title: Särskild rapport nr 18/98 om gemenskapens åtgärder för att uppmuntra till bildande av gemensamma företag inom fiskerisektorn samt kommissionens svar (Framlagd i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget)

eurovoc_concepts:
EU aid
aid system
common fisheries policy
company law
group of companies
report

text: 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/1 I (Meddelanden) REVISIONSRÄTTEN SÄRSKILD RAPPORT nr 18/98 om gemenskapens åtgärder för att uppmuntra till bildande av gemensamma företag inom fiskerisektorn samt kommissionens svar (Framlagd i enlighet med artikel 188c. 4 andra stycket i EG-fördraget) (98/C 393/01) INNEHÅLLSFÖRTECKNING Punkt Sida SAMMANFATTNING. INLEDNING. 1–8 BESKRIVNING AV DEN GRANSKADE VERKSAMHETEN. Lagstiftningsram. 9–20 9–20 BUDGETMEDEL. 21 RESULTAT AV REVISIONEN. Förvaltningen i medlemsstaterna. Beräkning av fartygstonnage. De stödmottagande fartygens lämplighet för den planerade fiskeverksamhe- ten. Stödberättigade fartyg. Utebliven indrivning av gemenskapsstöd till nybyggnad och modernise- ring. Enskilda gemensamma företags trovärdighet. Ändringar av projekt med gemensamma företag. Stödmottagande fartyg som gått förlorade i olyckor till havs. Kommissionens förvaltning. Allmänt. Bedömning av ansökningar om stöd. Bedömning av uppgifter om fartygstonnage. Gemenskapens register över fiskefartyg. Utvärdering av verksamhetsrapporterna. Utvärdering av olyckor till havs. Kontroller på platsen. 22–54 22–42 22–25 26–27 28 29–33 34–36 37–38 39–42 43–54 43 44 45–46 47–50 51–52 53 54 3 4 4 4 6 6 6 6 7 7 7 8 8 9 9 9 9 9 10 10 10 11 C 393/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 Punkt Sida ÅTGÄRDENS VERKAN OCH EFFEKTIVITET. 55–60 SLUTSATS. 61–64 Tabell 1-6. Kommissionens svar. 11 11 13 18 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/3 SAMMANFATTNING AV DEN SÄRSKILDA RAPPORTEN OM GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER FÖR ATT UPPMUNTRA TILL BILDANDE AV GEMENSAMMA FÖRETAG INOM FISKERISEKTORN Rådet införde systemet med gemensamma företag år 1990 för att bidra till en minskning av gemenskapens fiskeflotta, vars totala kapacitet vid denna tid uppgick till 2,3 miljoner ton, genom att bidra till försöken att finna hållbara alternativ för de berörda fiskefartygen. Till dags dato har 188 projekt godkänts, vilket lett till att 290 fartyg motsvarande en kapacitet på 113 710 ton har avförts ur gemenskapens register över fiskefartyg till en kostnad av 298 miljoner ecu. Genomförandet av detta system har kännetecknats av följande misslyckanden: a) Stödbelopp har felkalkylerats eftersom fartyg har mätts enligt olika metoder (se punkterna 22–25). b) Tidsfrister för utförande av reparationer och omarbetningar har inte fastställts i besluten om beviljande av stöd (se punkterna 26–27). c) Stöd har beviljats fartyg som inte var i bruk och därför inte var berättigade till stöd (se punkt 28). d) Gemenskapsstöd som tidigare utbetalts för nybyggnad eller modernisering av fartyg som omfattas av ett gemensamt företag har inte alltid indrivits enligt villkoren, beroende på att den berörda medlemsstaten vägrat tillämpa bestämmelserna i förordningarna eller på brister i övervakningsförfarandet (se punkterna 29–33). e) I vissa fall har det gemensamma företagets livsduglighet inte stötts genom lämpliga avtal mellan parterna (se punkt 36). f) Stöd har utbetalats i fall där fartyget sjunkit, utan att varken medlemsstaten eller kommis- sionen undersökt omständigheterna i samband med olyckan. Trots att stödmottagarna inte uppfyllt sina skyldigheter har inga åtgärder vidtagits för att återkräva eller annullera stödet (se punkterna 39–42 och 53). g) Gemenskapsstödet till projekt med gemensamma företag uppgår till två gånger stödet för export av fartyget i fråga. Av denna orsak borde stödmottagarnas uppfyllande av sin skyldighet att behålla fartyget i drift och tillgodose EU-marknaden under en minimiperiod på tre år ha säkerställts med hjälp av lämpliga garantier (se punkterna 59–60). Sammanfattningsvis uppdagade granskningen att det behövs en striktare förvaltning av pro- grammet från kommissionens och medlemsstaternas sida för att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning. Kommissionen bör se över sina övervaknings- och kontrollförfaranden och återkräva EU-stöd som använts fel (punkterna 23, 28, 31–33, 37–38 och 41–42). Beträffande åtgärdens ändamålsenlighet konstaterades att a) en tredjedel (113 710 ton) av den minskade kapaciteten hos fiskeflottan sedan åtgärden godkändes kan tillskrivas denna åtgärd. Detta har emellertid praktiskt taget ingen som helst effekt på den totala fiskeverksamheten i gemenskapens vatten, vilket bevisas av att den årliga landsättningen av fisk förblivit på tidigare nivå (se punkt 57), b) ungefär 90 % av de fartyg som omfattades av de granskade projekten fiskade redan i tredje länders vatten; trots detta utvärderades inte följderna av överföringarna för de internatio- nella fiskeriavtal som EU förhandlat fram (se punkt 58). C 393/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 INLEDNING 1. Sedan 1983 har rådet inom ramen för en serie fler- åriga utvecklingsprogram för fisket (FUP) uppställt mål för betydande nedskärningar i medlemsstaternas fiskeflot- tor på grund av att kapaciteten i betydande utsträckning överskrider de tillgängliga fiskeresurserna. I det senaste FUP (IV) lade rådet i april 1997 fram ett krav på ytterligare nedskärningar i fiskeansträngningarna med upp till 30 %, vilket skulle genomföras under perioden mellan den 1 januari 1997 och den 31 december 2001 (1). 2. Gemenskapen har bidragit till de nedskärningar av fiskeflottorna som fastställs i FUP genom att bevilja stöd till projekt som syftar till bestående nedskärning av ka- pacitet, antingen genom nedskrotning av fartyget i fråga, genom att det definitivt överförs till ett tredje land eller genom att det definitivt övergår till annan verksamhet än fiske. År 1993 antog revisionsrätten en särskild rapport om genomförandet av åtgärder för omstrukturering, modernisering och anpassning av kapaciteten hos gemen- skapens fiskeflottor (2); en uppföljning till denna särskilda rapport för budgetåret 1996 (3). i årsrapporten lades fram 3. Det centrala målet för FUP är att skydda gemenska- pens fiskeresurser från att överexploateras och på detta sätt bidra till att skapa ett ekonomiskt livskraftigt fiske och på medellång till lång sikt säkerställa sysselsättnings- möjligheterna inom denna sektor (se tabell 1). Bildandet av gemensamma företag kan bidra till detta syfte. I detta hänseende bör man beakta att det för varje arbetstillfälle till sjöss finns ungefär fyra landbaserade arbetstillfällen både inom de sektorer som befinner sig tidigare i kedjan (skeppsbyggnad och underhåll) och senare (förädling och marknadsföring av fiskeriprodukter). Dessutom är fisket regionalt koncentrerat och kan utgöra en avgörande faktor vad gäller produktion och inkomster (4). 4. Europeiska unionens marknad är nettoimportör av fiskeriprodukter (se tabell 2 och 3). 5. Under dessa förhållanden är en av de möjliga lösning- arna för fiskerisektorn att genomföra åtgärder för att främja förflyttning av fiskefartyg till tredje länders vatten. När ett allt större antal tredje länder under 1980-talet utlyste en 200 sjömils exklusiv ekonomisk zon förhand- (1) Rådets beslut nr 97/413/EG av den 26 juni 1997 (EGT L 175, 3. 7. 1997, s. 27) och kommissionens beslut 98/119/EG till 98/131/EG av den 16 december 1997, EGT L 39, 12. 2. 1998, s. 1. (2) Särskild rapport nr 3/93 (EGT C 2, 4. 1. 1994). (3) EGT C 348, 18. 11. 1997. (4) Särskild rapport nr 3/93, punkt 1. 2. lade gemenskapen fram de internationella fiskeriavtalen för att få fiskerätt för sina fartyg i dessa tredje länders vatten. 6. En ytterligare åtgärd är systemet med gemensamma företag som infördes 1990 genom rådets förordning (EEG) nr 3944/90 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 4028/86 (5), varvid gemenskapsstöd tilldelas fartygsägare inom gemenskapen som går med på att definitivt överföra sina fartyg till ett tredje land genom att bilda gemensamma företag med medborgare i detta land, varvid de går miste om sin rätt, beträffande fartyget i fråga, att fiska på gemenskapens fiskevatten, eller att utnyttja fiskerättigheter som erhållits genom internatio- nella fiskeriavtal som förhandlats fram och finansierats av EU. 7. De stödmottagare som bildar dylika företag förbinder sig att i första hand tillgodose gemenskapens marknad med fisk från det gemensamma företaget. 8. Mellan 1991 och 1997 har sammanlagt 298 miljoner ecu beviljats 188 gemensamma företag (se tabell 4 ). Under 1997 granskade revisionsrätten genomförandet av stödsystemet för gemensamma företag i Grekland, Spa- nien, Frankrike, Italien och Portugal, som tillsammans står för 95 % av allt gemenskapsstöd som beviljas inom ramen för denna åtgärd. Revisionen omfattade en gransk- ning av kommissionens och medlemsstaternas administra- tiva förfaranden och kontrollförfaranden. Sammanlagt 50 projekt som godkänts inom åtgärden, motsvarande ca 33 % av gemenskapens sammanlagda ekonomiska stöd, granskades i fråga om laglighet och korrekthet samt den ekonomiska förvaltningens sundhet (se tabell 5 ). BESKRIVNING AV DEN GRANSKADE VERKSAMHETEN Lagstiftningsram 9. Stödsystemet för gemensamma företag infördes år 1990 genom rådets förordning (EEG) nr 3944/90, som ändrade rådets förordning (EEG) nr 4028/86. Liknande nationella åtgärder hade funnits i Spanien och Portugal under ca tio år innan de anslöt sig till gemenskapen år 1986. Åtgärden genomfördes för första gången under 1991–1993 genom tillämpning av kommissionens förord- ning (EEG) nr 1956/91 (6). Åtgärden förvaltades direkt av kommissionen i det att det var kommissionen som tog enskilda projekten, för de emot ansökningarna (5) Rådets förordning (EEG) nr 3944/90 av den 20 december 1990 (EGT L 380, 31. 12. 1990, s. 1) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 4028/86 av den 18 december 1986, EGT L 376, 31. 12. 1986, s. 7. (6) EGT L 181, 8. 7. 1991, s. 1. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/5 valde ut vilka projekt som skulle beviljas gemenskapsfi- nansiering, utbetalade stödet direkt till mottagarna och ansvarade för övervakningen och uppföljningen av pro- jekten. Detta system gäller fortfarande för de projekt som godkändes vid denna tid men som ännu inte avslutats. b) Tredje länder som erbjuder tillräckliga garantier för gemenskapens investeringar och som besitter bety- dande fiskeresurser av intresse för gemenskapen. 10. Rådets förordning (EEG) nr 3944/90 definierade ett gemensamt företag som ett civilrättsligt bolag som bildats av en eller flera fartygsägare i gemenskapen och en eller flera parter i ett tredje land med vilket gemenskapen har ingått formella förbindelser, associerade genom ett avtal om gemensamt företag för att fiska efter och eventuellt utnyttja fiskeresurserna i farvattnen under det tredje landets överhöghet eller jurisdiktion, för att i första hand tillgodose gemenskapens marknad (7). 11. För att kunna få gemenskapsstöd måste fartygen ha en längd på minst tolv meter, vara tekniskt lämpade för det planerade fisket, ha varit i drift i minst fem år (med vissa undantag) (8), föra en medlemsstats flagg och vara registrerade i en gemenskapshamn. Det gemensamma företaget skall definitivt överföra fartygen till det tredje land som berörs. 12. Det ekonomiska stödet kan bestå av a) kapitalsubvention som beviljas i en eller flera poster, och/eller b) sänkning av räntesatsen för lån som beviljats av nationella eller internationella finansinstitut, och/eller c) kapitalbidrag för bildande av garantifonder för lån som ingåtts för genomförande av det gemensamma företaget i fråga. På samma sätt som för de övriga åtgärderna för en bestående nedskärning av fiskekapaciteten, är gemen- skapsstödets omfattning beroende av fartygets ålder och kapacitet, mätt i form av bruttoregisterton (BRT). Med- lemsstaterna ålades att betala ett belopp på mellan 20 och 50 % av gemenskapens ekonomiska bidrag. 13. Följande slags projekt prioriteras: a) Fartyg som är verksamma i kraftigt exploaterade gemenskapsvatten eller i vatten utanför gemenskapen där det är svårt att komma åt fiskeresurserna. 14. Ansökningar om stöd måste tillställas kommissionen via medlemsstaternas myndigheter, som även skall yttra sig om huruvida begäran är berättigad samt skaffa fram lämplig bakgrundsinformation. 15. Under de första tre verksamhetsåren måste stödmot- tagarna var tolfte månad sända kommissionen regel- bundna rapporter om det gemensamma företagets verk- samhet, inklusive kopior på sina konton och på de officiella handlingar som anknyter till fiske-, landsätt- nings- och omlastningsverksamheten. 16. Efter det att rådets förordning (EEG) nr 2080/93 (9) och (EG) 3699/93 (10) antogs har förvaltningen och finansieringen av de gemensamma företagen integrerats i fonden för fiskets utveckling (FFU). I enlighet med subsi- diaritetsprincipen är medlemsstaterna därför nu ansvariga för valet av projekt som skall finansieras inom ramen för de totalanslag som fastställs i deras motsvarande opera- tiva program. Medlemsstaterna är även ansvariga för förvaltningen och kontrollen av programmen, inklusive betalningarna till stödmottagarna och uppföljningen av godkända projekt. Kommissionens roll efter det att de operativa programmen godkänts har begränsats till delta- gande i övervakningskommitte´erna och till utbetalning av förskott till medlemsstaterna med utgångspunkt i god- kända finansieringsplaner och förklaringar från medlems- staterna. 17. I enlighet med subsidiaritetsprincipen, som iakttas inom gemenskapens strukturfonder, är bestämmelserna inom FFU mindre detaljerade än de tidigare tillämpade bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 4028/86. Stödbeloppet fastställs alltjämt med utgångspunkt i farty- gets ålder och tonnage, men tonnaget mäts numera antingen i BRT eller i bruttotonnage (GT). Medlemssta- terna skall bidra med minst 25 % av det totala offentliga stödet till godkända projekt i mål 1-regioner och med minst 50 % av stödet till godkända projekt i övriga regioner. 18. Sedan 1993 har stödsystemet för gemensamma före- tag tillämpats inom ramen för de så kallade andra generationens internationella fiskeriavtal. Till dags dato har sådana projekt (fram till utgången av 1997 hade 31 (7) Artikel 21a i rådets förordning (EEG) nr 4028/86, ändrad genom rådets förordning (EEG) nr 3944/90. (8) Artikel 21b. 2 i rådets förordning (EEG) nr 4028/86, såsom ändrad. (9) EGT L 193, 31. 7. 1993, s. 1. (10) EGT L 346, 31. 12. 1993, s. 1. C 393/6 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 fartyg överförts) emellertid tillämpats endast inom ramen för avtalet med Argentina, som godkändes genom rådets förordning (EEG) nr 3447/93 (11). Förvaltnings- och kon- trollförfarandena för dylika projekt omfattar följande: medlemsstaterna lämnar förslag till kommissionen, den gemensamma kommitte´n EU–Argentina väljer ut vilka projekt som kan finansieras och kommissionen och de argentinska myndigheterna godkänner projekten. Den gemensamma kommitte´n skall även kontrollera projekten och övervaka utnyttjandet av det finansiella stödet. RESULTAT AV REVISIONEN Förvaltningen i medlemsstaterna Beräkning av fartygstonnage 19. I fråga om de projekt med gemensamma företag som godkänts inom ramen för avtalet har gemenskapsstödet, fastställt på basis av tonnage, mätt i BRT och fartygets ålder, ökat med 20 % jämfört med det stöd som utbeta- las enligt förordning (EEG) nr 4028/86 och med 30 % jämfört med det stöd som utbetalas enligt förordning (EG) nr 3699/93. Gemenskapen betalar genom de argen- tinska myndigheterna ytterligare stöd som beviljas i form av rörelsekapital till de gemensamma företagen och som motsvarar 15 % av det belopp som betalas till EG- fartygsägaren. Avtalet innehåller inga bestämmelser om samfinansiering från medlemsstaterna. 22. Fartygens registerade tonnage, som är en av de avgörande faktorerna när man skall fastställa mängden gemenskapsstöd, kan anges antingen i BRT (såsom fast- ställs i konventionen om ett enhetligt system för mätning av fartygstonnage, undertecknad 1947 i Oslo) eller i GT (såsom fastställs i den internationella skeppsmätningskon- ventionen som ingicks år 1969 i London). Det är en betydande skillnad mellan de två måttenheterna; GT fastställs på basis av fartygets totala volym, medan BRT är mindre, eftersom vissa utrymmen som anses som icke produktiva utesluts. 20. Revisionen omfattade alla tre förvaltningssystemen. Det stöd som beviljats inom vart och ett av dem anges i tabell 4. BUDGETMEDEL 21. Såsom anges i tabell 4 har finansiellt stöd för perioden 1991–1997 beviljats 188 projekt med gemen- samma företag till ett belopp av 298 miljoner ecu, varav 234 miljoner ecu har utbetalats. Inom ramen för förord- ning (EEG) nr 4028/86 har anslagen tilldelats budgetrub- rik B2-1 1 0 0 (Mål 1-regioner), oberoende av vilken region som berörts. Revisionsrätten har redan i flera omgångar kritiserat denna tilldelning av medel (12). De projekt som godkänts enligt förordning (EG) nr 3699/93 finansieras genom budgetrubrik B2-1 1 0 0 för mål 1- regioner och budgetrubrik B2-1 1 0 1 för mål 5a-regio- ner. I enlighet med förordningarna om strukturfonderna görs åtaganden och betalningar genom årliga delbetal- ningar. De belopp som i själva verket betalas till de enskilda projekten anges i detalj endast i de årliga rap- porter om genomförandet som medlemsstaterna inger till kommissionen (13). Avtalet mellan EU och Argentina finansieras genom budgetrubrik B7-8 0 0 0 (Internatio- nella fiskeavtal). (11) EGT L 318, 20. 12. 1993, s. 1. (12) Årsrapporten för budgetåret 1996, punkt 9. 4, EGT C 348, 18. 11. 1997, s. 221. (13) Artikel 2 i kommissionens förordning (EG) nr 1796/95 av 23. Revisionsrätten kunde konstatera att det förekom betydande förvirring i medlemsstaterna angående GT- och BRT-mätningarna, vilket resulterat i att GT-mått räknades som BRT-mått för projekten SM/GR/3/91, SM/ IT/2/94, SM/IT/3/94 och ARG/IT/SM/20-94, varför dessa projekt beviljats högre stödbelopp. Kommissionen borde i samarbete med medlemsstaterna ompröva dessa projekt för att fastställa motsvarande BRT-mått, ändra besluten om beviljande av stöd och återkräva de för stora utbetal- ningar som förekommit. I vissa fall förvärrades problemet av att nationella 24. mätningsmetoder, som skilde sig från både GT och BRT, godkändes såsom likställda BRT. Revisionsrätten har redan konstaterat att många olika måttenheter fortfa- rande används i gemenskapen (14), i själva verket har vissa medlemsstater, såsom Spanien, Portugal och Italien, aldrig undertecknat Oslo-konventionen, utan tillämpat nationellt godkända mätmetoder (t. ex. Moorsom ton) tills de metoder som angavs i London-konventionen antogs av EU. I gemenskapens register över fiskefartyg registreras 25. de nationella måttenheterna skilt från BRT och GT, men när stödet beviljats har dessa nationella mätmetoder assimilerats med BRT. Vid revisionen kunde emellertid inte alltid säkerställas att dessa skulle vara likvärdiga med BRT; till exempel är de uteslutna utrymmen som tillåts den 25 juli 1995, EGT L 174, 26. 7. 1995, s. 11. (14) Årsrapporten för budgetåret 1996, punkterna 9. 35–9. 36. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/7 enligt de italienska bestämmelserna mindre än de som tillåts enligt Oslo-konventionen, vilket medför risk för att det tonnage som uppmäts med utgångspunkt i de natio- nella bestämmelserna är större än BRT, varvid även stödet blir större. De stödmottagande fartygens lämplighet för den plane- rade fiskeverksamheten 26. En central förutsättning i bestämmelserna är att de stödmottagande fartygen skall vara tekniskt lämpade för den planerade fiskeverksamheten. I verkligheten kan det behövas en betydande ombyggnad och, när det gäller de många gamla fartyg som tilldelats stöd, omfattande repa- rationer för att garantera navigeringssäkerhet och eko- nomisk lönsamhet efter omplaceringen. 27. Vid revisionen framkom att man inte angivit de reparationer och ombyggnadsarbeten som krävdes före överföringen eller de finansieringsarrangemang som behövdes i de projekt som ingavs för godkännande. Detta gällde för alla medlemsstater och till och med i fall där de berörda fartygen var 30 eller till och med 45 år gamla (projekt SM/IT/3/93, SM/PO/5/91, SM/PO/FIFG/542, SM/PO/8/93). Inte heller hade man fastställt någon exakt tidtabell för ombyggnaden. I fallet med projekt SM/ PO/FIFG/542 visade sig efter att fartyget hade överförts till de nya fiskevattnen att det var olämpligt för den planerade fiskeverksamheten, vilket ledde till tekniska och finansiella svårigheter för det gemensamma företag som hade beviljats stöd. Stödberättigade fartyg 28. Ett annat avgörande villkor är att de fartyg som godkänts för gemenskapsstöd skall vara i användning vid den tidpunkt när stödet godkänns (15) Orsaken till detta villkor är att säkerställa att insatsen har positiv effekt på den verkliga fiskekapaciteten snarare än på den teore- tiska, oanvända fiskekapaciteten. I Spanien kunde man emellertid i samband med vissa projekt (projekt SM/ ES/12/91, ARG/SM/ES/25-94, ARG/SM/ES/26-94, ARG/ SM/ES/28-94, ARG/SM/ES/33-95, ARG/SM/ES/34-95 och ARG/SM/ES/53-96), konstatera att fartygen i fråga vid tidpunkten för godkännandet hade varit inaktiva under en längre tidsperiod, tvingade att stanna i hamn, antingen på grund av ägarnas ekonomiska problem eller på grund av att rättsliga åtgärder vidtagits mot dem. Utgifterna i anknytning till dessa fall uppgår till 16,7 miljoner ecu. Utebliven indrivning av gemenskapsstöd till nybyggnad och modernisering 29. Artikel 38 i rådets förordning (EEG) nr 4028/86 fastställer att fartyg som tagit emot gemenskapsstöd inte får säljas utanför gemenskapen under en period på tio år, om stödet har betalats för nybyggnad, och under en period på fem år om stödet har beviljats för modernise- ring. En liknande begränsning fanns redan i den förord- ning som gällde tidigare (16). När ett fartyg som mottagit dylikt stöd från gemenskapen exporteras måste stödet således i princip återindrivas. I och med att FFU godkän- des år 1993 införlivades begreppet om tidsproportionell återindrivning av sådant stöd uttryckligen i rådets förord- ning som föreskrev om detta (17). 30. Såsom revisionsrätten tidigare har påpekat (18) besit- ter kommissionen inte ännu något lämpligt gränssnitt mellan sina databaser som skulle göra det möjligt för den att upptäcka allt stöd som beviljats ett visst fartyg. Under rådande förhållanden är dess förvaltnings- och kontroll- system otillräckliga för att man skall kunna fastställa om stöd till nybyggnad och modernisering har utbetalts och bör återindrivas i fråga om enskilda fartyg som omfattas av avtal om gemensamt företag. I själva verket förlitar sig kommissionen i detta hänseende fortfarande på medlems- statens eller stödmottagarens frivilliga deklaration. 31. De spanska myndigheterna anser att förfarandet för återindrivning inte bör tillämpas på fartyg som före utgången av ovan nämnda tidsbegränsningar exporterats inom ramen för gemensamma företag som godkänts i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 4028/86 och avtalet med Argentina, med motiveringen att någon sådan bestämmelse inte uttryckligen ingick när förfarandena beträffande gemensamma företag antogs. På grund av bristen på specifika uppgifter hos kommissionen när det gäller tidigare bistånd till fartyg som beviljats stöd inom ramen för dessa projekt med gemensamma företag, kunde det totalbelopp som borde återindrivas inte fastställas. 32. I Frankrike (SM/FR/2/91) exporterades år 1992 två av tre fartyg som omfattades av ett gemensamt företag (se även punkt 37) och som mellan 1987 och 1992 hade fått gemenskapsstöd för nybyggnad och modernisering till ett belopp på 2,3 miljoner ecu utan någon tidsproportionell återindrivning av detta stöd. 33. Den uteblivna återindrivningen av gemenskapsstöd som beviljats de spanska och franska projekten i fråga (15) Artikel 21b. 2 i rådets förordning (EEG) nr 4028/86; artikel 2. 3 i kommissionens förordning (EEG) nr 1956/91 av den 21 juni 1991, EGT L 181, 8. 7. 1991, s. 1; punkt 1. 2 a i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 3699/93 av den 21 decem- ber 1993, EGT L 366, 31. 12. 1993, s. 1. (16) Artikel 16 i rådets förordning (EEG) nr 2908/83 av den 4 oktober 1983, EGT L 290, 22. 10. 1983, s. 1. (17) Punkt 1. 2 b) i bilaga III till rådets förordning (EEG) nr 3699/93. (18) Årsrapporten för budgetåret 1996, punkterna 9. 39–9. 40. C 393/8 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 ger upphov till bristande enhetlighet vid tillämpningen av gemenskapsbestämmelser, eftersom en tidsproportionell återindrivning av stöd under motsvarande omständigheter genomförts för grekiska och italienska projekt. Dessa inkonsekvenser i tillämpningen av bestämmelser i gemen- skapens förmå kommissionen att ompröva alla godkända projekt med gemensamma före- tag, i synnerhet för Spaniens och Frankrikes del, för att fastställa i vilka fall en dylik återindrivning är nödvän- dig. förordningar bör Enskilda gemensamma företags trovärdighet 34. Enligt gemenskapsbestämmelserna skall det gemen- samma företaget bildas mellan en eller flera fartygsägare i gemenskapen och en medborgare i det tredje land dit fartyget i fråga exporteras (19). Det gemensamma företa- get bör vara ett kommersiellt arrangemang som har ingåtts i god tro, vara ekonomiskt och finansiellt livsdug- ligt och ge tillräckliga garantier för att de fartyg som överförs under en överskådlig framtid kommer att ha tillgång till det tredje landets territorialvatten. Vid revisio- nen framgick nedan angivna tillfällen där dessa förutsätt- ningar inte uppfylldes, antingen vid den tidpunkt när projektet godkändes eller under de inledande verksam- hetsåren. 35. För ett projekt i Spanien (ARG/ES/SM/53-96), för vilket beviljades ett belopp på 2,5 miljoner ecu, hade EG-fartygsägaren blivit det gemensamma företagets ende innehavare inom mindre än ett år efter att det bildats. I ett annat projekt (ARG/IT/SM/20-94), som omfattade gemenskapsstöd på sammanlagt cirka 2 miljoner ecu, hade gemenskapsparten ökat sitt deltagande till över 98 % innan hela stödbeloppet hade utbetalats. I dessa två fall kan endast villkoren för ett gemensamt företags form, men inte dess innehåll, sägas ha uppfyllts. Ingen tidsgräns sattes för att återupprätta det gemensamma företaget genom associering av en ny lokal partner och inte heller vidtogs några åtgärder för att annullera stödet. 36. Kommissionens och medlemsstaternas handlingar (SM/IT/2/91, SM/GR/3/91, SM/GR/8/92, SM/GR/10/92, SM/GR/3/93 och SM/PO/FIFG/542) gav inga bevis på att parterna skulle ha bidragit med tillräckligt med kapital för att säkerställa de gemensamma företagens livsduglig- het. I praktiken ger gemenskapsparten det gemensamma företaget tillgång till dess enda reella tillgång, nämligen det fartyg som överförs. Det gemensamma företagets anskaffning av denna tillgång finansieras vanligen genom en skuld gentemot EU-parten. Återbetalningen av denna skuld prioriteras framför alla övriga nettointäkter från det gemensamma företaget. Den största nackdelen med förfarandet är att parten i det tredje landet inte blir ekonomiskt beroende av att det gemensamma företaget blir framgångsrikt. Ändringar av projekt med gemensamma företag 37. De godkända arrangemangen med gemensamma företag har ibland ändrats utan att kommissionen under- rättats eller dess godkännande inhämtats. I ett fall som upptäcktes i Frankrike (SM/FR/2/91) omfattade det gemensamma företaget en överföring av tre fartyg som tillhörde två EG-fartygsägare till Senegal. När man efter det första verksamhetsåret upptäckte att projektet inte var en sådan framgång som man hade väntat sig såldes ett av fartygen till en tredje part medan de två övriga fartygen överfördes till ett nytt gemensamt företag i Peru. Trots att uppgifterna om bildande av ett nytt gemensamt företag delgavs kommissionen innan gemenskapsstödet utbetalts i sin helhet, förelåg det inget officiellt godkän- nande av de ändrade arrangemangen. Kommissionen underrättades aldrig om att det tredje fartyget hade sålts. Kommissionen bör ta upp detta projekt (utbetalt stödbe- lopp: 4,4 miljoner ecu) till omprövning och fastställa vilken andel av detta belopp som bör återkrävas. 38. I fråga om ett gemensamt företag i Angola som inbegrep både spanska och portugisiska stödmottagare (projekt SM/ES/17/91-SM/PO/1/91) konstaterades ett an- tal betydande fall av bristande överensstämmelse och underlåtenhet att iaktta villkoren för gemenskapsstöd. I detta fall lade en spansk och en portugisisk fartygsägare fram varsitt förslag om att delta i ett gemensamt företag för sina respektive nationella myndigheter. Båda parter ansökte om gemenskapsstöd beträffande de fartyg som omfattades av det gemensamma företaget. En granskning av de båda akterna avslöjade att a) det gemensamma företagets räkenskaper som parterna lade fram för respektive nationella myndigheter visade på påtagliga skillnader vad gäller tillgångarnas balan- svärde och det angivna rörelseresultatet, b) det gemensamma företaget hade upplösts genom en ömsesidig överenskommelse mellan parterna efter det att ett av fartygen sjunkit, men inget beslut om ändring av det ursprungliga projektet hade fattats, c) de återstående fartygen hade överförts till andra gemensamma företag utan kommissionens förhands- godkännande. (19) Artikel 21a i rådets förordning (EEG) nr 4028/86; artikel 9. 3 i rådets förordning (EEG) nr 3699/93, artikel 2 e i avtalet med Argentina. Det gemenskapsstöd som berörs (2,7 miljoner ecu) bör återindrivas i den utsträckning som stödmottagarna inte har uppfyllt sina åtaganden. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/9 Stödmottagande fartyg som gått förlorade i olyckor till havs 39. Under revisionen konstaterades att sex fartyg, fem tillhörande portugisiska stödmottagare (SM/PO/2/91, SM/ PO/7/91, SM/PO/8/92, SM/PO/4/93 och PO/2. 1. SG/1265/ 1/95) och ett spanskt projekt (SM/ES/17/91) hade råkat ut för olyckor till havs. Projekt SM/PO/2/91 hade redan mottagit hela stödbeloppet innan fartyget sjönk i april 1996. Vid tidpunkten för revisionsrättens granskning kunde de nationella myndigheterna inte spåra stödmotta- garen och kommissionen var inte medveten om att farty- get hade sjunkit. Stödmottagaren hade endast sänt en verksamhetsrapport år 1994. 40. För de övriga projekten inträffade skeppsbrotten innan hela gemenskapsstödet hade utbetalats. Hela det utestående beloppet betalades för projekt SM/PO/7/91 och SM/ES/17/91. Vid granskningstidpunkten hade ännu inget beslut om betalning av det resterande stödbeloppet fattats för projekt SM/PO/8/92, SM/PO/4/93 och PO/ 2. 1. SG/1265/1/95. 41. Gemenskapsstödet beviljas under förutsättning att fartyget upprätthåller fiskeverksamhet under minst tre år. Risken för att ett fartyg sjunker eller råkar ut för en olycka måste bäras av det gemensamma företaget, i vilket EU-parten per definition har betydande inflytande. Över- väganden inom ramen för sund förvaltning borde ha föranlett EU-parten att säkerställa företag i medlemsstaterna. Många av dessa svagheter har emellertid uppkommit på grund av att kommissionens behöriga avdelningar misslyckats med att i tillräcklig utsträckning kontrollera och övervaka genomförandet av åtgärden. Dessutom underlät kommissionen att vidta åtgärder för att rätta till situationen även efter det att den underrättats om att bestämmelserna inte iakttagits, såsom i fallet där de spanska myndigheterna meddelande att de inte avsåg att återkräva tidigare utbetalt gemenskapsstöd (se punkt 31). Vid revisionen framkom a) otillräckliga bedömningar av ansökningar innan gemenskapsstöd beviljades, b) oförmåga att tydliggöra själva grunden för beräkning av det stöd som utbetalas, nämligen att standardisera fartygsmätningen, c) upprepade oriktigheter och saknade uppgifter i gemenskapens register över fiskefartyg, d) brister i uppföljningen av verksamhetsrapporter, e) underlåtenhet att noggrant undersöka fall där fartyg som stöds med gemenskapsmedel förlist, f) fullständig avsaknad av besök i medlemsstaterna för att verifiera de uppgifter som stödmottagarna läm- nat. a) att fartyget omfattas av en tillräcklig försäkring, och Bedömning av ansökningar om stöd b) att det gemensamma företaget, om en olycka inträf- far, kommer att uppfylla sina åtaganden gentemot gemenskapen i enlighet med förordningarna, antingen genom att ersätta fartyget med ett annat eller genom att återbetala den del av stödet som förutsätts i bestämmelserna om tidsproportionalitet. I fem av de sex fallen framkom inga bevis för att 42. försäkringsbolagen skulle ha betalt någon ersättning för de fartyg som gått förlorade. Trots att inget av fartygen hade ersatts för att garantera att fisket upprätthålls under minimiperioden på tre år, hade varken kommissionen eller de berörda nationella myndigheterna fattat något beslut om att återkräva stödet från mottagarna. 44. En mera omfattande bedömning av ansökningarna om stöd innan bildandet av gemensamma företag god- kändes, varvid större uppmärksamhet fästs vid de bak- grundsdokument som lagts fram, skulle ha avslöjat anomalier i ansökningarna, såsom skillnader i registre- rade tonnage (se punkterna 22–25), att ingen fiskeverk- samhet pågick vid tiden för ansökningen (se punkt 28) och att ingen tidsfrist för avslutande av ombyggnad och anpassning av fartygen eller hur detta skulle finansieras hade angivits (punkterna 26–27). Revisionen avslöjade felaktigheter och luckor som borde ha framkommit vid en noggrann analys på medlemsstats- eller gemenskaps- nivå. Kommissionens förvaltning Allmänt 43. De ovanstående punkterna tyder på betydande svag- heter vid förvaltningen av stödsystemet för gemensamma Bedömning av uppgifter om fartygstonnage 45. Ett allvarligt tillkortakommande i kommissionens förvaltning av åtgärden var oförmågan att identifiera felaktiga uppgifter om tonnage för fartyg som beviljats stöd. Detta resulterade i felkalkylering av det stödbelopp som betalades för projekt SM/GR/3/91, SM/IT/2/94, SM/ IT/3/94 och ARG/IT/SM/20-94 (se punkt 23). C 393/10 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 46. Man har antagit förordningar som fastställer att alla fartyg måste ha ett bruttotonnagecertifikat före år 2003 eller, om fartygets längd överskrider 24 meter, före 1995 (20). De enskilda medlemsstaterna har de facto traditionellt använts sig av olika måttenheter (21). Kom- missionen har helt enkelt assimilerat dessa nationella måttenheter till BRT men dess handlingar ger inga bevis på att denna assimilering skulle vara korrekt. Lämpliga konverteringskoefficienter borde därför ha använts för att fastställa det korrekta stödbeloppet. Gemenskapens register över fiskefartyg 47. Avsikten är att gemenskapens register över fiskefar- tyg skall innehålla den centrala uppdaterade informatio- nen om alla gemenskapens fiskefartyg. Detta borde göra det möjligt för kommissionen att kontrollera de uppgifter som anges i projektdokumenten. Som revisionsrätten redan har konstaterat (22) förekommer det emellertid fort- farande felaktigheter och utelämnade uppgifter i detta för förvaltningsinstrument. Vid kommissionen granskningen uppdagades fall där de uppgifter som ingick i gemenskapens register var felaktiga eller ofullständiga. Ett betydande antal fel i de nationella fartygsregistren, till exempel beträffande utnyttjandet av BRT och GT, hade överförts till gemenskapens fartygsregister. viktiga I synnerhet Italien har stött på betydande problem 48. vid tillämpningen och förvaltningen av sitt nationella fartygsregister, som fortfarande inte är kompatibelt med gemenskapens register. De senaste uppgifterna från de italienska myndigheterna inkom i augusti 1995 och den information som gavs bedömdes av kommissionen vara oriktig (23). Följaktligen respekterades villkoret att gemen- skapsstöd får betalas endast efter det att fartygen defini- tivt avlägsnats ur gemenskapens register (24) inte beträf- fande projekt SM/IT/3/93, SM/IT/2/94, SM/IT/3/94, SM/ IT/6/94 och ARG/IT/SM/20-94, vilkas stödbelopp upp- gick till sammanlagt 10,568 miljoner ecu. 50. Mot bakgrund av att det är kommissionen som ansvarar för förvaltning och kontroll, borde den i samar- bete med de nationella myndigheterna säkerställa att förfarandena för registrering och förmedling av informa- tion från de nationella myndigheterna är pålitliga och exakta och genomförs i tid. Utvärdering av verksamhetsrapporterna 51. För att övervaka de stödmottagande fartygens verk- samhet måste verksamhetsrapporter sändas till kommis- sionen under minst tre år. Dessa rapporter är nödvändiga för att man bland annat skall kunna verifiera att det gemenskapsstödda gemensamma företaget fortfarande är verksamt. Trots den stora betydelse detta krav tillmäts existerar det inga sanktioner i de fall där fartygsägare underlåter att respektera det och kommissionen har inte heller vidtagit åtgärder för att säkerställa att förordning- arna efterlevs. Inte heller i de fall där rapporterna inkom- mer görs det någon systematisk analys av de gemen- samma företagens räkenskaper och de uppgifter av teknisk natur som ingår i rapporterna (dvs. fångster, landsättningar, export osv. ). Inga jämförelser görs mellan de resultat som deklareras i verksamhetsrapporterna och de planerade resultaten. Vid en mera ingående undersök- ning av dessa rapporter skulle man ha upptäckt fall som identifieras i denna rapport där villkoren för mottagande av gemenskapsstöd inte har respekterats. 52. Bestämmelsen om tre års verksamhet i rådets förord- ning (EEG) nr 4028/86 återgavs inom ramen för FFU i alla de medlemsstater som granskades, förutom i Portu- gal. Den portugisiska förordningen om genomförande stadgar att en enda rapport som gäller det första verk- samhetsåret skall inges. I avsaknad av dylika rapporter har varken kommissionen eller de nationella myndighe- terna möjlighet att övervaka verksamheten i de gemen- samma företagen. Under rådande förhållanden kunde ett gemensamt företag som bildats av en portugisisk stöd- mottagare upplösas omedelbart efter det att den sista delen av stödbeloppet betalats utan att de nationella myndigheterna och kommissionen kan återkräva stödet. Kommissionen borde ha säkerställt att stödmottagarna i hela gemenskapen behandlas lika. 49. Även i fråga om Grekland, Spanien och Portugal förekom det vissa förseningar innan fartyg som redan överförts till tredje land avfördes ur registret. Utvärdering av olyckor till havs (20) Rådets förordning (EG) nr 3259/94 (EGT L 339, 29. 12. 1994, s. 11) om ändring av förordning (EEG) nr 2930/86 (EGT L 274, 25. 9. 1986, s. 1); kommissionens beslut 95/84/EG, EGT L 67, 25. 3. 1995, s. 33. (21) Årsrapporten för budgetåret 1996, punkterna 9. 35–9. 36. (22) Årsrapporten för budgetåret 1996, punkterna 9. 29–9. 33. (23) KOM(96)305 slutlig. (24) Artikel 5. 1 i kommissionens förordning (EEG) nr 1956/91. 53. Om fiskefartyg som mottar stöd sjunker inom mini- miperioden på tre års verksamhet kunde en utvärdering av försäkringskraven i anslutning till detta, i synnerhet om kraven avvisats, ge kommissionen nyttig information för dess egen bedömning av omständigheterna i samband med skeppsbrottet. Trots att det återstått stöd att betala 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/11 till ett fartyg som sjunkit har kommissionen emellertid aldrig sökt utreda resultatet av eventuella försäkringskrav (se även punkterna 39–42). internationella fiskeriavtalen resulterar i ökade utgifter för gemenskapen i utbyte mot allt mindre fiskerimöjlighe- ter. Revisionsrätten har redan fäst uppmärksamhet vid de ökande kostnaderna för internationella fiskeriavtal (25). Kontroller på platsen 54. Kommissionens avdelningar har gjort mycket få veri- fieringsbesök i medlemsstaterna för att fastställa tillförlit- ligheten hos de uppgifter som lämnats, eller några besök hos stödmottagare för att utreda föreslagna projekts verklighetsgrund. ÅTGÄRDENS VERKAN OCH EFFEKTIVITET 59. Det stödbelopp som betalas för skrotning är exakt detsamma som för gemensamma företag, och dessa belopp uppgår till det dubbla jämfört med att fartyget i fråga exporteras eller övergår till annan verksamhet än fiske. Vid skrotning kompenseras fartygsägaren för en förlorad tillgång, medan denna tillgång, när det gäller ett gemensamt företag, bibehålls och fartygsägaren fortfa- rande kan dra fördel av inkomstflödet från företaget i fråga. Medan de allmänna syften som arrangemangen med gemensamma företag har kan anses vara berättigade, är de incitament som erbjuds alltså alltför generösa i förhållande till de alternativ som finns att tillgå. Inom ramen för nuvarande arrangemang finns det dessutom otillräckliga garantier för att säkerställa att de betydande finansiella medel från gemenskapen som systemet med gemensamma företag kräver är skyddade. 55. åtgärden med gemensamma företag har som huvud- sakligt syfte att minska kapaciteten hos gemenskapens fiskeflotta för att på detta sätt bidra till etableringen av bättre balans mellan tillgängliga resurser och fiskeverk- samheten. Gemenskapsstöd beviljas därför i utbyte mot att det stödmottagande fartyget överförs från gemenska- pens register över fiskefartyg till ett tredje lands register över fiskefartyg. 60. Utbetalning av stöd i form av kapital till fartygs- ägarna kan inte anses vara det mest effektiva sättet för att säkerställa att stödet används för att fortsätta fiske- verksamheten. De övriga, outnyttjade alternativen i för- ordningarna, räntesubventioner eller ett kapitalbidrag för bildande av garantifonder, skulle bättre ha säkerställt övervakningen och kontrollen av de gemensamma företa- gens fiskeverksamhet enligt kraven i förordningarna. 56. Under genomförandet av FUP 1991–1997 står ar- rangemangen med gemensamma företag för ungefär 30 % av den totala kapacitetsminskningen på cirka 300 000 ton (se tabell 6). SLUTSATS 57. Resultaten är emellertid mindre imponerande än de verkar. Ungefär 90 % av de fartyg som ingick i de granskade projekten fiskade redan utanför gemenskapens vatten och sannolikheten för att de skulle komma att verka inom gemenskapens vatten var liten. Det slutgiltiga avförandet av dessa fartyg ur gemenskapens register hade därför praktiskt taget ingen effekt på fiskeriverksamheten i gemenskapens vatten. Vidare har även landsättningarna av fisk i EU förblivit på tidigare nivåer (se tabell 2). Totalt sett är systemet med gemensamma företag, jämfört med export, ett dyrt alternativ för avförande av fartyg ur gemenskapens register över fiskefartyg. 61. De största brister som uppdagades berodde i stor utsträckning på dåliga övervaknings- och kontrollförfa- randen i medlemsstaterna och vid kommissionen (se punkterna 22–42 och 43–54). Särskilt gemenskapens register över fiskefartyg är fortfarande i behov av bety- dande förbättringar för att bli fullständigt tillförlitligt (se punkterna 47–50). På grund av den höga stödnivån, som motsvarar det stöd som betalas för skrotning av fartyget och ofta uppgår till flera gånger fartygets försäkrings- värde, borde gemenskapens finansiella intresse, dvs. att fartyget utför sin fiskeverksamhet i överensstämmelse med förordningarna, ha skyddats i tillräcklig utsträckning (se punkt 59). 58. Dessutom finns det inga bevis i kommissionens handlingar som skulle tyda på att fartygens fiskerättighe- ter under det internationella fiskeriavtalet, efter det att de överförts, har överförts till andra EU-fartyg, eller att man skulle ha uppnått motsvarande nedskärning i de belopp som betalas ur EU:s budget till de tredje länder som berörs av ett sådant internationellt fiskeriavtal. De bevis som finns att tillgå antyder däremot att de successiva 62. Kommissionen bör omedelbart vidta åtgärder för att se över sina övervaknings- och kontrollförfaranden och i motsvarande fall som dem som nämns i denna rapport (25) Årsrapporten 16. 11. 1993. för budgetåret 1992, EGT C 309, C 393/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 (se punkterna 23, 28, 31–33, 37–38 och 41–42) bör man i tillämpliga fall återkräva EU-stödet. 63. Kommissionens och medlemsstaternas sätt att för- valta utbetalningen av stöd till fartygsägaren är inte den effektivaste formen av stöd till verksamheten i gemen- samma företag. De övriga alternativ som förordningarna ger möjlighet till men som hittills inte utnyttjats, ränte- subventioner eller ett kapitalbidrag för bildande av garan- tifonder, skulle säkerställa tillvaratagandet av gemenska- pens finansiella intressen på ett bättre sätt (se punkt 60). Om kapitalstöd fortfarande utbetalas bör kommissionen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att stödmot- tagarna ger tillräckliga garantier (till exempel i form av en bankgaranti) för att täcka sina skyldigheter att upp- rätthålla verksamheten och leveranserna till EU:s mark- nad under den minimiperiod som krävs. 64. Trots att åtgärden har bidragit med en tredjedel av den nedskärning av gemenskapens fiskeflotta som skett sedan 1991, fiskade cirka 90 % av de fartyg som ingick i de granskade projekten redan utanför gemenskapens vat- ten, och sannolikheten för att de skulle komma att verka inom gemenskapens fiskevatten var liten. Avförandet av dessa fartyg ur gemenskapens register har därför prak- tiskt taget inte haft någon effekt på fiskeriverksamheten i gemenskapens vatten. Vidare har även landsättningarna av fisk i EU förblivit på tidigare nivåer (se punkt 57). Det fanns inga bevis i kommissionens handlingar som skulle tyda på att de överförda fartygens fiskerättigheter inom ramen för de internationella fiskeriavtalen skulle ha över- förts till andra EU-fartyg, eller att de belopp som betalas ur EU:s budget till tredje land skulle ha minskat (se punkt 58). Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 7 oktober 1998. För revisionsrätten Bernhard FRIEDMANN Ordförande 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/13 Tabell 1 Direkt sysselsättning i fiskerisektorn (1990–1995) Medlemsstat 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Belgien (1) Danmark (2) Tyskland (3) Grekland (4) Spanien Frankrike Irland (5) Italien (6) Nederländerna (7) Portugal (8) Förenade kungariket (9) 845 6 945 4 812 39 124 87 351 32 622 7 905 41 429 3 502 40 610 24 230 818 6 682 4 291 40 164 84 838 30 953 7 910 39 171 3 932 38 745 23 820 762 7 277 4 377 40 164 82 299 29 588 7 805 45 620 2 876 36 337 23 410 720 5 491 4 142 40 164 79 369 28 306 7 700 45 000 2 834 34 454 23 000 652 5 275 4 979 40 164 77 962 27 598 7 700 45 000 2 796 31 721 20 766 624 5 055 4 979 40 164 75 009 26 879 5 500 45 000 2 752 30 937 19 928 Variation 1995/1990 −26,15 % −27,21 % 3,47 % 2,66 % −14,13 % −17,60 % −30,42 % 8,62 % −21,42 % −23,82 % −17,75 % EUR-12 288 530 281 324 280 515 271 180 264 613 256 827 −10,99 % Finland (10) Sverige (11) 3 046 3 823 2 884 3 549 2 739 3 275 2 750 3 000 2 372 3 500 2 792 3 400 −8,34 % −11,06 % EUR-15 295 399 287 757 286 529 276 930 270 485 263 019 −10,96 % Källa: GD XIV, OECD (Hel- och deltidssysselsatta fiskare, om inte annat anges). (1) Källa: Belgiska jordbruksministeriet 1986–93. (2) Källa: Danska fiskeriministeriet för 1990, 1991 och 1992. (3) Källa: Tyska jordbruksministeriet för 1994. 1994 års uppgifter för 1995. (4) Källa: Grekiska nationella statistikkontoret, jordbruksstatistik. 1991 års uppgifter för 1992–1995. (5) Källor: 1991 års rapport, SEK(91) 2288 slutlig. Regional socioekonomisk studie av fiskeriindustrin – GD XIV för 1991. Uppgifterna för 1990 och 1992 är uppskattade genom linjär interpolering. ISTAT 1989–92, 1993 års uppgifter för 1994–1995. (6) Källa: (7) Källa: Regional socioekonomisk studie av fiskeriindustrin – GD XIV för 1990. Produktschap Vis för 1994–1995 (uppgifterna för 1995 är preliminära). (8) Källa: Ministeriet för jordbruk, landsbygdens utveckling och fiske. FAO för 1995. (9) Källa: Regional socioekonomisk studie av fiskeriindustrin – GD XIV för 1990. Uppgifterna för 1991 och 1992 är uppskattade genom linjär interpolering. (10) Källa: Statistisk årsbok för Finland, 1992. OECD för 1994, endast yrkesfiskare till havs. (11) Uppgifterna för 1991 och 1992 är uppskattade genom linjär interpolering. Tabell 2 Landsättningar totalt Q: 1 000 ton V: miljoner ecu Medlemsstat Belgien (1) Danmark Tyskland Grekland Spanien (2) Finland Frankrike Irland Italien Nederländerna Portugal (3) Sverige (4) Förenade kungariket 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Q V Q V Q V Q V Q V Q V 37,5 1 458,5 215,4 154,2 887,9 (5) 74,0 (5) 529,8 183,6 337,0 538,0 (5) 309,7 (5) 240,7 610,4 (5) 83,7 443,4 156,3 500,0 1 831,2 (5) 33,7 (5) 882,8 74,2 1 257,0 465,0 (5) 400,0 117,9 547,9 (5) 36,3 1 728,0 (5) 253,9 159,4 787,3 (5) 60,2 (5) 524,0 159,2 (5) 368,4 462,0 (5) 306,8 (5) 227,9 639,6 (5) 90,5 460,0 (5) 181,4 527,8 1 798,2 (5) 29,0 (5) 880,3 119,9 (5) 1 307,4 488,0 (5) 400,0 119,3 600,5 (5) 33,4 1 930,0 (5) 265,5 179,2 (6) 842,0 (5) 79,1 (5) 506,9 167,0 (5) 566,7 (6) 412,7 (5) 295,7 300,9 458,0 (5) 75,4 426,2 (5) 153,7 593,4 (7) 1 794,3 (5) 24,7 (5) 848,8 115,5 (5) 2 011,1 (7) 429,6 (5) 400,0 98,8 522,1 (5) 32,3 1 593,0 (5) 258,5 179,2 (8) 795,3 (5) 83,6 (5) 528,0 222,6 (5) 405,1 474,4 (5) 289,0 335,7 678,6 (5) 76,2 338,9 (5) 147,2 593,4 (8) 1 510,0 (5) 21,6 (5) 845,7 108,1 (5) 1 208,7 441,8 (5) 400,0 81,1 544,5 (5) 30,2 1 872,7 248,6 191,0 (5) 1 291,6 103,4 867,8 (5) 297,2 413,9 480,2 (5) 247,5 (5) 376,0 874,9 75,5 383,8 292,1 379,9 (5) 1 700,9 25,0 1 229,4 (5) 136,0 1 168,1 437,9 (5) 319,7 (7) 91,2 721,9 35,6 1 998,4 276,5 158,9 (5) 1 462,2 133,1 868,4 (5) 378,5 413,9 (9) 462,6 (5) 247,5 (9) 379,0 912,6 92,1 412,0 283,8 (5) 341,1 (5) 1 965,5 22,6 1 255,3 (5) 141,3 1 168,1 (9) 417,0 (5) 319,7 (9) 94,0 711,7 EUR-12 EUR-15 5 262,1 5 576,8 6 641,6 6 793,1 5 424,8 5 713,0 6 854,1 7 002,3 5 657,1 6 037,1 7 370,1 7 493,6 5 456,0 5 875,3 6 214,5 6 317,2 6 815,6 7 295,0 6 845,2 6 961,4 7 215,2 7 727,3 7 107,7 7 224,2 Källa: GD XIV, OECD om inte annat anges. (1) Källa: Belgiska jordbruksministeriet. (2) Källa: Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel 1990–1993. (3) Källa: Recursos da pesca – Se´ria Estatistica för Q 1990, 1991, 1994; GD XIV för V 1990. (4) Källa: SCB Statistik Sverige 1990–1993. (5) Endast nationella landsättningar i inhemska hamnar. (6) Källa: Eurostat, catches. (7) Uppskattning. (8) 1992 års uppgifter. (9) 1994 års uppgifter. C 3 9 3 1 4 / S V E u r o p e i s k a g e m e n s k a p e r n a s o f f i c i e l l a t i d n i n g 1 6. 1 2. 9 8 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/15 Tabell 3 Extern handel Import Export Saldo Q V Q V Q V Q: 1 000 tons V: miljoner ecu 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 EUR-15 1995 EUR-15 1996 3 322 3 613 3 548 3 991 4 160 3 998 4 096 4 020 4 723 4 303 4 324 4 593 5 294 5 917 6 390 6 925 7 698 7 655 7 064 8 124 8 271 8 646 1 306 1 237 1 239 1 328 1 220 1 302 1 432 1 478 1 593 1 584 1 509 1 266 1 363 1 372 1 462 1 352 1 471 1 420 1 454 1 682 1 630 1 695 −2 016 −2 376 −2 309 −2 663 −2 940 −2 696 −2 664 −2 542 −3 130 −2 719 −2 815 −3 327 −3 931 −4 545 −4 928 −5 573 −6 227 −6 235 −5 610 −6 442 −6 641 −6 951 Källa: GD XIV, Eurostat-Comext. Import: cif-värde. Export: fob-värde. Alla fiskeriprodukter (inklusive mjöl, olja, avfall, osv. ). C 393/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 Finansierade projekt med gemensamma företag (1991-30. 6. 1998) Tabell 4 Medlemsstat Antal projekt Antal fartyg BRT (a) (b) (c) (d) (e) Godkänt stöd Utbetalt stöd miljoner ecu (1) % (f) miljoner ecu (2) (g) % (h) (g)/(e) % (i) Projekt med gemensamma företag som godkänts i enlighet med förordning (EEG) nr 4028/86 (3) Danmark Grekland Spanien Frankrike Italien Portugal Totalt 1 12 39 5 11 15 83 4 17 86 10 25 20 614 4 642 28 316 3 454 9 332 5 375 1 % 9 % 55 % 7 % 18 % 10 % 3,32 14,47 85,84 10,53 24,91 13,29 2 9 56 7 16 9 3,32 12,59 62,76 9,15 18,01 12,57 3 11 53 8 15 11 100 87 73 87 72 95 162 51 733 100 % 152,36 100 118,4 100 78 Projekt med gemensamma företag som godkänts i enlighet med avtalet med Argentina (förordning (EEG) nr 3447/93) Tyskland Grekland Spanien Italien Nederländerna Förenade kungariket Totalt Totalt Danmark Grekland Spanien Italien Portugal Tyskland Danmark Grekland Spanien Frankrike Italien Nederländerna Portugal Förenade kungariket Totalt 2 1 22 1 1 2 29 2 1 23 1 2 2 31 3 138 436 20 845 1 298 779 524 12 % 2 % 77 % 5 % 3 % 2 % 9,19 2,25 58,4 2,02 4,26 3,20 12 3 74 3 5 4 7,35 0 52,62 1,64 0 0 12 0 85 3 0 0 27 020 100 % 79,32 100 61,61 100 Gemensamma företag som godkänts inom ramen för FFU (förordning (EG) nr 3699/93) 1 5 43 7 20 76 2 2 18 104 5 19 1 35 2 188 1 6 59 10 21 97 2 5 24 168 10 36 2 41 2 250 1 900 24 431 2 721 5 655 1 % 5 % 70 % 8 % 16 % 0,46 4,00 48,00 4,32 9,50 1 6 72 7 14 0,37 0 48,00 0 5,90 1 0 88 0 11 34 957 100 % 66,28 100 54,27 100 Totalt per medlemsstat 3 138 864 6 978 73 592 3454 13 351 779 11 030 524 12 % 1 % 6 % 65 % 3 % 12 % 1 % 10 % 0 % 9,19 3,78 20,72 192,24 10,53 31,25 4,26 22,79 3,2 3 1 7 65 4 10 1 8 1 7,35 3,69 12,59 163,38 9,15 19,65 0 18,47 0 3 2 5 70 4 8 0 8 0 290 113 710 100 % 297,96 100 234,28 100 80 0 90 81 0 0 78 80 0 100 0 62 82 80 98 61 85 87 63 0 81 0 79 Källa: GD XIV/D2, SINCOM, årliga rapporter om genomförande av FFU. (1) Källor: SINCOM, interna listor och medlemsstaternas årliga rapporter om genomförande. (2) Källor: SINCOM och medlemsstaternas årliga rapporter om genomförande. (3) Inklusive projekt som godkänts 1994 och finansierats av FFU. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/17 Uppgifter om finansierade och granskade gemensamma företag Tabell 5 Antal projekt Antal fartyg BRT Godkänt stöd (miljoner ecu) Utbetalt stöd (miljoner ecu) Totalt Gran- skade % Totalt Gran- skade % Totalt Gran- skade % Totalt Gran- skade % Totalt Gran- skade % 2 2 18 104 5 19 1 35 2 0 0 8 21 1 9 0 11 0 2 0 5 0 24 44 20 168 10 20 36 47 2 0 41 31 2 0 0 0 12 31 3 17 0 14 0 3 138 864 6 978 0 0 0 0 3 731 50 18 73 592 19 179 1 240 30 3 454 5 474 47 13 351 0 779 8 009 34 11 030 0 524 0 0 9,19 3,78 0 0 0 0 20,72 10,67 53 26 192,24 54,63 3,68 10,53 36 8,8 31,25 41 0 4,26 0 22,79 11,07 73 0 0 3,2 0 7,35 0 0 3,69 0 9,91 12,59 51 28 163,38 47,63 3,68 9,15 35 8,80 19,65 28 0 0 0 8,44 18,54 49 0 0 0 0 0 79 29 40 45 0 46 0 Totalt 188 50 27 290 77 27 113 710 37 633 33 297,96 88,85 30 234,35 78,46 33 Medlemsstat Tyskland Danmark Grekland Spanien Frankrike Italien Nederländerna Portugal Förenade kungariket Källor: SINCOM; GD XIV. Tabell 6 Utvecklingen av tonnaget inom gemenskapens fiskeflotta Medlemsstat Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Nederländerna Portugal Förenade kungariket 1991 1997 Differens % Minskning p. g. a. G. F. (*) % (a) (b) (c)=(b)–(a) (d)=(c)/(a) (e) (f)=(e)/(c) (BRT) 27 732 117 949 92 775 129 474 788 232 198 801 56 236 274 063 174 274 183 306 252 601 22 880 98 551 72 910 114 587 604 901 196 001 58 502 260 603 177 196 123 220 253 924 −4 852 −19 398 −19 865 −14 887 −183 331 −2 800 2 266 −13 460 2 922 −60 086 1 323 −17 −16 −21 −11 −23 −1 4 −5 2 −33 1 — −864 −3 138 −6 978 −73 592 −3 454 — −13 351 −779 −11 030 −524 0 4 16 47 40 123 0 99 0 18 0 Totalt EUR-12 2 295 443 1 983 275 −312 168 −14 −113 710 36 Källa: GD XIV, Statistical Bulletins, D2. (*) BRT vid tidpunkten för beviljande av stöd. G. F. = gemensamma företag. C 393/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 KOMMISSIONENS SVAR SAMMANFATTNING AV DEN SÄRSKILDA RAPPORTEN OM GEMENSKAPENS ÅTGÄRDER FÖR ATT UPPMUNTRA TILL BILDANDE AV GEMENSAMMA FÖRETAG INOM FISKERISEKTORN De brister och tillkortakommanden som noterats i tillämpningen av bestämmelserna beskrevs till stor del redan 1995 i en rapport från generaldirektoratet för fiske. Kommissionen har börjat vidta åtgärder för att lösa dessa problem. Kommissionen skulle vilja betona att trots de problem som uppstått när det gäller att genomföra åtgärderna, har systemet med gemensamma företag visat sig vara ett mycket fördelaktigt verktyg för att hantera de problem som gemenskapsflottan har haft under 1990-talet. De gemensamma företagen har bidragit till att — minska gemenskapsflottans kapacitet med en tredjedel av den totala minskningen mellan 1991 och 1997, som revisionsrätten mycket riktigt påpekar, — lösa de problem som gemenskapens fartygsägare har haft med tillträde till tredje lands resurser, — stärka ett stabilt och varaktigt samarbete mellan gemenskapen och de tredje länder med vilka gemenskapen har förbindelser med inom fiskerisektorn, — behålla åtminstone några arbetstillfällen ombord på de överförda fartygen och inom tillhörande verksamheter, — försörja gemenskapsmarknaden och därmed minska gemenskapens beroende av leverantörer utifrån. Med hänsyn till detta bidrag till strukturanpassningen av Europeiska unionens fiskekapacitet kommer de nya FFU-bestämmelserna även fortsättningsvis ge möjlighet att bilda gemensamma företag. Med detta i åtanke har kommissionen inlett en heltäckande utvärdering av systemet med gemensamma företag, inbegripet gemensamma företag som finansieras inom ramen för avtalet med Argentina. Ett gemensamt tillvägagångssätt kommer att införas för att säkerställa att systemet förblir förenligt med och kompletterar politiken när det gäller fiskeavtal. Gemensamma företag är ett verktyg för att utveckla fiskeindustrin i de tredje länder med vilka gemenskapen har ingått ett avtal. Dessutom ger ett fiskeavtal den lämpliga rättsliga ramen för att övervaka projekt och verksamhet som inbegriper gemensamma företag. När de nya FFU-bestämmelserna utarbetas kommer kommissionen att stärka de rättsliga ramarna för följande: — De villkor som måste uppfyllas när ett gemensamt företag bildas. — De garantier som krävs av mottagaren för att få gemenskapens bidrag. — Kontroll- och övervakningsförfarandena. När det gäller de nuvarande bestämmelserna har kommissionen påmint medlemsstaterna om deras skyldigheter att förvalta och övervaka projekt med gemensamma företag. Kommissionen har också infört flera åtgärder för att förbättra den övervakning som görs av dess egna avdelningar (inrättat en databas, kontrollerat nationella mätningsmetoder, intensifierat kontrol- lerna). 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/19 För de fall som revisionsrätten nämner gör kommissionen alla nödvändiga kontroller av skillnader i fartygstonnage, nybyggnads- och moderniseringsstöd, ändringar i projekt med gemensamma företag och förlista fartyg. Kommissionen kommer vid behov att kräva återbetal- ning av eventuellt felaktigt utbetalda belopp. BESKRIVNING AV DEN GRANSKADE VERKSAMHETEN Lagstiftningsram 9. Det är riktigt att systemet med att stödja gemen- samma företag enligt förordning 4028/86 har förvaltats direkt av kommissionen, men det bör påpekas att denna förvaltning är baserad på en förberedande behandling i medlemsstaterna där det görs en preliminär klassificering av projekten, varvid medlemsstaterna yttrar sig om finan- sieringen och intygar att de uppgifter som den sökande har lämnat överensstämmer med deras ansökningar om stöd och betalning. 18. Det förfarande som beskrivs i punkt 9 gäller även förvaltningen av gemensamma företag inom ramen för avtalet med Argentina, utom när det gäller det definitiva projekturvalet vilket görs av den gemensamma kommit- te´n för EU och Argentina. BUDGETMEDEL 21. Såsom påpekades i kommissionens svar i punkt 9. 4 i årsrapporten för 1996 var det den budgetansvariga myn- digheten som fattade beslut om att slå samman betal- ningar för åtgärder med samma syften för att begränsa antalet budgetrubriker. RESULTAT AV REVISIONEN Förvaltningen i medlemsstaterna Beräkning av fartygstonnage 23. När det gäller projekt SM/GR/3/91 har mottagaren, på de grekiska myndigheternas begäran, gått med på att se till att dennes fartyg mäts i brt så att stödbeloppet kan beräknas på ett riktigt sätt och eventuella överbetalda belopp kan återbetalas. 24. -25. För att lösa problemet med ej standardiserade mätningsmetoder har kommissionen undertecknat ett avtal med ett expertinstitut som skall kontrollera de olika nationella mätningsmetoderna och utarbeta en rapport om medlemsstaternas olika mätningsmetoder. Expertinsti- tutet kommer att leverera denna rapport i mitten av 1999. Mot bakgrund av rekommendationerna i denna rapport kommer kommissionen att föreslå olika möjliga komplet- terande åtgärder i syfte att få bort mätningsmetoder som ej är standardiserade. Det bör emellertid påpekas att ommätningen av alla fartyg i bt, enligt förordning nr 2930/86 ändrad genom förordning nr 3259/94, fortskrider på ett tillfredsstäl- lande sätt i de flesta medlemsstaterna. Kommissionen har nyligen påmint de medlemsstater där tillräckliga framsteg inte har gjorts om deras skyldigheter. Kommissionen överväger möjligheten att vidta rättsliga åtgärder och har skickat formella underrättelser till fem medlemsstater i detta ärende. De stödmottagande fartygens lämplighet för den plane- rade fiskeverksamheten 26. -27. De som söker stöd för gemensamma företag måste i den dokumentation som skickas till de nationella myndigheterna ange villkoren för tillträde till fiskezonen och särskilt huruvida deras fartyg har anpassats tekniskt till den planerade verksamheten. När stödansökan lämnas in kontrollerar medlemsstaten att uppgifterna är riktiga. Det faktum att arbete utförs på ett fartyg innebär inte nödvändigtvis att det var tekniskt olämpligt för den planerade fiskeverksamheten när det gemensamma företa- get bildades. Fartygen ses regelbundet över och när ett fartyg skall överföras ger denna regelbundna översyn en möjlighet att göra eventuella ändringar som kan krävas för att bättre anpassa fartyget till de särskilda förhållan- dena i den nya fiskezonen, öka deras produktivitet eller förbättra fiskberedningsutrustningen. När det gäller de tre italienska fartygen har kommissio- nen kontaktat myndigheterna för att genomföra nödvän- diga kontroller och lösa de uppkomna problemen. Vid behov kommer kommissionen att kräva återbetalning av eventuella överbetalda belopp. När de nya bestämmelserna utarbetas för FFU (Fonden för fiskets utveckling), kommer kommissionen att över- väga möjligheten att kräva att ansökan, när den lämnas in, innehåller uppgifter om det arbete som skall utföras och tidsramarna för att slutföra det. C 393/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 Stödberättigade fartyg emellertid kommissionen att hålla ett förlikningsmöte med dem. 28. Systemet med stöd till gemensamma företag priorite- rar ekonomiskt stöd till fartyg som fiskar utanför gemen- skapens vatten där det är svårt att få tillträde till resur- serna. Vissa fartyg har varit tvungna att tillfälligt avbryta sin fiskeverksamhet efter att ha stött på svårigheter i vattnen utanför gemenskapen (namibiska vatten och NAFO- vatten) där de har fiskat sedan början av 1990-talet. Detta tillfälliga avbrott inverkade inte på fartygens status som fartyg i bruk. 33. Så snart den databas som nämns i punkt 30 är i drift kommer kommissionen, efter att noggrant ha kon- trollerat alla uppgifter och nått en överenskommelse med de nationella myndigheterna i samtliga berörda medlems- stater, att indriva de utestående beloppen. Enskilda gemensamma företags trovärdighet Kommissionen har faktiskt gjort sitt bästa för att hitta fiskezoner för dessa fartyg inom ramen för avtalet mellan gemenskapen och Argentina. Avtalsförhandlingarna och alla förfaranden för att genomföra avtalet avslutades först i slutet av 1994. De berörda fartygen drog därför nytta av åtgärderna från och med 1995. 35. Enligt gällande gemenskapsbestämmelser krävs inte ett minsta deltagande från någon parts sida, men kom- missionen kan prioritera projekt där flera fartygsägare från gemenskapen har majoriteten av aktierna i det gemensamma företaget. Under dessa omständigheter planerar kommissionen inte att kräva återbetalning av dessa stödbelopp. Storleken på parternas deltagande i det gemensamma företaget och hur länge de minst måste delta kommer att beaktas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. Utebliven indrivning av gemenskapsstöd till nybyggnad och modernisering Kommissionen undersöker för närvarande den argentin- ska partens deltagande i det gemensamma företaget i projekt ARG/ES/SM/53-96. 30. En ny databas håller på att inrättas med alla de stöd till nybyggnad och modernisering som beviljats sedan 1983 per fartyg. 36. Det gemensamma företagets lönsamhet undersöks av de nationella myndigheterna innan stödansökan skickas vidare till kommissionen. Innehållet i databasen kommer regelbundet att jämföras med fartygsregistret för att kontrollera att de berörda fartygen fortsätter sin verksamhet under den period som krävs enligt bestämmelserna. Parternas bidrag till det gemensamma företaget kan vara in natura. Gemenskapsparterna bidrar med fartyget och parten i tredje land bidrar med fiskelicensen. De första resultaten kommer att finnas tillgängliga i slutet av 1998. Möjligheten att fastställa en obligatorisk kapitalinsats i det gemensamma företaget kommer att beaktas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. 31. Kommissionen delar inte de spanska myndigheternas åsikt om att principen om tidsproportionell återindriv- ning inte gäller fartyg som erhållit stöd enligt systemet med stöd till gemensamma företag enligt förordning (EEG) nr 4028/86 och avtalet med Argentina. De spanska myndigheterna har gått med på kommissio- nens förslag att ha ett tekniskt möte i detta ärende. 32. Kommissionen har kontaktat stödmottagaren, äga- ren av de två fartygen i fråga, och begärt återbetalning till gemenskapen med ett belopp på 7 667 740 franska franc. Med hänsyn till de franska myndigheternas förbehåll för principen om tidsproportionell återindrivning kommer Ändringar av projekt med gemensamma företag 37. Kommissionen ansåg att stödmottagaren hade givit väl underbyggda skäl till att ändra verksamhetsvillkoren och godkände därför överföringen av de två fartygen till Peru. Under omständigheterna och eftersom det gemen- samma företaget skulle fortsätta sin fiskeverksamhet ifrå- gasattes inte gemenskapsstödet. Kommissionen har kontaktat stödmottagaren för att få klarhet i situationen med det tredje fartyget och kommer att fatta lämpliga beslut mot bakgrund av de gällande bestämmelserna. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/21 38. Kommissionen har begärt en förklaring från de berörda myndigheterna. Den kommer att fatta lämpliga beslut mot bakgrund av de gällande bestämmelserna. 46. Kommissionen har redan svarat på revisionsrättens anmärkningar i punkterna 24 och 25. Stödmottagande fartyg som gått förlorade i olyckor till havs Gemenskapens register över fiskefartyg 39. -42. Kommissionen har vid ett flertal tillfällen vänt sig till de nationella myndigheterna och begärt in uppgif- ter om omständigheterna kring dessa förlista fartyg och särskilt om försäkringsskyddet för fartygen i fråga. Kommissionen undersöker alla fall av förlista fartyg så snart den får information om att det skett en olycka. Kommissionen vidtar nödvändiga åtgärder. Kommissionen håller med revisionsrätten. När de nya FFU-bestämmelserna utarbetas kommer kommissionen att undersöka om det är möjligt att införa krav på att det sluts ett försäkringsavtal för varje fartyg som överförs till ett gemensamt företag och att fastställa de finansiella bestämmelser som skall gälla vid en olycka. Kommissionens förvaltning Bedömning av stödansökningar 44. Merparten av de villkor som fartygen måste uppfylla för att berättiga till stödet för gemensamma företag skall kontrolleras av de nationella myndigheterna när de gran- skar de ansökningar som stödmottagaren lämnat in. Kontroll av de uppgifter som medlemsstaterna skickat in görs huvudsakligen genom kontroller på platsen. Med hänsyn till de medel som står till kommissionens förfogande har man redan planerat att intensifiera kon- trollen av systemet med gemensamma företag under 1998. Kommissionen har uppmärksammat medlemsstaterna på vikten av förbättrad förvaltning och övervakning av pro- jekt som rör gemensamma företag. Frågan kommer också att tas upp på de kontrollsamordningsmöten som nyligen införts mellan kommissionen och medlemsstaterna så att prioritet kan ges åt att kontrollera projekt rörande gemensamma företag. Bedömning av uppgifter om fartygstonnage 45. Det åligger medlemsstaterna att utfärda bruttoton- nagecertifikat. 47. Sedan kommissionen svarade på revisionsrättens anmärkningar om registret över fiskefartyg i 1996 års rapport (punkterna 9. 29–9. 33) har situationen avsevärt förbättrats till följd av de bilaterala kontakterna mellan kommissionen och medlemsstaterna för att upprätta de fleråriga utvecklingsprogrammen för 1997–2001 och till följd av kommissionens gemensamma kontroll/struktur- besök för att säkerställa att dessa program genomförs på ett effektivt sätt. 48. När det gäller Italien har det inrättats en arbets- grupp mellan kommissionen och de italienska myndighe- terna vars uppgift är att se över och uppdatera uppgif- terna i det italienska fartygsregistret från och med den 1 januari 1992 och framåt. Arbetsgruppen skall också undersöka om uppgifterna i fartygsregistret stämmer öve- rens med de uppgifter som Italien lämnat i Italiens fleråriga utvecklingsprogram 1992–1996. Arbetsgruppen skall ha slutfört sitt arbete senast den 31 december 1998. 49. Förvaltningstekniska skäl har orsakat förseningarna när det gäller att avföra överförda fartyg ur gemenska- pens fartygsregister. Fartygen hade avförts på vederbör- ligt sätt ur de nationella registren. Kommissionen har påmint medlemsstaterna om deras skyldighet att omedelbart anmäla ändringar i respektive nationellt register. Det nya förslaget till förordning om gemenskapens regis- ter över fiskefartyg innehåller mycket korta tidsfrister för medlemsstaterna att lämna uppgifter. 50. I samband med genomförandet av de fleråriga utvecklingsprogrammen för perioden 1997–2001 och revideringen av lagstiftningen om gemenskapens register över fiskefartyg, har kommissionen upprepade gånger påmint medlemsstaterna om deras skyldigheter att lämna den information som krävs. Kommissionen kommer att be de grekiska och italienska myndigheterna om mer information om de fall som det hänvisas till. (Se även punkt 23). I den framtida tillämpningsförordningen för Fonden för fiskets utveckling (FFU) kommer kommissionen att förslå strängare regler när medlemsstaterna inte uppfyller rap- porteringskraven. C 393/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 12. 98 Utvärdering av verksamhetsrapporterna 51. Kommissionen kontaktar systematiskt medlemssta- terna och begär in de rapporter som saknas. fartyg som definitivt är utestängda från gemenskapens vatten och för gemenskapsmarknaden som de fortsätter att försörja. Kommissionen undersöker rapporterna periodvis för att få en överblick över åtgärden. Ett stickprov tas för en mer ingående undersökning. De stabila nivåerna på mängden landad fisk inom EU beror på de tekniska framsteg som gjorts och som hela tiden ökar fiskeflottans produktivitet. Kommissionen har dessutom beslutat göra en heltäck- ande utvärdering av systemet med gemensamma företag. Förfarandet håller på att introduceras. En utvärdering pågår för närvarande av internationella fiskeavtal, inbe- gripet gemensamma företag som finansieras inom ramen för avtalet med Argentina. 52. Kommissionen har vid möten i övervakningskom- mitte´n i Portugal påmint om behovet av att i portugisisk lagstiftning införa en bestämmelse enligt vilken det krävs att stödmottagare lämnar in tre årliga rapporter om verksamheten. De portugisiska myndigheterna håller för närvarande på att anpassa lagen för att beakta kommissionens begäran. Utvärdering av olyckor till havs 53. Kommissionen har redan svarat på denna anmärk- ning i punkt 42. Kontroller på platsen 54. När stödansökningar skickas till gemenskapen inty- gar de nationella myndigheterna att fartygen uppfyller villkoren i bestämmelserna. De kontroller på platsen som kommissionen gjorde inom ramen för strukturpolitiken för fisket var huvudsakligen avsedda för projekt som omfattade fysiska installationer såsom byggnader eller vattenbruksanläggningar. Kommissionen har emellertid redan planerat att öka kontrollerna på platsen under 1998 för gemensamma företag i Spanien, Portugal, Italien och Grekland. ÅTGÄRDENS VERKAN OCH EFFEKTIVITET 57. När det gäller omstruktureringen av gemenskapsflot- tan har systemet med gemensamma företag gett gemen- skapens fiskare nya fiskemöjligheter, särskilt de fiskare som hade det svårt att få tillträde till tredje lands resurser. Systemet är därför en bra lösning både för Det är riktigt att systemet med gemensamma företag är ett dyrare alternativ än export, men det har många fördelar. Några av fördelarna är att försörjningen av gemenskapsmarknaderna är säkrad och att åtminstone några arbetstillfällen kan behållas på fartygen och i tillhörande verksamhet i hemmahamnen (proviantering, landning, fartygsunderhåll etc. ). Storleken på gemenskapens bidrag till gemensamma före- tag kommer att ses över när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. 58. Mot bakgrund av de uppgifter som kommissionen har tillgång till garanterar den tillsammans med medlems- staterna att fartyg som utgår ur avtalen ersätts. Ekonomisk kompensation omförhandlas med det berörda tredje landet när avtalet förnyas i förhållande till de fiskemöjligheter som erbjuds, medlemsstaternas begäran och faktiskt utnyttjande under föregående avtals löptid. Frågan om fartyg som utgår ur fiskeavtal för att bilda gemensamma företag kommer att beaktas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas och kommer också att beaktas efter den pågående utvärderingen av fiskeavta- len. 59. I enlighet med vad som sagts i punkt 57 står systemets fördelar i proportion till gemenskapens bidrag till gemensamma företag. De garantier som krävs av mottagaren, inbegripet betal- ningsbestämmelser, kommer att undersökas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. 60. De olika formerna av ekonomiskt stöd och meto- derna för att uppmuntra att de används kommer att beaktas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. 16. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 393/23 SLUTSATS återbetalning av eventuellt felaktigt utbetalda stödbe- lopp. 61. Medlemsstaterna intygar att de uppgifter som stöd- mottagaren lämnar är riktiga. Åtgärder för att öka kontrollen av systemet med gemen- samma företag vidtogs under 1998 i den utsträckning som kommissionens resurser medgav. Kommissionen har dessutom uppmärksammat medlems- staterna på behovet av bättre förvaltning och övervak- ning av projekt rörande gemensamma företag. Kommissionen har redan vidtagit åtgärder för att för- bättra gemenskapens register över fiskefartyg och har påmint medlemsstaterna om deras skyldigheter. 63. De olika möjliga formerna av ekonomisk stöd kom- mer tillsammans med olika sätt att uppmuntra använd- ningen av dem och för att garantera fortsatt verksamhet och försörjning av gemenskapsmarknaden att undersökas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. 64. Systemet med gemensamma företag har löst gemen- skapsfartygens problem med tillträde till tredje lands resurser. Dessa fartyg, som inte längre kan återvända till gemenskapens vatten, fiskar nu fritt i tredje lands vatten och fortsätter att försörja gemenskapsmarknaden. Kontroll- och övervakningsförfarandena och de garantier som bör krävas av stödmottagarna kommer att undersö- kas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas. Landningarna från gemenskapens vatten ligger på samma nivå på grund av de tekniska framsteg som gjorts och som fortsätter att öka fiskeflottans produktivitet. 62. Kommissionen har redan vidtagit åtgärder för att förbättra kontrollerna av systemet med gemensamma företag och utvecklat ett dataprogram för att identifiera fartyg som redan har fått gemenskapsstöd. Preliminära resultat kommer att finnas tillgängliga i slutet av 1998. Fartyg som utgår ur fiskeavtal ersätts i så stor utsträck- ning som möjligt och ekonomisk kompensation omför- handlas när avtalet förnyas. När det gäller skillnaderna i fartygens tonnage, nybygg- nads- och moderniseringsstöd, ändringar i projekt med gemensamma företag och förlista fartyg kommer kom- missionen att göra alla de kontroller som krävs och kräva Frågan om fartyg som utgår ur fiskeavtal för att bilda gemensamma företag kommer att beaktas när de nya FFU-bestämmelserna utarbetas och kommer också att beaktas efter den utvärdering av fiskeavtalen som pågår


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2150/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 7ης Οκτωβρίου 1998 για καθορισμό του μέγιστου ποσού της επιστροφής κατά την εξαγωγή της λευκής ζάχαρης για τη δέκατη τμηματική δημοπρασία που πραγματοποιείται στο πλαίσιο της διαρκούς δημοπρασίας του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1574/98

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 8. 10. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 271/7 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 2150/98 TGS EPITQOPGS tgr 7gr Ojtybq(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tou l(cid:146)cistou poso(cid:151) tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tgr keuj(cid:147)r f(cid:145)waqgr cia tg d(cid:146)jatg tlglatij(cid:147) dglopqas(cid:148)a pou pqaclatopoie(cid:148)tai sto pka(cid:148)sio tgr diaqjo(cid:151)r dglopqas(cid:148)ar tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1574/98 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1785/81 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 30(cid:147)r Ioum(cid:148)ou 1981, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tgr f(cid:145)waqgr (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1148/98 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 17 paq(cid:145)cqavor 5 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio stoiwe(cid:148)o b), Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, dum(cid:145)lei tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1574/98 tgr Epi- tqop(cid:147)r, tgr 22ar Iouk(cid:148)ou 1998, peq(cid:148) diaqjo(cid:151)r dglopqas(cid:148)ar cia tom jahoqisl(cid:149) tym eisvoq(cid:150)m (cid:147)/jai tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) keuj(cid:147)r f(cid:145)waqgr (3), tgm enacyc(cid:147) tgr f(cid:145)waqgr aut(cid:147)r· (cid:149)ti, jat(cid:145) tir diat(cid:145)neir tou (cid:145)qhqou 9 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1574/98, jahoq(cid:148)fetai (cid:146)ma l(cid:146)cisto pos(cid:149) epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147), jat(cid:145) peq(cid:148)ptysg, cia tgm em k(cid:149)cy tlglatij(cid:147) dglopqas(cid:148)a, avo(cid:151) kgvho(cid:151)m up(cid:149)xg, id(cid:148)yr, g jat(cid:145)stasg jai g pqobkep(cid:149)lemg en(cid:146)king tgr acoq(cid:145)r tgr f(cid:145)waqgr stgm Joim(cid:149)tgta jai stg diehm(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti, let(cid:145) ap(cid:149) en(cid:146)tasg tym pqosvoq(cid:150)m, pq(cid:146)pei ma hespi- sto(cid:151)m cia tg d(cid:146)jatg tlglatij(cid:147) dglopqas(cid:148)a oi diat(cid:145)neir pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr f(cid:145)waqgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Cia tg d(cid:146)jatg tlglatij(cid:147) dglopqas(cid:148)a keuj(cid:147)r f(cid:145)waqgr, pou pqaclatopoie(cid:148)tai s(cid:151)lvyma le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1574/98, to am(cid:150)tato pos(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) jahoq(cid:148)fetai se 51,972 Ecu am(cid:145) 100 wiki(cid:149)cqalla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 8 Ojtybq(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 7 Ojtybq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 177 tgr 1. 7. 1981, s. 4. (2) EE L 159 tgr 3. 6. 1998, s. 38. (3) EE L 206 tgr 23. 7. 1998, s. 7


title: Reglamento (CE) n° 2149/98 de la Comisión de 7 de octubre de 1998 por el que se modifican las restituciones a la exportación del azúcar blanco y del azúcar en bruto sin perfeccionar

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: 8. 10. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 271/5 REGLAMENTO (CE) No 2149/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 7 de octubre de 1998 por el que se modifican las restituciones a la exportaci(cid:155)n del az(cid:156)car blanco y del az(cid:156)car en bruto sin perfeccionar LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece una organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector del az(cid:156)car (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1148/ 98 (2), y, en particular, el p(cid:145)rrafo segundo del apartado 4 de su art(cid:146)culo 19, Considerando que el Reglamento (CE) no 2081/98 de la Comisi(cid:155)n (3) ha fijado las restituciones aplicables a la exportaci(cid:155)n para el az(cid:156)car blanco y el az(cid:156)car en bruto; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de las modalidades mencionadas en el Reglamento (CE) no 2081/98 a los datos de que dispone la Comisi(cid:155)n conduce a modificar las restituciones a la exportaci(cid:155)n actualmente en vigor, con arreglo al anexo del presente Reglamento, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 las Se modificar(cid:145)n, con arreglo a los importes consignados en el anexo, restituciones a la exportaci(cid:155)n de los productos contemplados en la letra a) del apartado 1 del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1785/81, sin perfec- cionar o desnaturalizados, fijadas en el anexo del Regla- mento (CE) no 2081/98. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 8 de octubre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 7 de octubre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 159 de 3. 6. 1998, p. 38. (3) DO L 266 de 1. 10. 1998, p. 9. L 271/6 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 8. 10. 98 del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 7 de octubre de 1998, por el que se modifican las restituciones a la exportaci(cid:155)n del az(cid:156)car blanco y del az(cid:156)car en bruto sin perfeccionar ANEXO C(cid:155)digo del producto Importe de la restituci(cid:155)n 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 — ecus/100 kg — 44,69 43,24 44,69 43,24 (1) (1) (2) (1) (1) (2) — ecus/1 % de sacarosa (cid:253) 100 kg — 1701 91 00 9000 0,4858 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — ecus/100 kg — 48,58 48,85 48,85 — ecus/1 % de sacarosa (cid:253) 100 kg — 1701 99 90 9100 0,4858 (1) El presente importe ser(cid:145) aplicable al az(cid:156)car en bruto de un rendimiento del 92 %. Si el rendimiento del az(cid:156)car en bruto exportado se aparta del 92 %, el importe de la restituci(cid:155)n aplicable se calcular(cid:145) con arreglo a lo dispuesto en el apartado 4 del art(cid:146)culo 17 bis del Reglamento (CEE) no 1785/81. (2) Fijaci(cid:155)n suspendida por el Reglamento (CEE) no 2689/85 de la Comisi(cid:155)n (DO L 255 de 26. 9. 1985, p. 12), modificado por el Reglamento (CEE) no 3251/85 (DO L 309 de 21. 11. 1985, p. 14)


title: Commission Regulation (EC) No 2152/98 of 7 October 1998 initiating a 'new exporter' review of Council Regulation (EC) No 1821/98 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of certain magnetic disks (3,5" microdisks) originating in Indonesia, repealing the duty with regard to imports from this exporter and making these imports subject to registration

eurovoc_concepts:
Indonesia
anti-dumping duty
import
magnetic medium
originating product

formats: html pdf print

text: 8. 10. 98 EN Official Journal of the European Communities L 271/9 COMMISSION REGULATION (EC) No 2152/98 of 7 October 1998 initiating a ‘new exporter' review of Council Regulation (EC) No 1821/98 imposing a definitive anti-dumping duty on imports of certain magnetic disks (3,5† microdisks) originating in Indonesia, repealing the duty with regard to imports from this exporter and making these imports subject to registration THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, the product concerned, and that it started exporting to the Community after the original investigation period. Having regard to Council Regulation (EC) No 384/96 of 22 December 1995 on protection against dumped imports from countries the European Community (1), as last amended by Regulation (EC) No 905/98 (2), and in particular Article 11(4) thereof, not members of After consulting the Advisory Committee, Whereas: A. REQUEST FOR A REVIEW The Commission has received an application for a ‘new exporter' review pursuant to Article 11(4) of Regulation (EC) No 384/96 (hereinafter referred to as the ‘Basic Regulation'). The application was lodged by PT Betadiskindo Binatama, Indonesia, an (hereinafter exporter in Indonesia which claims it did not export the product concerned during the period of investigation on which the anti-dumping measures were based, i. e. the period from 1 March 1994 to 28 February 1995 (hereinafter referred to as ‘the ori- ginal investigation period'). ‘the applicant') referred to as (5) (6) (7) B. PRODUCT The products concerned are 3,5† microdisks, used to record and store encoded digital computer infor- mation falling within CN code ex 8523 20 90. This code is given for information only. C. EXISTING MEASURES By Regulation (EC) No 1821/98 (3) the Council imposed a definitive anti-dumping duty of 41,1 % on imports of the product concerned originating in Indonesia. D. GROUNDS FOR THE REVIEW (8) The applicant has shown that it is not related to the exporter/producer in Indonesia which is subject to the aforementioned anti-dumping measures on (1) (2) (3) (4) (1) OJ L 56, 6. 3. 1996, p. 1. (2) OJ L 128, 30. 4. 1998, p. 18. (3) OJ L 236, 22. 8. 1998, p. 1. Community producers known to be concerned have been informed of the above application and have been given an opportunity to comment. In the light of the Commission the above, concludes that there is sufficient evidence to justify the initiation of a review pursuant to Article 11(4) of the Basic Regulation with a view to determining the applicant’s individual margin of dumping and, should dumping be found, the level of duty to which its imports of the product concerned into the Community should be subject. E. REPEAL OF THE DUTY IN FORCE AND REGISTRATION OF IMPORTS Pursuant to Article 11(4) of the Basic Regulation, the anti-dumping duty in force should be repealed with regard to imports of the product concerned originating in Indonesia which are produced and sold for export to the Community by the applicant. At the same time, such imports should be made subject to registration in accordance with Article 14(5) of the Basic Regulation, in order to ensure that, should the review result in a determination of dumping in respect of the applicant, anti-dumping duties can be levied retroactively from the date of the initiation of this review. The amount of the applicant’s possible future liability cannot be esti- mated at this stage of the proceeding. F. TIME LIMIT In the interest of sound administration, a period should be fixed within which interested parties, provided they can show that they are likely to be affected by the results of the investigation, may make their views known in writing and submit supporting evidence. A period should also be fixed, within which interested parties may make a written request there are for a hearing and show that particular reasons why they should be heard. L 271/10 EN Official Journal of the European Communities 8. 10. 98 G. NON-COOPERATION Article 3 (9) It should be noted that in cases in which any interested party refuses access to, or otherwise does not provide, necessary information within the rel- evant time limits, or significantly impedes the investigation, findings, affirmative or negative, may be made in accordance with Article 18 of the Basic Regulation, on the basis of the facts available, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 A review of Regulation (EC) No 1821/98 is hereby initiated in order to determine if and to what extent imports of 3,5† microdisks, used to record and store encoded digital computer information falling within CN code ex 8523 20 90 (TARIC code 8523 20 90*10), origin- ating in Indonesia, produced and sold for export to the Community by PT Betadiskindo Binatama, Jl. Industri II kva. C 7-6 Hyundai Industrial Estate, Lippo Cikarang, Bekasi 17550, Indonesia, should be subject to the anti- dumping duty imposed by Regulation (EC) No 1821/98. Article 2 The customs authorities are hereby directed, pursuant to Article 14(5) of Regulation (EC) No 384/96, to take the appropriate steps to register the imports identified in Article 1. Registration shall expire nine months following the date of entry into force of this Regulation. Article 4 Interested parties, if their representations are to be taken into account during the investigation, must make them- selves known, present their views in writing and submit information within 40 days from the date of the entry into force of this Regulation. Interested parties may also apply to be heard by the Commission within the same time limit. Any information relating to the matter and any request for a hearing should be sent to the following address: European Commission Directorate-General I for External Relations: Commercial Policy and Relations with North America, the Far East, Australia and New Zealand DM 24 8/38 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels Fax (32-2) 295 65 05 Telex 21877 COMEU B. The anti-dumping duty imposed by Regulation (EC) No 1821/98 is hereby repealed with regard to imports of the product identified in Article 1 (TARIC additional code 8549). Article 5 This Regulation shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 7 October 1998. For the Commission Leon BRITTAN Vice-President


title: Decyzja Komisji z dnia 7 października 1998 r. ustanawiająca specjalne warunki przywozu produktów rybołówstwa i akwakultury pochodzących z Tunezji (notyfikowana jako dokument nr C(1998) 2978)Tekst mający znaczenie dla EOG

eurovoc_concepts:
Tunisia
aquaculture
fishery product
health certificate
import
veterinary inspection

text: 38 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 24 31998D0570 L 277/36 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH 14. 10. 1998 DECYZJA KOMISJI z dnia 7 października 1998 r. ustanawiająca specjalne warunki przywozu produktów rybołówstwa i akwakultury pochodzących z Tunezji (notyfikowana jako dokument nr C(1998) 2978) (Tekst mający znaczenie dla EOG) (98/570/WE) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 91/493/EWG z dnia 22 lipca 1991 r. ustanawiającą warunki zdrowotne dotyczące produkcji i wprowadzania na rynek produktów rybołówstwa (1), ostatnio zmienioną dyrektywą Rady 97/79/WE (2), w szczególności jej art. 11, a także mając na uwadze, co następuje: ekspert Komisji przeprowadził wizytację kontrolną w Tunezji w celu sprawdzenia warunków, w jakich produkty rybołówstwa są produkowane, składowane i wysyłane do Wspólnoty; przepisy ustawodawstwa Tunezji dotyczące kontroli zdro- wotnej oraz monitorowania produktów rybołówstwa można równorzędne z ustanowionymi w dyrektywie uznać 91/493/EWG; za „Direction générale de la santé animale (DGSA) du ministère de l’agriculture” w Tunezji jest w stanie skutecznie weryfikować stosowanie obowiązujących ustaw; procedura uzyskiwania świadectwa zdrowia określona w art. 11 ust. 4 lit. a) dyrektywy 91/493/EWG musi również obejmować definicję wzoru świadectwa, minimalne wymagania odnoszące się do języka(-ów), w którym(-ych) ma być sporzą- dzone oraz stanowisko osoby uprawnionej do jego podpisania; zgodnie z art. 11 ust. 4 lit. b) dyrektywy 91/493/EWG opako- wania produktów rybołówstwa powinny być opatrzone znakiem podającym nazwę państwa trzeciego oraz numerem statku-przetwórni, zatwierdzenia/rejestracyjnym chłodni pochodzenia produktu; statku-zamrażalni składowej zakładu, lub na mocy art. 11 ust. 4 lit. c) dyrektywy 91/493/EWG należy sporządzić wykaz zatwierdzonych zakładów, statków-prze- lub chłodni składowych; wykaz statków-zamrażalni twórni Rady zarejestrowanych 92/48/EWG (3); wykaz musi być sporządzony na podstawie komunikatu z DGSA do Komisji; zapewnienie przestrzegania przepisów określonych w tym celu w art. 11 ust. 4 dyrektywy 91/493/EWG jest zadaniem DGSA; rozumieniu dyrektywy w (1) Dz. U. L 268 z 24. 9. 1991, str. 15. (2) Dz. U. L 24 z 30. 1. 1998, str. 31. (3) Dz. U. L 187 z 7. 7. 1992, str. 41. DGSA złożyła oficjalne zapewnienia dotyczące przestrzegania zasad określonych w Załączniku do dyrektywy 91/493/EWG rozdział V oraz dotyczące spełnienia wymagań odpowiadają- cych tym, które zostały ustanowione w tej dyrektywie w zakresie zatwierdzania lub rejestracji zakładów, statków-prze- twórni, chłodni składowych lub statków-zamrażalni pocho- dzenia produktów; środki przewidziane w niniejszej decyzji są zgodne z opinią Stałego Komitetu Weterynaryjnego, PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ: Artykuł 1 „Direction générale de la santé animale (DGSA) du ministère de l’agriculture” w Tunezji jest właściwym organem do spraw- dzania i poświadczania zgodności produktów rybołówstwa i akwakultury z wymaganiami dyrektywy 91/493/EWG. Artykuł 2 Produkty rybołówstwa i akwakultury pochodzące z Tunezji muszą spełniać następujące warunki: 1. do każdej przesyłki musi być dołączony numerowany oryginał świadectwa zdrowia, należycie wypełniony, podpi- sany, opatrzony datą i składający się z jednego arkusza zgodnie ze wzorem podanym w załączniku A do niniejszej decyzji; 2. produkty muszą pochodzić z zatwierdzonych zakładów, statków-przetwórni, chłodni składowych lub zarejestrowa- nych statków-zamrażalni wymienionych w załączniku B do niniejszej decyzji; 3. z wyjątkiem zamrożonych produktów rybołówstwa luzem i przeznaczonych do produkcji żywności konserwowanej wszystkie opakowania muszą być opatrzone wykonanym w sposób trwały napisem „TUNISIA” oraz numerem zatwier- dzenia/rejestracji chłodni składowej lub statku-zamrażalni pochodzenia produktu. statku-przetwórni, zakładu, 03/t. 24 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 39 Artykuł 3 Artykuł 4 Świadectwa określone w art. 2 ust. 1 muszą zostać co najmniej w jednym języku urzędowym są 1. sporządzone Państwa Członkowskiego, w którym przeprowadzane kontrole. Świadectwa muszą zawierać nazwisko, kompetencje i 2. podpis przedstawiciela DGSA oraz jego urzędową pieczęć, w kolorze innym niż pozostałe adnotacje na świadectwie. Niniejsza decyzja skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 7 października 1998 r. W imieniu Komisji Franz FISCHLER Członek Komisji 40 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 24 ZAŁĄCZNIK A 03/t. 24 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 41 42 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 24 ZAŁĄCZNIK B I. WYKAZ ZATWIERDZONYCH ZAKŁADÓW Numer Nazwa Adres 1 3 10 12 14 17 101 105 106 107 112 116 118 120 (zatwier- dzony do 31. 12. 1998) Jerba Aquaculture Tunisie (JAT) Le Dauphin Médigel Sté Ben Kalia et Fils Cotuprom Coprod Médi-Pêche El Ghoul Mondher El Ghoul Kamexport Fishfarmer Équimar-Congélation Sté Ben Hamida Aux Poissons Méditerranéens Maristar Marégel 134 201 203 204 205 207 208 209 210 215 221 303 310 420 423 426 427 435 436 437 438 439 441 442 450 457 Méditerranéen Pesca Mohamed Aouadi Jalta Export Pêche Export Sté Trad des Produits de la Mer Sté El Bouhaira Horchani Madrague Sté Mondher El Ghoul Sitex Sittep STIC La Prospère Serimex Pêche Sté Calambo Sté Mohamed Sallem et Fils Promebar Produits congelés du Bassin méditerranéen (PCBM) La Perle des Mers La Reine des Mers Somopêche Fish Tunisie Frigomar Socepa Fruitumer Impex Tunisie Medifish Médenine Ajim-Jerba Médenine Médenine Médenine Médenine Tunis Tunis Tunis Ariana Tunis Tunis Tunis Tunis Tunis Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Bizerte Nabeul Nabeul Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax Sfax 03/t. 24 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 43 Numer Nazwa Adres 461 465 501 602 603 700 751 753 754 800 211 212 300 308 801 Medifi Sté Ali Mezghani Aquaculture Hergla Zagnani Hassen-La Bonté de la Mer Scala Bennour et Cie-Kuriat Frimar Congélation Ben Messaoud Ben Hassen Abdeljelil Export Poisson d'Or Sfax Sfax Sousse Monastir Monastir Mahdia Mahdia Mahdia Mahdia Tabarka II. WYKAZ STATKÓW-ZAMRAŻALNI Numer Nazwa Port La Galite I La Galite II El Bahri Omar Ibn Ziad Navire-usine Dhaker Bizerte Bizerte Nabeul Nabeul Jendouba