title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og til orientering for Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget om gennemførelsen og virkningen af frekvensdirektiverne vedrørende mobilkommunikation

eurovoc_concepts:
national implementing measure
new technology
radio telecommunications
waveband

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 09. 10. 1998 KOM(1998) 559 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RADET OG TIL ORIENTERING FOR EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG SAMT REGIONSUDVALGET OM GENNEMFØRELSEN OG VIRKNINGEN AF FREKVENSDIREKTIVERNE VEDRØRENDE MOBILKOMMUNIKATION SM ftp H ~i ai ÏM BH INDHOLDSFORTEGNELSE 1. INDLEDNING 2. FÆLLESSKABSFORANSTALTNINGER PÀ OMRÅDET RADIOFREKVENSER FREKVENSDIREKTIVERNE 2. 1 2. 2 VIDERE UDVIKLING I SAMORDNINGEN AF FREKVENSER 2. 3 ANDRE FÆLLESSKABSFORANSTALTNINGER VEDRØRENDE MOBILKOMMUNIKATION 2. 4 UDVIKLINGEN MOD TREDJEGENERATIONS MOBILKOMMUNIKATIONSSYSTEMER 3. DIREKTIV 87/382/EØF 3. 1 3. 2 BAGGRUND DEN AKTUELLE SITUATION 3. 2. 1 Markedsudviklingen 3. 2. 2 3. 2. 3 3. 2. 4 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet Frekvensforvaltning og tilgængelighed Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning 3. 3 VIGTIGE SPØRGSMÅL 4. DIREKTIV 90/544/EØF BAGGRUND 4. 1 4. 2 DEN AKTUELLE SITUATION 4. 2. 1 Markedsudviklingen 4. 2. 2 4. 2. 3 4. 2. 4 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet Spektrumforvaltning og tilgængelighed Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning 4. 3 VIGTIGE SPØRGSMÅL 5. DIREKTIV 91/287/EØF BAGGRUND 5. 1 5. 2 DEN AKTUELLE SITUATION 5. 2. 1 Markedsudviklingen 5. 2. 2 5. 2. 3 5. 2. 4 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet Spektrumforvaltning og tilgængelighed Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning 5. 3 VIGTIGE SPORGSMÅI 6. KONKLUSIONER 6. 1 GENERELT 6. 2 GENNEMFØRELSE 6. 3 ANDRE SPØRGSMÅL: SPEKTRUMFORVALTNING, UDSTEDELSE AF LICENSER OG SIKKERHED I FREKVENSANVENDELSEN 6. 4 6. 5 6. 6 SPECIFIKT-GSM SPECIFIKT - ERMES SPECIFIKT-DECT BILAG BILAG 1: RÅDETS DIREKTIV 87/372/EØF: NATIONALT LOVGRUNDLAG Tabel 1 Tabel 2 BILAG 2: RÅDETS DIREKTIV 90/544/EEC: NATIONAL LOVGRUNDLAG Tabel 3 BILAG 3: RÅDETS DIREKTIV 91/263/EEC: NATIONAL LOVGRUNDLAG j: 1 1 1 3 5 6 6 6 6 6 7 7 8 10 11 11 11 // 12 12 12 13 14 14 14 14 15 15 15 lo 16 16 16 17 18 19 19 23 24 28 34 37 41 44 1. INDLEDNING Mobilkommunikation må i det seneste årti siges at have været det mest dynamiske marked inden for telekommunikationssektoren. Analog og digital celleopbygget telefoni, personsøgning og trådløs telefoni er nu integrerede dele af de højtudviklede telekommunikationsmarkeder. Og alle markedstendenser peger i retning af fortsat vækst inden for mobiltelekommunikation. Hvad der i særlig grad er værd at bemærke er den succes, som GSM-systemet (GSM, DCS 1800, DCS 1900) har oplevet over hele verden, hvor der nu er 220 GSM-net i drift i 106 lande med flere end 44 millioner brugere. Mens GSM har taget verden med storm, har væksten i ERMES-personsøgersystemet og DECT- systememe været langt mindre dramatisk. Der er betydelige regionale forskelle mellem Fjernøsten, EU og USA på personsøgermarkedet, idet Europa halter bag efter de fjernøstlige lande. Trådløs telefoni, herunder DECT, er nu et veletableret marked og står muligvis foran en periode med væsentlig vækst, men konkurrencen mellem de forskellige teknologier vil kunne hæmme denne vækst. Der ventes yderligere udvidelser af mobilmarkedet i løbet af de næste par år med indførelsen af det nye tredjegenerations mobilsystem UMTS (Universal Mobile Telephony Services). Denne meddelelse: • reserverer rapporterer om gennemførelsen og virkningen af de frekvensspektrum til samordnet indførelse af GSM1, ERMES2 og DECT3, og undersøger, i hvilket omfang medlemsstaterne har opfyldt kravene i disse direktiver; rådsdirektiver, som tre • vurderer indvirkningen af frekvensdirektiverne på udviklingen af markederne for hver af disse tre teknologier; • indeholder overvejelser om, hvilke yderligere tiltag der måtte være nødvendige for at sikre fuld gennemførelse af direktivets krav i den nationale lovgivning med det formål at fremme markedsudviklingen yderligere. Som opfølgning på meddelelsen vil Kommissionen igangsætte en bred debat om, hvorvidt det aktuelle lovgrundlag for frekvensallokering inden for Fællesskabet er hensigtsmæssigt, og om der er behov for yderligere fællesskabsforanstaltninger på dette område. 2. FÆLLESSKABSFORANSTALTNINGER PÀ OMRÅDET RADIOFREKVENSER 2. 1 Frekvensdirektiverne At skabe grundlag for udvikling af mobiltjenester har altid været et nøgleelement i Det Europæiske Fællesskabs telekommunikationspolitik. Der blev iværksat tiltag så tidligt som i 1987 med det formål at fremme fælleseuropæisk indførelse af digitale, celleopbyggede kommunikationssystemer, indførelse af 1 Rådets direktiv nr. 87/372/EØF (GSM) af 25. juni 1987 om de frekvensbånd, der skal stilles til celleopbygget af offentlig fælleseuropæisk digital rådighed samordnet landmobilradiokommunikation i Fælleskabet. indførelse for 2 Rådets direktiv nr. 90/544/EØF (ERMES) af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet. 3 Rådets direktiv nr. 91/287/EØF (DECT) af 3. juni 1991 om det frekvensbånd, der skal allokeres i forbindelse med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) i Fællesskabet y digitale radiomeddelelsessystemer og indførelse af digital trådløs kommunikation. Rådet har vedtaget tre henstillinger for at fremme den samordnede indførelse af tjenester baseret på disse systemer, mens Kommissionen i medfør af sine beføjelser har stillet forslag om tre direktiver, der reserverer frekvensbånd til disse tjenester, og disse forslag er blevet vedtaget af Rådet. Ingen af direktiverne kæder reserveringen af frekvenser sammen med anvendelse af nogen bestemt teknologi. Direktivernes eneste formål er at reservere de nødvendige frekvenser til en samordnet indførelse i hele Fællesskabet af moderne, celleopbygget kommunikation og personsøgning. Alle disse foranstaltninger kan beskrives som følger: • Rådets henstilling af 25. juni 1987 om samordnet indførelse af offentlig, fælleseuropæisk digital celleopbygget landbaseret mobilradiokommunikation i Fællesskabet4, Rådets resolution af 14. december 1990 om det afsluttende stadium af iværksættelsen af den samordnede indførelse af offentlig, fælleseuropæisk digital celleopbygget landmobilkommunikation i Fællesskabet5, ledsaget af Rådets direktiv 87/372/EØF af 25. juni 1987 om de frekvensbånd, der skal stilles til rådighed for celleopbygget offentlig samordnet landmobilradiokommunikation i Fællesskabet6. fælleseuropæisk indførelse digital af Direktivets formål er at sikre reservation af tilstrækkelige frekvenser i 900 MHz-båndet til indførelse af offentlig fælleseuropæisk celleopbygget digital landmobilradiokommunikation i Fællesskabet, hvilket i henhold til Rådets henstilling 87/371/EØF af 25. juni 1987, skulle påbegyndes senest i 1991. Specielt stiller direktivets artikel 1, stk. 1, krav til medlemsstaterne om at sikre, at frekvensbåndene 905-914 og 950-959 MHz (der ofte betegnes "kernebåndene") eller tilsvarende dele af det i stk. 2 nævnte frekvensbånd reserveres udelukkende til brug for GSM-tjenester pr. 1. januar 1991. 1 henhold til artikel 1, stk. 2, skal medlemsstaterne sikre, at der udarbejdes de fornødne planer til, at GSM så hurtigt som muligt kan optage hele frekvensbåndet 890-915 og 935-960 MHz i takt med den kommercielle efterspørgsel. Der er ikke fastsat nogen frist hvad angår den sidstnævnte forpligtelse. Efter offentliggørelsen af direktivet fik medlemsstaterne 18 måneder til at sætte de fornødne bestemmelser for overholdelse af direktivet i kraft, og de blev anmodet om at give Kommissionen meddelelse herom. • Rådets henstilling af 9. oktober 1990 om den samordnede indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet7, kombineret med Rådets direktiv 90/544/EØF af 9. oktober 1990 om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse af fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgning i Fællesskabet8. til Direktivets formål er at, at der stilles tilstrækkeligt frekvensspektrum til rådighed i frekvensområdet 169,4 landbaserede radiopersonsøgetjenester, hvilket i henhold til Rådets henstilling 90/543/EØF af 9. oktober 1990 skulle påbegyndes senest den 31. december 1992. fælleseuropæiske at muliggøre 169,8 MHz udbud til af Specielt stiller direktivets artikel 2, stk. 1, krav om, at medlemsstaterne i overensstemmelse med CEPT-henstilling nr. T/R 25-07 senest den 31. december 1992 giver beskyttelse og prioritet til fire kanaler i frekvensområdet 169,4 til 169,8 MHz til brug for den fælleseuropæiske landbaserede radiopersonsøgetjeneste. De foretrukne fire kanaler er følgende: 4 EFT L 196, af 17. 7. 1987, s. 81. 5 EFT C 329, 31. 12. 1990, s. 25. 6 EFTL 196, 17. 7. 1987, s. 85. 7 EFTL 310 af9. 11. 1990, s. 23. 8 EFTL 310 af 9. 11. 1990, s. 28. cÅ • 169,6 MHz • 169,65 MHz • 169,7 MHz • 169,75 MHz 1 henhold til artikel 2, stk. 2, skal medlemsstaterne sikre, at der udarbejdes planer så hurtigt som muligt med henblik på at give ERMES-tjenesterne mulighed for at gøre brug af hele 169,4 til 169,8 MHz-båndet (dvs. 16 kanaler) i takt med den kommercielle efterspørgsel. Der er ikke fastsat nogen frist i henseende til denne forpligtelse. Medlemsstaterne blev anmodet om at sætte de fornødne bestemmelser for overholdelse af direktivet i kraft pr. 18. oktober 1991. • Rådets henstilling af 3. juni 1991 om samordnet indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) i Fællesskabet9, kombineret med Rådets direktiv 91/287/EØF af 3. juni 1991 om det frekvensbånd, der skal allokeres i forbindelse med den samordnede indførelse af digital europæisk trådløs telekommunikation (DECT) i Fællesskabet10. Direktivets formål er at sikre, at der er et tilstrækkeligt frekvensbånd til rådighed inden for frekvensområdet 1880-1900 MHz til udbud af DECT tjenester, som ifølge Rådets henstilling 91/288/EØF af 3. juni 199111 skal gennemføres senest 31. december 1992. Specielt stiller direktivets artikel 2, stk. 1, krav om, at medlemsstaterne i overensstemmelse med CEPT-henstilling nr. T/R 22- 02 trådløs telekommunikation pr. 1. januar 1992. I henhold til CEPT-henstillingen skal DECT have en højere prioritet end andre tjenester i samme bånd og nyde beskyttelse i det pågældende bånd. I henhold til artikel 3, stk. 1, blev medlemsstaterne anmodet om at sætte de fornødne bestemmelser til overholdelse af direktivet i kraft den 31. december 1991 og give Kommissionen meddelelse herom. frekvensbåndet 1880-1900 MHz for digital europæisk tilsidesætter til brug I en bredere europæisk sammenhæng er anvendelsen af de tre direktiver blevet udvidet til CEPT-landene med en række afgørelser truffet af CEPT/ERC i 199412. Desuden udpegede endnu en ERC-afgørelse i 1997 de "udvidelsesbånd", som skal bruges til GSM, når der er behov for yderligere spektrum ud over det frekvensbånd, som er nævnt i den forudgående ERC-afgørelse om GSM13. 2. 2 Videre udvikling i samordningen af frekvenser Rådets resolution 90/C 166/02 af 28. juni 1990 om intensiveret samarbejde om radiofrekvenser på europæisk plan navnlig med henblik på tjenester med fælleseuropæisk dimension14 anerkendte betydningen af en samordnet strategi i frekvensallokeringen til fælleseuropæiske systemer og bemærkede 9 EFT L 144 af 8. 06. 1991, s. 47. 10 EFT I, 144 af 8. 06. 1991, s. 45. 11 EFT L 144 af, 8. 06. 1991, s. 47. 12 ERC-afgørelse af 24. oktober 1994 om de frekvensbånd, som skal anvendes til samordnet indførelse af det digitale fælleseuropiske GSM-kommunikationssystem (ERC/DEC/(94)01); ERC-afgørelse af 24. oktober 1994 om de frekvensbånd, der skal anvendes til samordnet indførelse af European Radio Messaging System (ERMES) (ERC/DEC/(94)02); ERC-afgørelse af 24. oktober 1994 om de indførelse af Digital European Cordless frekvensbånd, der skal anvendes Telecommunications system (ERC/DEC/(94)03). til samordnet 13 ERC-afgørelse af 21. marts 1997 om de udvidede frekvensbånd til brug for det digitale fælleseuropæiske GSM-kommunikationssystem (ERC/DEC/(97)02). Ikke alle CEPT-medlemmer har endnu forpligtet sig til at gennemføre bestemmelserne i denne afgørelse 14 EFTC166af7. 07. 1990,s. 4. 3 med tilfredshed, at man var ved at udvikle en reform af radiofrekvensplanlægnings- og samordningsmekanismerne inden for rammerne af CEPT. Der blev udpeget fem politiske hovedmål inden for området frekvensallokering. • at styrke det europæiske samarbejde på området samordning af radiofrekvenser med det formål at sørge for et tilstrækkeligt frekvensspektrum til nye tjenester; • at arbejde i retning af en rettidig allokering af tilstrækkelige frekvensressourcer til mobil- og satellitanvendelser; • at udnytte frekvensspektret så effektivt som muligt; • at udvikle fælleseuropæiske standpunkter vedrørende udnyttelsen af frekvensspektret med særligt henblik på ITU og dets relevante administrative radiokonferencer, under anvendelse af mekanismer fastlagt af CEPT. • at støtte disse målsætninger ved at tilskynde til yderligere udvikling af rammerne for samarbejdet mellem frekvenseksperter fra nationale myndigheder med ansvar for frekvensforvaltningen, telekommunikationsorganisationer og andre tjenesteudbydere, industrien og brugerne ved udvikling af de eksisterende samordningsmekanismer etableret af CEPT. I resolutionen opfordrede Rådet Kommissionen, medlemsstaterne og CEPT til at støtte den videre udvikling af de nye rammer, som er etableret af CEPT. i udviklingen af fælleseuropæiske rammer for Resolutionen har tydeligvis spillet en rolle frekvenssamordning, og der er taget en række vigtige initiativer under CEPT's europæiske radiokommunikationskomité (European Radiocommunications Committee, ERC) som reaktion på dette tiltag, (European Radiocommunications Office, ERO) og vedtagelsen af en mekanisme til at sikre, at CEPT-medlemmerne gennemfører ERC's afgørelser vedrørende radiofrekvenser. radiokommunikationskontor etableringen europæisk herunder af et Efterfølgende bekræftede Rådets resolution 92/C 318/01 af 19. november 1992 om Fællesskabets gennemførelse af Den Europæiske Radiokommunikationskomités afgørelser15 støtten til CEPT's samarbejdsmetode som det primære middel til fælleseuropæisk frekvenssamordning. Dette blev efterfulgt af en meddelelse fra Kommissionen i september 1993 om en ny strategi for samordningen af frekvenser inden for Fællesskabet16, og af endnu en meddelelse fra Kommissionen om evaluering af beslutningsprocessen i CEPT/ERC i april 199517. Et aftalememorandum er aktuelt i kraft mellem ERC og Kommissionen, ligesom en rammekontrakt mellem Kommissionen og ERO18, der fremgangsmåder. Rammekontrakten tillader Kommissionen at give ERO mandat til at lede arbejde af teknisk art gennem "arbejdskrav" med det formål at nå frem til beslutninger vedrørende samordnet reservering af frekvenser til bestemte tjenester. Hidtil har ERC vedtaget afgørelser vedrørende bl. a. TETRA, DCS 1800, landbaseret digital radiospredning (Terrestrial Digital Audio Broadcasting), satellitbaserede personlige kommunikationstjenester (Satellite Personal Communications Services, S-PCS) og UMTS. samarbejdsform og fastlægger Endelig har Kommissionen udsendt en meddelelse om "Radio frequency requirements for Community the World Radiocommunications Conference 1999 (WRC-99)" policies ("Radiofrekvenskrav inden for Fællesskabets politikker i forbindelse med den verdensomspændende radiokommunikationskonference 1999 (WRC-99)")19. in the context of 15 EFT C 318 af 4. 12. 1992, s. 1. 16 KOM (93) 382 endelig udg. af 10. 09. 1993. 17 KOM (95) 85 endelig udg. af 26. 04. 1995. 18 Rammekontrakten udløb i slutningen af april 1998, men der er fra Kommissionens side fremsat forslag om en forlængelse. 19 KOM(98)298 af 13. 05. 1998. V 2. 3 Andre fællesskabsforanstaltninger vedrørende mobilkommunikation Med grundlag i den konsensus, som blev opnået på baggrund af Mobilgrønbogen20 og særlig Rådets og Europa-Parlamentets støtte til afskaffelse af sær- og ekslusivrettigheder i mobilsektoren vedtog Kommissionen i januar 1996 et direktiv til ændring af Tjenestedirektivet21, så det også omfatter mobilkommunikation, der hidtil har ligget uden for dette direktivs rammer:- • Kommissionens direktiv 96/2/EF (Mobildirektivet) af 16. januar 1996 om ændring af direktiv 90/388/EF for så vidt angår mobil- og personkommunikation22. Ud over at stille krav om afskaffelse af eventuelle tilbageværende sær- og eksklusivrettigheder i februar 1996 danner direktiverne grundlag for i) en hurtig liberalisering af infrastrukturen, således at restriktionerne, som er pålagt mobiloperatørerne, lettes for så vidt angår etablering af egen infrastruktur, brug af infrastrukturer, som udbydes af andre, og deling af infrastruktur, andre faciliteter og lokaliteter; ii) mobiloperatørernes ret til direkte sammenkobling med andre mobilnet eller med det offentlige faste net; og iii) udstedelse af licenser til DCS 1800-systemer pr. 1. januar 1998 og til offentlige adgangs-/telepunktapplikationer, herunder systemer baseret på DECT- teknologien. En række essentielle bestemmelser vedrørende frekvensallokering fastlægges i artikel 3b af direktiv 90/388/EF, ændret ved Mobildirektivet, i henhold til hvilken medlemsstaterne hvert år skal offentliggøre eller på anmodning fremlægge en frekvensallokeringsplan ('allocation scheme of frequencies'), herunder planer for fremtidig udbygning af sådanne frekvenser. Tildelingen af frekvenser skal gennemgås af medlemsstaterne med hensigtsmæssige, jævne mellemrum. Andre fællesskabsforanstaltninger, der indeholder bestemmelser med relation til frekvenstildeling, er: • Europa-Parlamentets og Rådets Direktiv 97/13/EF (Licensdirektivet) af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester23. Direktivet sigter på at etablere fælles rammer for overordnede tilladelser og individuelle licenser i et liberaliseret miljø for at undgå, at operatører pålægges en urimelig byrde som følge af vilkårene eller procedurerne for udstedelse af licenser. Artikel 7, stk. 1, gør det muligt for medlemsstaterne at udstede individuelle licenser for bl. a. at tillade licensmodtageren at få adgang til radiofrekvenser eller numre. Effektiv udnyttelse af radiofrekvenser er en af grundene til en begrænsning af antallet af licenser i henhold til artikel 10, stk. 1, og opkrævningen af yderligere gebyrer i henhold til artikel 11, stk. 2. • Europa-Parlamentets og Rådets Beslutning 710/97/EF (S-PCS) af 24. marts 1997 om en koordineret i inden for satellitbaserede personkommunikationstjenester for godkendelse fremgangsmåde Fællesskabet24. På baggrund af satellitpersonkommunikationens voksende betydning, særlig gennem systemer, der omfatter satellitter i lavt kredsløb (low-earth orbiting satellites, LEO'er), sigter beslutningen på at lette en hurtig indførelse af kompatible satellitpersonkommunikationstjenester i Fællesskabet gennem en samordnet strategi til udvælgelse og udstedelse af tilladelser. En vigtig rolle vil blive spillet af CEPT, 20 På vej mod det personlige kommunikationsmiljø: Grønbog om en fælles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europæiske Union, KOM(94)145 endelig udg. af 27. 04. 1994. 21 Kommissionens direktiv 90/388/EC af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for teletjenester (EFTL 192 of 24. 07. 1990, s. 10). 22 EFTL 20af 26. 01. 1996, s. 59. 23 EFTL 117 af 7. 05. 1997, s. 15. 24 EFTL105af23. 04. 1997,s. 4. 5~ der får mandat til at fremsætte forslag vedrørende harmonisering af frekvensanvendelsen og af de vilkår, som knyttes til generelle tilladelser til S-PCS. 2. 4 Udviklingen mod tredjegenerations mobilkommunikationssystemer Den 3. marts 1998 fremlagde Kommissionen forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om koordineret indførelse af mobil- og trådløs kommunikation (UMTS) i Det Europæiske Fællesskab (98/C 131/05)25. Beslutningsforslaget sigter på at støtte en gradvis udvikling hen mod tredjegenerations mobilkommunikationssystemer, der navnlig er trådløse multimedietjenester og kombinerer brugen af landbaserede og satellitbaserede komponenter gennem samordning af de nationale licensudstedelsesordninger. Inden for de foreslåede rammer skulle CEPT have mandat fra Kommissionen til at harmonisere frekvensanvendelsen og de vilkår, som knyttes til udstedelse af tilladelser til UMTS-net og tjenester, uden at dette ville få indvirkning på Licensdirektivets bestemmelser vedrørende individuelle licenser. innovative i stand tilbyde til at 3. DIREKTIV 87/382/EØF 3. 1 Baggrund Udviklingen af det digitale mobilkommunikationsmarked i løbet af det seneste årti har været dramatisk. Der er bred enighed om, at denne udvikling har fået støtte i form af de politiske initiativer, som Kommissionen tog for ti år siden for at fremme indførelsen af digital mobilkommunikation i medlemsstaterne. I Rådets henstilling 87/37 l/EØF blev der stillet forslag om samordnet indførelse af et fælleseuropæisk digitalt landmobilradiosystem i Fællesskabet. I Rådets direktiv 87/372/EØF blev frekvensbåndene til et sådant system reserveret. Desuden har standardiseringsaktiviteterne fået betydelig støtte fra Kommissionen i form af de mandater, som er givet til ETSI. 3. 2 Den aktuelle situation 3. 2. 1 Markedsudviklingen^ Der er i dag flere end 42 millioner brugere af digital mobilkommunikation i Fællesskabet. Yderligere 8 millioner abonnenter benytter analoge systemer. Dækningsgraden ligger for øjeblikket på gennemsnitligt 13% i hele EU. De mest succesrige lande har opnået dækningsgrader på mellem 31,5% (Finland) og 26,6% (Sverige). På baggrund af den dramatiske vækst på mobilmarkedet i Europa i løbet af de seneste to til tre år, den aktuelle dækning i de skandinaviske lande og den forventede vækst i konkurrencen og tjenesteudbuddet i hele Europa ventes det selv i de mindst optimistiske scenarier, at dækningsgraden vil kunne nå op på 40 til 50% i år 2005 på nogle af de mere veludviklede markeder og nå et gennemsnit på 22% for hele EU. GSM (og de beslægtede teknologier DCS 1800 og PCS 1900) har også udviklet sig til en verdensomspændende standard inden for mobilkommunikation, der tilbyder tjenester gennem næsten 220 net med flere end 44 millioner brugere i over 100 lande. GSM-systemets succes kan aflæses af systemets globale markedsandel på 60% for alle digitale mobilmarkeder. Antallet af tilladelser, som er udstedt, varierer fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket til dels kan forklares ved de forskellige liberaliseringsdatoer og forskelle i størrelsen og mulighederne på hvert af de nationale telekommunikationsmarkeder. Der findes aktuelt mindst to digitale mobilsystemer (GSM) i 25 EFTC 131 af 29. 04. 1998, s. 9. 26 Kilder: ERC (marts 1998); oplysninger givet til Kommissionen af de nationale tilsynsmyndigheder; to undersøgelser gennemført for Kommissionen: "UMTS Market Forecast", Analysis/Intercai, februar 1997; "The effectiveness of the Mobile Communications Frequency Directives in Member States", Eurostrategies, november 1997. Oplysningerne afspejler situationen pr. 1. januar 1998, medmindre andet er anført. hver medlemsstat, selv om nogle af dem endnu ikke var i drift pr. 1. januar 1998 (f. eks. Luxembourg, hvor den anden licens blev udstedt i slutningen af 1997)27. En række analoge systemer er fortsat i drift i ni medlemsstater (Danmark, Spanien, Irland, Italien, Nederlandene, Østrig, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige). På trods af den gradvise, løbende overgang fra analoge til digitale mobiltjenester i løbet af de seneste år har analoge systemer fortsat et relativt højt antal abonnenter i nogle få lande på grund af visse brugerkategoriers relativt begrænsede behov for international roaming og på grund af udbuddet af mere prisbillige tjenestepakker inden for analoge systemer. ingen Der er tvivl om, at mobilkommunikationssektoren aktuelt er den hurtigst voksende telekommunikationssektor. I år 2010 vil der kunne være næsten 200 millioner mobilbrugere i EU inden for alle mobiltjenester, herunder UMTS. I sidste ende vil mobilkommunikationstjenesternes dækningsgrad kunne nå op på 80% af befolkningen, mens dækningsgraden for faste tjenester ikke forventes at overstige 50% af befolkningen. I mange medlemsstater vil det være muligt at nå op på en dækningsgrad på 35% inden for de næste 10 år. På baggrund af prognoserne om den store vækst i den europæiske GSM-abonnentmasse klager mange GSM-netoperatører over, aktuelle frekvensallokering vil være en væsentligt hæmmende faktor. at den 3. 2. 2 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet En nyligt gennemført undersøgelse28 af frekvensdirektivernes virkning har vurderet indvirkningen af GSM-frekvensdirektivet på GSM-markedet. Alle, der deltog i undersøgelsen (myndigheder, operatører, fabrikanter, brugere), bekræftede, at direktivet havde bidraget positivt til den tidlige indførelse af GSM. Visse af undersøgelsens svar pegede desuden på, at tidspunktet for direktivets vedtagelse faldt heldigt sammen med de tekniske muligheder og markedsefterspørgselen. Direktivet havde endvidere muliggjort en bindende tilrådighedsstillelse af frekvenser på tværs af Europa. Gennemførelsen af international roaming og telefonapparaternes frie bevægelighed blev ligeledes fremført som væsentlige resultater med betydning for direktivets succes. Der blev også udtrykt en vis bekymring. Særlig giver mangelen på gennemførelsesdatoer uden for "kernebåndet" anledning til bekymring i forhold til udfasningen af de analoge net, som i mange medlemsstater fortsat beslaglægger en del af de bånd, som er reserveret til GSM. Ligeledes blev mangelen på en dato for udfasningen af de analoge net på europæisk plan betragtet som et problem. Kort sagt synes konklusionen at være, at direktivet har ført til en stærkere profilering af GSM-systemet, såvel politisk som juridisk. 3. 2. 3 Frekvensforvaltning og tilgængelighed Det "kernebånd", som direktivet har fastlagt, bruges nu til GSM i alle medlemsstater. Hvad angår "udvidelsesbåndet" (dvs. frekvensområderne 890-905 MHz og 935-950 MHz), der ofte bruges til andre til sag 27 Det er værd at give et kort overblik over DCS 1800-systemerne på grund af deres nære slægtskab med GSM-systemerne (uden at dette har nogen indvirkning på eventuelle markedsundersøgelser, som Kommissionen måtte gennemføre fra sag til anvendelsen af konkurrencereglerne). Pr. 30. juni 1998, er der udstedt "rene" DCS 1800-licenser eller kombinerede GSM/DCS 1800-licenser i 14 lande (Belgien, Danmark, Tyskland, Grækenland, Frankrig, Irland, Italien, Luxembourg, Nederlandene, Østrig, Portugal, Finland, Sverige og Storbritannien), og udbudsprocedurerne er næsten afsluttet i Spanien. I denne forbindelse erindres om, at i henhold til Mobildirektivet skulle der være udstedt mindst én DCS 1800-licens før 1. januar 1998. 1 de seneste år har der været en stigende tendens til at tildele frekvenser i 1800 MHz-båndet til de eksisterende GSM-operatører (f. eks. Danmark, Italien, Luxembourg) og at tildele kombinerede GSM/DCS 1800- licenser. Der erindres endvidere om, at frekvenserne til DCS 1800 er reserveret gennem ERC's afgørelse af 1. december 1995 om de frekvensbånd, der skal stilles til rådighed for indførelsen af DCS 1800(ERC/DEC/(95)03). i henseende 28 Kilde: Undersøgelse gennemført for Kommissionen: "The Effectiveness of the Mobile Communications Frequency Directives in Member States", Eurostrategies, november 1997 ^ analoge systemer på trods af den formelle reservation af båndene, som er fastlagt i den nationale lovgivning, frigøres "udvidelsesbåndet" kun langsomt - omend med forskellig hastighed - af medlemsstaterne: på grund af mangelen på en lovpligtig tidsfrist for fuld overgang til GSM har medlemsstaterne fastlagt forskellige - eller i nogle tilfælde slet ingen - tidsbegrænsninger. Det anslås, at selv når båndene er helt frigjort og udnyttes fuldt ud til GSM, vil der være behov for at anvende de ekstra GSM-udvidelsesbånd, dvs. frekvensområderne 880-890 MHz og 925-935 MHz. På trods af den internationale samordning inden for brugen af frekvensbånd er der store forskelle på, hvor stort et frekvensspektrum der tildeles operatører i de forskellige lande, og også på, hvor stort spektrum der tildeles operatører i samme land. I nogle tilfælde kan forskellene mellem landene begrundes med forskellige markedsbetingelser, men det er straks vanskeligere at forstå forskelle inden for samme land. Meget ofte skyldes disse, at en eksisterende operatør med et mobil-datterselskab har adgang til såvel analoge som digitale frekvensbånd, sådan som det er tilfældet i Østrig, Danmark, Finland, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige. På baggrund af de vækstrater, som opleves hos GSM-operatører i hele Europa, er det sandsynligt, at en mangel på tilgængeligt spektrum vil kunne hæmme markedsvæksten. Netoperatører kan i et vist omfang afhjælpe problemet med manglende nyt spektrum ved at indføre mikro-/picoceller, navnlig i byområder, der giver mulighed for øget genbrug af frekvenser, så der bliver plads til øget trafik på nettet. Der er imidlertid en grænse, ud over hvilken yderligere investeringer i netinfrastruktur ikke kan føre til en mere effektiv udnyttelse af radiofrekvensspektret. I dette tilfælde synes den eneste løsning at være adgang til yderligere frekvensspektrum. Et yderligere element, der ser ud til at vanskeliggøre en rimelig allokering af frekvenser, er at offentliggørelse af eksisterende og fremtidige frekvensallokeringer tilsyneladende ikke er obligatorisk i de fleste lande på trods af kravene i fællesskabsdirektiverne. 3. 2. 4 Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning Nøglespørgsmål ved direktiv 87/372/EØF Mens der i direktivets artikel 1, stk. 1, fastsættes en klar tidsfrist for allokering af "kernebåndet", er der ikke fastsat nogen tidsfrist for forpligtelsen til at stille den resterende del af båndet, som er reserveret til GSM, til rådighed: allokering af "udvidelsesbåndet" er overladt til medlemsstaternes skøn i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. Der findes dog en indikation i direktivets klausul 11, hvori det anføres, at det på basis af de aktuelle teknologiske og markedsmæssige tendenser ville synes realistisk at forvente, at det fælleseuropæiske system lægger fuldt beslag på frekvensbåndene 890-915 og 935-960 MHz inden for 10 år fra 1. januar 1991. Datoen den 1. januar 2001 bliver således antydet over for medlemsstaterne som en realistisk frist for at beslaglægge hele det reserverede bånd til brug for GSM, vurderet ud fra de fremherskende markeds- og teknologitendenser i begyndelsen af 1987. Eftersom senere undersøgelser bekræfter, at et klart skift over mod digitale i Europa, samtidig med, at teknologier er på vej overalt markedsefterspørgselen er stadigt stigende, forekommer denne frist fortsat realistisk. Selv i mangel af en bindende dato i direktivet er Kommissionen af den opfattelse, at Medlemsstaterne skal fastsætte klare tidsfrister for udfasningen af analoge systemer, idet man skal være opmærksom på, at en sådan udfasning ikke bør sinkes for meget. Kommissionen erkender vanskelighederne, som er forbundet med lukningen af de analoge tjenester, men er derudover af den opfattelse, at udviklingen af fælleseuropæisk digital mobilkommunikation ikke må hæmmes. Mangelen på en tidsfrist i direktivet har ingen indvirkning på medlemsstaternes hovedforpligtelse i henhold til direktivets artikel 1, stk. 2, som består i at udarbejde planer, der tillader GSM at udvide sig til at omfatte hele frekvensbåndet så hurtigt som muligt i takt med den kommercielle efterspørgsel, og at give meddelelse om disse planer til Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 2. 1 denne sammenhæng er det afgørende, at medlemsstaterne gennemfører en nøjagtig vurdering af den kommercielle efterspørgsel, gentaget med jævne mellemrum samt af det deraf følgende behov for udvidelse af frekvenserne med henblik på udarbejdelse og revision af allokeringsplaner for at sikre en effektiv spekrrumforvaltning. Medlemsstaterne skal derfor sikre, at der er etableret effektive mekanismer til at måle efterspørgselsudviklingen med jævne mellemrum. Kun såfremt sådanne mekanismer er etableret, er S det muligt at udarbejde og revidere allokeringsplanerne effektivt og at fastsætte en tidsfrist for udfasning af analoge systemer samt fastlægge en tidsplan for den gradvise overførsel af nye frekvenser til GSM. Denne strategi bekræftes af Mobildirektivet (96/2/EF): I henhold til artikel 3b i direktiv 90/388/EF, ændret ved Mobildirektivet, skal medlemsstaterne hvert år offentliggøre eller på anmodning fremlægge deres frekvensallokeringsplaner, herunder planer for fremtidig udvidelse af sådanne frekvenser, i henhold til bestemmelserne, som er beskrevet bilagene. Denne reservation af frekvenser skal revideres af medlemsstaterne med jævne hensigtsmæssige mellemrum. Kommissionen mener, at fastsættelse af endelige frister for lukningen af de analoge systemer ikke er nok til at gennemføre kravene i direktivets artikel 1, stk. 2. For at sikre juridisk klarhed og gennemsigtighed for markedsaktørerne kræves det, at medlemsstaterne udarbejder nøjagtige planer og reviderer dem med jævne mellemrum. Kommissionen er af den opfattelse, at planerne skal revideres mindst en gang om året. Planerne skal indbefatte en klar tidsplan for yderligere udvikling og fastsætte mellemliggende skal meddeles Kommissionen. datoer Kommissionen vil undersøge nøje, hvorvidt forpligtelsen til at offentliggøre eksisterende og planlagte frekvensallokeringer er klart fastlagt i det nationale lovgrundlag og gennemført af medlemsstaterne. systemoverflytningen og. disse faser og i Status for omsætning til national lovgivning Direktivet er blevet omsat til national lovgivning i størstedelen af medlemsstaterne gennem vedtagelse af specifikke forordninger (detaljer herom fmdes i Bilag 1). I nogle andre lande er reserveringen af frekvenser blevet sikret enten gennem beslutninger hos de nationale tilsynsmyndigheder med ansvar for frekvensallokeringen national offentliggørelse frekvensallokeringsplan og efterfølgende licensbeslutninger (Sverige). I et tilfælde (Det Forenede Kongerige) er der ikke vedtaget lovgivning til gennemførelse af direktivet, idet den eksisterende lovgivning blev opfattet som værende tilstrækkelig til at omfatte GSM. (Portugal, Finland) gennem eller en af Generelt havde de fleste medlemsstater vanskeligt ved at overholde fristen for omsætningen til national lovgivning, og på et tidligt tidspunkt var Kommissionen nødt til at rejse sager mod et antal medlemsstater om overtrædelse af bestemmelserne ved at have undladt at give meddelelse om nationale gennemførselsforanstaltninger. Disse sager blev først afsluttet ved modtagelse af meddelse om relevante gennemførelsesforanstaltninger. Omsætningen til national lovgivning er imidlertid kun en del af den proces, som er nødvendig for at sikre gennemførelse af direktivet. Medlemsstaterne er endvidere forpligtede til at sikre en effektiv anvendelse af gennemførelsesforanstaltninger, og det indgår i Kommissionens ansvar at sikre, at medlemsstaterne opfylder denne forpligtelse. Specielt er kravet i direktivets artikel 1, stk. 1, hvorunder medlemsstaterne skal sikre, at frekvensbåndene 905-914 og 950-959 MHz ("kernebåndene") eller en tilsvarende del af det i afsnit 2 nævnte bånd reserveres udelukkende til brug for GSM-tjenester pr. 1. januar 1991, gennemført i alle medlemsstater, omend med en vis forsinkelse. Kun ét land (Irland) har reserveret "en tilsvarende del". I alle medlemsstater har mindst to operatører fået tildelt licenser og frekvenser til udbud af landsdækkende tjenester. Hvad angår direktivets artikel 1, stk. 2, er der vedtaget lovgivning, som reserverer hele 890-915 og 935- 960 MHz-båndet udelukkende til brug for GSM i praktisk talt alle medlemsstater. Imidlertid har kun fire lande (Tyskland, Frankrig, Luxembourg, Det Forenede Kongerige) i praksis tildelt alle de relevante frekvenser til GSM-operatører. I disse lande er det ikke problematisk, at analoge og digitale net eksisterer side om side, da GSM-systemerne og de analoge systemer (hvor disse findes) ikke opererer i det samme bånd. I to andre medlemsstater er situationen den, at selv om det ikke forlyder, at der er analoge eller andre systemer i drift, er der fortsat nogle frekvenser, der ikke er blevet tildelt: I Belgien, der mangler at tildele 914-915 og 959-960 MHz-båndet, og i Grækenland, hvor kun 2x10 MHz af det overordnede bånd er tildelt to GSM-udbydere, mens de resterende 2x5 MHz fortsat er ledige og til rådighed for fremtidige operatører. I de resterende medlemsstater ser den fulde overtagelse af det ovennævnte frekvensområde til brug for GSM primært ud til at blive forsinket af, at der i de bånd, som er reserveret til GSM, drives analoge tjenester som NMT900, TACS og E-TACS (Danmark, Spanien, Irland, Italien, Nederlandene, Østrig, 3 Sverige, Finland) eller trådløse systemer som CT1 eller SLT1 (Danmark, Italien, Nederlandene, Østrig, Portugal, Sverige eller Finland) eller faste tjenestesystemer (Spanien). I disse lande synes de nationale myndigheder på baggrund af den brede geografiske dækning og det store og fortsat voksende antal abonnenter (omend væksten foregår langsommere end væksten i antallet af GSM-abonnementer) at være modvillige over for at gennemføre kortsigtede tiltag til at reducere det frekvensspektrum, som er allokeret til analoge systemer, og udfase disse systemer. Det forlyder, at der i flere lande er fastlagt planer om at lukke eksisterende analoge net, og praktisk talt alle medlemsstater har fastsat en frist for udfasning af de analoge systemer (der går fra 1. 1. 2001 i Spanien og til 2007-2012 i Finland), eller forbereder en beslutning herom (Nederlandene). Men bortset fra disse frister har kun nogle få lande (Østrig og Sverige) givet Kommissionen detaljerede oplysninger om tidsplanen for overtagelsen af de berørte frekvenser til brug for GSM, således som direktivet kræver. Der findes oplysninger om frekvenstildeling og licensudstedelse i Tabel 1 og 2. 3. 3 Vigtige spørgsmål En række vigtige spørgsmål skal behandles i samråd med de nationale tilsynsmyndigheder og de relevante markedsaktører: Hvad angår den eksisterende GSM-tjeneste er der flere spørgsmål: For det første bevirker direktivets mangel på en lovpligtig tidsfrist for udfasningen af de analoge systemer, at overgangen fra den analoge anvendelse af GSM-frekvensbåndene foregår med uens hastighed og generelt forløber meget langsomt i de forskellige medlemsstater. Dette spørgsmål er endvidere knyttet til fastsættelsen af takster i medlemsstaterne. For øjeblikket er der stor forskel på taksterne i medlemsstaterne. Dette er en nøglefaktor for, hvor hurtigt overgangen fra analoge til digitale systemer og dermed frigørelsen af de GSM-reserverede bånd finder sted. En af årsagerne til den langsomme overgang fra analog til digital teknologi er, at både NMT- og TACS- analogtjenesteme generelt er særdeles lønsomme og fortsat repræsenterer store investeringer for operatørerne. Den situation, som nu opstår, er, at nye operatører på markedet, som ikke har adgang til de eksisterende operatørers pulje af analoge frekvenser, er nødt til at gennemføre tekniske løsninger for at kunne håndtere den stigende trafiktæthed inden for spektrumallokeringer, der i nogle tilfælde er helt nede på en størrelse af 5,4 MHz. Kommissionen vil fortsat støtte overgangen til digitale systemer. Det afgørende spørgsmål, som der må tages stilling til, er, hvorledes man kan sikre den gradvise ibrugtagning af (yderligere) digitale frekvensbånd og digitalt udstyr, mens man samtidig tager hensyn til de aktuelle mobilsystemers - herunder de analoge nets - nuværende udviklingstrin og den nuværende investering i dem. Specielt vil Kommissionen fortsat overvåge situationen i medlemsstaterne for at fastslå, hvorvidt: • eksisterende operatører er tilbøjelige til at støtte eller indskrænke overgangen til digitale systemer; • eksisterende operatører benytter deres monopoliserede adgang til brug af analoge frekvenser til at styrke deres i forvejen dominerende position og til at sinke overgangen til digitale teknologier; • nye GSM-operatører kan arbejde på lige fod med de eksisterende GSM- og analog-operatører; • det vil være realistisk og ønskeligt at fastsætte tidsfrister for at give digitale tjenester eneret til de frekvensbånd, som for øjeblikket udnyttes delvist af analoge tjenester. Kommissionen vil i samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder gennemgå disses planer om allokering af det fulde frekvensområde, som direktivet fastlægger, idet man vil lægge særlig vægt på spørgsmålet om udfasningen af den analoge anvendelse af GSM-båndene. Såfremt medlemsstaterne ikke giver meddelelse om deres planer, vil Kommissionen rejse sager om overtrædelse af direktivets bestemmelser. I udfasningen af de analoge tjenester skal medlemsstaterne sikre, at forbrugerne får klar og åben information fra operatørerne, der markedsfører disse tjenester, om eventuelle tidsbegrænsninger for fortsættelsen af tjenesten. {o 4. DIREKTIV 90/544/EØF 4. 1 Baggrund Personsøgning er den form for mobilkommunikation, som har været længst på markedet i Europa. ERMES blev udviklet som et europæisk digitalt personsøgersystem på samme måde som GSM blev udviklet til markedet for celleopbygget mobiltelefoni, dvs. for at give mulighed for flere funktioner, intelligent operation og roaming i hele Europa. iværksatte tilsvarende initiativer som dem, der blev Fællesskabet iværksat for den digitale mobilkommunikationstjeneste, for at indføre ERMES i medlemsstaterne. I Rådets henstilling 90/543 blev der fremsat forslag om en samordnet indførelse af fælleseuropæisk offentlig radiopersonsøgning i Fællesskabet. Desuden reserverede man ved Rådets direktiv 90/544/EØF frekvensbåndene til et sådant system. Arbejdet med standardisering af processen, som blev varetaget af ETSI, fik ligeledes betydelig støtte fra Fællesskabet. 4. 2 Den aktuelle situation 4. 2. 1 Markedsudviklingen29 På det globale plan har personsøgning i 1990'erne udviklet sig til en vigtig sektor på det samlede marked for mobilkommunikation. Verdensmarkedet for personsøgning er anslået til ca. 120 millioner enheder i drift i slutningen af 1996. Henved 38% af alle personsøgere findes i Nordamerika, hvor markedet er vokset med en gennemsnitlig rate på 25% om året i de seneste syv år. I dag findes der her 44 millioner personsøgere, svarende til en dækningsgrad på 15% af befolkningen. Yderligere 56% af det samlede markedsunderlag findes i Asien/Stillehavsområdet, som er hjemsted for nogle af verdens største personsøgernet, så som Kina, Korea og Japan. Det samlede antal personsøgere, som er i brug i dette område, udgør 67 millioner, og i visse tilfælde er dækningsgraden ligeledes meget høj, idet lande som Singapore når op på over 30%. Omvendt synes personsøgermarkedet i Europa at være underudviklet sammenlignet med den resterende del af verden. Dækningsgraden i Europa er kun på 1,5%, og det samlede antal personsøgere i Vesteuropa er 5,8 millioner. I visse lande er antallet af abonnenter vokset betydeligt (Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige, Portugal, Nederlandene), mens markedet i andre lande ser ud til at være stagneret (Danmark, Grækenland). Blandt analytikere nævnes forskellige årsager til, at Europa halter bagud, men de fleste er enige om, at hovedårsagerne er af historisk art, nemlig at personsøgning i USA blev indført langt før celleopbygget mobiltelefoni (sammenlignet med Europa), og blev markedsført af selvstændige personsøgeroperatører, hvis overlevelse afhang af deres kernevirksomhed, i modsætning til de europæiske telekommunikationsoperatører, for hvem personsøgning kun var en sekundær aktivitet. Der er udstedt ERMES-licenser i ni medlemsstater (Danmark, Tyskland, Grækenland, Frankrig, Italien, Nederlandene, Finland, Sverige, Det Forenede Kongerige). Herudover er der ikke udarbejdet planer i nogen lande for tildelingen af de fuldstændige bånd, hovedsageligt på grund af mangelen på klare forpligtelser og klare tidsfrister i direktivet. Der er ligeledes analoge personsøgernet i drift i alle medlemsstater, hovedsageligt baseret på POCSAG-teknologien. De opererer i et andet frekvensbånd, undtagen i Østrig, Finland og Sverige. Antallet af operatører går fra én (Grækenland, Italien) til 440 (Finland). • Indtil nu er massemarkedsaccepten og indførelsen af ERMES-tjenester i alle medlemsstaterne blevet en smule forsinket, og følgende kan udpeges blandt de mulige årsager: i) nogle eksisterende personsøgeroperatører har fortsat overskudskapacitet på deres analoge net og venter ingen væsentlige fordele i henseende til omkostninger eller tjenesteudbud ved at indføre ERMES; ii ) de fleste af de større markeder har først for ganske nylig givet licens til ERMES-operatører, hvilket har gjort roaming-funktionen mindre attraktiv; iii) den celleopbyggede mobiltelefonis succes, særlig GSM, kan have opsuget nogle potentielle ERMES-kunder; iv) der har været tekniske vanskeligheder, særlig 29 Se fodnote 28. Oplysningerne afspejler situationen pr. 1. januar 1998, medmindre andet er anført. interferens med nabokanaler, frekvensforvaltningsmyndigheder har været tilbageholdende med at frigive spektrum. som anvendes af kabel-tv-operatører; v) de nationale Der er nu tegn på, at ERMES er ved at opnå større succes. I løbet af det seneste år er ERMES blevet styrket, og der er udstedt licenser i flere medlemsstater, hvilket giver løfter om åbning af flere net. På trods af, at Europa halter bagefter den resterende del af verden, hvad angår dækningsgraden for personsøgere, har det europæiske marked et af de største uudnyttede potentialer inden for personsøgning. Det forudses, at det europæiske marked kan vokse med 25% om året i løbet af 4e næste få år. Det samlede antal brugere vil kunne være tredoblet i begyndelsen af det 21. århundrede, idet der potentielt kan opnås en dækningsgrad på 10% i de senere år, hvis der skabes de rette markedsbetingelser for at fastholde denne vækst. Selv om flere teknologier kommer til at deles om væksten på grund af den betydelige konkurrence mellem de forskellige systemer på dette marked (FLEX, analog POCSAG), vinder ERMES voksende støtte fra personsøgerindustrien. Det anerkendes, at ERMES har unikke egenskaber, ikke alene i henseende til at tilbyde traditionelle personsøgetjenester i forbedret kvalitet (f. eks. længere meddelelser), men også som støtte for udviklingen af nye tjenester (f. eks. rundspredning af højhastighedsdatatjenester med en fælleseuropæisk dimension). 4. 2. 2 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet En nyligt gennemført undersøgelse af ERMES-frekvensdirektivets effektivitet afslørede, at der var blandede opfattelser af dets virkning30. De fleste lovgivere mente ikke, at direktivet havde bidraget til en hurtig indførelse af ERMES i Europa, mens de fleste personsøgeroperatører og -brugere var enige om, at direktivet havde haft succes med at fremme en fælleseuropæisk personsøgetjeneste, og at der var klare incitamenter til at bruge de angivne frekvensbånd og indførelsesdatoer. 4. 2. 3 Spektrumforvaltning og tilgængelighed I alle medlemsstater er der vedtaget nationale lovforanstaltninger, der beskytter og prioriterer fire kanaler i frekvensbåndet 169,4 til 169,8 MHz til brug for ERMES (se kapitel 4. 2. 5). Men ikke alle kanalerne er blevet tildelt i praksis, angiveligt på grund af manglende kommerciel efterspørgsel. Den største vanskelighed, som man har mødt i henseende til ERMES-spektrumallokeringerne (se Bilag 2), synes at have været problemerne med interferens mellem ERMES-sendestationer og kabel-tv-signaler, som er forårsaget af anvendelsen af de samme frekvenser, særlig i Tyskland og Østrig. 4. 2. 4 Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning Nøglespørgsmål i forbindelse med direktiv 90/544/EØF De kommentarer, som er anført i afsnit 3. 2. 4 gælder analogt for direktiv 90/544/EØF. Status for omsætning til national lovgivning Direktivet er blevet omsat til national lovgivning af de fleste medlemsstater gennem vedtagelse af specifikke forordninger (detaljer herom findes i Bilag 2). I nogle andre lande er reserveringen af frekvenser sikret enten gennem beslutninger truffet af de nationale tilsynsmyndigheder med ansvar for frekvensallokering nationale eller frekvensallokeringsplaner og efterfølgende licensbeslutninger (Sverige). I et tilfælde (Det Forenede Kongerige) er der ikke vedtaget lovgivning til gennemførelse af direktivet, idet den eksisterende lovgivning blev opfattet som værende tilstrækkeligt til at omfatte udbud af ERMES-tjenester. offentliggørelse (Portugal, Finland) gennem af Kravene i direktivets artikel 2, stk. 1, hvorunder medlemsstaterne skal beskytte og prioritere fire kanaler i landbaserede til brug frekvensområdet til 169,8 MHz fælleseuropæiske for den 169,4 30 Se fodnote 28 Au radiopersonsøgerjeneste senest pr. 31. december 1992 (og navnlig de følgende kanaler: 169,6 MHz, 169,65 MHz, 169,7 MHz og 169,75 MHz) er - med nogen variation - blevet gennemført i alle medlemsstater. Specielt kan man på grundlag af de oplysninger, som er indsamlet fra de nationale tilsynsmyndigheder, omend oplysningerne i visse tilfælde ikke er helt fuldstændige eller nøjagtige, danne sig følgende overblik: • • • i syv medlemsstater (Danmark, Grækenland, Irland, Italien, Østrig, Nederlandene og Portugal), har man ved gennemførelses-foraristaltnrngen/allokerrngsbeslutriingen udtrykkeligt reserveret fire kanaler til brug for ERMES-systemerne (tre i Nederlandene), som i tre tilfælde er de kanaler, direktivet anbefaler. I visse tilfælde er hele båndet i princippet reserveret fuldt ud til ERMES, omend man har besluttet, at de resterende kanaler i dette bånd vil blive stillet til rådighed, når det er nødvendigt af hensyn til udvidelsen af tjenesten. Af disse lande er det kun Danmark, Grækenland, Italien og Nederlandene, der efterfølgende har tildelt kanaler til operatørerne. i yderligere fem medlemsstater (Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrig, Luxembourg) reserverer gennemførelsesforanstaltningerne frekvensbåndet til ERMES, men uden særlig henvisning til nogen frekvenskanaler. Efterfølgende er der tildelt kanaler i Belgien, Tyskland og Frankrig. ; i Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige er der reserveret kanaler (tre kanaler i Finland), som derefter er tildelt ERMES-systemerne på forskellige måder. Den ovenfor anførte beskrivelse skal ses i sammenhæng med oplysningerne om den effektive gennemførelse af direktivet. På trods af, at der er vedtaget love, har det i flere lande vist sig vanskeligt at tilsyneladende fordi der ikke har været en gennemføre direktivet, herunder frekvenstildelingen, tilstrækkelig efterspørgsel på ERMES-tjenester. Denne angivelige mangel på kommerciel efterspørgsel kan i nogle tilfælde forklares ved, at der i forvejen findes analoge systemer på de nationale markeder, og at der ofte er givet licens til disse, efter at direktivet var trådt i kraft. Der er udstedt ERMES-licenser i Danmark (to), Tyskland (tre), Grækenland (én), Frankrig (tre), Italien (én), Nederlandene (to), Finland (én), Sverige (to), Det Forenede Kongerige (fire). I Belgien, Spanien, Irland, Østrig og Portugal er der fortsat ingen ERMES-operatører, men det ventes, at der vil blive udstedt nogle licenser. I Det Forenede Kongerige er der ligeledes for nylig udstedt licenser, der giver adgang til at bruge FLEX-standarden. Ingen af medlemsstaterne har udarbejdet planer om at stille hele båndet til rådighed; beslutningen er udskudt til senere vurdering. Der findes oplysninger om frekvenstildelinger og licensudstedelse i Tabel 3. 4. 3 Vigtige spørgsmål Der udbydes for øjeblikket andre tekniske løsninger til personsøgning, i visse tilfælde med sammenlignelige egenskaber. Eksempelvis har nogle medlemsstater udstedt licens til den Motorola- baserede FLEX™-teknologi, der er ved at gå i direkte konkurrence med ERMES. Der findes ingen dokumentation for påstanden om, at ERMES er dyrere end FLEX eller POCSAG. Tværtimod viser en række skøn, at selve ERMES-personsøgerne er prismæssigt sammenlignelige med personsøgere i FLEX- eller POCSAG-kvaliteten, og at netkomponenterne (basisstationer og omskiftere) også koster det samme. Frekvensbåndet er en kritisk faktor. Ved samme effektniveau kræver et højhastighedsnet, der opererer ved 169 MHz (f. eks. ERMES ved 6400 bps eller FLEX ved 6250 bps) lige så mange basisstationer som et lavhastigheds 300 bps FLEX- eller POCSAG-net, der opererer ved 900 MHz. Investeringen i et ERMES-højhastighedsnet, der opererer ved 169 MHz ville med andre ord være den samme som ved et lavhastigheds FLEX-net ved 450-900 MHz. Derfor interessen for 169 MHz-båndet. Eksistensen af en samordnet, fælleseuropæisk frekvensallokering til ERMES-systemet er et meget attraktivt element og én af årsagerne til systemets succes. I denne sammenhæng presser ikke-ERMES- operatører i stigende grad på for at få frigivet de uudnyttede kanaler, som er "reserveret" af ERMES- frekvensdirektivet, til brug for andre teknologier. 13 Kommissionen vil fortsat tilskynde til fuld gennemførelse af ERMES-direktivet, særlig ved at følge medlemsstaternes planer for udnyttelse af kanalerne. Kommissionen har iværksat en undersøgelse af personsøgermarkedets fremtid, der navnlig lægger vægt på at undersøge vækstudsigterne og de sandsynlige scenarier for udviklingen på det europæiske personsøgermarked. 5. DIREKTIV 91/287/EØF 5. 1 Baggrund Det digitale, forbedrede trådløse telefonsystem (Digital Enhanced Cordless Telephone , DECT) er udviklet og udbydes nu kommercielt. Takket være den store fleksibilitet i de tekniske standarder kan DECT-teknologien anvendes til trådløs adgang til en række net, både mobilnet og fastnet. I denne sammenhæng kan DECT bruges enten til at tilbyde "begrænset" mobilkommunikation i byområder (Cordless Telephone Mobility, CTM) som et prisbilligt alternativ til ægte celleopbyggede mobilsystemer, hvilket er særlig attraktivt i tæt befolkede områder, eller som adgangsteknologi i trådløse lokale kommunikationssløjfer tilbyde højkapacitets transmissionsforbindelser. Der har kun været DECT-produkter på markedet siden 1994, men de har særlig opnået succes i forbindelse med trådløse telefoner til privat brug og trådløse omstillingsanlæg. Udviklingen af systemet er yderligere fremmet gennem vedtagelsen af fælles tekniske bestemmelser (Common Technical Regulations) under direktiv 91/263/EØF. loop", WLL), hvor systemet kan ("wireless local Som tilfældet er for GSM og ERMES, har udviklingen af DECT fået støtte i form af politiske foranstaltninger, som blev truffet af Fællesskabet i 1991 for at tilskynde til indførelsen af DECT i medlemsstaterne. Rådets henstilling 91/288 stillede forslag om en samordnet indførelse af DECT i Fællesskabet, og Rådets direktiv 91/287 reserverede frekvensbåndene til et sådant system. Desuden har standardiseringsaktiviteterne fået støtte fra Kommissionen i form af de standardiseringsmandater, som er givet til ETSI. 5. 2 Den aktuelle situation 5. 2. 1 Markedsudviklingen31 DECT blev udviklet som et vellykket resultat af europæisk samarbejde, og udvikler sig fortsat tilfredsstillende. Mellem 1994 og midten af 1997 har over 50 leverandører solgt flere end 8 millioner enheder. Den mest vellykkede anvendelse af DECT-teknologien har været i trådløse telefoner til privat brug, som udgør 7 millioner enheder ud af det samlede salg. Der er desuden DECT-baserede trådløse omstillingsanlæg (PBX) på markedet i de fleste medlemsstater. Da DECT oprindeligt var tænkt som en fleksibel radioadgangsteknologi, var et af systemets målanvendelser at give offentligheden begrænset mobiladgang til faste net. Dette blev opfattet som særlig attraktivt i tætbefolkede områder, f. eks. til brug i indkøbscentre, benzinstationer osv. Denne anvendelse af DECT er fortsat underudviklet, idet der kun findes ét fungerende DECT-net i Finland, mens der er udstedt to licenser i Frankrig og én i Italien. 31 Kilder: se fodnote 28. Oplysningerne afspejler situationen pr. 1. januar 1998, medmindre andet er anført. iH Den potentielle mulighed for at indføre DECT-teknologien i kommercielt omfang er fortsat i det store og hele underudnyttet. Det ventes, at de trådløse telefoniprodukter på markederne for trådløs privattelefoni og trådløse omstillingsanlæg fortsat vil have succes. DECT Forum forudser, at der vil blive solgt 7 millioner enheder i 1997, og at det årlige salg vil nå over 30 millioner enheder ved århundredskiftet. DECT's fremtid som offentlig netkommunikationsteknologi er usikker. Systemet har ikke de intelligente netfunktioner, som kendes fra GSM eller DCS 1800. En række operatører er for øjeblikket i gang med forsøg, der kombinerer DECT med andre teknologier (typisk GSM eller DCS 1800). DECT ville således kunne supplere GSM i områder med stor trafiktæthed og i picocelleopbyggede indendørsmiljøer. I denne forbindelse kunne det se ud, som om nogle operatører forbereder sig på en kommerciel lancering af dobbeltfunktions ("dual mode") DECT-systemer i løbet af 1998. DECT-systemets fremtid som WLL-teknologi er ligeledes ikke helt klar. Systemet rummer tydeligvis et potentiale. Trådløse lokale kommunikationssløjfer opfattes som en omkostningseffektiv metode til udbygning af det faste net, særlig i byområder, og kan afkorte ventelisterne på etablering af telefonforbindelser drastisk. DECT vil kunne få konkurrence fra andre teknologier på dette område, eksempelvis CTM og CT2. Uden for Europa ser systemer som Public Access Cordless Systems (PACs) og Personal Handyphone System (PHS) ud til at være seriøse konkurrenter til DECT. 5. 2. 2 Frekvensdirektivets indvirkning på markedet De nationale tilsynsmyndigheder og fabrikanterne støtter opfattelsen af, at DECT-frekvensdirektivet har bidraget til den omfattende indførelse af DECT og forbedret mulighederne på det europæiske marked. Markedsmulighederne bør realiseres hurtigere. Desuden har direktivet tilskyndet til fremkomsten af billigere udstyr som resultat af det større marked for en enkelt standard og ved at give et klart incitament til at anvende et angivet frekvensbånd med fastsatte gennemførelsesdatoer. Nogle fabrikanter har antydet, at man kun i begrænset omfang har været i stand til at nå målet om at promovere fælleseuropæiske DECT-tjenester over for kunderne, og at der har været to hovedårsager hertil. For det første begrænser mangelen på klarhed i henseende til den lovgivningsmæssige status for DECT-baseret trådløs kommunikation i de lokale kommunikationssløjfer markedsudviklingen, særlig hvad angår udviklingen af DECT-net til offentlige tjenester. En anden årsag kunne se ud til at være den langsommelighed, som nogle nationale tilsynsmyndigheder har udvist i udviklingen af DECT- bestemmelser, igen navnlig i henseende til offentlige tjenester. 5. 2. 3 Spektrumforvaltning og tilgængelighed Operatører og fabrikanter har udtrykt bekymring over, at den aktuelle frekvensallokering begrænser efterspørgselen, og at dette hænger tæt sammen med den nationale spektrumforvaltning. Andre bekymringer er bl. a. den opfattelse, at visse nationale procedurer er "mildt afskrækkende", og at tildelingen af frekvensspektrum til brugere af offentlige tjenester generelt forsinkes. Der er almindelig bekymring hos CEPT vedrørende det spektrum, som er til rådighed for DECT, og der gennemføres undersøgelser i sammenhæng med planlægningen af FLMTS/UMTS. Man presser desuden på for at udvide det aktuelt allokerede 1800-1900 MHz-bånd op til 1920 MHz. 5. 2. 4 Spørgsmål vedrørende omsætning til national lovgivning Direktivet er i de fleste medlemsstater blevet omsat til national lovgivning gennem vedtagelse af specifikke forordninger (detaljer herom findes i Bilag 3). I nogle andre lande er reservationen af frekvenser sikret enten gennem beslutninger truffet af de nationale tilsynsmyndigheder med ansvar for frekvensallokering nationale eller frekvensallokeringsplaner og efterfølgende licensbeslutninger (Sverige). offentliggørelse (Portugal, Finland) gennem af I ét tilfælde (Det Forenede Kongerige) er der ikke vedtaget lovgivning til gennemførelse af direktivet, idet den eksisterende lovgivning blev opfattet som værende tilstrækkelig til at omfatte udbud af ERMES- tjenester. Det ser ud til at kravet i direktivets artikel 2, stk. 1, hvorunder medlemsstaterne skal reservere frekvensbåndet 1880-1900 MHz til digital europæisk trådløs telekommunikation pr. 1. januar 1992, er gennemført af alle medlemsstater. Men i nogle lande er det bånd, som er reserveret til DECT, delvist 4S optaget af andre systemer (hovedsageligt militære telenet eller digitale faste forbindelser). 5. 3 Vigtige spørgsmål Skønt der er stigende interesse for udstedelsen af licenser til DECT-operatører, har kun nogle få operatører indtil nu fået licens til at udbyde DECT-tjenester, operatører, der i visse tilfælde i forvejen har en dominerende position på det offentlige opkoblede telenetmarked. Kommissionen ønsker at sikre konkurrencen om DECT-tjenester og har allerede rejst sager herom mod visse medlemsstater. • I de fleste lande bruges DECT som en terminalteknologi, snarere end som en tjeneste, der udbydes til tredjemand. Der var enighed om, at direktivet har bidraget til indførelsen af DECT i alle medlemsstater. Kommissionen vil fortsat tilskynde til anvendelse af DECT-standarden. 6. KONKLUSIONER 6. 1 Generelt Der er bred enighed om, at den samordnede reservering af frekvensbånd på europæisk plan gennem bindende instrumenter i form af direktiver har bidraget til indførelsen af GSM, ERMES og DECT i Europa. Disse tre tjenester har ikke haft samme grad af succes, og der har også været store forskelle mellem medlemsstaterne, ikke alene på grund af de lovgivningsmæssige aspekter, men også på grund af forskelle i markedsvilkår og den kommercielle efterspørgsel. Set ud fra et overordnet perspektiv har direktiverne vist sig særlig effektive, når der har været fastsat klare frister for gennemførelsen: Dette gælder for reserveringen af "kernebåndet" til GSM, af de fire kanaler i frekvensbåndet 169,4 til 169,8 MHz til ERMES og af frekvensbåndet til DECT, som er fuldt ud indført i den nationale lovgivning og gennemført i samtlige medlemsstater. Omvendt må mangelen på bindende bestemmelser vedrørende fuld overflytning af alle de reserverede frekvensområder (til GSM og ERMES) opfattes som en hovedårsag til den uensartede gennemførelse heraf i medlemsstaterne: medlemsstaterne har fastsat forskellige frister eller i nogle tilfælde slet ikke fastsat frister, hvilket ofte har givet anledning til langsommelighed og forsinkelser i arbejdet med at stille de nødvendige frekvenser til rådighed, navnlig hvad angår GSM. Kommissionen vil tage hensyn til disse elementer ved revisionen af sin aktuelle frekvenspolitik med henblik på at finde frem til den bedste løsning på en harmoniseret allokering af frekvenser. 6. 2 Gennemførelse De tre direktiver er blevet omsat til national lovgivning i alle medlemsstater, enten gennem direkte lovgivningstiltag eller gennem beslutninger fra de nationale tilsynsmyndigheder med ansvar for frekvensallokeringen. Men hvad angår den praktiske gennemførelse har der i nogle lande vist sig problemer med fuld overtagelse af de reserverede bånd. Særlig hvad angår GSM- og ERMES-direktiverne, hvor medlemsstaterne forpligtes til at udarbejde planer, der tillader udvidelse af GSM og ERMES til at omfatte hele båndet, så hurtigt som muligt i takt med den kommercielle efterspørgsel, og at give Kommissionen meddelelse om disse planer, har kun et begrænset antal medlemsstater indtil nu givet meddelse om sådanne planer (se bilag 1 og 2) Kommissionen er af den opfattelse, at på trods af mangelen på en obligatorisk frist i GSM- og ERMES- direktiverne for fuld overtagelse af hele det reserverede bånd, skal medlemsstaterne i fuldt omfang opfylde denne forpligtelse. Der stilles derfor krav i henhold til bestemmelserne i Artikel 3b i direktiv 90/388/EØF, ændret ved Mobildirektivet, om, at medlemsstaterne udarbejder planer for den fremtidige udvidelse af sådanne frekvenser og reviderer dem med jævne mellemrum, mindst en gang om året. 4G Planerne skal indeholde en klar tidsplan for yderligere udvidelser og mellemliggende datoer og faser i overgangen og skal meddeles Kommissionen. Kommissionen vil fortsat overvåge gennemførelsen af Frekvensdirektiverne, idet man vil lægge særlig vægt på at sikre, at alle forpligtelser opfyldes. For at sikre fuld gennemførelse af direktiverne vil Kommissionen bruge alle sine beføjelser, herunder anvende sine formelle beføjelser i henhold til Traktaten til at rejse formelle overtrædelsessager over for medlemsstate 6. 3 Andre spørgsmål: spektrumforvaltning, udstedelse af licenser og sikkerhed i frekvensanvendelsen Hvad angår spektrumforvaltningen bemærker Kommissionen, at der af årsager, som ikke altid er åbenlyse, inden for de tre systemer generelt er store forskelle på, hvor stort spektrum der tildeles operatørerne i de forskellige lande, og endda på størrelsen af spektrumtildelingen til forskellige operatører inden for samme land. Mens Kommissionen fastholder, at frekvenstildelingen skal besluttes af de nationale myndigheder i overensstemmelse med EF-lovgivningen af licensudstedelsesprocedurerne), erindres om de hovedprincipper, som gælder i henhold til Fællesskabets lovgrundlag. (og ofte behandles rammerne inden for Artikel 3a i direktiv 90/388/EØF, ændret ved Mobildirektivet (96/2/EF), fastslår, at i den udstrækning der er frekvenser til rådighed, skal medlemsstaterne udstede licenser på åbne, ikke-diskriminerende og gennemsigtige vilkår, og at medlemsstaterne kun må begrænse antallet af licenser, som udstedes til mobil- og personkommunikationssystemer, på grundlag af afgørende krav, og kun hvor disse er relateret til en knaphed af frekvensspektrum og begrundet i henhold til princippet om proportionalitet. Herudover fastslår artikel 10, stk. 1, i direktiv 97/13/EF blandt andet, at medlemsstaterne kun kan begrænse antallet af individuelle licenser til enhver kategori af telekommunikationstjenester og til etablering og/eller drift af telekommunikationsinfrastruktur i det omfang, som er nødvendigt for at sikre en effektiv udnyttelse af radiofrekvenserne. Det følger heraf, at kun mangelen på tilstrækkeligt spektrum, hvor dette er begrundet i henhold til proportionalitetsprincippet, kan påberåbes som grundlag for at begrænse antallet af licensudstedelser. Således skal frekvenserne tildeles, når de er til rådighed. Disse principper skal ses i sammenhæng med andre grundlæggende principper i EF-lovgivningen. I særlig grad skal medlemsstaterne ved tildeling af licenser i henhold til artikel 2, stk. 4, i direktiv 90/388/EØF, ændret ved Mobildirektivet, også tage hensyn til kravet om at sikre effektiv konkurrence mellem operatører, der konkurrerer på de relevante markeder, lige som de i henhold til artikel 10, atk. 3, i direktiv 97/13/EF skal lægge fornøden vægt på behovet for at lette konkurrenceudv ikl ingen og maksimere brugernes fordele. Frekvenser skal tildeles på en hensigtsmæssig måde, der tillader reel konkurrence mellem operatørerne i bevidsthed om, at der ikke findes nogen endegyldig løsning. Medlemsstaterne skal finde frem til den mest hensigtsmæssige tildeling inden for den specifikke nationale sammenhæng på grundlag af en omhyggelig vurdering af markedsbehovene. En utilstrækkelig frekvenstildeling ville faktisk kunne føre til en forøgelse af operatørernes omkostninger til at udbygge nettene (særlig i byområder, hvor arbejdet med at finde egnede placeringer kan være betydeligt som følge af lokalplanlægning og omkostningerne ved at forhandle aftaler igennem med et stort antal individuelle ejere og administratorer), hvilket dermed vil påvirke operatørernes evne til at konkurrere på markedet, særlig hvis der er tale om nye operatører. Det er Kommissionens opfattelse, at når medlemsstaterne tildeler frekvenser gennem licensprocedurer, skal de sikre, at alle tilgængelige frekvenser tildeles i det omfang der er truffet de relevante aUokeringsbeslutninger. I denne forbindelse skal medlemsstaterne endvidere sikre effektiv udnyttelse af frekvensspektret og tillade operatører at konkurrere effektivt på det relevante marked. \T- Medlemsstaterne skal undersøge, i hvor høj grad påstande om frekvensknaphed er rimelige set i forhold til ineffektiv udnyttelse af frekvenserne fra operatørernes side. Medlemsstaterne skal endvidere sikre, at frekvenser, som er tildelt, rent faktisk anvendes til de påtænkte formål. Medlemsstaterne skal give tilbagemeldinger til Kommissionen om disse forhold. Kommissionen vil udarbejde en rapport om gennemførelsen af Mobildirektivet. I denne forbindelse vil medlemsstaternes vedtagne foranstaltninger vedrørende frekvensplanlægning og -forvaltning blive gennemgået yderligere. Hvad angår licensudstedelsen ventes Licensdirektivet - omend det ikke sigter mod fuld harmonisering af de nationale licensprocedurer - dog at skabe større ensartethed i disse. Selv om medlemsstaterne i henhold til subsidiaritetsprincippet frit kan fastlægge deres egne licensprocedurer og niveauet for licensgebyrerne, skal de alligevel overholde de relevante principper, som er fastlagt i direktivet (eksempelvis at "lempeligere" tilladelsesordninger skal have den højeste prioritet, at udstedelse af individuelle tilladelser kun skal finde sted under særlige omstændigheder, at licensprocedurerne skal have en maksimal varighed og at licensgebyrerne skal afspejle de reelle admimstrative omkostninger ved udstedelsen af licensen, osv. ). Kommissionen bemærker, at der i praksis er gennemført forskellige tilladelsesprocedurer for taletelefoni og offentlig telekommunikation i medlemsstaterne, selv om der i næsten alle tilfælde kræves individuelle tilladelser for at kunne ansøge om knappe ressourcer, dvs. numre og/eller frekvenser. I nogle medlemsstater overvejer man at indføre auktionssystemer, eller sådanne anvendes allerede i praksis ved tildeling af visse frekvenser. forskellige Antallet af udstedte tilladelser varierer ligeledes blandt medlemsstaterne, hvilket delvist kan forklares ved forskellene mellem de nationale de telekommunikationsmarkeders størrelse og potentiale. Ligeledes er der stor forskel på gebyrernes størrelse fra land til land. liberaliseringsdatoer, fastsat, og som er Kommissionen vil i år 2000 på grundlag af resultaterne af anvendelsen af Licensdirektivet undersøge, i hvor høj grad licensprocedurerne kan forbedres og harmoniseres inden for Fællesskabet. Endelig er det værd at nævne spørgsmålet om sikkerhed ved frekvensanvendelsen, selv om det ikke i sig selv er behandlet i denne meddelelse, på grund af dets stigende vigtighed. Kommissionen er i færd med at undersøge spørgsmålet om sikkerhed, og der er oprettet et videnskabeligt styringsudvalg til dette formål, som for nylig er kommet med en udtalelse om de mulige sundhedspåvirkninger ved at blive udsat for elektromagnetiske felter (0Hz-300GHz)32. Kommissionen vil muligvis tage op til overvejelse, hvorvidt det aktuelle lovgrundlag i tilstrækkeligt omfang dækker sikkerheden ved frekvensanvendelsen. 6. 4 Specifikt - GSM Kommissionen gennemgår og vurderer de nationale planer, som udarbejdes af de nationale tilsynsmyndigheder, med henblik på at allokere hele det i direktivet angivne frekvensområde, idet man vil lægge særlig vægt på spørgsmålet om udfasningen af den analoge anvendelse af GSM- båndene. Såfremt der ikke gives meddelelse om sådanne planer, vil Kommissionen rejse sager om overtrædelse af direktivets bestemmelser mod de pågældende medlemsstater. Det er Kommissionens opfattelse, at forbrugerne skal have tilstrækkelig og gennemsigtig information om udfasningen af de analoge tjenester. Kommissionen vil overveje at drøfte en mekanisme til vurdering af den effektive udnyttelse af allerede tildelte frekvenser med de nationale tilsynsmyndigheder. 32 Udtalelse vedtaget på det videnskabelige styringsudvalgs møde d. 25. -26. juni 1998. u Kommissionen vil overveje mekanismer til sikring af bindende tildeling af frekvenser, som skal reserveres til DCS 1800. 6. 5 Specifikt - ERMES • Kommissionen gennemgår og vurderer de nationale planer, som udarbejdes af de nationale tilsynsmyndigheder, med henblik på at allokere hele det i direktivet angivne frekvensområde, idet man vil lægge særlig vægt på spørgsmålet om udfasningen af den analoge anvendelse af ERMES- båndene. Såfremt der ikke gives meddelelse om sådanne planer, vil Kommissionen rejse sager om overtrædelse af direktivets bestemmelser mod de pågældende medlemsstater. • Kommissionen gennemfører en undersøgelse af personsøgermarkedets fremtid, idet der vil blive lagt særlig vægt på at undersøge vækstudsigterne og de sandsynlige scenarier for udviklingen på personsøgermarkedet i Europa. • Kommissionen vil fortsat tilskynde til anvendelse af ERMES. 6. 6 Specifikt - DECT • Kommissionen vil overveje at undersøge, i hvor høj grad de eksisterende frekvenser er tilstrækkelige, og hvorvidt der skal stilles yderligere frekvenser til rådighed på baggrund af markedsefterspørgselen efter DECT-systemer. • Kommissionen vil overveje at gennemgå de frekvensmæssige konsekvenser af en integration af GSM og DECT. • Kommissionen vil fortsat tilskynde til anvendelse af DECT. 13 B I L AG (DATA PR. 1. JANUAR 1998) ÅO BILAG 1 RÅDETS DIREKTIV 87/372/EØF: NATIONALT LOVGRUNDLAG Belgien Direktivet er omsat til national lovgivning ved kongelig resolution af 21. maj 1991 (Arrêté Royal relatfà l'attribution des fréquences destinées au service mobilophone pan-européen, offentliggjort i Moniteur Belge 5. september 1991) og ved kongelig resolution af 7. marts 1995 vedrørende udbud af GSM-tjenester (nu ophævet ved kongelig resolution vedrørende GSM af 24. oktober 1997). Resolutionen af 1991 allokerede frekvenserne 905-914 og 950-959 MHz til GSM i overensstemmelse med direktivets artikel 1 og fastslog, at hele det reserverede bånd (890-915 og 935-960 MHz) skulle være tildelt senest 1. januar 1996, og tildelingen er gennemført med resolutionen af 1995. De frekvenser, som aktuelt er allokeret til GSM omfatter områderne 890-914 og 935-959 MHz. Det fremgår, at der fortsat er en vis mængde frekvenser til rådighed til yderligere licenser (880-890 og 925-935 MHz). Der findes ét analogt system (NMT450), der opererer i et andet bånd (451,3-455,74 og 461,3- 465,74 MHz) med en ukendt forventet levetid, idet dette system stadig har over 300. 000 abonnenter. Danmark Direktivet er omsat til national lovgivning ved Lov nr. 297 om radiokommunikation, vedtaget d. 22. april 1992. Der er aktuelt allokeret følgende frekvenser: 890-895,6 og 935-940,6 MHz til det analoge NMT900, 896- 914 og 941-959 MHz til GSM samt 914-915 og 959-960 MHz til det trådløse telefonsystem CT-1. De to analoge systemer ventes at være udfaset i år 2005, men der er ikke givet meddelelse om planer herom til Kommissionen. Tyskland Direktivet er omsat til national lovgivning i form af en lov om telekommunikationsudstyr af 3. juli 1989 (Gesetz ûber Fernmeldeanlagen (FAG) in der Fassung der Bekanntmachung, BGB1. I S. 1455). Der findes ingen analoge systemer i båndet, som er reserveret til GSM. Grækenland Den nationale allokeringsplan, udstedt af transport- og kommunikationsministeriet, blev revideret i 1994 (FEK 157/B/1994). Frekvensbåndet 890-915 og 935-960 MHz er. reserveret til GSM. Af dette bånd er der ved to lejligheder fordelt 10 MHz i de to relevante bånd. Der er ingen analoge systemer. Spanien Direktivet er omsat til national lovgivning ved bekendtgørelse af 29. december 1989 (Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C. N. A. F. ), ved kongelig resolution nr. 1486/1994 af 15. juli 1994 vedrørende regulering af GSM og ved bekendtgørelse af 26. september 1994 vedrørende udstedelse af GSM-licenser. Frekvensbåndene 890-915 og 935-960 MHz er reserveret til GSM, selv om anvendelse af hele båndet til dette formål vil ske gradvist: 905-915 og 950-960 blev overflyttet til GSM i juni 1995, 899-905 og 944- 950 MHz i januar 1996. Et resterende bånd på 890-899 og 935-944 MHz vil blive tildelt GSM i januar 2001. Tilsyneladende er de væsentligste problemer med gennemførelsen af direktivet knyttet til det 21 faktum, at det pågældende bånd er optaget af de faste tjenestesystemer. Der findes stadig to analoge tjenester: TACS, der opererer i 890-905 og 935-950 MHz-båndet, ventes at være udfaset 1. januar 2007, og TMA450 (464-468 og 454-458 MHz) skulle være lukket den 31. december 1997. Frankrig Direktivet er omsat til national lovgivning ved et dekret af 27. april 1987, der modificerer den nationale frekvensallokeringsplan, udarbejdet af Comité de coordination des fréquences, i henhold til hvilken hele 890-915 og 935-960 MHz-båndet er reserveret til og tildelt GSM-operatører. Der findes to analoge systemer, der anvender et andet bånd: NMT450 (441,5-443,55 og 451,5-453,55 MHz), som drives af SFR, og Radiocom2000 (414,8-418 og 424,8-428 MHz; en del af området 174-223 MHz; 884,8-888 og 929,8-933 MHz i visse større byer), der drives af France Télécom. Irland Direktivet er omsat til national lovgivning af De Europæiske Fællesskaber / Samordnet indførelse af offentlige celleopbygget landbaseret mobilradiokommunikation GSM-forordninger 1995 (Lovinstrument nr. 416 af 8 december 1994), i henhold til hvilket frekvensbåndet 900-915 og 945-960 MHz er reserveret til GSM. Frekvensbåndet 890-895 og 935-940 MHz er aktuelt allokeret til det analoge system (TACS). December 2003 er sat som vejledende dato for indstilling afdriften af TACS-systemet. Frekvensbåndet 895-900 MHz og 940-945 MHz vil blive allokeret til den operatør, der får tildelt den tredje mobiltelefonilicens (dvs. 2x4,8 MHz). Den tredje mobiloperatør vil ligeledes få tildelt 2x14,4 MHz DCS 1800-spektrum. Der er ikke givet meddelelse om planer om fuld overtagelse af båndet til Kommissionen. Italien Direktivet er omsat til national lovgivning ved ministeriel bekendtgørelse af 4. maj 1993, ved ministeriel bekendtgørelse af 3. juni 1997 og ved ministeriel bekendtgørelse af 20. marts 1998. I henhold til sidstnævnte, som er en ændring af note 58 i den nationale frekvensallokeringsplan, er frekvenserne 894,5- 913,7 MHz og 939,5-958,7 MHz stillet til rådighed for GSM pr. 15. april 1998, mens frekvenserne 892,3- 813,7 MHz og 937,3-958,7 MHz vil blive stillet til rådighed fra 15. oktober 1998. Inden da er kun frekvenserne 897,1-913,7 og 942,1-958,7 tildelt udelukkende til brug for GSM. Det resterende bånd, som er reserveret til GSM, men som aktuelt fortsat er tildelt analog kommunikation, vil kunne tildeles fuldt ud til brug for GSM på baggrund af den kommercielle efterspørgsel. 914-915 MHz og 959-960 MHz-båndet er optaget af et trådløst telefonsystem, der anvender CT-1- standarden, der er under udfasning for at give plads til GSM. Der findes også et analogt system (E-TACS), som drives af Telecom Italia Mobile, der opererer i 880-894,5 og 925-937,5 MHz-båndet. Det ventes udfaset pr. 31. december 2005, som bestemt i bekendtgørelsen af juli 1997. Der er endnu ikke givet meddelelse til Kommissionen om detaljerede planer for beslaglæggelse af hele båndet. Luxembourg Direktivet blev omsat til national lovgivning ved beslutning truffet af Administration des Postes et Télécommunications af 20. marts 1990, i henhold til hvilken frekvenserne 905-914 og 950-956 MHz blev reserveret umiddelbart til GSM. Kommissionen har ingen oplysninger om efterfølgende allokering af hele frekvensområdet som bestemt i direktivets artikel 1, stk. 2. Nederlandene Direktivet blev omsat til national lovgivning ved telekommunikationsloven af 1988 (WTV - Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. n. 552/1988), modificeret ved lov af 16. juni 1994 (Stb. n. 22 628/1994), ved bekendtgørelsen om mobil telekommunikation (GSM) (Besluit mobiele telecommunicatie GSM, Stb. n. 629/1994) og anden sekundær lovgivning fra samme år. Frekvenserne, som er allokeret til GSM, omfatter principielt hele frekvensområdet, som er fastlagt i direktivets artikel 1, stk. 2. Men en del af "udvidelsesbåndet" optages i øjeblikket af en analog tjeneste (NMT900), som drives af KPN Telecom. Den analoge tjeneste vil blive udfaset inden 1. januar 2000. Fra 1. juli 1998 skal KPN Telecom frigøre 18 kanaler fra sit bånd, der vil blive tildelt på ny til de to GSM- operatører (KPN Telecom og Libertel); mellem 1. oktober 1999 og 31. december 1999 vil de resterende 23 kanaler blive fordelt mellem de samme operatører. Fra 1. januar 2000 vil KPN Telecom bruge 62 ud af de i alt 119 GSM-kanaler, og Libertel vil bruge 57. 914-915 MHz og 959-960 MHz-båndet benyttes til CT-1- anvendelser. Østrig Direktivet er omsat til national lovgivning ved forordning BGB1. n. 313/1996 af 5. juli 1996, som fastlægger en gradvis allokering af frekvenser til GSM. Den aktuelle allokering omfatter 898-914 og 943- 959 MHz; pr. 1. januar 1998 blev områderne 898-903 og 943-948 MHz overflyttet til GSM, og pr. 1. januar 2005 vil hele det i direktivet fastlagte bånd være tildelt GSM efter udfasning af de eksisterende analoge tjenester. Der findes aktuelt to analoge systemer: TACS, der opererer i områderne 890-898 og 935-943 MHz, og SLT1 (et relativt lille net med kun 500. 000 abonnenter), der opererer i områderne 914-915 og 959-960 MHz. Disse ventes udfaset pr. 1. januar 2005. Portugal I henhold til de ved forordning nr. 283/89 tildelte beføjelser reserverede Instituto des Comunicaçôes de Portugal den 3. februar 1994 frekvensbåndene til fælleseuropæisk digital celleopbygget landbaseret mobilkommunikation i båndene 850-914 og 935-959 MHz. For øjeblikket er frekvenserne 890-914 og 935-959 MHz allokeret til GSM. På længere sigt ventes GSM at lægge beslag på hele området 890-915 og 935-960, men dette vil først være muligt, når 914-915 og 959- 960 MHz-båndene er frigjort fra anvendelsen til trådløse telefoner (CT-1). Der findes desuden et andet analogt system, der opererer i båndet 450-470 MHz ("C-net"-systemet), for hvilket der er udstedt en licens indtil 2007. Det er dog sandsynligt, at systemet vil blive lukket inden da på grund af det begrænsede antal abonnenter. Sverige Direktivet er gennemført gennem offentliggørelsen af en national frekvensallokeringsplan og et kompleks af efterfølgende licensbeslutninger og sekundær lovgivning. Efter reallokering af frekvenser i 1996 og 1997 (en beslutning truffet af det nationale post- og teleagentur af 1. december 1996; beslutning truffet af samme myndighed af 25. april 1997, PTSFS:5 1997), er 890-915 og 935-960 MHz-båndene på ny tildelt GSM. En del af dette bånd er imidlertid for øjeblikket optaget af analoge tjenester (NMT: 890-893. 1 og 935-938. 1 MHz; CT-1: 914-915 og 959-960 MHz). Under PTSFS:5 1997, som indeholder planer om at stille frekvensbånd til rådighed for GSM, skulle hele båndet senest i 2010 være allokeret til GSM, men denne frist kan eventuelt blive fremrykket på grund af en meget stor kommerciel efterspørgsel efter GSM. Behovet for yderligere frekvenser til GSM vil blive vurderet hvert halve år på grundlag af trafikmålinger og de enkelte operatørers prognoser om udvidelsen af tjenesten. Finland Det første sæt af frekvenser blev reserveret til GSM i august 1987 ved en beslutning truffet af telekommunikationsforvaltningscentret, Telecommunications Administration Centre (TAC). Yderligere 23 beslutninger blev truffet af TAC i februar 1990, december 1993, august 1994, maj 1996, november 1996, februar 1997, april 1997 og maj 1998. TAC's beslutning af december 1993, som formelt omsætter direktivet til national lovgivning, henviser tildeling af yderligere båndbredde til GSM til fremtidige allokeringer baseret på den kommercielle efterspørgsel. Den aktuelle frekvensallokering er beskrevet i vedlagte skema. En del af båndet, som er reserveret til GSM er i øjeblikket optaget af analoge tjenester, herunder NMT900 og CT-1 (914-915 og 959-960 MHz). Der overflyttes gradvist frekvenser fra NMT til GSM baseret på oplysninger om frafikbelastningen i overensstemmelse med beslutningen af april 1997. NMT900 ventes udfaset i løbet af 10-15 år fra nu (2007-2012), men der er ikke truffet beslutning om udfasning af CT-1. Ud over NMT900 findes der en anden analog tjeneste, som opererer i et andet bånd (NMT450: 463-467,5 / 453-457,5 MHz), og en analog/digital tjeneste (ARP/Mobiltex 147,9-149,9 og 152,9-154,9 MHz), som også er baseret på andre frekvenser. De skulle være udfaset i løbet af 10-15 år for den førstes vedkommende, og efter år 2000 for den andens vedkommende. Det Forenede Kongerige Der er ikke vedtaget nogen love til gennemførelse af direktivet, eftersom den eksisterende lovgivning opfattes som værende tilstrækkelig til at tillade udbud af GSM. Denne teknologi og tildelingen af licenser til GSM-basisstationer er omfattet af loven om trådløs telegrafi (Wireless Telegraphy Act) af 1949, og GSM-mobiludstyr er fritaget fra licens i henhold til forordningen om trådløs telegrafi (Wireless Telegraphy af Regulation), telekommunikationsloven af 1984. 1997. Udbuddet af GSM-net offentliggjort september omfattet er i GSM drives i frekvensbåndet 890-915 og 935-960 MHz. Det forlyder, at begge TACS-operatører har flyttet TACS-trafik ud af det primære GSM-bånd i løbet af det seneste år for at muliggøre udvidelser af GSM til at omfatte hele båndet. E-TACS-systemerne opererer ligeledes for øjeblikket i frekvensbåndet 872-888 og 917-933 MHz. Begge analoge systemer ventes lukket i 2005. Kommissionen har imidlertid ikke modtaget nogen plan for udfasningen. 24 TABEL 1 - GSM FREKVENSTILDELING (1. JANUAR 1998 - Ajourført 30. juni 1998 hvor relevant, vist med kursiv) | Land Udstedte licenser Frekvenser tildelt i 900 MHz- bandet (i alt) MHz tildelt MHz-bandet (i alt) i 900 Abonnenter* Belgien GSM: - Proximus - Mobistar Danmark DCS 1800: KPN Orange (Juni 1998) GSM/DCS 1800: - Sonofon -TDM DCS 1800: - Telia - Mobilix Tyskland GSM: - DeTeMobilNet GmbH - Mannesmann Mobilfunk GmbH DCS 1800: - E-Plus - VIAG Interkom GmbH 890-914/935-959MHZ 2x24 MHz 956. 832 896-904,8/941-949,8 MHz 905-913,8/950-958,8 MHz 2x17,6 MHz 1. 260. 00033 890,1-914,9/935,1-959,9 MHz34 2x24,8 MHz 7. 800. 00035 Kilde: ERC + oplysninger indsendt til Kommissionen af de nationale tilsynsmyndigheder. * Tallene tager, hvor dette er relevant, højde for, at der også er tildelt DCS 1800-frekvenser til GSM-operatørerne. 33 Telias og Mobilix's abonnenter (DCS 1800) pr. 1. januar 1998: 0. 34 Frekvenser tildelt i 1800 MHz-båndet: E-Plus: 1758,1-1780,5/1853,1-1875,5 MHz; VIAG International GmbH: 1730,1-1752,5/1825,1-1847,5 MHz. 35 Heraf 1. 000. 000 hos E-plus. VIAG International GmbH's abonnenter pr. 1. januar 1998: 0. 25 Land ' Udstedte licenser Frekvenser tildelt i 900 MHz- *andet(ialt) MHz tildelt MHz-bandet (i alt) i 900 Abonnenter* Grsekenland GSM: - Panafon SA - TeleSTET DCS 1800: - Cosmote Spanien GSM: - Telefonica Moviles - Airtel Frankrig Licenstildelingsprocedurer i gang for DCS 1800. GSM: - France Telecom -SFR DCS 1800: - Bouygues Telecom 890-900/935-945 MHz 905-915/950-960 MHz 2x20 MHz 975. 26036 899,2-906,8/944,2-951,8 MHz 907,2-914,8/952,2-959,8 MHz 2x16 MHz 3. 237. 000 890-915/935-960 MHz37 2x25 MHz 5. 396. 900 36 Cosmote's abonnenter pr. 1. januar 1998: 0. 37 Tildelte frekvenser i 1800 MHz-båndet: 1770-1785/1865-1880 MHz 26 > 'JA- " » V ' * » J '|'. S "' t 'V Udstedte licenser: - - -. ? -v*" •. 4 it Frekvenser tildelt i 900 -MHz- bandet (i alt)". tildelt. i 900 MHz MHz-bandet (i alt): Abonnenter*. ;; &% j ,';. **. * Y:*4 " -. • • • Irland ••V. " - •;,*r-:-"v**-^-". -J':":*:*• ' *""-{*iV»>' '. ". : • " •' GSM: - Eircell - Esat-Digifone Italien GSM/DCS 1800: -Meteor (Juni 1998) GSM: -TIM - Omnitel39 GSM/DCS 1800: -WIND (Juni 1998) 900-915/945-960 MHz 2x15 MHz 325. 000 (Juni 1998: 895-915/940-960 MHz) 38 (Juni 1998: 2x20 MHz) 897,1-905,3/942,1-950,3 MHz 905,5-913,7/950,5-958,7 MHz 2x16,4 MHz 8. 340. 000 (Juni 1998: 894,5-913,7/939,5- 958,7 MHz)40 (Juni 1998: 2x19,4 MHz) Luxembourg GSM/DCS 1800: - PTT Luxembourg - Millicom Luxembourg (Tango) 890,2-894,6/935,2-939,6 MHz 895,2-899,6/940,2-944,6 MHz 900-907,2/945-952,2 MHz 907,6-914,8/952,6-959,8 MHz 2x23,2 MHz 67. 21041 I juni 1998 blev frekvenserne 895-900/940-945 MHz tildelt Meteor, operatøren, som blev tildelt mobillicensen, og også fik tildelt 2x14,4 MHz i 1800 MHz-båndet. 38 39 GSM-operatørerne har ret til at få frekvenser i 1800 MHz-båndet. 40 Efter vedtagelse af ministeriel bekendtgørelse af 20. 3. 1998 til ændring af den nationale frekvensplan er frekvenserne 894,5-913,7 MHz og 939,5-958,7 MHz stillet til rådighed for GSM pr. 15. 4. 1998, mens 892,3-813,7 MHz og 937,3-958,7 MHz vil blive stillet til rådighed pr. 15. oktober 1998. Vinderen af den tredje mobillicensvil få 2x10 MHz i båndet 1755-1785/1850-1880 MHz og yderligere 2x5 MHz fra 1. 1. 2002. 41 Tango's abonnenter pr. 1. januar 1998: 0. 27 Land Udstedte licenser Frekvenser tildelt i 900 MHz- bandet (i alt) MHz tildelt MHz-bandet (i alt) i 900 Abonnenter* Nederlandene Ostrig Portugal GSM: -KPN - Libertel GSM/DCS 180042: - Telfort - Federa DCS 1800: -16 regionale operatører GSM: - Mobilkom Austria - Max Mobil DCS 1800: - Connect Austria GSM/DCS 1800: -TMN - Telecel -MainRoad 890,2-892/935,2-937 MHz 896,2-899/941,2-944 MHz 903,8-906,2/948,8-951,2 MHz 906,4-913,8/951,4-958,8 MHz (pr. 1. 7. 1998: 890,2-893,6/935,2-938,6 MHz 896,4-899,4/941,4-944,4 MHz 906,6-910/951,6-955 MHz 902-906,4/947-951,4 MHz 910,2-913,8/955,2-958,8 MHz) 2x16,4 MHz 1. 458. 000 (pr. 1. 7. 1998: 2x17,8 MHz) 898-914/943-959 MHz43 2x16 MHz 914. 000 890,2-898,2/935,2-943,2 MHz 898,2-905,8/943,2-950,8 MHz 906-913,8/951-958,8 MHz44 2x23,8 MHz 1. 715. 15645 42 Disse operatører er tildelt frekvenser i "udvidelsesbåndet" til GSM (iht. ERC-afgørelse). 43 Frekvenser tildelt i 1800 MHZ-båndet til Connect Austria: 1758,1-1774,9/1853,1-1869,9 MHz. 44 Der er i alt tildelt 2x18,8 MHz i 1800 MHz-båndene. 45 Main Road's abonnenter pr. 1. januar 1998: 0. 28 Land Udstedte licenser Frekvenser tildelt i 900 MHz- bandet (i alt) MHz tildelt MHz-bandet (i alt) i 900 Abonnenter* 1 Finland GSM: - Ålands Mobiltelefon GSM/DCS 1800: - Sonera - Radiolin ja DCS 1800: - Telia LTD - Finnet Group GSM/DCS 1800: - Telia Mobile - Tele2/Netcom - Europolitan DCS 1800: - Tele 8 Kontakt | Sverige ,. _ Helsinki-området: 894,1-905,5/939,1-950,5 MHz 905,8-913,8/950,8-958,8 MHz Lapland: 890,1-892,3/935,1-937,3 MHz 900,4-907,2/945,4-952,2 MHz 907,5-913,9/952,5-958,9 MHz resten af landet: 895,7-906,3/940,7-951,3 MHz 906,5-913,9/951,5-958,9 MHz 893,1-899,9/938,8-944,9 MHz 900,1 -906,9/945,1 -951,9 MHz 907,1-913,9/952,1-958,9 MHz Helsinki-området: 2x19,6 MHz 1. 594. 00046 Lapland: 2x15,6 MHz resten af landet: 2x18 MHz 2x20,4 MHz 2. 426. 000 S = — = — = 9 — —- ~ — -— —— 46 Abonnenter hos Telia LTD og Finnet Group pr. 1. januar 1998: 0. 29 Land Udstedte licenser Frekvenser tildelt i 900 MHz- bindet (i alt) MHz tildelt MHz-båndet (i alt) i 900 1 Det Forenede Kongerige GSM/DCS 1800: - Vodafone - Cellnet DCS 1800: - One20ne - Orange 890-905/935-950 MHz 905-915/950-960 MHz47 2x24,4 MHz 6. 579. 00048 47 Frekvenser i alt tildelt i 1800 MHz-båndene: 1710-1785/1805-1880 MHz. 48 Heraf 2. 214. 000 hos de to DCS 1800-operatører. 30 TABEL 2 - ANALOGE TJENESTER I 900 MHZ-BANDET: FREKVENSTILDELING (1. JANUAR 1998) 1 Land Udstedte licenser Tildelte frekvenser (i alt)* tildelt (i Abonnenter MHz alt) Planer om fuld allokering meddelt til Kommissionen Belgien ingen Danmark TDM 890-895,6/935-940,6 MHz 2x5,6 MHz 240. 000 CT1: 914-915/959-960 MHz Tyskland ingen Grsekenland ingen Spanien Telefonica Moviles 874-890/919-935 MHz 2x25,2 MHz 1. 100. 000 890-905/935-950 MHz Frankrig ingen Irland Eircell 890-895/935-940 MHz and 880-885/925-930MHz 2x10 MHz 184. 500 Kilde: ERC + oplysninger indsendt til Kommissionen af de nationale tilsynsmyndigheder. * Vist i kursiv, hvor det spektrum, som er tildelt det analoge system, indgår i båndet, som er reserveret til GSM. nej nej nej nej nej nej nej 31 | Land Udstedte licenser Tildelte frekvenser (i alt)* tildelt (i Abonnenter MHz alt) Planer om fold 1 allokering meddelt I til Kommissionen 1 Italien TIM Luxembourg ingen Nederlandene KPN Telecom 3. 394. 000 nej Landsdækkende: 880-883,8/925-928,8 MHz and 888-896,8/933-941,8 MHz 19 storbyer: 880-896,8/925-941,8 MHz49 CT1: 914-915/959-960 MHz Landsdækkende: 2x12,6 9 I 2x16,8 storbyer: 892,3-896,1/937,3-941,1 MHz 899,5-902,7/944,5-947,7 MHz50 2x7 MHz 248. 214 CT1: 914-915/959-960 MHz nej nej 49 Efter vedtagelse af ministeriel bekendtgørelse af 20. 3. 1998 til ændring af den nationale frekvensplan er de følgende frekvenser tildelt til landsdækkende analog tjeneste pr. 15. april 1998: 880-894,2 og 926-939,2 MHz (2x14,2 MHz landsdækkende). Pr. 15. oktober 1998 vil de analoge tjenester blive drevet i båndene 880-892 og 926-937 MHz (2x12 MHz landsdækkende). 50 Frekvenstildeling til NMT 900 pr. 1. juli 1998: 893,7-896,3/938,7-941,3 MHz og 899,5-901,9/944,5-946,9 MHz. 32 Land Udstedte licenser Tildelte frekvenser (i alt)* tildelt (i Abonnenter MHz alt) Planer om fuld allokering meddelt til Kommissionen Ostrig Mobilkom Austria 890-898/935-943 MHz 2x8 MHz 250. 000 NB: 914-915/959-960 MHz bruges til SLT1 Portugal ingen CT1: 914-915/959-960 MHz 2x1 MHz Finland Sonera Helsinki-området: 890-893,9/935-938,9 MHz Helsinki-området: 2x3,9 MHz 380. 000 ja nej nej Lapland 892,6-900/937,6-945 MHz Lapland 2x7,4 MHz resten af landet: 890-895,5/935-940,5 MHz resten af landet: 2x5,5 MHz CT1: 914-915/959-960 MHz Sverige Telia Mobile 890-893,1/935-938,1 MHz 2x3,1 MHz 548. 000 ja CT1: 914-915/959-960 MHz Det Forenede Kongerige Cellnet Vodafone 872-880/917-925 MHz 880-888/925-933 MHz 2x16 MHz 1. 765. 000 nej 33 B I L AG 2 RÅDETS DIREKTIV 90/544/EØF: NATIONALT LOVGRUNDLAG Belgien En kongelig resolution af 30. oktober 1991 fastlagde lovgrundlaget for etableringen af ERMES-tjeneste. Hele båndet er reserveret udelukkende til ERMES, men kun fire frekvenser kan benyttes på selektiv basis i hele det geografiske område. Allokering af hele frekvensområdet 169,4-169,8 MHz vil afhænge af den kommercielle efterspørgsel, men der er endnu ikke udarbejdet endelige planer herom. Der er offentliggjort en "cahier des charges" med henblik på udstedelse af tre ERMES-licenser. To kandidater er udvalgt, men der er endnu ikke udstedt nogen tilladelser, angiveligt på grund af manglende interesse hos de udvalgte operatører. Reguleringsmyndighederne er den opfattelse, at der ikke er nok reel efterspørgsel til at udstede flere licenser, og man overvejer fremtiden inden for personsøgning, herunder mulige former for afvikling. Der findes aktuelt tre analoge personsøgernet, der anvender POCSAG- standarden, som opererer i et andet bånd. Deres forventede levetid er ukendt. Danmark Direktivet blev gennemført ved Lov om radiokommunikation af 22. april 1992, som tillod etablering af to ERMES-operatører, og der blev udstedt to ERMES-licenser i 1997 med en varighed på 10 år. De fire kanaler, som direktivet anbefaler, er allokeret til ERMES, og to frekvenser er tildelt de to operatører (169,7 MHz og 169,75 MHz). Der er ingen planer om at stille hele frekvensområdet 169,4-169,8 MHz til rådighed for ERMES, og den nationale lovgivningsmyndighed mener ikke, at der er tilstrækkelig efterspørgsel til at udstede yderligere licenser. Tilsyneladende er der heller ikke nogen ledige frekvenser til rådighed for yderligere licenser. Der findes aktuelt én analog tjeneste, der bruger POCSAG-standarden og opererer over tre kanaler omkring 469 MHz-båndet. Den ventes udfaset i 2005. Grækenland Direktivet blev omsat til national lovgivning ved den nationale frekvensallokeringsplan, som blev udstedt af transport- og kommunikationsministeriet og revideret i 1994, i henhold til hvilken de fire kanaler, som direktivet anbefaler, blev allokeret til ERMES. Det overvejes at reservere hele båndet, men tilsyneladende er der endnu ikke udarbejdet nogen planer herom. Den græske operatør OTE fik licens i 1995, og den nationale tilsynsmyndighed synes at mene, at der er tilstrækkelig efterspørgsel til at garantere udstedelse af yderligere licenser. Der findes desuden en analog tjeneste (POCSAG-standarden), der opererer i 155 MHz-båndet, og som vil blive udfaset i takt med efterspørgselsudviklingen. Spanien Direktivet blev omsat til national lovgivning ved bekendtgørelse af 29. december 1989 (Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C. N. A. F. ). Den aktuelle allokering dækker området 169,4 til 169,8 MHz som udelukkende er forbeholdt ERMES; der vil blive allokeret kanaler startende med de højeste. Bekendtgørelsen angiver ikke nogen specifik allokering af kanaler. 34 Der er for øjeblikket ingen ERMES-operatører, som har licens, men på længere sigt ventes der udstedt tre licenser. Der findes et antal analoge POCSAG-personsøgersystemer (tre nationale systemer og 35 med udelukkende lokal dækning), der optager båndet 146-174 MHz, og som ventes lukket i takt med markedsefterspørgselen eller udskiftning til ERMES-systemer på mellemlangt sigt. Frankrig Direktivet er omsat til national lovgivning ved en reguleringslov, hvori indgår note F036 i den nationale frekvensallokeringsplan. Hele båndet er reserveret til ERMES og det ventes ikke, at dele af dette bånd skal bruges til andre teknologier. I 1993 har tre operatører har fået licens til at udbyde ERMES-tjenester: TDR, Infomobile og FTMR. Den første af disse bruger tre kanaler, og de resterende bruger to kanaler. De franske myndigheder venter at tildele flere kanaler til eksisterende operatører eller eventuelle nye ansøgere, men de mener ikke, at efterspørgselen for øjeblikket er tilstrækkelig. Der er ingen analoge systemer, der opererer i samme bånd. Tyskland Loven om telekommunikationsudstyr (FAG) af 3. juli 1989 fastlagde lovgrundlaget for ERMES-tjenester, og frekvensbåndet 169,4-169,8 MHz er udpeget alene til brug for ERMES. Der er udstedt tre ERMES-licenser. Tilsyneladende er der ikke tilstrækkelig efterspørgsel til at udstede yderligere licenser, men der er ledige frekvenser til rådighed, som ville kunne bruges til yderligere licenser, såfremt behovet opstår. Det ser desuden ud til, at nogle af frekvenserne, som er reserveret til ERMES, anvendes til bredbåndskabelnettet. Irland Direktivet blev omsat til national lovgivning ved Europæiske Fællesskaber/Fælleseuropæisk landbaseret offentlig personsøgetjeneste - ERMES Forordning 1995 (Lovinstrument nr. 28 af 31. januar 1995), i henhold til hvilket fire kanaler i det udpegede bånd umiddelbart blev reserveret til ERMES (169,450; 169,550; 169,750; 169,800). Hvad angår de øvrige kanaler i båndet, som reserveres i medfør af direktivet, fastslår forordningen, at de vil blive udpeget til brug for ERMES i takt med den kommercielle efterspørgsel. Der er ikke kommet nogen tilkendegivelser om planer vedrørende overflytning af hele båndet til tjenesten. Indtil nu er der ikke udstedt nogen ERMES-licenser. Der findes desuden et analogt system, baseret på POCSAG-teknologien, som optager 153 MHz-frekvensbåndet, og som ikke ventes at blive faset ud. Italien Lovgrundlaget for ERMES blev etableret ved ministeriel bekendtgørelse af 25. marts 1992, i henhold til hvilket frekvensbåndet 169,4-169,8 MHz blev reserveret til systemet. De fire kanaler, som direktivet anbefaler, er allokeret til ERMES, og de resterende kanaler vil blive stillet til rådighed i takt med udviklingen af tjenesten. Der er ingen planer vedrørende overflytning af hele båndet til denne tjeneste. Der findes én ERMES-operatør (Telecom Italia Mobile). Der udstedes licenser efter ansøgning, men tilsyneladende er der for øjeblikket ikke nogen efterspørgsel efter andre licenser. Der findes desuden to analoge systemer, som gør brug af et andet bånd: Teledrin (161,175 MHz), der drives af Telecom Italia Mobile, og Euromessage (466,075 MHz), hvis forventede levetid fortsat er ukendt. Luxembourg 35 Lovgrundlaget for ERMES blev etableret gennem en administrativ beslutning (Beslutning truffet af direktøren for Administration des Postes et des Télécommunications) af 16. august 1991, i henhold til hvilken frekvensbåndet 169,4-169,8 MHz blev reserveret til systemet. Nederlandene Direktivet blev omsat til national lovgivning ved telekommunikationsloven af 1988 (WTV - Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. n. 552/1988), modificeret ved lov af 16. juni 1994 (Stb. n. 628/1994), af dekretet om mobiltelekommunikation (GSM) (Besluit mobiele telecommunicatie GSM, Stb. n. 629/1994) og ved en bekendtgørelse fra ministeriet for transport, kommunikation og vandforsyning af 1995. Frekvensbåndet 169,4-169,8 MHz er reserveret til ERMES og særlig er følgende kanaler stillet til rådighed: 169,450; 169,550; 169,750 MHz. Fuld allokering af markedsefterspørgselens udvikling, men tilsyneladende er der ikke udarbejdet nogen planer i denne henseende. af båndet vil afhænge Indtil nu er der udstedt to ERMES-licenser (KPN Telecom og CallMax med én kanal hver); en tredje operatør har udvist seriøs interesse for den tilbageværende kanal, men der er endnu ikke modtaget nogen formel ansøgning. Der findes desuden fem analoge systemer, der anvender POCSAG-standarden, som drives i VHF og UHF-båndene; de ventes lukket i løbet af ca. 10 år. Østrig Forordning BGB1 n. 313/1996 blev vedtaget 5. juli 1996 for at tillade idriftsætning af ERMES-tjenesterne. De følgende kanaler er allokeret til ERMES: 169,450 MHz og 169,600 MHz på landsplan; 169,550 MHz undtagen de sydlige egne; 169,700 MHz kun i de sydlige egne. Der findes ingen ERMES-operatører, og der ventes ikke udstedt nogen ERMES-licenser: Den kommercielle efterspørgsel efter dette system menes at være ikke-eksisterende, idet der i forvejen er tre landsdækkende personsøgersystemer i drift. Der er etableret tre analoge personsøgersystemer lige som et antal private net og net til sikkerhedsformål, som opererer i frekvensbåndene, der er reserveret til ERMES i henhold til direktivet (169,425; 169,450; 169,475; 169,500; 169,525; 169,550; 169,575 og 169,600 MHz). Portugal I henhold til de ved forordning nr. 283/89 tildelte beføjelser reserverede Instituto des Comunicaçôes de Portugal den 3. februar 1994 båndet 169,4125-169,8125 MHz til brug for ERMES. I begyndelsen af 1998 blev syv kanaler inden for dette bånd udpeget, og en licensprocedure efter "først til mølle"-princippet blev igangsat. Men indtil nu har der ikke været behov for ERMES-licenser. En del af de tilbageværende frekvenser i båndet, som er udpeget til brug for ERMES, er fortsat optaget af private mobilradiosystemer baseret på analog teknologi, men der er tilsyneladende ingen planer om at stille disse frekvenser til rådighed. Der findes fire nationale analoge net og to regionale net (Madeira og Azorerne), der bygger på POCSAG- standarden, og som opererer over forskellige frekvenser (164,925; 167,200; 167,325; 167,375 og 168,950 MHz). Tre af de nationale analoge net har desuden ret til at anvende FLEX-standarden. De relevante licenser udløber i 2007. Finland De første frekvenstildelinger blev udstedt i august 1991 af telekommunikationsadministrationscentret (Telecommunications Administration Centre, TAC). En TAC-beslutning af december 1993, som formelt 36 omsætter direktivet til national lovgivning henviser tildeling af yderligere båndbredde til fremtidig allokering i takt med den kommercielle efterspørgsel. Kun kanal 11 er aktuelt i brug (hos Sonera), og den menes at være tilstrækkelig til at opfylde trafikbehovet. Der er for øjeblikket ingen planer om at allokere hele frekvensområdet 169,4-169,8 MHz på grund af manglende efterspørgsel. Der er aktuelt ét ERMES-net i drift, og tilsyneladende kan efterspørgselen ikke danne grundlag for etableringen af andre net. Der ventes imidlertid ingen vanskeligheder ved at åbne nye kanaler til ERMES; hvis behovet skulle opstå. På den anden side findes der 440 analoge PMR-net (primært mobilstationer) i båndet, som i henhold til direktivet er reserveret for ERMES, og de har en forventet levetid på 5-10 år. Sverige Direktivet er gennemført ved offentliggørelse af den nationale frekvensallokeringsplan og efterfølgende licensbeslutninger. Der er udstedt to ERMES-licenser, og der er tilsvarende allokeret kanaler inden for området 169,425- 170,0375 MHz, omend der ikke er oplyst detaljer om de nøjagtige kanaler. Imidlertid er tjenesten endnu ikke sat i drift. Båndet, som i henhold til direktivet er reserveret til ERMES, er fortsat delvist optaget af analoge net, herunder nationale net, og der er ingen planer om at overflytte denne frekvens til ERMES på grund af den tilsyneladende begrænsede efterspørgsel efter denne tjeneste. Det Forenede Kongerige Der er ikke vedtaget nogen love til gennemførelse af direktivet, eftersom den eksisterende lovgivning opfattes som værende tilstrækkelig til at tillade udbud af ERMES-tjenester. Denne teknologi og udstedelsen af licenser til basisstationer er omfattet af den eksisterende lov om trådløs telegrafi (Wireless Telegraphy Act) af 1949, og ERMES-personsøgere er til undtagelsesforordningen om trådløse telegrafimodtagere (Wireless Telegraphy Apparatus (Receivers) (Exemption) Regulation) af 1989. Udbud af ERMES-telenet er omfattet af telekommunikationsloven af 1984. i henhold fritaget licens fra ERMES drives i frekvensområdet 169,4125-169,8125. Der er udstedt én licens, og der ventes udstedt yderligere fire. Der er allokeret en enkelt kanal til hver operatør, og de resterende kanaler holdes i reserve til brug ved fremtidige udvidelser af personsøgermarkedet, men der er endnu ikke udarbejdet planer, og efterspørgselen menes ikke at være tilstrækkelig til at tildele yderligere licenser. Der er desuden syv analoge POCSAG-personsøgersystemer i drift (fire nationale licenser, tre geografisk begrænsede), der anvender andre frekvenser. Der vil blive gennemført en undersøgelse, som vil vurdere væksten på personsøgermarkedet over de næste ti år, hvilket vil give mulighed for at udarbejde forslag om spektrumstrategi. 37 TABEL 3 - ERMES-FREKVENSTILDELING (MARTS 1998) Land Udstedte licenser Frekvenstildeling iht den nationale frekvensplan TUdelte kanaler* Belgien Ingen bånd reserveret + prioritet til de fire kanaler udpeget af direktivet Ingen Danmark Tyskland - TeleDanmark - Infocall bånd reserveret + prioritet til de fire kanaler udpeget af direktivet -169,7 MHz -169,75 MHz - DeTeMobileNet GmbH - InfoCom GmbH -Miniruf GmbH bånd reserveret (169,40-169,80 MHz) -5 -4 -4 Planer om fuld overtagelse meddelt til Kommissionen Analoge systemer i drift Band reserveret til ERMESog anvendt af analoge systemer nej nej nej 3 (POCSAG) nej 1 (POCSAG) nej 3 (POCSAG, FLEX) nej Graekenland -OTE Spanien Ingen prioritet til de fire kanaler udpeget af direktivet ikke oplyst nej 1 (POCSAG) nej bånd reserveret + prioritet til de fire kanaler udpeget af direktivet Ingen nej nej 3 landsdaekkende + 35 med lokal daekning Kilde: ERC + oplysninger indsendt til Kommissionen af de nationale tilsynsmyndigheder. * Hvor dette er oplyst, er anført kanalerne, som er tildelt hver operatør 38 1 Land Udstedte licenser Frekvenstildeling iht den nationale frekvensplan Tildelte kanaler* Frankrig -TDR bånd reserveret -FTMR - Infomobile -169,475 MHz 169,725 MHz 169,750 MHz -169,550 MHz 169,575MHz -169,625 MHz 169,650 MHz Planer om fuld overtagelse meddelt til Kommissionen I Analoge systemer i drift | I Band reserveret til ERMESog anvendt af analoge systemer nej ikke oplyst nej Irland Ingen Italien -TIM bånd reserveret + prioritet til fire kanaler Ingen nej 1 (POCSAG) nej bånd reserveret + prioritet til de fire kanaler udpeget af direktivet -169,6 MHz nej 2 nej Luxembourg ikke oplyst bånd reserveret ikke oplyst Nederlandene - KPN Telecom -CallMax bånd reserveret + prioritet til tre kanaler -169,750 -169,550 Ostrig Ingen bånd reserveret + prioritet til fire kanaler Ingen nej nej nej ikke oplyst ikke oplyst I 5 (POCSAG) Nej 3 (POCSAG) + private net Vsikkerhedsnet Ja 39 Land Udstedte licenser Frekvenstildeling iht den nationale frekvensplan Tildelte kanaler* Planer om fuld overtagelse meddelt til Kommissionen 1 Analoge systemer i drift Portugal Ingen bånd reserveret + 7 kanaler udpeget Ingen nej 4 (POCSAG), ud af hvilke 3 ogsa kan bruge FLEX 1 Band reserveret til ERMES og anvendt af analoge systemer En del afbandet reserveret til ERMES bruges stadigaf private mobilradio- systemer Finland -Sonera bånd reserveret + prioritet til tre kanaler - 169,675 MHz nej Sverige - Telia - Tele Danmark bånd reserveret + prioritet til fire kanaler -169,650 MHz -169,725 MHz nej Det Forenede Kongerige - PageNet(UK) Ltd - Page One Communications Ltd - Vodapage Ltd BT Mobile Ltd bånd reserveret (169,425-169,800 MHz) 169,425-169,800 MHz (i alt) nej 440 sma PMR net (primasrt mobilstationer) 1 landsdaskkende personsegernet Ja Ja 8 (POCSAG), hvoraf 5 er landsdsekkende nej 40 B I L AG 3 RÅDETS DIREKTIV 91/287/EØF: NATIONALT LOVGRUNDLAG Belgien En kongelig resolution blev vedtaget 8. januar 1992 for at give mulighed for anvendelse af DECT- teknologi. Frekvensbåndet 1880-1900 MHz er allokeret til brug for DECT, idet DECT får prioritet i dette bånd. Det ser imidlertid ud til, at der er praktiske problemer med at stille spektrum til rådighed på grund af eksisterende militære radioforbindelser. Der findes aktuelt ingen DECT-operatører. DECT-systemerne bruges primært kun til trådløse telefoner og trådløse omstillingsanlæg, der ikke kræver licens. Man overvejer imidlertid at udstede licenser til anvendelser i den trådløse lokale sløjfe. Tre analoge PAMR-forbindelsessystemer drives i et andet bånd (410-430 MHz). Danmark Direktivet blev gennemført ved Lov om radiokommunikation af 22. april 1992. Hele frekvensbåndet 1880- 1900 MHz er allokeret til DECT, og DECT får prioritet i dette bånd. Brugen af DECT blev fuldstændig liberaliseret i 1996 og kræver ingen licens (tjenester kan udbydes under en generel licens). Der er ikke udstedt DECT-licenser, og efterspørgselen menes ikke at være tilstrækkelig til, at man kan forvente flere operatører. Der er ingen analoge systemer i drift. Tyskland Loven om telekommunikationsudstyr (Gesetz ûber Fernmeldeanlagen (FAG) in der Fassung der Bekanntmachung, BGB1. 1 S. 1455), vedtaget 3. juli 1989 (BGBI. IS 1455), giver mulighed for anvendelse af DECT. Hele 1880-1900 MHz-båndet er allokeret udelukkende til dette system. Der kræves licens til WLL-anvendelser, og indtil nu er der udstedt syv licenser til forsøgsformål. Grækenland Direktivet blev omsat til national lovgivning ved den nationale allokeringsplan, som er udstedt af ministeriet for transport og kommunikation og revideret i 1994 (FEK 157/B/1994), i henhold til hvilken hele 1880-1900 MHz-båndet er allokeret til prioriteret anvendelse for DECT, og der gives prioritet til dette system inden for det pågældende bånd. I henhold til en særlig driftslicens af 1995, udstedt i medfør af lov nr. 2246/1994, har den græske operatør OTE retten til at udbyde landsdækkende DECT-rjenester under anvendelse af den allokerede frekvens mellem båndene, som er udpeget til DECT. Systemet er dog endnu ikke i drift, og det ser ikke ud til, at der er tilstrækkelig efterspørgsel til at begrunde udstedelse af yderligere licenser. Der er ingen analoge systemer i drift. Spanien Direktivet blev omsat til national lovgivning ved bekendtgørelse af 29. december 1989 (Cuadro Nacional de Atribuciones de Frecuencias, C. N. A. F. ) og efterfølgende modifikationer. Hele 1880-1900 MHz-båndet er allokeret til DECT, og der gives prioritet til anvendelse af dette bånd til DECT. 41 For øjeblikket er der ingen offentlig DECT-operatør, idet DECT-systemerne kun anvendes til trådløse telefoner og trådløse omstillingsanlæg, der ikke kræver licens. Der er ingen analoge systemer i drift. Frankrig Direktivet er omsat til national lovgivning ved en reguleringslov, hvori indgår note F075 i den nationale frekvensallokeringsplan. Der er vedtaget en ministeriel bekendtgørelse vedrørende indførelse og privat brug af DECT-udstyr den 13. maj 1995. Hele båndet er reserveret til DECT, og der er givet prioritet til dette forskellige militære der telekommunikationssystemer opererer i samme bånd. problemer på grund system. Men fortsat af, er at Der er indtil nu udstedt to licenser: CEGETEL (der dækker områderne Saint-Maurice-des-Fossés, Nice og La Défense) og ADP (Paris). Der er ingen analoge systemer i drift, bortset fra de førnævnte militære systemer. Brug af og udstedelse af licenser til DECT-teknologi i den lokale sløjfe er under overvejelse. Irland Direktivet blev omsat til national lovgivning ved De Europæiske Fællesskaber/digital europæisk trådløs telekommunikation - DECT Forordningerne 1994 (Lovinstrument nr. 168 af 1. juli 1994), i henhold til hvilket hele 1880-1900 MHz-båndet er allokeret udelukkende til brug for dette system, der skal have prioritet i dette bånd. Der er ingen DECT-telepunkt eller WLL-operatører i Irland. Italien Lovgrundlaget for DECT blev etableret ved ministeriel bekendtgørelse af 18. marts 1994, i henhold til hvilket hele båndet er reserveret til DECT, og der er givet prioritet til dette system. En DECT-licens blev udstedt til den eksisterende operatør, Telecom Italia, i december 1997. Driften er startet i 28 byer. Tilsyneladende er der tilstrækkelig efterspørgsel til at udstede yderligere licens. Luxembourg Lovgrundlaget for DECT blev etableret ved administrativ beslutning (Beslutning truffet af direktøren for Administration des Postes et des Télécommunications) af 30. september 1991, i henhold til hvilken hele båndet er reserveret til brug for DECT, og der gives prioritet til dette system. Nederlandene Direktivet blev omsat til national lovgivning ved telekommunikationsloven af 1988 (WTV - Wet of de Telecommunicatievoorzieningen, Stb. n. 552/1988) og ved anden sekundær lovgivning (ministeriel forordning af 13. januar 1992). Hele båndet er reserveret udelukkende til brug for DECT, og der gives prioritet til dette system. Der kræves ikke licenser til drift af DECT-tjenester, og antallet af eksisterende operatører er ikke opgivet. Der er ingen analoge systemer i drift. Østrig Bekendtgørelse BGB1 n. 313/1996 af 5. juli 1996 blev vedtaget for give at mulighed for brug af DECT- teknologi. Hele 1880-1900 MHz-båndet er allokeret til DECT, og systemet har fået prioritet inden for dette 42 bånd. Der er ingen DECT-licenser eller analoge systemer i drift. DECT-SLT-anvendelser kræver licens, mens der ikke er udstedt DECT-licenser til brug i den trådløse lokale sløjfe. Portugal Den 3. februar 1994, i henhold til de beføjelser, som blev givet ved forordning nr. 283/89, reserverede Instituto des Comunicaçoes de Portugal hele 1880-1900 MHz-båndet til brug for DECT-systemer. Indtil videre er der ikke udstedt nogen licenser, og hvordan der vil blive givet tilladelse til de forskellige typer DECT-anvendelser er fortsat under overvejelse. I denne forbindelse har de portugisiske myndigheder udsendt en indkaldelse af interessetilkendegivelser, som vil bidrage til at vurdere den faktiske markedsefterspørgsel og fastlægge licensprocedurer. Der findes et antal autoriserede indendørsanvendelser af trådløse telefoner, baseret på CT-1, CT-2 og CT-O-standarderne, som drives i forskellige bånd. Finland Direktivet blev gennemført ved TAC's beslutninger af 25. august 1993 og 30. december 1993. Hele 1880- 1900 MHz-frekvensbåndet er allokeret til brug for DECT-systemet, der fået prioritet inden for dette bånd. Der er aktuelt et antal digitale faste 'point-to-point' forbindelser, som drives i DECT-båndet, og som skal være udfaset pr. 30. juni 1998. Der kræves ikke licens til DECT-aktiviteter, men antallet af eksisterende operatører er ikke opgivet. Sverige Direktivet er gennemført ved offentliggørelsen af den nationale frekvensallokeringsplan og efterfølgende licensbeslutninger. I 1880-1900 MHz-båndct får DECT prioritet, og båndet bruges ikke til andre formål. DECT-udstyr er fritaget fra radio licens. Det er ikke engang givet, at anvendelse af DECT som et offentligt mobilnet kræver licens, idet dette afhænger af aktiviteternes omfang. Indtil nu har der ikke været fremsat ønske om licenser. Det Forenede Kongerige Der er ikke vedtaget nye love i Det Forenede Kongerige til gennemførelse af direktiv 91/287/EØF, idet den eksisterende lovgivning er tilstrækkelig til at tillade udbud af DECT-tjenester. Denne teknologi såvel som DECT-basisstationer og DECT-terminaludstyr er fritaget fra licens i henhold til undtagelsesforordningen vedrørende trådløse telefoner af 1996 til ændring af loven af 1949 om trådløst telegrafi/telefonapparatur (Wireless Telegraphy Apparatus (Cordless Telephone Apparatus) (Exemption) Regulation 1996). Udbuddet af et DECT-telenet er omfattet af den eksisterende telekommunikationslov af 1984. DECT- udstyr, som anvendes i et trådløst system skal være omfattet af et gyldigt godkendelsescertifikat, som både dækker EMC og radiokrav og tilslutning til det offentlige telenet. 1880-1900 MHz-båndet har været til rådighed for DECT siden starten af 1990'erne, og DECT får prioriteret adgang til dette bånd. Salg af DECT-tjenester til tredjemand kræver en licens under Wireless Telegraphy Act, som udstedes af radiokommunikationsagenturet tilladelse under telekommunikationsloven (Telecommunications Act Class Licence) dækker nettene. Der er i øjeblikket ingen DECT-licenser, men den nylige lancering af Public Access Cordless Telephony (PACT)-licenser til offentlig trådløs telefoni kan ændre dette tal fremover. (Radiocommunications Agency), og en generel Der findes nogle analoge trådløse og digitale systemer, der optager henholdsvis 8 kanaler ved 1,7/47 MHz og 8 kanaler ved 31/39 MHz (CT-0) samt 40 kanaler mellem 854,1-868,1 MHz (CT-2). De analoge kanaler ved 1,7/47 MHz vil blive udfaset. 43 ISSN 0254-1459 KOM(98) 559 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 06 16 10 Katalognummer : CB-CO-98-566-DA-C ISBN 92-78-39626-5 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg < / </