i förordningen. Dessa fora skulle även underlätta spridningen av bästa metod (artiklarna 4 och 5). 5. SllBSIDIARITET Antagandet av EMAS pä gemenskapsnivå var nödvändigt för att garantera en jämn spelplan inom den inre marknaden. Frånvaron av ett europeiskt program hade kunnat resultera i etablering av olika nationella program som hade kunnat vara oförenliga. En sådan situation skulle vara negativ för den inre marknaden. Detta forslag förändrar inte situationen med avseende pä den inre marknaden och följer subsidiaritetsprincipen genom att den tekniska tillämpningen av EMAS lämnas till medlemsstaterna via behöriga organ och ackrediteringsorgan. EMAS effektivitet i att bidra till ett bättre miljöarbete hos de europeiska företagen är därmed garanterad, medan de specifika åtgärderna lämpligen kan genomföras på nationell nivå i de olika medlemsstaterna. 6. INTRESSENTERNAS INSTÄLLNING En mängd samråd har skett med olika EMAS-intressenter. Det finns ett generellt samförstånd om huvuddelarna i detta förslag. Emellertid har vissa reservationer uttryckts med avseende pä specifika komponenter. Tyskland oroar sig för tro värdigheten i att utöka programmet till alla ekonomiska aktörer. Industrin oroar sig för de ökande kostnaderna i samband med ökad kontrollfrekvens och de icke statliga organisationerna oroar sig för användningen av ISO 14001 som ersättning 13 för den inledande miljöutredningen. Alla dessa frågor behandlas i texten till den föreslagna översynen och framgår av bilaga 1. 7. EKONOMISK VÄRDERING är ett ett EMAS-förordningen miljöstyrningssystem. 1 förordningen föreskrivs dock inte miljömål och specifika förbättringar som ett företag måste uppnå. Det är därför inte möjligt att genomföra en traditionell kostnads-/intäktsanalys. Emellertid ger granskningsprocessen vissa insikter om kostnaderna och om de fördelar EM AS kan innebära. definierar program frivilligt som • Kostnader De kostnader som de ekonomiska aktörerna får bära i samband med genomförandet av EMAS är av två typer, interna och externa. De externa kostnaderna relaterade till deltagandet i programmet inkluderar - kostnader för kontroll, vilka är marknadsmässiga, - kostnader for registrering, vilka fastställs av medlemsstaterna. Nolltaxa tillämpas av några medlemsstater, exempelvis Frankrike, Storbritannien, Belgien och Spanien. I andra länder kan kostnaderna variera beroende på olika faktorer, som anläggningens storlek, den nationella tillämpningsstandarden och administrativa kostnader, såsom beskrivs i tabellen nedan4. Registreringskostnader Uppdelning av kostnader Kostnadsvariation Iota la kostnadcr (ecu- 30. 11. 97) 506 229 till 877 267 1015 1691 till Mcdlems- stat Osterrike Tyskland ! )anmark 1 inland Sverige Ingen Se tabellen nedan 134, registrering 134, Ärligen 1015 till 1691, registrering 169, Ärligen Ingen Ja Ingen Ja, <5() ansUillda belalar 1015, alia andra hetalar en Samtliga avgift. hiigre bctalar sammn Arsavgift. Ja 1165 24240 till 1165 till 24240, registrering 25 % av registreringsavgiften i Årsavgift = 291 till 6060 Medel- kostnad (ecu) 413 l:j tillampligt Kj tillgangligl 2913, registrerings- avgift, arsavgift 728, l. itet arbete (eeu) administrativt Medelstort arbete (eeu) administrate Betydande administrativt arbete (ecu) 22(; 3(>2 554 392 554 712 554 712 877 Tyskland - uppdelning av kostnader Smä löretag, <50 anställda Medelstora företag 50 till 250 anställda Stora företag >250 anställda se fotnot 14 Dessutom kan företag drabbas av interna kostnader då de genomför ett effektivt miljöstyrningssystem. Dessa kostnader kan hänföra sig till teknisk assistans och genomförande av specifika åtgärder för att förbättra den industriella processen. Dessa kostnader varierar med företagets storlek, produktionsprocessen och företagets ursprungliga miljöanpassning. Över en period pä tre år visar erfarenheten att den genomsnittliga återbetalningsperioden för företag som tillämpar EM AS är 18 månader, med beaktande av det förbättrade miljöarbetet och de direkta kostnadsminskningarna till följd av programmet. • Fördelar Erfarenheterna med den praktiska tillämpningen av EMAS över en period på tre år ger en viss information om de direkta fördelarna av deltagande i EMAS. De fördelar som konstaterats av företagen illustreras nedan5: Fördelar som konstaterats av deltagande företag F Ö r d © l ar Kostnadsbesparing Bättre image Höjd arbetsmoral Bättre miljö prestanda Bättre organisation, program och mål Garanterat uppfyllande av gällande lag Konkurrensfördelar \ ftibnttrnd dokiimonlntion/EMS Utbildning av anställda/ personalm edvetenhet Fler kunder/ökad kund tillfredsställelse 10% 15% 20% 25% 30% Procent av alla registrerade anläggningar Dessutom börjar andra fördelar med EMAS-deltagande bli tydliga. Bland dessa kan nämnas - lägre försäkringspremier och ökad möjlighet att få lån till fördelaktiga villkor, - minskade viten, - ökad marknadsandel. se fotnot 15 Dessa fördelar ger tydliga bevis på att genomförandet av ett effektivt miljöstyrningssystem kan bidra till hållbar produktion. Det visar även att ett förbättrat miljöarbete kan gå hand i hand med ökad konkurrenskraft inom ramen förEMAS. 8. INVERKAN PÅ SMÅ (K II MEDELSTORA FÖRETA*. ' De flesta av de ekonomiska aktörerna inom Europeiska unionen är små och medelstora företag, vilka bidrar med 65 % av EU:s BNP. Som helhet spelar de små och medelstora företagen en viktig roll i EU:s ekonomi och bidrar i hög grad till industrins miljöeffekter. I ett antal sektorer där EMAS kan tillämpas representerar små och medelstora företag den största delen av de ekonomiska aktörerna, i exempelvis metallbearbetningsindustrin. tillverkning livsmedel drycker och och av i 47 % av de EMAS-registrerade anläggningarna har färre än 250 anställda, vilket innebär att de små och medelstora företagens deltagande i EMAS är bra men skulle kunna förbättras. Omfattande deltagande av små och medelstora företag i EMAS skulle dessutom ha en betydande effekt pä miljöarbetet hos industrin som helhet inom EU. Medan små och medelstora företag kan stå infor specifika svårigheter som är kopplade till bristen pä finansiella, tekniska och mänskliga resurser, visar emellertid tillgänglig i programmet som förhindrar små och medelstora företag att delta i det. information att det inte finns några inneboende forhållanden Svårighet att förstå programmet är en god indikator på de barriärer som kan finnas för deltagande. Enligt tillgänglig information anser ledningen för 35 % av alla registrerade anläggningar att det inte finns någon del i EMAS som är svår att förstå. Beträffande små foretag är motsvarande procentsats 62 %. Avsikten med detta förslag med avseende på små och medelstora företag är att öka stödet i enlighet med artikel 10. Dessutom kan andra praktiska åtgärder antas för att hjälpa små och medelstora förelag. - Utveckling av affärssamarhete Stora företag kan spela en avgörande roll i att främja små och medelstora företags deltagande i EMAS genom att dela den kunskap och de resurser som de har med avseende på miljöstyrningssystem. - Minskning av de administrativa rutinerna Förenkling av de administrativa rutinerna, framför allt beträffande den dokumentation som är nödvändig för EMAS-registrering, skulle göra det enklare för små och medelstora företag att delta. Det effektivaste sättet att uppnå detta är att se till att de ackrediterade kontrollanterna är fullt medvetna om de speciella förhållanden som råder för små och medelstora företag och tar dessa i beaktande vid kontrollen. Dessutom skall medlemsstaterna beakta fördelarna av att använda EMAS som ett verktyg för att uppfylla vissa lagstadgade krav, en faktor som 16 skulle vara av särskild relevans för smä och medelstora företag. Det rationella syftet bakom detta skulle vara all undvika varje onödig börda samtidigt som det ger det mervärde som KMAS-deltagande innebär. Stödåtgärder för små och medelstora förelag Små och medelstora företag kan uppmuntras att delta i EMAS genom att de får tillgång till specifika tekniska och finansiella stödåtgärder. 9. MARKNADSFÖRING Som följd av dess frivilliga karaktär måste EMAS behandlas på ett annat sätt än traditionella obligatoriska förordningar. EMAS kan betraktas som en "produkt" av Europeiska gemenskapen och bör marknadsföras mot målgruppen på samma sätt som varje annan produkt. I luvudmålgruppen för EMAS består av organisationer vars verksamhet har betydande miljömässiga effekter, vilka skulle genomföra programmet och publicera en miljöredovisning. lieslutet att delta påverkas emellertid av en mängd olika intressenter. Allmänheten, icke-slatliga organisationer, kunder och reglerande myndigheter har alla en betydande inverkan på en organisations beslut i att delta i EMAS eller ej. Utmaningen för EMAS är att vara en produkt som är känd, förstådd och accepterad av sin målgrupp, samtidigt som den garanterar att de aktörer som påverkar målgruppen uppskattar fördelarna med programmet och sätter tryck på målgruppen att delta i EMAS. Det är viktigt att se till att EMAS ställning är tydlig. Hittills har den allmänna uppfattningen varit att ISO 14001 och EMAS konkurrerar med varandra. Insamlad information visar att även om några företag har erhållit såväl EMAS-registrering som ISO-certifiering har mer än hälften valt endast EMAS-registrering, även om kraven i ISO 14001 täcks av EMAS. Situationen är än vanligare för små och medelstora företag. Detta antyder att de två programmen inte betraktas som komplementära utan att man måste göra ett val mellan de båda. Det är därför viktigt att understryka att EMAS "går utöver" ISO 14001. Den skulle därmed betraktas som en förbättring av ISO-certifieringen, en torbättring som skulle ge ökad trovärdighet ät de olika systemelcmenten i ISO 14001, med tillägg av uppfyllande av rättsliga krav, preslandaiorbättring och extern kommunikation. Här finns en klar marknadsmöjlighet, såsom har visats inom ramen för kvalitetssystem (ISO 9001). Huvudfrågan som ställs av ISO 9001-certifierade företag är "Vad är nästa steg?". Inom området miljöstyrning kan EMAS fylla detta tomrum. Med denna marknadspositionering, EMAS som ett ste°: "utöver" ISO, skulle programmet få ökad trovärdighet. Framgångsrik marknadsföring av EMAS innebär att nyckelinformationen måste nå målgrupperna. Detta kräver partnerskap mellan nyckelaktörerna, kommissionen, medlemsstaterna och de deltagande organisationerna. Nyckelmeddelanden skulle utvecklas av kommissionen och spridas till medlemsstaterna. Medlemsstaterna skulle i sin tur vara ansvariga för att sprida denna information till intressenterna och allmänheten. Dessutom skulle kommissionen arbeta i partnerskap med de ekono miska aktörerna för att garantera att fördelarna med EMAS vidmakthålls genom leverantörskedjan, inom ramen för traditionella kund/leverantör-förhållanden. 17 Dessa partnerskap mellan deltagande organisationer, medlemsstater och kommissionen skulle garantera att nyckelinformationen når målgrupperna med traditionella PR-metodcr, som - presentation vid seminarier och konferenser, marknadsföring av affärsförhållande mellan små och stora foretag, - utveckling av nyckelinformation för medlemsstater, - utveckling av elektronisk kommunikation, som en webbplats, - publicering av artiklar i facktidskrifter och andra publikationer. Hl. SLUTSATSER De föreslagna förändringarna är avgörande för att EMAS i ännu högre grad skall kunna bidra till hållbar utveckling och upprätthålla sin potential som ett marknadsbaserat instrument, i syfte att effektivt komplettera den kommando- och styrprincip som annars gäller för miljöarbete. De huvuddelar i förslaget som kommer att bidra till detta är • utvidgning av EMAS tillämpningsområde till organisationer med betydande miljöeffekter, • • integrering av ISO 14001 som EMS-krav i EMAS, involvering av de anställda i genomförandet av EMAS, • ökning av de små och medelstora företagens deltagande genom en uppsättning stödinstrument, » antagande av en väl synlig och lättigenkännlig symbol, • förbättring av uppföljningen och förbättring av det miljöarbete som genomförs av organisationer, • ökning av mervärdet for EMAS i jämförelse med andra EMS-program, • större enhetlighet i tillämpningen av förordningen i de olika medlemsstaterna. 11. FÖRSLAGETS INNEHÅLL I artikel 1 behandlas EMAS syften. Här introduceras konceptet organisation som grund för EMAS-registrering. Detta är en direkt konsekvens av utvidgningen av EMAS tillämpningsområde, från industrisektorn till alla verksamheter som har betydande miljöeffekter. Dessutom introduceras i artikel 1 konceptet att de anställda utgör en del av ett framgångsrikt genomförande av EMAS och är en nyckelkomponent för att uppnå den kontinuerliga förbättring av organisationens miljöarbete som är nödvändig. 18 I artikel 2 definieras de olika begrepp som används inom EMAS. I artikel 3 presenteras de olika steg som en organisation måste ta för att genomföra EMAS på ett logiskt och ändamålsenligt sätt. I artikel 4 definieras kommissionens roll i att se till att kraven på kontrollanter och tillsyn av kontrollanterna tillämpas enhetligt i de olika medlemsstaterna. Här introduceras konceptet forum for ackrediteringsorgan som ett praktiskt sätt att garantera alt de frågor som har att göra med miljökontrollanterna behandlas pä ett överensstämmande sätt i de olika medlemsstaterna. I artikel 5 definieras de behöriga organens roll för att garantera överensstämmande krav för registrering. Här introduceras konceptet med ett forum för behöriga organ som ett praktiskt sätt att uppnå detta resultat. I artikel 6 definieras det sätt på vilket behöriga organ skall hantera ansökningar om registrering. Syftet är att garantera att organisationerna behandlas på ett överensstämmande sätt i de ofika medlemsstaterna och skall ge en viss säkerhet med avseende pä de bedömningskriterier som tillämpas för registrering. I artikel 7 introduceras en överensstämmande frekvens i kommunikation av registreringar och ackrediteringar från medlemsstaterna till kommissionen. I artikel 8 introduceras en symbol, avsedd att användas av EMAS-registrerade organisationer, som information till allmänheten och andra intressenter. Detta kommer att vara ett effektivare verktyg för yttre synlighet än det tidigare deltagarbeviset. I artikeln begränsas rätten till användning av symbolen i syfte att undvika felaktig användning. I artikel 9 beskrivs den senaste utvecklingen inom området standardisering och utrymme lämnas för framtida utveckling av standardiseringsorganen. Dessutom definieras i artikeln vad organisationen måste bevisa vid tillämpning av denna artikel. I artikel 10 ges detaljerad information om det stöd som skall ges organisationer, framför allt små och medelstora företag, för att främja deras deltagande i EMAS. I artikel 11 understryks vikten av information om EMAS, och medlemsstaternas och kommissionens respektive roller definieras. I artikel 12 krävs av medlemsstaterna att de skall stadfasta förfaranden i händelse av överträdelser av bestämmelserna i EMAS-förordningen. I artikel 13 läggs grunden för teknisk anpassning av bilagorna till förordningen för att kunna möta behoven av att tydliggöra kraven för genomförande av EMAS. I artikel 14 inrättas den kommitté som ansvarar för tillämpningen av förordningen. I artikel 15 införs en möjlighet till översyn av förordningen och utrymme lämnas för den utveckling som kan ske till följd av den kompletterade förordningen. I artikel 16 definieras kostnader och avgifter kopplade till EMAS-förordningen. 19 f artikel 17 ges information om övergångsätgärderna frän rådets förordning 93/1836/93/ EMAS fill <. \a\ nya förordningen. I artikel 18 definieras förordningens ikraftträdande. I bilaga I A tillåts tillämpning av den internationella standarden ISO 14001 som EMS-krav inom EMAS. I bilaga I B täcks de specifika EMAS-delar som skall ingå i den EMS som införs i enlighet med ISO 14001. I bilaga II definieras internrevisionens funktioner. I bilaga III definieras kraven pä miljöredovisning för att tillåta deltagande organisationer att ge sin information en bättre målinriktning. I bilaga IV definieras symbolen. I bilaga V definieras kraven med avseende på kompetens och tillsyn av miljökontrollanterna till utvidgningen av EMAS ta hänsyn tillämpningsområde till nya sektorer liksom en ökning av trovärdigheten för den verksamhet som kontrollanterna utför. i syfte att I bilaga VI ges information för att hjälpa organisationerna att identifiera och utvärdera sina miljöaspekter, framför allt inom ramen för utvidgning av EMAS till områdena utanför den industriella sektorn. I bilaga VII ges stöd till organisationerna i deras miljöutredningar och listas de frågor som skall beaktas vid uppbyggnad av en fungerande EMS. I bilaga VIII standardiseras den information som skall ges av organisationerna under regislreringsprocessen, med syfte att samla harmoniserad information och tillåta jämförelse mellan medlemsstater. 20 Bilaga I Intressenternas position Huvmlpunkt i forslagct Syftc med de foreslagna dclarna Ulvidgningav EMAS tillampningsomrade Forenlighet mellan EMAS och ISO 14001 Involvering av anstallda Tillåta alla ekonomiska verksamheter som har betydande miljöeffekter att utnyttja EM AS för att förbättra sitt miljöarbete Förbättra förenligheten mellan EMAS och ISO 14001 där dessa överlappar varandra, i syfte att företagen inte skall behöva bygga upp två miljöstyrningssystem. Detta uppnås genom att inkludera ISO 14001 som miljöstyrningskomponent i EMAS. Garantera att organisationer som genomför EMAS ger sina anställda utbildning i miljöeffekterna med avseende pä deras uppgifter och tillåter dem att bidra aktivt till genomförandet av EMAS på interaktiv basis. Stod och incitament for smii och medelstora foretag (iarantera att praktiska åtgärder infors för att tillåta genomförande av EMAS inom foretag av alla storlekar. Symbol Ett tydligare synligt tecken på deltagande i EMAS. Installning hos EMAS- intressenter och eventuella kommentarer Artikcl som behandlar huvud frågorna Inga invändningar. Artikel 3 Samsyn mellan alla intressenter under förutsättning att mervärdet med EMAS säkras och förstärks. Bilaga l A och 1 B Artikel 1 Samsyn mellan alla intressenter för införande av detta element i artikeln som beskriver syftet med EMAS. Samsyn mellan alla intressenter. Artikel 10 , * Artikel 9 och bilaga IV Samsyn mellan alla intressenter. Behov av att garantera att användningen av symbolen inte blir vilseledande och inte kan förväxlas med m i Ijömärkningsprogram- n. ^t. De praktiska detaljerna skall utvecklas ytterligare med utgångspunkt från dessa principer. Marknadsforings- strategi med avseende pa EMAS Garantera att EMAS, som frivilligt instrument, drar fordel av överensstämmande informations- och marknadsföringsåtgärder i alla medlemsstater. Samsyn mellan alla intressenter. Artikel 11 Kontrollfrekvens Öka trovärdigheten för EMAS Samsyn mellan de flesta Artikel 3. 2 l\ genom att andra interval let for extern kontroll fran max 3 ar till 1 ar. Miljoredovisning | Konlrollanternas kompctens Overensstammelse me! Ian medlemsstaterna Definition av organisation/anlagg- ningar Öka kvaliteten och användningen av denna redovisning, som utgör det externa kommunikations- elementet för EM AS. Förbättra gränssnittet mellan intressenterna och organisationerna som deltar i EMAS. Garantera kompetens och tillsyn av kontrollanterna i syfte alt ge en övergripande trovärdighet för EMAS. Detta uppnås genom definierade kompetenskriterier och intensivare tillsyn av kontrollanterna. Garantera att EMAS tillämpas på samma sätt i alla medlemsstater. Detta skall uppnås med stöd av två tekniska fora som samlar ackrediteringsorganen och de behöriga organen. Modifiera den befintliga anläggningsbaserade registreringen så att den innefattar alla typer av ekonomiska verksamheter i enlighet med utvidgningen av EMAS tillämpningområde, så att förenlighet med ISO 14001 uppnås. intressenterna. Tyskland onskar bibehallet intervall pa max 3 ar. UEAPMEoehOsterrike foredrar en llexibel melod (1 ar med undantag) som ska II definieras i form av riktlinjer, framfor allt med avseende pa sma och medelstora foretag. Samsyn mellan alla intressenter. Bilaga III Samsyn mellan alla intressenter. Bilaga V Tyskland föreslår tillsyn av kontrollanterna med ett intervall på 3 år. Samsyn mellan alla intressenter. Artiklarna 4 och 5 Antalet möten i dessa två fora skall inte fastställas definitivt i förordningen. Dessa foras mandat skall definieras tydligt. Samsyn mellan alla in tressenter, under förutsätt ning att det som täcks av EMAS-genomförandet blir tydligt definierat i miljö redovisningen och överens- koms med miljökontrollanten. Artikel 2 12. FÖRSLAG ULL RÅDETS EÖRORDNING OM I KIVII I K. l DELTAGANDE IÖK ORGANISATIONER | GEMENSKAPENS MILJÖSTYRNINGS- OCH MILJÖREVISIONSORDNING EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s. l i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs. yttrande, i enlighet med förfarandet i artikel 180c i fördraget, i samarbete med Europaparlamentet, och av följande skäl: I artikel 2 i fördraget föreskrivs att en av gemenskapens uppgifter skall vara att främja en hållbar tillväxt, och i rådets resolution1 av den 1 februari 1993 betonas vikten av en sådan hållbar tillväxt. I kommissionens program "Mot en hållbar utveckling", som till sin allmänna inriktning godkändes genom rådets resolution av den 1 februari 1993, betonas företagens roll och ansvar både när det gäller att stärka ekonomin och att skydda miljön inom hela gemen skapen. I programmet "Mot en hållbar utveckling" efterlyses en breddning av de styrmedel som används inom miljöskyddsområdet och användning av marknadsmekanismer för alt uppmuntra företag att vidta aktiva åtgärder inom detta område, utöver att uppfylla alla gällande föreskrifter med avseende på miljön. Rådets förordning 93/1836/1 {EG som möjliggör frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS) har visat sig vara verksam dä det gäller att driva fram förbättringar av industrins miljöarbete. EMAS bör därför göras tillgänglig för alla organisationer som har betydande miljö effekter, som ett sätt för dessa att hantera dessa betydande effekter och att förbättra sitt allmänna miljöarbete. Erfarenheter från genomförandet av rådets förordning 93/1836/EEG skall användas för att förbättra EMAS förmåga att driva fram förbättringar av organisationers allmänna miljöarbete. I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen som omnämns i artikel 3b i fördraget bör EMAS, för att på ett effektivt sätt bidra till bättre miljöprestanda i europeiska organisationer, genomföras pä gemenskapsnivå. Syftet med denna 1 IXÎTC 138, 17. 5. 1993, s. 1-4. 2'i förordning är att säkerställa ett likartat genomförande av EMAS i hela gemenskapen genom att fastställa gemensamma regler, förfaranden och grundläggande krav beträffande EMAS, medan åtgärder som på ett tillfredsställande sätt kan vidtas på nationell nivå överläts ät medlemsstaterna. Organisationer bör uppmuntras att delta i EMAS på frivillig basis, vilket bör gagna dem i form av tillsyn, kostnadsbesparing och anseende. Det är viktigt att smä och medelstora företag deltar EMAS och deras deltagande bör uppmuntras genom inrättande av eller stöd till tekniska åtgärder och strukturer som har till syfte att ge sådana företag tillgång till relevant expertis och tillräckligt stöd. Kommissionen bör använda den information som tillhandahålls av medlemsstaterna för att bedöma om det finns behov av särskilda insatser för att öka organisationers, i synner het små och medelstora företags, deltagande i EMAS. Öppenheten och trovärdigheten hos organisationer som tillämpar miljöstyrningssystem förbättras när deras styrningssystem, revisionsprogram och miljöredovisningar kontrolle ras för att verifiera att de uppfyller kraven i denna förordning och när miljöredovisningen och uppdaterade versioner av denna godkänns av ackrediterade miljökontrollanter. Del är därför nödvändigt att garantera kompetensen hos miljökontrollanterna genom att lägga grunden till ett oberoende och neutralt ackrediteringssystem och en lämplig tillsyn över miljökontrollanternas verksamhet, i syfte att garantera den allmänna trovärdigheten för EMAS. Organisationerna bör uppmuntras att ta fram och offentliggöra regelbundna miljöredo visningar för att ge allmänheten och andra intressenter information om sitt miljöarbete. Kommissionen bör, i enlighet med ett gemenskapsförfarande, anpassa bilagorna till denna förordning, erkänna europeiska och internationella miljöstandarder som är relevanta för EMAS och fastställa riktlinjer i samarbete med EMAS intressenter för att garantera konsekvent tillämpning av EMAS-kraven i samtliga medlemsstater. Denna förordning bör efter en tids tillämpning ses över med hänsyn till de erfarenheter som gjorts. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Miljöstyrnings- och miljörevisionsordningen och dess mål 1. I lärmcd inrättas en gemenskapsordning for frivilligt deltagande av organisationer, i det följande kallad liMAS, för att utvärdera och förbättra organisationers miljöarbete och för att informera allmänheten och andra intressenter om detta. 2. Målet med EMAS är att främja en fortsatt förbättring av organisationers miljöarbete genom a) att organisationerna utarbetar och förverkligar ett miljöstyrningssystem, b) att effekten av dessa system regelbundet utvärderas på ett systematiskt och objektivt sätt, c) att allmänheten och andra intressenter får information om organisationernas miljö arbete, d) att de anställda engageras i arbetet. 3. EMAS skall inte påverka tillämpningen av gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning eller tekniska standarder rörande miljökontroll vilka inte omfattas av gemenskapslagstiftning, och inte heller de skyldigheter organisationer har enligt dessa lagar och standarder. Artikel 2 Definitioner I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a) miljöpolicy: organisationens övergripande mål och handlingsprinciper i fråga om miljön, vilka skall uppfylla alla tillämpliga krav i gällande miljölagar. b) miljöutredning: en inledande heltäckande analys av de miljöförhållanden, den miljöpåverkan och det miljöarbete som är förknippat med verksamheten inom en organisation. c) miljöaspekt: ett inslag i en organisations verksamhet, produkter eller tjänster som kan ha inverkan pä miljön. OBS - En betydande miljöaspekt är en miljöaspekt som har eller kan ha en betydande miljöeffekt. d) miljöeffekt: varje negativ eller positiv förändring i miljön som helt eller delvis är en följd av en organisations verksamhet, produkter eller tjänster. e) miljöprogram: en beskrivning av organisationens särskilda mål och aktiviteter för att säkerställa ett förbättrat skydd av miljön, inklusive en beskrivning av de åtgärder som vidtagits eller planeras för att uppnå dessa mål och i tillämpliga fall tidpunkten när dessa åtgärder senast skall genomföras. 2r I) miljösyfte: ett övergripande miljömål, om möjligt kvantificrat, som är en följd av miljöpolicyn och som en organisation har föresatt sig att uppnå sig. g) miljömål: detaljerade konkreta krav, om möjligt kvantifierade, som gäller för organisationen eller delar av denna och som är en följd av gällande miljösyfte och som måste definieras och uppfyllas för att nå detta syfte. h) miljöstyrningssystem: den del av det övergripande styrningssystemet som omfattar organisationsplan, ansvarsfördelning, rutiner, arbetsmetoder, processer och resurser för att fastställa och förverkliga miljöpolicyn. i) miljörevision: ett styrmedel som innefattar systematisk, dokumenterad, regelbunden och objektiv utvärdering av en organisations miljöarbete och de styrningssystem och arbetsmetoder som upprättats för att skydda miljön, i syfte alt i) göra det lättare för ledningen att kontrollera förfaranden som kan påverka miljön, ii) utvärdera om organisationens miljöpolicy efterlevs. j) revisionsperiod: den period under vilken all verksamhet vid en viss anläggning revideras. k) miljöredovisning: den information som specificeras i bilaga III 3. 21 a-g. 1) organisation: företag, bolag, firma, rörelse, myndighet eller institution eller del av eller kombination av sådana, börsnoterade eller ej, offentliga eller privata, som har sina egna funktioner och sin egen administration. Den enhet som skall registreras skall fastställas i samråd med kontrollanten, med hänsyn till kommissionens riktlinjer vilka fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 14, men skall inte gä utöver gränserna for någon medlemsstat. 1 fall där organisationen utgör en anläggning skall anläggningen ligga till grund för registreringen. ni) anläggning: hela det område pä en viss ort som står under organisationens kontroll och som omfattar verksamhet, produkter och tjänster. Detta omfattar all infrastruktur, utrustning och materiel. n) revisor: en person eller en grupp som, oavsett av om vederbörande är anställd av organisationen eller ej, handlar på den högsta organisationsledningens vägnar och som enskilt eller gemensamt har den kompetens som avses i bilaga II 2. 4, och som är tillräckligt oberoende av den verksamhet som revideras för att kunna göra en objektiv bedömning. o) ackrediterad miljökontrollant: en person eller organisation som är oberoende av den organisation som kontrolleras och som har ackrediteras enligt de villkor och förfaranden som avses i artikel 4. p) ackrediteringssystem: ett system för att ackreditera och utöva tillsyn över miljökontrollanter, vilket administreras av en av medlemsstaten utsedd eller inrättad opartisk institution eller organisation, som har de resurser och den kompetens, samt 26 lämpliga förfaranden för att utföra de uppgifter som en sådan institution skall ha enligt denna förordning. q) behöriga organ: de organ som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 5 för att utföra de uppgifter som anges i denna förordning. Artikel 3 Deltagande i EMAS MAS är öppen för varje organisation som har önskemål om att förbättra sitt miljöarbete. Registrering i EMAS För att en organisation skall registreras i EMAS måste den göra följande: a) Genomföra en miljöulredning av sin verksamhet, sina produkter och sina tjänster i enlighet med bilaga VII till denna förordning och därvid behandla de punkter som nämns i bilaga VI. b) Mot bakgrund av resultatet av denna utredning, införa ett miljöstyrningssystem som täcker alla de punkter som beskrivs i bilaga I-A till denna förordning. En organisation skall också i enlighet med bilaga I-B sörja för att gällande lag stiftning efterlevs, att miljöarbetet förbättras och att den externa kommunika tionen fungerar. Organisationer som har ett certifierat miljöstyrningssystem, godkänt i enlighet med kraven i artikel 9, behöver inte genomföra en formell inledande miljö utredning när de övergår till tillämpning av EMAS, om den nödvändiga informationen för identifiering och utvärdering av miljöaspekterna i enlighet med bilaga VI framgår av det certifierade miljöstyrningssystemet. c) Genomföra eller låta genomföra en miljörevision i enlighet med kraven i bilaga II till denna förordning. Miljörevisionen måste vara sådan att den värderar organisationens miljöarbete. d) Utarbeta en miljöredovisning i enlighet med bilaga III 3. 2. Miljöredovisningen skall lägga särskild vikt vid organisationens miljöarbete inom ramen för dess miljösyften och miljömål. e) Låta granska miljöutredningen, om sådan genomförts, samt styrningssystemet, revisionsförfarandet och miljöredovisningen eller delar av denna som tagits fram för vissa intressenter, om detta är ett krav från organisationens sida, för att verifiera att den uppfyller relevanta krav i denna förordning samt låta godkänna miljöredovisningen för att garantera att den uppfyller kraven i bilaga III 3. 2. 0 Skicka den godkända miljöredovisningen till det behöriga organet i den medlemsstat där organisationen har sitt säte och göra den tillgänglig för allmänheten efter registrering. 2f 2. Bibehållande av EMAS-registrering (a) För att en organisation skall kunna förbli EMAS-registrerad måste den låta kontrollera miljöstyrningssystemet och revisionsprogrammet i enlighet med kraven i bilaga V 5. 6, (b) skicka den ärligen godkända uppdateringen av miljöredovisningen till behörigt organ och göra den tillgänglig för allmänheten. Artikel 4 Ackreditering av och tillsyn över miljökontrollanter 1. Medlemsstaterna skall inrätta ett syslem for all ackreditera oberoende miljö kontrollanter och för att utöva tillsyn över deras verksamhet. För detta ändamål lar medlemsstaterna antingen använda befintliga ackredileringsinstilutioner, de behöriga organ som avses i artikel 5 eller utse eller upprätta ett annat organ med lämplig behörighet. Medlemsstaterna skall säkerställa att dessa organ är sammansatta pä ett sådant sätt att deras oberoende och opartiskhet när de fullgör sina uppgifter är garanterad. 2. Medlemsstaterna skall se till att dessa system är i funktion inom 3 månader efter den dag då denna förordning träder i kraft. 3. Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt samråda med berörda parter om hur ackrediteringssystemet skall utformas och styras. 4. Ackrediteringen av miljökontrollantcr och tillsynen över deras verksamhet skall ske enligt kraven i bilaga V. 5. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de åtgärder de vidtagit i enlighet med denna artikel och meddela relevanta förändringar i struktur och förfaranden med avseende pä ackrediteringssystemen. 6. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14, främja samarbetet mellan medlemsstaterna, i synnerhet för att - undvika skillnader i fråga om de kriterier, villkor och förfaranden som tillämpas vid ackreditering av miljökontrollanter, - undvika skillnader i fråga om förfaranden och åtgärder som tillämpas för tillsyn över de ackrediterade miljökontrollanterna, - undvika skillnader i fråga om förfaranden och åtgärder som tillämpas för tillsyn över miljökontrollanter som ackrediterats i andra medlemsstater. 7. Miljökontrollanter som är ackrediterade i en medlemsstat lår kontrollera miljöredovis ningar i alla andra medlemsstater, i enlighet med de krav som anges i bilaga V. 4- 2X 8. Ett forum, bestående av alla ackrediteringsorgan, skall inrättas av ackrediterings- organen i syfte att ge kommissionen de verktyg och de förutsättningar som är nödvändiga för att den skall kunna uppfylla sina åtaganden i enlighet med artikel 4. 6. Det skall, i mån av behov, sammanträda minst två gånger per år i närvaro av en representant för kommissionen. Detta forum skall utveckla riktlinjer inom området ackreditering, kompetens och tillsyn över miljökontrollanter genom att utveckla en gemensam förståelse för kraven i bilaga V. Dessa riktlinjer skall vara underställda förfarandena enligt artikel 14 i förordningen. För att garantera att ackrediteringsorganen och kontrollförfarandet fungerar på samma sätt i samtliga medlemsstater skall detta forum utveckla metoder för ömsesidig granskning. Syftet med den ömsesidiga granskningen är att se till att ackrediterings- systemen i de olika medlemsstaterna uppfyller förordningens krav. En rapport från den ömsesidiga granskningen skall översändas till kommissionen. Artikel 5 Behöriga organ \. Inom 3 månader efter alt denna förordning har trätt i kraft skall varje medlemsstat utse det behöriga organ som ansvarar för att genomföra de uppgifter som föreskrivs i förordningen, framför allt i artiklarna 6 och 7, och skall informera kommissionen om detta. 2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga organens sammansättning är sådan att deras oberoende och neutralitet garanteras och att de behöriga organen tillämpar föreskrifterna i denna förordning på ett konsekvent sätt. 3. Medlemsstaterna skall för de behöriga organens räkning ta fram riktlinjer beträffande tillfällig eller permanent avregistrering av organisationer. Behöriga organ skall i synnerhet fastställa förfaranden • för att behandla anmärkningar från berörda parter med avseende på registrerade organisationer, och • för att avslå registreringsansökningar och tillfällig eller permanent avregistrera organisationer. 4. Det behöriga organet skall ansvara för registrering i EM AS. Det skall därför kontrollera nya och befintliga registreringar. När en ansökan om registrering avslås och när en organisation tillfälligt eller permanent avregistreras krävs samråd med berörda parter för att förse det behöriga organet med den information det behöver för att kunna fatta sitt beslut. 5. Behöriga organ från alla medlemsstater skall, i mån av behov, sammanträda minst två gånger per år i närvaro av en representant från kommissionen. Syftet med dessa möten är att garantera konsekvent tillämpning av de förfaranden som gäller för organisationers registrering i EM AS. En ömsesidig granskningsprocess skall inforas av de behöriga organen i syfte att de skall utveckla en gemensam förståelse för den praktiska tillämpningen av registreringsförfarandet. En rapport från den ömsesidiga granskningen skall överlämnas till kommissionen och offentliggöras. Artikel 6 Registrering av organisationer Registrering av organisationer skall hanteras av behöriga organ i enlighet med följande kriterier: a) Om ett behörigt organ - har tagit emot en godkänd miljöredovisning, - har tagit emot en ifylld blankett (bilaga VIII) från organisationen, - har tagit emot eventuell registreringsavgift i enlighet med artikel 16, och - utifrån mottagen information bedömer att organisationen uppfyller de krav som ställs i denna förordning, skall det behöriga organet registrera den sökande organisationen och tilldela den ett registreringsnummer. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om att organisationen är införd i registret. b) Om ett behörigt organ tar emot en rapport från ackred i teringsorganet som visar att kontrollantens verksamhet inte är tillräckligt väl genomförd för att garantera att kraven enligt denna förordning uppfylls av den sökande organisationen skall ansökan om registrering avslås till dess att garanti för uppfyllande av EMAS- kraven erhålls. c) Om en organisation underlåter att inom 3 månader från uppmaning härom till behörigt organ inlämna - den årligen godkända uppdateringen av miljöredovisningen, - en ifylld blankett (bilaga VII) från organisationen, - eventuella registreringsavgifter, skall organisationen tillfälligt eller permanent avregistreras, beroende på vilken typ av försummelse det är fråga om och dess omfattning. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om orsakerna till de åtgärder som vidtagits. d) Om det behöriga organet vid något tillfälle, utgående från mottagen information, finner att organisationen inte längre uppfyller ett eller flera villkor i denna förordning, skall organisationen tillfälligt eller permanent avregistreras, beroende på vilken typ av försummelse det är fråga om och dess omfattning. Det behöriga 3o organet skall informera organisationens ledning om orsakerna till de åtgärder som vidtagits. c) Om cll behörigt organ av den behöriga tillsynsmyndigheten informeras om att en organisation har brutit mot gällande miljölagstifining skall organet, beroende på • omständigheterna, antingen avslå ansökan om registrering av organisationen eller avregistrera organisationen. Det behöriga organet skall informera organisationens ledning om orsakerna till de åtgärder diskussionen med tillsynsmyndigheten. vidtagits och om den pågående som f) Beslutet att avslå ansökan eller avregistrera organisationen skall upphävas om det behöriga organet har fått en betryggande försäkran från den behöriga tillsyns myndigheten om att bristerna har rättats till och att tillräckliga åtgärder har vidtagits för att undvika att de uppkommer igen. 2. Det behöriga organet skall månadsvis uppdatera listan över organisationer registrerade i EMAS. Artikel 7 Lista över registrerade organisationer och ackrediterade miljökontrollanter 1. Ackrediteringssystemet skall upprätta, revidera och uppdatera en lista över ackrediterade miljökontrollanter i varje medlemsstat och skall varje månad underrätta kommissionen om ändringar i denna lista, antingen direkt eller via de nationella myndigheterna, allt efter respektive medlemsstats beslut. 2. De behöriga organen skall upprätta en lista över registrerade organisationer i varje medlemsstat och hålla den uppdaterad. De behöriga organen skall varje månad under rätta kommissionen om ändringar i denna lista, antingen direkt eller via de nationella myndigheterna, allt efter respektive medlemsstats beslut. 3. Registret över ackrediterade miljökonlrollanlcr och registrerade organisationer skall hällas uppdaterat av kommissionen, som skall göra det tillgängligt lör allmänheten. Artikel 8 Symbol 1. Organisationer som deltar i EMAS får använda den symbol som beskrivs i bilaga IV. Bilaga IV skall kompletteras av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14. Symbolen får endast användas av organisationer som har en gällande registrering i EMAS. Symbolen får inte användas i någon annan form än den som beskrivs i bilaga IV. 31 2. EMAS-symbolen tär endast användas av organisationer i följande sammanhang: • Fä godkända miljöredovisningar. • Fä registrerade organisationers brevpapper. • Pä information som meddelar att en organisation deltar i EMAS. 3. Symbolen lär också användas av organisationer i samband med miljöinformation relaterad till organisationens verksamhet, produkter och tjänster • under förutsättning att informationen ingår i miljöredovisningen och har godkänts av kontrollanten som a) b) c) d) e) f) korrekt och icke vilseledande, belagd och verifierbar, relevant och ingående i korrekt sammanhang, specifik och tydlig med avseende på de speciella aspekter som beskrivs, svår att feltolka, viktig i relation till den totala miljöeffekten, • och under förutsättning att ordalydelsen "godkänd information" läggs till symbolen i enlighet med beskrivningen i bilaga IV. 4. Symbolen lar inte användas i följande sammanhang: • På produkter eller deras förpackningar. • I samband med jämförande reklam med avseende på produkter, verksamhet och tjänster. • I annonser lör produkter, verksamheter och tjänster. Artikel 9 Förhållande till europeiska och internationella standarder Organisationer som tillämpar europeiska eller internationella miljöstandarder som är relevanta for EMAS, och som är certifierade i enlighet med tillämpliga certifierings- förfaranden, skall anses uppfylla motsvarande krav i denna förordning under förut sättning a) att standarderna har erkänts av kommissionen enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 14, b) att ackrediteringen som utfärdats till certifieringsorganet är godkänd av kommissionen i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 14. 4S» Hänvisningar till erkända standarder (inklusive tillämpliga avsnitt av EMAS) och officiell ackreditering skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas offentliga tidning. 2. För att sädana organisationer skall kunna registreras i EMAS behöver de bara visa för kontrollanten att de uppfyller de krav som inte omfattas av tien erkända standarden. Artikel 10 Främjande av organisationers, i synnerhet små och medelstora företags, deltagande 1. Medlemsstaterna skall främja alla organisationers, och i synnerhet de små och medelstora företagens, deltagande i EMAS genom att • göra det lättare for dem att fä tillgång till information, stödfonder och allmänna strukturer, och • vidta eller stimulera tekniska stödåtgärder, särskilt när det gäller initiativ från bransch specifika eller lokala kontaktställen (exempelvis lokala myndigheter, handelskammare och branschorganisationer). För att främja deltagande av små och medelstora företag som är koncentrerade i väl avgränsade geografiska områden kan lokala myndigheter i samarbete med industri förbund, handelskammare och berörda parter hjälpa till att fastställa vilka betydande miljöeffekter som förekommer inom detta område. Små och medelstora företag kan sedan använda denna information när de utarbetar sina miljöprogram och fastställer syften och mål med sitt miljöstyrningssystem enligt EMAS. 2. Medlemsstaterna skall överväga hur registrering i EMAS enligt denna förordning kan utnyttjas för att undvika onödigt dubbelarbete från organisationers och behöriga myndigheters sida vid genomförandet av miljölagstiftningen och kontroll av att den efterlevs. 3. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna artikel. 4. Kommissionen skall främja en konsekvent tillämpning av de rättsliga instrument som utvecklats pä gemenskapsnivå inom miljöskyddets område. 23 Artikel 11 Information Varje medlemsstat skall se till att organisationerna informeras om innehållet i denna förordning, - it" allmänheten informeras om systemets syfte och de huvudsakliga delarna i V I vi AS. Medlemsstaterna skall i synnerhet använda facktidskrifter, lokaltidningar, reklam- Karnpanjer och varje annat medel för att öka den allmänna medvetenheten om EMAS. Micu cinsslaicrna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits i ciiHiig^ei med denna artikel. Kommissionen ansvarar tor att främja EMAS pä gemenskapsnivå. Artikel 12 Överträdelser staterna skall vidta rättsliga och administrativa åtgärder vid i se av bestämmelserna i denna förordning och meddela kommissionen vilka som vidtagits. lämpliga Artikel 13 Bilagor rmsss< Diicn skall anpassa bilagorna till denna förordning i enlighet med förfarandet i med hänsyn till den praktiska erfarenhet som vunnits under tillämpningen av Vi AS och tor att tillgodose behovet av vägledning om EMAS-kraven. Artikel 14 Kommitté •'ivvjkwn skall biträdas av en kommitté som består av företrädare för h jiissia. e rn och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. tL'iioiuîs företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. <, •"ni''"! ^ : li yttra sig över förslaget inom den lid som ordföranden bestämmer , r. '-'i hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet •* % som enligt artikel 148. 2 i fördraget tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt anvisningarna i samma artikel. Ordföranden far inte rösta. 3. a) Kommissionens beslut skall lia omedelbar verkan. b) Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. 1 sädana fall - får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättades. - Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke. Artikel 15 Revision Kommissionen skall se över EMAS mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits under dess tillämpning och skall, om sä behövs, senast fem år efter ikraftträdande föreslå rådet lämpliga ändringar. Artikel 16 Kostnader och avgifter 1. Ett avgiftssystem lär inforas, i enlighet med regler som medlemsstaterna själva fastställer, för att täcka de administrativa kostnader som uppstår i samband med registreringsförfarandena för organisationer, kostnader för ackreditering och tillsyn över miljökontrollanter samt kostnaderna för EMAS. 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits enligt denna artikel. Artikel 17 Upphävande av rådets förordning 93/1836/EEG 1. Rådets förordning 93/1836/EEG skall upphöra att gälla från och med den dag då denna forordning träder i kraft. 2. Ackrediteringssystem och behöriga organ som införts i enlighet med rådets förordning 93/1836/EEG skall kvarstå. Medlemsstaterna skall ändra de förfaranden som tillämpas av ackrediteringssystem och behöriga organ i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. Medlemsstaterna skall se till att dessa system är i funktion inom 3 månader efter denna förordnings ikraftträdande. 3f 3. Miljökonlrollanler som ackrediterats i enlighet med rådets förordning 93/1836/EEG kan fortsätta sin verksamhet i enlighet med de krav som fastställs i denna förordning. 4. Anläggningar som registreras i enlighet med rådets förordning 93/1836/EEG kvarstår i EMAS-regislret. De nya kraven enligt denna förordning som är tillämpliga för organisationen i fråga skall kontrolleras i samband med nästa kontroll. Artikel 18 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall börja tillämpas 3 månader efter offentliggörandet. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdat i På rådets vägnar Ordförande jé BILAGA I A. Krav i fråga om miljöstyrningssystem Miljöstyrningssystemet skall genomföras i överensstämmelse med avsnitt 4 i internationell standard tor miljöstyrningssystcm, ISO 14001:1996. B. Frågor som måste hanteras av organisationer som tillämpar EMAS 1. Uppfyllande av gällande lag Organisationerna måste kunna visa att de • är medvetna om all relevant miljölagstiftning och känner till vilka konsekvenser den har för organisationen, © ser till att denna lagstiftning efterlevs, och ® att de har utarbetat rutiner som tillåter organisationen att fortlöpande uppfylla dessa krav. 2. Resultat Organisationer måste kunna visa att deras styrningssystcm och revisionsrutiner inriktar sig pä det faktiska miljöarbetet inom organisationen, med avseende på de aspekter som identifieras i bilaga VI och alt resultatutvärderingen ingår som en del av översynen. Organisationen måste också ha ett dokumenterat åtagande om kontinuerlig förbättring av sitt miljöarbete. 3. Extern kommunikation För att det skall vara möjligt att ringa in intressenternas problem måste organisationen kunna visa att den för en öppen dialog med berörda parter, inklusive lokala myndig heter och kunder, med avseende på miljöeffekterna av organisationens verksamhet, produkter och tjänster. 3} BILAGA II Krav i fråga om intern miljörevision 2. 1 Allmänna krav Internrevisioner har till sylte att garantera att den verksamhet som bedrivs av en organisation genomförs i enlighet med fastställda rutiner. Revisionen kan också identifiera eventuella problem med dessa fastställda rutiner eller möjligheter alt förbättra rutinerna. Omfattningen av de revisioner som genomförs inom en organisation kan sträcka sig från revision av en enkel rutin till revision av ett verksamhetskomplex. Under en given tidsperiod skall all verksamhet inom en given organisation genomgå revision. Den tidsperiod som fastställs för att genomföra revision av samtliga verksamheter inom organisationen betecknas som revisions perioden. För mindre och okomplicerade organisationer kan det vara möjligt att revidera all verksamhet på en gång. För dessa organisationer utgör revisionsperioden intervallet mellan dessa revisioner. Internrevisioner skall genomföras av personer som är tillräckligt oberoende av den reviderade verksamheten skall kunna garanteras. Revisionerna kan genomföras av organisationens anställda eller av extern personal från andra delar av samma (anställda organisation eller konsulter). frän andra organisationer, anställda tor att opartisk revision 2. 2 Syfte I organisationens miljörevisionsprogram skall ingå en närmare skriftlig beskrivning av syftena med varje revision eller revisionsperiod och i programmet skall även fastställas hur ofta varje enskild verksamhet skall revideras. I syftet måste framför allt ingå att utvärdera om styrningssystemen är ändamålsenliga och fungerande, om de stämmer överens med organisationens miljöpolicy och med miljöprogrammen för anläggningen samt om tillämpliga krav i miljölagstiftningen efterlevs. 38 2. 3 Omfattning Den totala omfattningen av varje revision eller, i förekommande fall, av varje del av en revisionsperiod måste klart definieras och det skall särskilt framgå 1. vilka förhållanden som skall utvärderas, 2. vilka verksamheter som skall revideras, 3. vilka miljöstandarder som skall beaktas, 4. vilka perioder som revisionen skall täcka. I miljörevisionen skall omfattning som är nödvändig för att kunna kontrollera organisationens miljöarbete. ingå att utvärdera uppgifter från verksamheten i den 2. 4 Organisation och resurser Miljörevisioner skall utföras av personer eller grupper av personer som har tillräcklig kunskap om de sektorer eller områden som skall revideras, inklusive kunskap om och erfarenhet av frågor som rör miljöstyrning, teknik, miljö och juridik samt tillräcklig utbildning och erfarenhet av det särskilda revisionsmetoderna för att kunna uppfylla de fastställda målen. De resurser och den tid som avsätts för revisionen skall stå i rimlig proportion till revisionens omfattning och mål. Revisionen skall stödjas av organisationens högsta ledning. Revisorerna skall vara tillräckligt oberoende av de verksamheter som revideras för att kunna göra en objektiv och opartisk utvärdering. 2. 5 Planering och förberedelse för revision Varje miljörevision skall planeras och forberedas i syfte alt - säkerställa att tillräckliga resurser avsätts, - säkerställa att alla som deltar i revisionen (inklusive revisorer, organisations ledning och medarbetare) förstår sina roller och ansvarsområden. I förberedelserna inom organisationen och i det miljöstyrningssystem som används och resultaten av tidigare revisioner. ingår att deltagarna sätter sig i verksamheten in 2. 6 Revisionsarbetet ingår att diskutera verksamheten med personalen, I revisionen inspektera driftsförhållandena och utrustningen samt att gå igenom journaler, rutinbeskrivningar och annat relevant material tor att utvärdera om organisationens miljöarbete med avseende pä den reviderade verksamheten uppfyller gällande standarder, föreskrifter, syften och mal och om de system som tillämpas för att styra miljöansvaret är effektiva och ändamålsenliga. Stickprov kan användas for att kontrollera huruvida dessa kriterier uppfylls och lör att fastställa om systemet är effektivt. * J3 I revisionsarbetet skall särskilt ingå a) att skaffa kännedom om miljöstyrningssystemen, b) att utvärdera styrningssyslcmens starka och svaga sidor, c) att samla in relevant information, d) alt utvärdera resultaten av revisionen, e) att förbereda slutsatser av revisionen, f) att rapportera resultaten och slutsatserna av revisionen. 2. 7 Rapportering av revisionens resultat och slutsatser 1. Revisorerna skall genom att utarbeta en skriftlig rapport i lämplig form och med lämpligt innehåll se till att resultat och slutsatser av revisionen presenteras på ett fullständigt och formellt riktigt sätt i slutet av varje revision eller revisionsperiod. Resultaten och slutsatserna av revisionen måste formellt delges organisationens högsta ledning. 2. Det grundläggande syftet med en skriftlig revisionsrapport är a) att visa revisionens omfattning, b) att ge ledningen information om hur organisationens miljöpolicy efterlevs och om miljöutvecklingen inom organisationen, c) att ge ledningen information om hur effektiva och pålitliga systemen är när det gäller att övervaka organisationens miljöeffekter, d) att påvisa eventuella behov av korrigerande åtgärder. 2. 8 Uppföljning av revisionen Revisionen skall avslutas med att en plan för lämpliga korrigerande åtgärder utarbetas och genomförs. Lämpliga rutiner måste finnas och vara i kraft för att garantera att revisionsresultaten följs upp. 2. 9 Kevisionsfrekvens Den frekvens med vilken varje verksamhet revideras kan variera beroende på a) verksamhetens art, omfattning och komplexitet, b) betydelsen av aktuella miljöeffekter, c) hur viktiga och angelägna de problem är som konstaterats vid tidigare revisioner, d) tidigare miljöproblem i samband med verksamheten. Mer komplexa verksamheter med större risk för miljöskador måste revideras oftare. En organisation sin egen sitt eget revisionsfrekvens med kommissionens riktlinjer som grund. revisionsprogram och skall definiera 6o BILAGA III Miljöredovisning 3. 1 Syfte Syftet med miljöredovisningen är att tillhandahålla information om organisationens inverkan pä miljön och resultatet av dess miljöarbete. Det är också ett sätt att beakta de krav frän intressenter som fastställts som ett resultat av bilaga 1 B. 3 och som organisationen anser vara viktiga (bilaga VI 4 d). Även om organisationen inte är skyldig att sammanställa den information som anges i punkt 3. 2 i en enda rapport är det viktigt alt informationen kan presenteras pä ett klart och sammanhängande sätt i papperskopia för dem som inte kan tillägna sig informationen på annat sätt. 3. 2 Miljöredovisning Vid den första registreringen av en organisation skall organisationen överlämna miljöinformation vilken betecknas som miljöredovisning. Denna redovisning skall godkännas av miljökontrollanten. Informationen måste överlämnas till behörigt organ efter godkännande och därefter offentliggöras. Som minimum skall följande ingå: a) En klar och otvetydig beskrivning av organisationens registrering i EMAS och en sammanfattning av dess verksamhet, produkter och tjänster samt, i före kommande fäll, dess relation till eventuella moderföretag. b) Organisationens miljöpolicy. c) En beskrivning av organisationens samtliga miljöeffekter och av deras karaktär. d) En beskrivning av miljösyftena och miljömålen satta i relation till de betydande miljöeffekterna. c) En sammanfattning av tillgängliga data om organisationens miljöarbete satt i relation till dess miljösyften och miljömål mot bakgrund av de betydande miljöeffekterna. f) Övriga faktorer med avseende på miljöarbetet. g) Miljökontrollantens namn och ackrediteringsnummer samt datum för god kännandet. 3. 3 Uppdatering av offentlig information Organisationen måste årligen uppdatera den information som definieras i 3. 2. Dessa förändringar skall underställas en miljökontrollant för godkännande. Efter god kännande skall till behörigt organ och offentliggöras. förändringarna dessutom överlämnas 3. 4 Offentliggörande av information Organisationer kan önska gå ut till särskilda målgrupper med den information som från deras miljöstyrningssystem och endast använda utvald kommer fram information från miljöredovisningen. All miljöinformation som offentliggörs av organisationen kan förses med EMAS-symbolen, under förutsättning att informa tionen har godkänts av en miljökontrollant såsom varande (a) korrekt och ej vilseledande, (b) belagd och verifierbar, (c) relevant och ingående i korrekt sammanhang, (d) representativ för organisationens allmänna miljöarbete, (e) svär alt feltolka, och att den innehåller en hänvisning till den miljöredovisning frän vilken den har hämtats. 3. 5 Lokal redovisningsskyldighet Organisationer som är registrerade i EMAS kan önska ta fram en samlad miljöredovisning som omfattar ett antal anläggningar på olika geografiska platser. Syftet med EMAS är att säkerställa lokal rapporteringsplikt, varför organisationerna måste se till att anläggningar som har betydande miljöeffekter klart identifieras och beskrivs i den samlade redovisningen. 3. 6 Allmänhetens tillgång till information Den information som genereras i 3. 2 a-g, vilken utgör en organisations miljö redovisning, och den uppdaterade information som specificeras i 3. 3, skall vara tillgänglig för allmänheten. Detta innebär inte att organisationen behöver publicera och trycka ett samlat dokument och distribuera det pä begäran. Organisationerna uppmuntras att utnyttja alla tillgängliga metoder (elektronisk publicering, bibliotek etc). Organisationen måste kunna påvisa lör miljökontrollanten alt enskilda personer med berättigat intresse för organisationens miljöarbete pä ett enkelt och kostnadsfritt sätt kan fä tillgång till den information som krävs i enlighet med 3. 2 a-g och 3. 3. 3. 7 Resultatrapportering Rådata som genereras av ett miljöstyrningssystem kan användas på en mängd olika sätt för att redovisa miljöarbetet inom en organisation. Om en organisation använder resultatindikatorer (exempelvis energiförbrukning per ton produkt) måste den försäkra sig om att de resultatindikatorer som den väljer a) ger en korrekt bild av organisationens resultat, b) är förståeliga och otvetydiga, c) tillåter jämförelse frän är till år av en organisations resultat, d) i förekommande fall möjliggör jämförelse med referenstal inom den aktuella sektorn, det aktuella landet eller den aktuella regionen, e) möjliggör en jämförelse med tillämpliga lagstadgade krav. 42 BILAGA IV Symbol P. M. BILAGA V Ackrcditcrt! £ av och tillsyn över iniljökontiollankT samUlcnis uppgifter 5. 1 Allmänt Ackreditering av miljökontrollanter skall baseras på följande generella principer. Ackrediteringsorgan kan välja att ackreditera enskilda personer och/eller organisationer som miljökontrollanter. Formella krav och detaljerade kriterier för ackreditering av miljökontrollanter definieras enligt artikel 4 i denna förordning av nationella ackrediteringssystem i enlighet med dessa principer. Principerna förankras genom de ömsesidiga granskningsprocesser som fastställs i artikel 4. 5. 2 Krav för ackreditering av miljökontrollanter 5. 2. 1. I*oljande kompetens utgör de minimikrav som en kontrollant skall uppfylla, oberoende av om det är en person eller en organisation: • Kunskap om och förståelse för denna förordning och för relevanta standarder och riktlinjer som utlärdas av kommissionen i enlighet med artiklarna 4 och 14 inom ramen för denna förordning. • Kunskap om och förståelse för de krav i lagstiftning och andra författningar samt för de policykrav som är relevanta för den verksamhet som skall kontrolleras. • Kunskap om och förståelse för miljöfrågor. • Kunskap om och förståelse för de miljörelaterade tekniska aspekterna av den verksamhet som skall kontrolleras. • Förståelse för den kontrollerade verksamhetens allmänna funktion, i syfte att utvärdera styrningssystemets lämplighet. • Kunskap om och förståelse för miljörevisionskrav och -metodik. • Kunskap om informationsrevision (miljöredovisning). Dessutom skall kontrollanten vara oberoende, opartisk och objektiv i sin verksamhet. 5. 2. 2. Ackrediteringens omfattning Omfattningen av apkreditering av miljökontrollanter skall definieras i enlighet med klassificering av ekonomisk verksamhet (NACE-koder), såsom fastställs i rådets förordning 761/93/EEG (EGT L 83, 3. 4. 1993). Kontrollantens ackredi tering skall i fråga om kompetens och omfattning motsvara storleken och komplexiteten hos den organisation som skall kontrolleras. 5. 2. 3 Ytterligare krav lör ackreditering av enskilda miljökontrollanter som genomför kontroller pä egen hand. Enskilda miljökontrollanter som fa • all nödvändig kompefens lör att genomföra kontroller inom de områden för vilka tie är ackrediterade, • en begränsad ackrediteringsomlättning, beroende pä personlig kompetens. Uppfyllande av dessa krav garanteras genom ackrediteringsorganets tillsyns funktion. 53 Tillsyn över miljökontrollanter 5. 3. 1 Tillsyn över ackrediterade miljökontrollanter genom det ackrediteringsorgan som utfärdat ackrediteringen ackrediterade miljökontrollanten underrätta Den ackredäleringsorganet om alla ändringar av betydelse för ackrediteringen eller dess omfattning. omedelbart skall samt övervaka Åtgärder skall vidtas lör att med regelbundna intervall, ej överstigande 12 månader, tillse att den ackrediterade miljökonlrollanlen fortfarande uppfyller genomförda ackrediteringskraven av kontrollerna. Tillsynen kan bestå miljöredovisningar av kontrollrapporterna eller övervakning av kontrollanten under hans arbete inom organisationen. Tillsynen skall stå i proportion till den verksamhet som kontrollanten utför. granskning som godkänts av kontrollanterna, granskning frågeformulär, kvaliteten hos de av Varje beslut som fattas av ackrediteringsorganet för att upphäva eller tillfälligt dra in ackrediteringen eller begränsa ackrediteringens omfattning får tas först efter att den ackrediterade miljökontrollanten har getts tillfälle att lämna sin syn på saken. 5. 3. 2 Tillsyn över ackrediterade miljökontrollanter genom ackrediteringsorganet i den medlemsstat där kontrollen sker. En kontrollant som är ackrediterad i en medlemsstat skall, innan han genomför till i förväg kontrollverksamhet ackrediteringsorganet i den aktuella medlemsstaten inlämna information om i en annan medlemsstat, fyra veckor • ackrediteringsdata och, i förekommande fall, gruppsammansättning, © när och var kontrollen skall genomföras: organisationens adress och kontaktpersonens namn samt, i förekommande fall, de åtgärder som vidtagits för att hantera juridiska och språkliga frågor. Denna information skall överlämnas före varje ny kontroll. Ackrediteringsorganet skall inte kräva några andra villkor som skulle kunna begränsa kontrollantens rätt att utföra tjänster i en annan medlemsstat än i den där ackrediteringen getts. Ackrediteringsorganet inte använda anmälningsförfarandet för att fördröja kontrollantens verksamhet. Varje angivet får heller 4r hinder att utöva tillsyn över kontrollantens arbete vid angivet datum skall vara berättigat. Om det övervakande ackrediteringsorganet inte finner kvaliteten hos det arbete som kontrollanten utfört tillfredsställande skall tillsynsrapporten översändas till den ackrediterat vederbörande, till behörigt organ där organisationen har sitt säte samt till ack red i ter i ngsorganets forum. till ackrediteringsorganet aktuelle kontrollanten, som 5. 4 Kontrollanternas uppgifter 5. 4. 1. Kontrollanten skall, utan att detta påverkar medlemsstaternas tillsyn över efterlevnaden av lagar och bestämmelser, ha till uppgift att kontrollera a) att alla krav i denna förordning, i synnerhet i fråga om inledande miljö utredning (om sådan gjorts), miljöstyrningssystem, miljörevisionsprogram och miljöredovisning är uppfyllda, b) all sakuppgifter och information i följande dokument är tillförlitlig: • Miljöredovisningen (bilaga III 3. 2 och 3. 3). • Utdrag ur miljöredovisningen (bilaga III 3. 4). • Miljöinformation (artikel 8. 3). Den ackrediterade miljökontrollanten skall på ett professionellt sätt undersöka den tekniska kvaliteten på den inledande miljöutredningen, om sådan gjorts, eller på miljörevisionen och andra rutiner som tillämpas av organisationen, utan att i onödan upprepa dessa förfaranden. 5. 4. 2. Vid den första kontrollen skall miljökontrollanten framfor allt kontrollera att följande krav uppfylls av organisationen: • Ett fullt fungerande miljöstyrningssystem i enlighet med bilaga I. • Ett fullt planerat revisionsprogram, som redan har tagits i bruk (åtminstone en revision skall vara genomförd på verksamheten med den största miljörisken) i enlighet med bilaga II. © En genomförd ledningsgenomgång. © Framtagning av en miljöredovisning i enlighet med bilaga III 3. 2. 5. 4. 3. Efterlevnad av gällande lag Kontrollanten skall undersöka om organisationen har rutiner för att kontrollera de aspekter av dess verksamhet som omfattas av gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning och om dessa rutiner säkerställer att organisationen följer lagarna i fråga. Syftet med revisionskonlrollen är främst att se om de använda rutinerna leder till efterlevnad av gällande lag. a Kontrollanten skall inte godkänna miljöredovisningen om han under kontrollen konstaterar, exempelvis genom stickprov, att organisationen uppenbart bryter mot gällande lag. 5. 4. 4. Organisationsdefinition Vid kontroll av miljöstyrningssyslemet och godkännande av miljöredovis ningen skall kontrollanten tillse att komponenterna i organisationen är otvetydigt definierade och motsvarar verksamhetens faktiska indelning. Innehållet i redovisningen skall tydligt täcka de olika delarna av organisationen för vilket EMAS gäller. 5. 5 Villkor under vilka kontrollan^m utför sin verksamhet 5. 5. 1. Kontrollanten skall arbeta enligt ett skriftligt avtal med organisationen vilket definierar omfattningen av arbetet och gör det möjligt för kontrollanten att verka på ett oberoende och professionellt sätt och som förpliktar organisa tionen till nödvändigt samarbete. 5. 5. 2. I kontrollen ingår att gå igenom dokumentationen, att besöka organisationen och dä framför allt att intervjua personalen, att utarbeta en rapport till organisationens ledning och att utforma lösningar pä de problem som upptäcks. 5. 5. 3. I den dokumentation som skall gås igenom före besöket vid anläggningen ingår information om anläggningen och den verksamhet som bedrivs där, miljöpolicyn och programmet, en beskrivning av det miljöstyrningssystem som används av organisationen, uppgifter om miljöutredning och miljö revisioner som tidigare utförts, rapporter från dessa utredningar och revisioner och om eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits därefter samt förslaget till miljöredovisning. 5. 5. 4. Kontrollanten skall sammanställa en rapport till organisationsledningen. I denna rapport skall ingå a) all information som är relevant för det arbete som utförts av kontrollanten, b) organisationens utgångspunkt på sin väg mot genomförande av ett miljöstyrningssystem, c) eventuella överträdelser av denna förordning i allmänhet och i synnerhet © tekniska brister i den inledande miljöuu^dningen eller revisionsmetoden eller miljöstyrningssystemet eller andra relevanta rutiner, • avvikelser från utkastet detaljinformation om ändringar och miljöredovisningen. till miljöredovisningen, tillägg tillsammans med till som bör göras d) jämförelse mellan tidigare rapporter från och resultatutvärdering av organisationen. 6f 5. 6 Kontrollfrekvens Kontrollanten skall med ett intervall som inte överstiger 12 månader godkänna eventuell uppdaterad information i miljöredovisningen. Dessutom skall kontrollanten i samarbete med organisationen utarbeta ett program för all se fill att alla element som krävs lör EMAS-regislrering kontrolleras under en period pä högst 36 månader. Frekvensen för miljökontrollantens besök vid organisationen skall ta hänsyn till kommissionens riktlinjer. /i? BILAGA VI Miljöaspekter 6. 1 Allmänt För alt kunna bedöma sina betydande miljöeffekter skall en organisation beakta alla miljöaspekter av sin verksamhet, sina produkter och sina tjänster och, utgående frän de kriterier som definieras av organisationen, besluta vilka miljöaspekter som har betydande effekter. Organisationen skall beakta såväl direkta som indirekta miljöaspekter av sin verksamhet, sina produkter och sina tjänster. 6. 2 Direkta miljöaspekter Dessa täcker ikn del av organisationens verksamhet som ikn har direkt kontroll över och som genomförs lokalt inom organisationen. Sädana aspekter omfattar men begränsas inte till a) utsläpp i luft, b) utsläpp i vatten, c) avfallshantering, d) markföroreningar, e) användning av naturtillgångar och råvaror (inklusive energi), f) lokala frågor (buller, vibrationer, lukt, estetiska frågor etc), g) transportfrägor (med avseende på såväl varor som tjänster och anställda). När organisationen bedömer betydelsen av miljöeffekterna från dessa verksamheter skall den inte bara studera normala driftsförhållanden ulan även start- och stopp- lorhällanden samt rimligen tänkbara nödsituationer. Hänsyn skall tas till tidigare, nuvarande och planerade verksamheter, produkter och tjänster. 6. 3 Indirekta miljöaspekter Som ett resultat av de verksamheter, produkter och tjänster som levereras av en organisation kan det förekomma betydande miljöeffekter som organisationen inte har direkt kontroll över eller som uppträder på avstånd från organisationen. Dessa aspekter omfattar men begränsas inte till a) produktrelaterade frågor (formgivning, förpackning, transport, användning och avfallshantering), b) kapitalinvesteringar, Iåneverksamhet och försäkringsverksamhet, c) nya marknader, d) val av tjänster och deras sammansättning (exempelvis transport eller catering), e) administrativa och planeringsmässiga beslut, f) produktutbud. J3 Organisationen skall dessutom kunna visa att den fastställt betydande miljöaspekter i samband r xd sina inköpsprocedurer och att betydande effekter i samband med dessa aspekter behandlas inom ramen för miljöstyrningssystemet. Miljöaspekterna skall vara relevanta inom ramen för miljöprogrammet, miljö- styrningssystemet och miljörevisionen i den mån organisationen har ställt upp mål för dessa. Vad gäller ovannämnda indirekta miljöaspekter skall en organisation beakta hur stor inverkan den kan ha på dessa aspekter och vilka åtgärder som kan vidtas för att minska miljöpåverkan. 6. 4 Miljöaspekternas betydelse Det är organisationens ansvar att definiera kriterier för värdering av miljöaspekternas betydelse med avseende på organisationens verksamhet, produkter och tjänster. Tanken är inte att genomföra en detaljerad livscykelanalys, men kriterierna som utvecklas av en organisation skall vara omfattande, de skall tillåta oberoende kontroll och de skall vara reproducerbara. De punkter som skall beaktas vid fastställande av betydelsen av en organisations miljöaspekter kan omfatta men begränsas inte till a) identifiering av organisationens verksamheter, produkter och tjänster, de specifika miljöaspekterna som är kopplade till dessa verksamheter, produkter och tjänster samt typen av inverkan relaterad till varje enskild miljöaspekt. b) insamling av information om miljöns tillstånd i syfte att kunna bestämma vilken inverkan organisationens verksamhet, produkter och tjänster kan ha under specifika förhållanden, c) värdering av organisationens befintliga data med avseende på material- och energianvändning, utsläpp, avfall och utsläpp uttryckt som risker, d) identifiering av intressenters åsikter och användning av denna information som stöd vid fastställande av organisationens betydande miljöaspekter, e) identifiering av miljöaktiviteter inom organisationen som regleras och för vilka data kan förväntas ha samlats in av organisationen, t) identifiering av inköpsverksamhet som är av betydelse sett till organisationens direkta och indirekta miljöeffekter, g) beaktande av konstruktion, utveckling, tillverkning, distribution, service, användning, återanvändning, materialåtervinning och bortskaffande av organisa tionens produkter, h) identifiering av de aktiviteter inom en organisation som har de största miljömässiga kostnaderna, fördelarna eller andra finansiella effekter. -0" 90 BILAGA VII Inledande miljöutrcdiiing 7. 1 Allmänt En organisation som saknar miljöstyrningssystem i enlighet med artikel 9 måste till en början fastställa sin aktuella position ur miljösynpunkt genom en utredning. Syftet med utredningen skall vara att beakta organisationens samtliga miljöaspekter som grund för att fastställa ett miljöstyrningssystem. 7. 2 Krav Utredningen skall täcka följande fyra nyckelområden: a) Lagar och förordningar. b) Identifiering av betydande miljöaspekter. c) I Indersökning av alla befintliga miljöstyrningsruliner och -förläranden. d) Utvärdering av återkoppling frän undersökningar av tidigare incidenter. I samtliga fall skall såväl normala som onormala driftstillstånd beaktas inom organisationen, med hänsyn tagen till potentiella nödsituationer. En lämplig utgångspunkt för utredningen kan vara checklistor, intervjuer, besiktning på plats, mätningar och resultaten från tidigare revisioner eller andra utredningar, beroende på verksamhetens art. Processen att identifiera betydande miljöaspekter som är kopplade till de olika anläggningarnas verksamheter skall, i tillämpliga fall, beakta a) utsläpp i luft, b) utsläpp i vatten, c) avfallshantering, d) mark föroreningar, e) användning av råvaror och naturresurser, t) andra lokala miljö- och samhällsfrågor. Denna process skall beakta normala driftsförhåli?nden, stopp- och startförhållanden liksom potentiell inverkan i samband med rimligen tänkbara nödsituationer. Förfarandet har till syfte att identifiera betydande miljöaspekter i samband med verksamhet, produkter eller tjänster. Den är inte avsedd som en detaljerad livscykelanalys. Organisationerna behöver inte utvärdera varje enskild produkt, komponent eller råvaruaspekt. Organisationen kan välja kategorier av verksamheter, produkter eller tjänster för att identifiera de aspekter som med största sannolikhet kommer att ha betydande effekter. 5\ BILAGA VIII Registreringsinformation Minimikrav Organisationens namn Organisationens adress Kontaktperson Verksamhetens NACE-kod Antal anställda Kontrollantens namn Ackrediteringsnummer Ackrediteringens omfattning Datum för nästa miljöredovisning Ichörig tillsynsmyndighet samt kontaktperson Utlärdati den. /. /199 Underskrift av behörig representant för organisationen r* KONSEKVENSANALYSFORMULÄR FÖRSLAGETS KONSEKVENSER FÖR FÖRETAG OCH I SYNNERÏI ET FÖR SMÅ OCH MELLANSTORA FÖRETAG (SMF) rörslagets titel: Förslag till rådets förordning (EG) om ett frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS). I)okumenlels referensnummer: Förslaget !. Varför - med hänsyn ^agen gemenskapslagstiftning nödvändig huvudsyften? , -. \ T:-'ck venser föjr företagen Veni berörs av förslaget? - vilka företagssektorer: samtliga till subsidiaritctsprincipen en inom detta område och vilka är dess är - - vilken företagsstorlek (hur stor andel utgörs av små och mellanstora förelag?) samtliga - Återfinns dessa företagssektorer bara inom vissa specifika geografiska områden inom gemenskapen: inga specifika geografiska områden. Vilka åtgärder måste företagen vidta för att efterleva förslaget? Genomförande på FRIVILLIG basis av ett miljöstyrningsmedel. Vilka ekonomiska konsekvenser väntas förslaget lä? lör sysselsättningen: skapande av arbetstillfällen - för investering och nyetablering av företag: utveckling av miljöinvesteringar - för företagens konkurrenskraft: ökad konkur-enskraft 5. Innehåller förslaget bestämmelser som syftar till att ta speciell hänsyn till små och mellanstora företag (sänkta eller särskilda krav etc?) Speciell hänsyn är tagen till små och mellanstora företag genom att ge dem möjligheter att genomföra detta FRIVILLIGA instrument. Samråd fj 6. Förteckning över de organisationer som konsulterats rörande förslaget och huvuddragen av deras synpunkter: UEAPME, UNICE, ETl IG, EEB: enligt redovisningstabcll i bilaga * % ISSN 1024-4506 KOM(98) 622 slutlig OKUMENT o v 14 08 15 04 Katalognuminer : CB-CO-98-607-SV-C »yran för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 2985 Luxemburg fr