title: Europols styrelses akt av den 15 oktober 1998 om antagande av regler om Europols yttre förbindelser med organ med anknytning till Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
Europol
exchange of information
foreign policy
international agreement

formats: html pdf print

text: 30. 1. 1999 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 26/89 EUROPOLS STYRELSES AKT av den 15 oktober 1998 om antagande av regler om Europols yttre förbindelser med organ med anknytning till Europeiska unionen (1999/C 26/10) EUROPOLS STYRELSE HAR ANTAGIT DESSA REGLER med beaktande av konventionen på grundval av artikel K 3 i Fördraget om Europeiska unionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europolkonventionen) (1), sär- skilt artikel 42. 1 i denna, och av följande skäl: Det är styrelsen som skall enhälligt anta regler om Europols yttre förbindelser med organ med anknytning till Europeiska unionen. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Definitioner I dessa regler avses med Artikel 3 Sambandsmän Ett avtal är absolut nödvändigt för att sambandsmän från Europol skall kunna utstationeras till organ med anknyt- ning till Europeiska unionen och för att sambandsmän från organ med anknytning till Europeiska unionen skall kunna utstationeras till Europol. I ett sådant avtal skall för utstationering samt sambandsmännens villkoren behörighet fastställas. Artikel 4 Mottagande av tjänstemän på hög nivå Europols direktör skall regelbundet meddela styrelsen om besök hos Europol av tjänstemän på hög nivå från organ med anknytning till Europeiska unionen. Artikel 5 Regelbundna möten a) organ med ankyntning till Europeiska unionen: de organ som avses i artikel 10. 4. 1–3 i Europolkonven- tionen, 1. Europols direktör får, efter godkännande av styrel- sen, fastställa att regelbundna möten skall hållas med organ med anknytning till Europeiska unionen. b) avtal: ett avtal som slutits för att uppnå målen i artikel 2 i Europolkonventionen. 2. När det föreskrivs i avtalet att möten skall hållas regelbundet är styrelsens godkännande inte längre nöd- vändigt. Artikel 2 Avtal Artikel 6 Information till styrelsen Europol får sluta avtal med organ med anknytning 1. till Europeiska unionen. Europols direktör skall regelbundet rapportera till styrel- sen om Europols yttre förbindelser med organ med anknytning till Europeiska unionen. 2. Styrelsen får avgöra med vilka organ med anknyt- ning till Europeiska unionen som avtal måste förhandlas fram. 3. Europols direktör skall, efter föregående bemyndi- gande av styrelsen, inleda förhandlingar om sådana avtal. Ett sådant avtal kan slutas först sedan det har godkänts av styrelsen. (1) EGT C 316, 27. 11. 1995, s. 1. Artikel 7 Utbyte av information 1. Dessa regler påverkar inte reglerna om Europols överföring av personuppgifter till tredje land och utom- stående organ, reglerna om sekretesskydd för Europolin- formation och reglerna om Europols mottagande av information från tredje man. C 26/90 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 30. 1. 1999 2. a) I syfte att uppfylla målen enligt artikel 2 i Euro- polkonventionen får Europol överföra andra upp- gifter än personuppgifter som omfattas av grund- läggande sekretess enligt artikel 8. 1 i reglerna om sekretesskydd för Europolinformation, om ett avtal nödvändigt. Detta avtal måste beakta reglerna om sekretesskydd för Europolinforma- tion. — ett avtal har slutits i detta syfte enligt de villkor som fastställs i artikel 2 i den här akten, — när det gäller särskilda uppgifter, Europols direktör anser att skyddet av dessa uppgifter säkerställs genom organet med anknytning till Europeiska unionen. Artikel 8 Ikraftträdande Dessa regler träder i kraft den 1 januari 1999. Utfärdad i Haag den 15 oktober 1998. b) Vid överföringen av andra uppgifter än person- uppgifter i Europols sekretessklass 1, 2 eller 3 är På styrelsens vägnar K. RUSO Ordförande


title: La Cour de justice des Communautés européennes.

eurovoc_concepts:
Court of Justice of the European Union
EU institution


title: Komission asetus (EY) N:o 2229/98, annettu 15 päivänä lokakuuta 1998, viljojen sekä vehnän ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal

formats: pdf print

text: 16. 10. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 279/43 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2229/98, annettu 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1998, viljojen sek(cid:132) vehn(cid:132)n ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellettavien tukien vahvistamisesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon vilja-alan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjestelyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 923/96 (2), ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksen (ETY) N:o 1766/92 13 artiklan mukaan mainitun asetuksen 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden maailmanmarkkinahintojen tai -noteerausten ja kyseisten tuotteiden yhteis(cid:148)n hintojen v(cid:132)linen erotus voidaan korvata vientituella, on vahvistettava tuet ottaen huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1766/92 soveltamista koskevista tietyist(cid:132) yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) vientitukien my(cid:148)n- t(cid:132)misen ja h(cid:132)iri(cid:148)tilanteessa toteutettavien toimenpiteiden osalta vilja-alalla 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1501/95 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2094/ 98 (4), 1 artiklassa tarkoitetut tek¶(cid:132)t, vehn(cid:132)n ja rukiin hienoihin jauhoihin, rouheisiin ja karkeisiin jauhoihin sovellettava tuki on laskettava ottaen huomioon kyseisten tuotteiden valmistukseen tarvittava viljam(cid:132)(cid:132)r(cid:132); n(cid:132)m(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 1501/95, maailmanmarkkinatilanne tiettyjen markkinoiden tai erityisvaatimukset voivat edellytt(cid:132)(cid:132) tiettyjen tuotteiden tuen eriytt(cid:132)mist(cid:132) niiden m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikan mukaan, tuki on vahvistettava kerran kuukaudessa; sit(cid:132) voidaan muuttaa muuna aikana, n(cid:132)iden yksityiskohtaisten s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen soveltamisesta vilja- alan nykyiseen markkinatilanteeseen ja erityisesti n(cid:132)iden tuotteiden noteerauksiin ja hintoihin yhteis(cid:148)ss(cid:132) ja maail- manmarkkinoilla seuraa, ett(cid:132) tuki olisi vahvistettava liit- teess(cid:132) mainitun suuruiseksi, ja t(cid:132)ss(cid:132) asetuksessa s(cid:132)(cid:132)detyt toimenpiteet ovat viljan hallin- tokomitean lausunnon mukaiset, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (ETY) N:o 1766/92 1 artiklan a, b ja c kohdassa tarkoitettujen sellaisenaan viet(cid:132)vien tuotteiden, maltaita lukuun liitteess(cid:132) mainitun suuruisiksi. vahvistetaan ottamatta, vientituet 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 16 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 181, 1. 7. 1992, s. 21 (2) EYVL L 126, 24. 5. 1996, s. 37 (3) EYVL L 147, 30. 6. 1995, s. 7 (4) EYVL L 266, 1. 10. 1998, s. 61 L 279/44 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 16. 10. 98 LIITE viljojen sek(cid:132) vehn(cid:132)n ja rukiin hienojen jauhojen, rouheiden ja karkeiden jauhojen vientiin sovellet- tavien tukien vahvistamisesta 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1998 annettuun komission asetukseen Tuotekoodi M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka (1) Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) Tuotekoodi M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikka (1) Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (ecua/t) (ecua/t) 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — — 0 — 20,00 0 50,00 0 — 53,50 0 — — — 28,00 0 — — (1) M(cid:132)(cid:132)r(cid:132)paikat ovat: 01 kaikki kolmannet maat, 02 muut kolmannet maat, 03 Sveitsi, Liechtenstein. (2) Tukea ei my(cid:148)nnet(cid:132), jos tuote sis(cid:132)lt(cid:132)(cid:132) puristettua jauhoa. 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 — — 01 — — 41,00 38,50 35,50 32,50 30,50 — — 82,00 — — 20,00 (2) — (2) — 20,00 (2) — Huom. Alueet m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132)(cid:132)n komission asetuksessa (ETY) N:o 2145/92, sellaisena kuin se on muutettuna (EYVL L 214, 30. 7. 1992, s. 20)


title: Reglamento (CE) n° 2228/98 de la Comisión de 15 de octubre de 1998 sobre la expedición de certificados de exportación del sistema B en el sector de las frutas y hortalizas

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
pip fruit

text: L 279/42 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 10. 98 REGLAMENTO (CE) No 2228/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 15 de octubre de 1998 sobre la expedici(cid:155)n de certificados de exportaci(cid:155)n del sistema B en el sector de las frutas y hortalizas LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CE) no 2190/96 de la Comisi(cid:155)n, de 14 de noviembre de 1996, por el que se establecen las disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CE) no 2200/ 96 del Consejo, en lo que ata(cid:157)e a las restituciones por exportaci(cid:155)n en el sector de las frutas y hortalizas (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1287/98 (2), y, en particular, el apartado 5 de su art(cid:146)culo 5, Considerando que el Reglamento (CE) no 1875/98 de la Comisi(cid:155)n (3), fija las cantidades por las que pueden expe- dirse certificados de exportaci(cid:155)n del sistema B que no sean los solicitados al amparo de la ayuda alimentaria; Considerando que, habida cuenta de la informaci(cid:155)n de que dispone actualmente la Comisi(cid:155)n, se corre el riesgo de rebasar las cantidades indicativas previstas para el per(cid:146)odo de exportaci(cid:155)n en curso en lo tocante a las manzanas con destino al grupo geogr(cid:145)fico ZD que estos rebasamientos obstaculizar(cid:146)an la buena gesti(cid:155)n del r(cid:130)gimen de restituciones por exportaci(cid:155)n en el sector de las frutas y hortalizas; Considerando que, con el fin de paliar esta situaci(cid:155)n, procede denegar las solicitudes de certificados del sistema B para las manzanas con destino al grupo geogr(cid:145)fico ZD exportadas despu(cid:130)s del 15 de octubre de 1998 hasta que finalice el per(cid:146)odo de exportaci(cid:155)n en curso, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Se deniegan las solicitudes de certificados de exportaci(cid:155)n del sistema B, presentadas en virtud del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1875/98 relativas a las manzanas con destino al grupo geogr(cid:145)fico ZD para las que se haya aceptado la declaraci(cid:155)n de exportaci(cid:155)n de productos despu(cid:130)s del 15 de octubre de 1998 y antes del 16 de noviembre de 1998. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 16 de octubre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de octubre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 292 de 15. 11. 1996, p. 12. (2) DO L 178 de 23. 6. 1998, p. 11. (3) DO L 243 de 2. 9. 1998, p. 3


title: Reglamento (CE) n° 2229/98 de la Comisión de 15 de octubre de 1998 por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de los cereales y de las harinas, grañones y sémolas de trigo o de centeno

text: 16. 10. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 279/43 REGLAMENTO (CE) No 2229/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 15 de octubre de 1998 por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportaci(cid:155)n de los cereales y de las harinas, gra(cid:157)ones y s(cid:130)molas de trigo o de centeno LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece una organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de los cereales (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisi(cid:155)n (2), y, en particular, el apartado 2 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CEE) no 1766/92, la diferencia entre las cotizaciones o los precios en el mercado mundial de los productos contemplados en el art(cid:146)culo 1 de dicho Reglamento y los precios de dichos productos en la Comunidad puede cubrirse mediante una restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n; Considerando que las restituciones deben fijarse teniendo en cuenta los elementos mencionados en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n, de 29 de junio de 1995, por el que se establecen las disposiciones de aplicaci(cid:155)n del Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo en lo que respecta a la concesi(cid:155)n de las restitu- ciones por exportaci(cid:155)n y las medidas que deben adoptarse en caso de perturbaci(cid:155)n en el sector de los cereales (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2094/98 (4); Considerando que, en lo que se refiere a las harinas, gra(cid:157)ones y s(cid:130)molas de trigo o de centeno, la restituci(cid:155)n aplicable a dichos productos debe calcularse teniendo en cuenta la cantidad de cereales necesaria para la fabricaci(cid:155)n de los mismos; que el Reglamento (CE) no 1501/95 de la Comisi(cid:155)n ha fijado dichas cantidades; Considerando que la situaci(cid:155)n del mercado mundial o las exigencias espec(cid:146)ficas de determinados mercados pueden requerir la diferenciaci(cid:155)n de la restituci(cid:155)n para determi- nados productos de acuerdo con su destino; Considerando que la restituci(cid:155)n debe fijarse una vez por mes y puede ser modificada en el intervalo; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de dichas modalidades a la situaci(cid:155)n actual de los mercados en el sector de los cereales, y, en particular, a las cotizaciones o precios de dichos productos en la Comunidad y en el mercado mundial, conduce a fijar la restituci(cid:155)n en los importes consignados en el anexo; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de los cereales, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Se fijan en los importes consignados en el anexo las restituciones a la exportaci(cid:155)n, en el estado en que se encuentran, de los productos contemplados en las letras a), b) y c) del art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 1766/92, excepto la malta. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 16 de octubre de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 15 de octubre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 7. (4) DO L 266 de 1. 10. 1998, p. 61. L 279/44 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 10. 98 ANEXO del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 15 de octubre de 1998, por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportaci(cid:155)n de los cereales y de las harinas, gra(cid:157)ones y s(cid:130)molas de trigo o de centeno C(cid:155)digo del producto Destino (1) (en ecus/t) Importe de las restituciones C(cid:155)digo del producto Destino (1) (en ecus/t) Importe de las restituciones 1001 10 00 9200 1001 10 00 9400 1001 90 91 9000 1001 90 99 9000 1002 00 00 9000 1003 00 10 9000 1003 00 90 9000 1004 00 00 9200 1004 00 00 9400 1005 10 90 9000 1005 90 00 9000 1007 00 90 9000 1008 20 00 9000 — 01 — 03 02 03 02 — 03 02 — — — 03 02 — — (1) Los destinos se identifican como sigue: 01 todos los terceros pa(cid:146)ses, 02 otros terceros pa(cid:146)ses, 03 Suiza, Liechtenstein. — 0 — 20,00 0 50,00 0 — 53,50 0 — — — 28,00 0 — — 1101 00 11 9000 1101 00 15 9100 1101 00 15 9130 1101 00 15 9150 1101 00 15 9170 1101 00 15 9180 1101 00 15 9190 1101 00 90 9000 1102 10 00 9500 1102 10 00 9700 1102 10 00 9900 1103 11 10 9200 1103 11 10 9400 1103 11 10 9900 1103 11 90 9200 1103 11 90 9800 — 01 01 01 01 01 — — 01 — — 01 — — 01 — — 41,00 38,50 35,50 32,50 30,50 — — 82,00 — — 20,00 (2) — (2) — 20,00 (2) — (2) Si el producto contiene s(cid:130)molas en copos no se conceder(cid:145) restituci(cid:155)n alguna. Nota: Las zonas ser(cid:145)n las que se delimitan en el Reglamento (CEE) no 2145/92 de la Comisi(cid:155)n (DO L 214 de 30. 7. 1992, p. 20), modificado


title: Systematisches Verzeichnis.

eurovoc_concepts:
EU act
directory


title: Acte du Conseil d'administration d'Europol du 15 octobre 1998 relatif aux droits et obligations des officiers de liaison

eurovoc_concepts:
European official
Europol
duties of civil servants
rights of civil servants

text: C 26/86 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 1. 1999 ACTE DU CONSEIL D’ADMINISTRATION D’EUROPOL du 15 octobre 1998 relatif aux droits et obligations des officiers de liaison (1999/C 26/09) LE CONSEIL D’ADMINISTRATION, vu la convention établie sur la base de l’article K. 3 du traité sur l’Union européenne portant création d’un Office européen de police (convention Europol) (1), et notamment son article 5, paragraphe 7, et son article 28, paragraphe 1, point 2, considérant qu’il appartient au conseil d’administration d’Europol d’arrêter, à l’unanimité, les droits et obliga- tions des officiers de liaison à l’égard d’Europol, sans préjudice des autres dispositions de la convention Euro- pol, a) b) c) les officiers de liaison sont des fonctionnaires des services compétents en matière de prévention et de répression des délits qui relèvent de la compétence d’Europol au sens de l’article 2 de la convention Europol, selon le droit national de l’État membre qui les a désignés; ils connaissent au moins deux langues officielles de l’Union européenne; ils réunissent les conditions d’aptitude et de capacité nécessaires à l’exercice de leurs fonctions. A ARRÊTÉ LES RÈGLES SUIVANTES: Article 4 Relations entre les officiers de liaison Article premier Objet Les officiers de liaison, dans les conditions prévues à l’article 5 de la convention Europol, collaborent active- ment entre eux en échangeant des informations et s’ac- cordent l’appui et l’assistance nécessaires. Le présent acte est adopté en application de l’article 5 de la convention Europol relatif aux droits et obligations des officiers de liaison accrédités auprès de l’Office européen de police (Europol). Article 2 Dispositions générales Les agents ayant statut d’officier de liaison auprès d’Eu- ropol sont nommés par chaque État membre. Ces nomi- nations sont communiquées au directeur d’Europol qui en transmet la liste au conseil d’administration. Article 3 Conditions requises Les officiers de liaison des États membres doivent, afin de pouvoir s’acquitter de leurs tâches au sein d’Europol, réunir au moins les conditions ci-après, chaque État membre appréciant si elles sont effectivement réunies: (1) JO C 316 du 27. 11. 1995, p. 1. Article 5 Obligations d’Europol à l’égard des officiers de liaison Europol apporte son soutien aux officiers de liaison 1. dans l’accomplissement de leurs tâches. Le directeur d’Eu- ropol adopte les mesures organisationnelles nécessaires pour: a) assurer l’efficacité des activités des officiers de liai- son; b) prendre en compte leurs demandes et leur fournir l’assistance nécessaire; c) résoudre les questions que peut poser l’exécution normale des tâches qui leur sont confiées. 2. Les officiers de liaison sont informés par Europol des activités qui peuvent les concerner ainsi que des autres circonstances qui peuvent les intéresser ou intéres- ser l’État membre qui les a désignés, que ces renseigne- ments proviennent d’Europol même, d’officiers de liaison d’autres États membres, d’instances tierces ou d’États tiers. 30. 1. 1999 FR Journal officiel des Communautés européennes C 26/87 Article 6 Obligations des officiers de liaison à l’égard d’Europol Les officiers de liaison, en étroite coopération avec 1. le personnel d’Europol, s’emploient à la réalisation des objectifs et des buts d’Europol. 2. Les officiers de liaison respectent le règlement inté- rieur d’Europol sans préjudice de leurs législations natio- nales respectives. 3. Dans l’exercice de leurs fonctions, les officiers de liaison sont tenus de respecter les différentes dispositions de leurs droits nationaux respectifs relatives à la protec- tion des données, sous réserve des dispositions particuliè- res de la convention Europol. Article 7 Obligation d’information à l’égard d’Europol Si le droit de leur État d’origine les y autorise, les officiers de liaison informent, dans la mesure du possible, le directeur d’Europol des activités qu’ils ont réalisées au sein d’Europol, et notamment, a) b) c) ils l’informent en premier lieu des questions qui dépassent le cadre des échanges bilatéraux entre les États membres et qui portent à conséquence pour Europol; ils répondent à toute demande d’information complé- mentaire formulée par Europol; ils présentent chaque mois un bref rapport statistique sur l’ensemble de leurs activités. Article 8 Responsabilité à l’égard d’Europol La responsabilité de l’État d’origine pour les préjudices causés à Europol et imputables aux officiers de liaison est appréciée en fonction de la législation nationale de cet État. Article 9 Disponibilité à l’égard d’Europol Pour assurer la réalisation des objectifs d’Europol et le déroulement efficace de ses fonctions conformément aux articles 2 et 3 de la convention Europol, et en vue de l’accomplissement des tâches assignées aux officiers de liaison aux termes de l’article 5 de ladite convention, chaque État membre établit, conformément à sa régle- mentation nationale, le régime général applicable à la durée du travail que ses officiers de liaison sont tenus de prester, ainsi qu’un régime de disponibilité garantissant la continuité du service, ce régime ne supposant pas néces- sairement une présence physique des officiers de liaison à Europol. Le directeur d’Europol est dûment informé des mesures prises en ce sens. Article 10 Congés Les officiers de liaison demeurent sous la responsa- 1. bilité des autorités qui les envoient et ils restent soumis à leur réglementation nationale. Le régime applicable aux congés, annuels et autres, 2. relève de l’autorité qui envoie l’officier de liaison et de ce dernier. Les officiers de liaison informent dès que possible le 3. directeur d’Europol du congé qu’ils entendent deman- der. 4. Le directeur d’Europol peut émettre des objections à toute demande de congé qui pourrait aller à l’encontre des intérêts de l’office. Il appartient à l’État membre qui a envoyé l’officier de liaison concerné de décider en la matière, après avoir entendu les objections du directeur d’Europol. Article 11 Jours fériés officiels 1. Les officiers de liaison sont soumis aux dispositions de leur réglementation nationale en ce qui concerne le nombre de jours fériés dont ils bénéficient chaque année. 2. Les officiers de liaison respectent dans la mesure du possible les jours fériés fixés par le directeur d’Europol en accord avec le conseil d’administration, ainsi que la fête nationale de leur pays respectif. 3. Le calendrier des jours fériés officiels dont chaque officier de liaison pourra bénéficier est communiqué par chaque unité nationale au directeur d’Europol, suffisam- ment tôt pour permettre la planification des activités de l’organisation. Article 12 Autres absences En cas d’absence pour des motifs autres que ceux visés aux articles 10 et 11 et empêchant les officiers de liaison C 26/88 FR Journal officiel des Communautés européennes 30. 1. 1999 de se rendre à leur travail, ceux-ci doivent informer le directeur d’Europol, dans les plus brefs délais possibles, qu’ils sont indisponibles, en précisant le motif de leur absence et les moyens par lesquels ils peuvent être contac- tés. Article 13 Modification Les modifications du présent acte sont approuvées à l’unanimité par le conseil d’administration. Article 14 Entrée en vigueur Le présent acte entre en vigueur le jour suivant celui de son approbation par le conseil d’administration. Fait à La Haye, le 15 octobre 1998. Par le conseil d’administration Le président K. RUSO


title: Regulamento (CE) nº 2213/98 da Comissão de 15 de Outubro de 1998 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit

text: 16. 10. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 279/1 I (Actos cuja publica(cid:135)(cid:209)o (cid:130) uma condi(cid:135)(cid:209)o da sua aplicabilidade) REGULAMENTO (CE) Nº 2213/98 DA COMISS(cid:212)O de 15 de Outubro de 1998 que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3223/94 da Comiss(cid:209)o, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do regime de importa(cid:135)(cid:209)o dos frutos e dos produtos hort(cid:146)colas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1498/98 (2), e, nomea- damente, o nº 1 do seu artigo 4º, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho, de 28 de Dezembro de 1992, relativo (cid:133) unidade de conta e (cid:133)s taxas de convers(cid:209)o a aplicar no (cid:131)mbito da pol(cid:146)tica agr(cid:146)cola comum (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (4), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3223/94 prev(cid:136), em aplica(cid:135)(cid:209)o dos resultados das negocia(cid:135)(cid:210)es comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os crit(cid:130)rios para a fixa(cid:135)(cid:209)o pela Comiss(cid:209)o dos valores forfet(cid:145)rios de impor- ta(cid:135)(cid:209)o dos pa(cid:146)ses terceiros, relativamente aos produtos e per(cid:146)odos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplica(cid:135)(cid:209)o dos supracitados crit(cid:130)- rios, os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o devem ser fixados nos n(cid:146)veis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o referidos no artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3223/94 s(cid:209)o fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 16 de Outubro de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 15 de Outubro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 198 de 15. 7. 1998, p. 4. (3) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. L 279/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 10. 98 ANEXO do Regulamento da Comiss(cid:209)o, de 15 de Outubro de 1998, que estabelece os valores forfet(cid:145)- rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas C(cid:155)digo NC 0702 00 00 0709 90 70 0805 30 10 0806 10 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 C(cid:155)digo pa(cid:146)ses terceiros (1) Valor forfet(cid:145)rio de importa(cid:135)(cid:209)o (ECU/100 kg) 204 999 052 999 052 388 524 528 999 052 064 400 999 052 060 064 388 400 404 512 804 999 052 064 999 98,6 98,6 96,1 96,1 57,1 88,4 51,0 51,3 61,9 99,6 75,1 220,9 131,9 61,7 36,6 42,5 16,6 72,6 69,8 45,5 96,2 55,2 93,7 47,1 70,4 (1) Nomenclatura dos pa(cid:146)ses fixada pelo Regulamento (CE) nº 2317/97 da Comiss(cid:209)o (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O c(cid:155)digo «999» representa «outras origens»


title: Særberetning nr. 24/98 om transaktioner med risikovillig kapital finansieret over de europæiske udviklingsfondes midler med Kommissiones svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

eurovoc_concepts:
EDF
budget appropriation
financing of aid
investment protection
management accounting
venture capital

text: C 389/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 SÆRBERETNING Nr. 24/98 om transaktioner med risikovillig kapital finansieret over de europæiske udviklingsfondes midler med Kommissiones svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (98/C 389/02) INDHOLD Punkt Side INDLEDNING. 1. 1 — 1. 10 Generelt. 1. 1 — 1. 4 Revisionens gennemførelse. 1. 5 — 1. 10 RISIKOVILLIG KAPITAL SOM FINANSIELT BISTANDSINSTRUMENT. 2. 1 — 2. 18 Finansieringsformer med risikovillig kapital. 2. 1 — 2. 5 Interventionssektorer og tildeling af midler. 2. 6 — 2. 12 Den Europæiske Investeringsbanks gennemførelse af transaktioner med risikovillig kapital. 2. 13 — 2. 18 Udbudsprocedurer. 2. 13 — 2. 15 Lånevilkår og låntagers forpligtelser. 2. 16 — 2. 18 RENTESATSER OG ANVENDELSEN AF RENTEMARGINALEN I FORBIN- DELSE MED VIDEREFORMIDLING AF LÅN. 3. 1 — 3. 18 Generelt. 3. 1 — 3. 3 Rentesatser. 3. 4 — 3. 9 Udbytte af finansielle tildelinger fra globallån. 3. 10 — 3. 18 Mekanismer til dækning af kursrisikoen. 3. 12 — 3. 17 Anvendelse af rentemarginalen til administrative omkostninger og til udviklingsformål. 3. 18 PROJEKTER FINANSIERET MED RISIKOVILLIG KAPITAL. 4. 1 — 4. 13 Revisionens omfang. 4. 1 Faktorer vedrørende »projektets levedygtighed på lang sigt«. 4. 2 Procedurerne for tildeling af globallån. 4. 3 — 4. 4 Udbetalingsperiode og udbetalingsgrad. 4. 5 — 4. 7 Forsinkelser i gennemførelsen af projekter og aktioner. 4. 8 — 4. 10 Det Europæiske Fællesskabs finansielle formidlende organers forvaltning af globallån. 4. 11 — 4. 13 KOMMISSIONENS ROLLE. 5. 1 — 5. 8 KONKLUSION. 6. 1 — 6. 11 TABEL 1—3. BILAG I—II. Kommissionens svar. 45 45 45 46 46 46 47 47 47 48 48 48 49 49 50 50 50 50 51 51 51 52 52 53 55 57 60 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/45 1. INDLEDNING Revisionens gennemførelse Generelt 1. 1. Inden for Lome´-konventionerne kan projekter og programmer finansieres ved gavebistand eller risikovillig kapital fra De Europæiske Udviklingsfonde (EUF), ved lån af Den Europæiske Investeringsbanks (EIB, også kaldet »Banken«) egne midler eller ved en kombination af to eller flere af disse finansieringsformer (1). Denne beretning omhandler anvendelsen af risikovillig kapital. 1. 2. Risikovillig kapital er en særlig finansieringsform, der anvendes inden for både tredje og fjerde Lome´- konvention, og som gør det muligt at yde finansiel bistand i form af lån på gunstige vilkår til højt priorite- rede sektorer i stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-stater) samt oversøiske lande og territorier (OLT), navnlig i tilfælde, hvor modtagerne ikke selv har en sådan lånekapacitet, at finansieringen kan foretages i form af lån fra EIB over Bankens egne midler (2). 1. 3. Risikovillig kapital, som er en del af EUF (3), admi- nistreres på Fællesskabets vegne af EIB og i overensstem- melse med dennes vedtægter og med EUF-finansforord- ningerne (4). 1. 5. Under revisionen tog Retten hensyn til, at Europa- Parlamentet (6) har opfordret Kommissionen, Den Euro- pæiske Investeringsbank og Revisionsretten til regelmæs- sigt og med korte mellemrum at gennemføre revisioner på stedet af aktioner, EIB gennemfører under mandat. 1. 6. Det er tredje gang Retten reviderer bistandsforan- staltninger, som EIB forvalter under mandat for EUF (7). Revisionen blev gennemført på grundlag af den treparts- aftale, som EIB, Kommissionen og Revisionsretten har indgået (8). De to tidligere revisioner havde i den forbin- delse navnlig givet anledning til følgende bemærkninger: a) Den disponible dokumentation i Kommissionen ved- rørende EIB’s forvaltning af risikovillig kapital var mangelfuld, og den blev ikke udnyttet fuldt ud. b) EIB handler mere som en forretningsbank end som en udviklingsbank. 1. 7. Kommissionens arkiver er tilsyneladende stadig ufuldstændige, og de bliver ikke udnyttet fuldt ud, selv om EIB har stillet omfattende dokumentation til rådighed for Kommissionens tjenestegrene, og selv om arkiverings- systemet er blevet forbedret i den periode, Rettens revi- sion omfattede. Under revisionen måtte Retten anmode om supplerende oplysninger fra EIB. 1. 4. Inden for tredje og fjerde Lome´-konvention er der i alt afsat henholdsvis 615 og 850 mio. ECU til transaktio- ner med risikovillig kapital. Tabel 1 er en oversigt over de beløb, der var truffet finansieringsafgørelse om (5), ind- gået nettoforpligtelser for, og som var udbetalt (gælder kun AVS-stater) pr. 31. december 1997. Der er indgået forpligtelser for 88 % af de midler, der var stillet til rådighed inden for tredje og fjerde Lome´-konvention. Men kun 64 % af midlerne er blevet udbetalt til modta- gerne af lånene. 1. 8. Generelt har samarbejdet med EIB været godt, navnlig under revisionsbesøg på stedet. Men en række væsentlige oplysninger blev først udleveret så sent, at det gjorde det vanskeligt at gennemføre revisionen effektivt. 1. 9. Bortset fra tabeller med detaljerede oplysninger om udbuddene (pocurement tables) har Retten aldrig modta- get oplysninger om resultaterne af officielle udbud. (1) Fjerde Lome´-konventions artikel 233, EFT L 229 af 17. 8. 1991. (2) Ved termen »AVS-stat« forstås i denne beretning AVS-stat og OLT, og når der henvises til retsgrundlaget for transaktio- ner med risikovillig kapital, henvises der kun til Lome´ IV. De relevante bestemmelser i Lome´ III anføres kun, såfremt de afviger fra bestemmelserne i Lome´ IV. (3) Jf. artikel 10, stk. 2, i den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for fjerde AVS- EØF-konvention, EFT L 229 af 17. 8. 1991. (4) Jf. artikel 15, stk. 1, i den interne aftale. (5) Inklusive beløb, der er truffet afgørelse om, men hvor den oprindelige forpligtelse er annulleret. (6) Jf. beslutning med bemærkningerne til afgørelserne om decharge til Kommissionen for den økonomiske forvaltning af Den Femte, Sjette og Syvende Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1993 — PE 189. 073/58. (7) Jf. særberetningen fra maj 1984 og årsberetningen for regn- skabsåret 1991, EFT C 330 af 15. 12. 1992, punkt 17. 42–17. 61. (8) Desuden har Retten for nylig i særberetning nr. 1/98 om det bilaterale finansielle og tekniske samarbejde med Middel- havstredjelandene offentliggjort bemærkninger om transak- tioner med risikovillig kapital, som finansieres over budget- midler og forvaltes af EIB, EFT C 98 af 31. 3. 1998. C 389/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 1. 10. Retten har undersøgt 42 transaktioner med risiko- villig kapital, hvoraf 33 projekter blev besøgt på ste- det (9). Revisionen omfattede en undersøgelse af transak- tioner foretaget af finansielle formidlende organer og af de endelige modtagere af finansiering med risikovillig kapital (jf. bilag 1). finansierer investeringer i AVS-staterne. Fordelingen af finansieringerne med risikovillig kapital efter finansie- ringsform vises i bilag 2. 2. RISIKOVILLIG KAPITAL SOM FINANSIELT BISTANDS- INSTRUMENT Finansieringsformer med risikovillig kapital 2. 1. Risikovillig kapital anvendes til finansiering af investeringer og skal lette gennemførelsen af direkte pro- duktive såvel offentlige som private investeringer, der bidrager til AVS-staternes økonomiske og industrielle udvikling (jf. fjerde Lome´-konventions artikel 263). 2. 2. Risikovillig kapital kan i henhold til fjerde Lome´- konventions artikel 234 antage form af lån eller kapital- andele. 2. 3. Globallån er en særlig form for betingede lån, som kan sammenlignes med »kreditlimitter« i finansieringsin- stitutter. Disse institutter, som kan være placeret i AVS- staterne (finansieringsinstitutter eller små lokale venture- selskaber) eller i EF-medlemsstaterne, videreformidler — under forudsætning af EIB’s godkendelse — midlerne til den endelige modtager, navnlig SMV, i form af indivi- duelle sublån eller kapitalandele. 2. 4. Lån med deltagerrettigheder er en særlig form for finansiering med risikovillig kapital, som EIB har indført for i højere grad at bringe betingede og lavere priorite- rede lån i overensstemmelse med begrebet kvasikapi- tal (10). Afkastet på disse lån består normalt for det første af en fast rentekomponent og for det andet af en variabel komponent svarende til en bestemt procent af det udbytte, der er udbetalt. 2. 5. Risikovillig kapital i form af kapitalandele anvendes til på Fællesskabets vegne midlertidigt at erhverve minori- tetsandele i AVS-virksomheders kapital eller i institutter, der finansierer udviklingsprojekter eller fremmer og Interventionssektorer og tildeling af midler 2. 6. De vigtigste retningslinjer for, hvordan EIB skal anvende de midler, den forvalter, til transaktioner med risikovillig kapital, er fastsat i fjerde Lome´-konventions artikel 236. I henhold til nævnte artikel skal EIB først og fremmest finansiere produktive projekter og programmer inden for industri, agro-industri, turisme, minedrift og energi samt inden for transport og telekommunikation i tilknytning til disse sektorer. 2. 7. Et samlet beløb på 406 mio. ECU, eller 49 % af de disponible midler inden for Lome´ IV (270 mio. ECU eller 45 % inden for Lome´ III), var afsat til de 46 mindst udviklede AVS-stater i form af garanterede minimumsbe- løb i det nationale vejledende program. For 14 af dem (Lome´ IV) var de beløb, der var truffet afgørelse om ved udgangen af 1997, stadig mindst 1 mio. ECU lavere end disse minimumsbeløb. 2. 8. Der findes kun få (overordnede) retningslinjer for finansiering af enkeltprojekter eller programmer med risi- kovillig kapital. I fjerde Lome´-konventions artikel 233, stk. 2 (tredje Lome´-konventions artikel 197, stk. 2 og 3), opstilles en række kriterier, der skal tages hensyn til, når det besluttes, hvilke metoder der skal anvendes ved finansieringen af bistandsprojekter eller -programmer, nemlig: a) AVS-staternes udviklingsniveau og geografiske belig- genhed samt økonomiske og finansielle situation b) projektets eller programmet art, dets muligheder for økonomisk og finansiel rentabilitet samt dets sociale og kulturelle virkninger, og c) i tilfælde af lån de faktorer, som sikrer betjeningen af lånene. 2. 9. Om anvendelsen af risikovillig kapital har EIB navnlig givet udtryk for (11), at den betragter disse midler som et andet finansieringsinstrument ved siden af Ban- kens egne midler, og at det skal anvendes i tilfælde, hvor det ikke vil være hensigtsmæssigt at foretage finansierin- gen med EIB’s egne midler. Banken vælger mellem finan- siering med risikovillig kapital og finansiering med Ban- kens egne midler på grundlag af: det pågældende lands (9) Den Dominikanske Republik, Guinea, Haiti, Madagaskar, Mauretanien, Mozambique og Ny Kaledonien. (10) Lån, som kan sammenlignes med aktiekapital. (11) Kilde: EIB’s svar på et generelt spørgeskema fra Retten den 5. august 1996, PA/ACP-111/JRL. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/47 kreditværdighed og den generelle økonomiske og politi- ske situation i landet, om der er sikkerhed for finansierin- gen, eller om der er stillet garantier, det finansierede projekts struktur, og hvor omfattende bistand der er behov for. 2. 10. De kriterier, der er defineret i fjerde Lome´-konven- tion og af Banken er brede, og enhver bedømmelse af, om finansieringen af et projekt er hensigtsmæssig, er derfor subjektiv. I de undersøgte finansieringsforslag (12) fremgår det således ikke klart og tydeligt, at ovennævnte kriterier er anvendt som begrundelse for at finansiere aktionen helt eller delvis med risikovillig kapital. Det ville imidler- tid være nemmere at gennemskue, hvorfor der er anvendt risikovillig kapital som finansieringsform, hvis der blev givet en mere eksplicit begrundelse herfor. 2. 11. For at komme i betragtning til finansiering med midler i form af risikovillig kapital skal der være tale om et vist risikoelement. Retten konstaterede, at en række foranstaltninger var finansieret med midler i form af risikovillig kapital, selv om det kan diskuteres, om de var behæftet med en sådan risiko, og om de havde behov for at få tilført sådanne midler. 2. 12. Det drejede sig om: a) Moderniseringen af joint venture-fiskerflåder i Mo- zambique og i Madagaskar, som regeringerne har minoritetsandele i. Joint venture-transaktionerne er rentable og indbringer hård valuta til tilbagebetaling af lånene, så man kunne have fundet andre finansie- ringskilder. b) I Den Dominikanske Republik havde en finansiel formidler fået to globallån. Det samlede afkast af disse lån var blevet videreformidlet som lån til etablerede SMV, som allerede havde kunnet fremvise gode resul- tater. I adskillige tilfælde ville den endelige modtager have fået lånet, også selv om der ikke havde været adgang til globallån fra EIB. c) I Ny Kaledonien var der anvendt risikovillig kapital i form af globallån og et lån med deltagerrettigheder, selv om man nemt kunne have fundet andre finansie- ringskilder. Den Europæiske Investeringsbanks gennemførelse af transaktioner med risikovillig kapital Udbudsprocedurer 2. 13. Ved forvaltningen af udbudsprocedurerne inden III besluttede Banken, at kontrakterne ville for Lome´ blive tildelt efter indkaldelse af bud og under hensyntagen til projektets særlige karakter og udgifternes art. Banken har imidlertid ikke overholdt EUF-reglen om, at det kun er virksomheder med hovedsæde i AVS-staterne eller i EU-medlemsstaterne, der kan deltage i sådanne udbud. 2. 14. Retten kunne ikke på grundlag af de tabeller med detaljerede oplysninger vedrørende udbuddene (procure- ment tables), Banken fremlagde som dokumentation, fastslå, at udbudsprocedurerne var blevet gennemført i overensstemmelse med EUF-reglerne, bl. a. de regler, hvori det er fastsat, at medmindre andet fastsættes i en undta- gelsesbestemmelse, skal forsyninger have oprindelse i EU- medlemsstaterne eller i AVS-staterne. I flere tilfælde havde forsyningerne imidlertid oprindelse i stater, som hverken er AVS-stater eller EU-medlemsstater. 2. 15. I forbindelse med Cahora Bassa-projektet er der blevet afholdt to forskellige udbud og udarbejdet to forskellige kontrakter vedrørende arbejdet på el-transmis- sionslinjen, et udbud og en kontrakt for den nordlige del (finansieret over EUF-midler forvaltet af Kommissionen) og et andet udbud og en anden kontrakt for den sydlige del (finansieret med EIB’s egne midler og med EUF- midler i form af risikovillig kapital), selv om det i forbindelse med begge udbud var den samme kontrahent, som fik tildelt ordren. Årsagen hertil er, at Kommissionen og Banken ikke har kunnet blive enige om, hvilke udbudsbetingelser der skulle anvendes, fordi EUF og Banken har forskellige regler vedrørende levering af for- syninger (bl. a. regler om oprindelse for forsyninger fra Sydafrika). Retten noterer sig med tilfredshed, at Banken har ændret politik i 1995, således at den nu anvender EUF-reglerne, i det mindste inden for Lome´ IV. Lånevilkår og låntagers forpligtelser Der bør fastlægges strengere kriterier og retningslinjer for anvendelsen af risikovillig kapital, så det sikres, at udvik- lingsformål i højere grad tilgodeses. (12) Forslag vedrørende finansiering af foranstaltningen drøftet i det udvalg, som nævnes i artikel 28 i den interne aftale vedrørende fjerde Lome´-konvention, EFT L 229 af 17. 8. 1991, eller i artikel 22 i den interne aftale vedrørende tredje Lome´-konvention, EFT L 86 af 31. 3. 1986. 2. 16. Det konstateredes i flere tilfælde, at AVS-staterne eller modtagerne ikke havde opfyldt deres forpligtelser eller ikke havde opfyldt dem til punkt og prikke. Navnlig havde de ikke indsendt de fornødne oplysninger, såsom gennemførelsesrapporter, endelige rapporter om projek- terne, reviderede regnskaber eller for formidlerorganernes vedkommende rapporter om de endelige modtageres resultater (13). Hertil kommer, at selv om Retten under (13) Jf. også punkt 1. 31 i særberetning nr. 1/98. C 389/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 revisionen fik detaljerede analyser af modtagernes økono- miske og finansielle resultater, kunne Banken ikke bekræfte, at den systematisk modtog sådanne analyser fra de formidlende organer (14). På dette punkt er finansie- ringsaftalerne mellem EIB og de formidlende organer ikke klare, idet de respektive artikler giver mulighed for for- skellige fortolkninger af formidlernes forpligtelser. risikovillig kapital, findes i fjerde Lome´-konventions arti- kel 234, stk. 1, litra c). Her er det fastsat, at for så vidt angår lånene kan renten i intet tilfælde overstige 3 %. I III-konventionen (15) skal rentesatsen henhold til Lome´ fastsættes på grundlag af det pågældende projekts karak- teristika og kan ikke være højere end 8 %. 2. 17. Retten konstaterede en række andre tilfælde: a) En låntager (en AVS-stat) stillede ikke fremmed valuta (ca. 2 mio. ECU) til rådighed for den endelige modta- ger til gengæld for et tilsvarende beløb i lokal valuta, selv om Banken under besøg på stedet gav låntageren flere påmindelser. b) Der var afsat 6 mio. ECU i risikovillig kapital til modernisering af en fiskerflåde (7 MOZ 056). Gen- nemførelsen af projektet som sådan er vellykket, men det vækker bekymring, at projektet tilsyneladende ikke i tilstrækkelig grad tager hensyn til AVS-statens fiskeressourcer. De af låntager fremlagte oplysninger om, hvor store fangster der i alt må landes, er ganske vist ufuldstændige, men de viser allerede, at loftet for, hvor mange fisk der højst må landes, er blevet fastsat på et højere niveau end det, der var angivet i forslaget til finansiering af projektet. Samtidig er det samlede antal udstedte fiskelicenser også steget. c) Der var afsat 3,2 mio. ECU i risikovillig kapital til moderniseringen af fiskerfartøjer og udstyr til forar- bejdning af rejer. Madagaskars regering blev ved med at udstede flere fiskelicencer, selv om den havde forpligtet sig til ikke at gøre det, og selv om Banken gav den flere påmindelser. Den konstaterede nedgang i mængden af fisk fanget pr. time er allerede et tegn på overfiskning. I sådanne situationer har EIB ikke reageret konse- 2. 18. kvent: i nogle tilfælde har låntageren fået påmindelser, i andre tilfælde synes Banken at have accepteret forhol- dene. 3. RENTESATSER OG ANVENDELSEN AF RENTEMARGI- NALEN I FORBINDELSE MED VIDEREFORMIDLING AF LÅN 3. 2. Når midlerne videreformidles til modtagerne via et finansieringsinstitut i AVS-staten eller dennes regering, skal formidlerne først kun betale en rente på højst 3 %. De endelige modtagere betaler højere rentesatser, med- mindre EIB yder dem lånene direkte, eller formidleren videreformidler lånene på de samme vilkår. 3. 3. Formidlerorganet skal anmelde rentemarginalen til at dække administrative omkostninger, finansielle risici og kursrisici samt omkostningerne i forbindelse med den faglige bistand til den endelige modtager. Ethvert over- skydende beløb skal anvendes til udviklingsformål (16). Rentesatser 3. 4. Revisionen viste, at for de projekter, hvor lånene blev formidlet gennem AVS-staternes regeringer, var ren- tesatserne generelt blevet fastsat under markedssatserne. 3. 5. Når lånene til SMV formidles gennem et finansie- ringsinstitut, fastsættes rentesatserne af flere grunde nor- malt på markedsniveau: For at undgå konkurrencefor- vridning, for at mindske risikoen for, at der opstår uregelmæssigheder ved udvælgelsen af modtagere (risiko for korruption), og for at sikre, at modtagerne af lånene på længere sigt vil kunne klare sig uden yderligere støtte. For den endelige modtager er den eneste fordel ved en sådan finansiering med risikovillig kapital, at den udgør en nemmere adgang til mellem- eller langfristet finansie- ring. Generelt 3. 1. Den eneste direkte henvisning til, hvilke rentesatser der skal anvendes i forbindelse med transaktioner med 3. 6. For lån af Bankens egne midler betaler EUF en rentegodtgørelse. Dette kan betyde, at de endelige modta- gere skal betale en større nettorentesats for lån af Ban- kens egne midler end for lån i form af risikovillig kapital. For eksempel blev der i forbindelse med en investering i et hotelkompleks i Guinea for lån af EIB’s egne midler (14) Jf. også særberetning nr. 1/98 om det bilaterale finansielle og faglige samarbejde med Middelhavstredjelandene, punkt 1. 31. (15) Artikel 196, stk. 3, litra b), og artikel 199, stk. 4. (16) Jf. Artikel 233, stk. 4, litra b), i fjerde Lome´-konvention. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/49 anvendt en rentesats på 3 %, mens rentesatsen for lån i form af risikovillig kapital, der blev ydet gennem et formidlende organ, var på 8 %. 3. 7. Det er Bankens politik at fastlægge rentesatserne for SMV på markedsniveau og at anvende mere fordelagtige rentesater over for større virksomheder i den private og offentlige sektor. Ud fra et udviklingspolitisk synspunkt er en sådan politik ikke i Lome´-konventionens ånd, og den kan føre til, at modtagerne ikke får de samme fordele ved finansiering med risikovillig kapital. 3. 8. Dette forhold belyses af følgende: a) Et el-producerende og -distribuerende selskab i Den Dominikanske Republik har gennem med Den Domi- nikanske Republiks regering fået formidlet et lån med en rentesats på 6 %, og hvor kursrisikoen skal bæres af modtageren. I Den Dominikanske Republik skal SMV betale rentesatser på mellem 22 % og 32 % for lån, som et formidlende organ videreformidler til dem, dog er det her formidleren, der bærer kursrisikoen. b) I Mozambique formidlede regeringen et lån med en rente på 4 % til et lokalt datterselskab til en euro- pæisk virksomhed i fiskerisektoren. Kursrisikoen, som virksomheden skulle bære, var begrænset, eftersom dets aktivitet indbragte hård valuta. Nyoprettede SMV betalte renter på mellem 40 % og 46 % på lån, som blev videreformidlet gennem formidlende organer, som skulle dække kurs- og inflationsrisiciene. 3. 9. I forbindelse med en række lånekontrakter (indgået i henhold til bestemmelserne i fjerde Lome´-konvention) kan renten (forrentningen) af lånet komme over 3 % på grund af det samlede beløb, der skal betales til EIB, det gælder navnlig for lån med deltagerrettigheder (jf. punkt 2. 4) (17). Der er ingen bestemmelser i Lome´-konventionen om et sådant udbytte, og Banken behøver ikke aflægge regnskab herfor over for EUF. Udbytte af finansielle tildelinger fra globallån 3. 10. I flere tilfælde kunne Retten ikke fastslå, at de satser, de formidlende organer anvendte, var i overens- stemmelse med betingelserne i den lånekontrakt, der var indgået mellem den pågældende formidler og Banken. Dette skyldtes enten, at der ikke var nogen »reference«- satser (f. eks. i Haiti), eller at de satser, det formidlende organ anvendte, var defineret på en sådan måde, at det var umuligt at sammenligne dem med »reference«-satser. De følgende tilfælde er eksempler på de problemer, Retten konstaterede vedrørende udbyttet: a) I Den Dominikanske Republik lå rentesatserne for nogle sublån i januar 1997 på mellem 20 % og 26 %, hvilket var højere end den af centralbanken offentlig- gjorte »præferencesats« på ca. 20 %, som skulle have været anvendt siden oktober 1996. Denne sats er den sats, formidlerorganet anvender som reference, når det fastsætter rentesatsen for sine lån. Ifølge Banken havde de satser, det formidlende organ anvendte, ligget på linje med »præferencesatsen« indtil oktober 1996. Banken undersøger nu årsagerne til denne afvi- gelse. b) I finansieringsaftalen for et andet globallån til et formidlende organ i Madagaskar var det fastsat, at den samlede effektive rente af sublånene, inklusive omkostninger, provision og anden fortjeneste, skulle afspejle de satser, der i det pågældede land anvendtes på transaktioner af samme art og varighed og vedrø- rende samme beløb, og som var godkendt af Banken. I dette tilfælde er det så godt som umuligt at afgøre, om satserne er blevet fastsat i overensstemmelse med Bankens retningslinjer. 3. 11. I sådanne tilfælde burde Banken have sikret, at de »reference«-satser, der nævnes i finansieringsaftalerne, faktisk findes i de pågældende lande, og at det på grundlag af referencesatserne reelt kan efterprøves, om de rentesatser, formidlerorganerne anvender, er i overens- stemmelse med betingelserne. Mekanismer, der anvendes til dækning af kursrisikoen 3. 12. Når det oprindelige lån videreformidles i en anden valuta, fordeles kursrisikoen mellem de endelige modta- gere og den oprindelige låntager i henhold til finansie- ringsaftalerne. 3. 13. Inden for Lome´ III bar låntager hele risikoen, for han skulle betale lånet tilbage i ecu eller i en anden europæisk valuta. I forbindelse med lån, der viderefor- midles, overføres risikoen i henhold til sublånekontrakten (delvis) til modtageren, som skal betale en højere rente- sats. (17) Jf. også årsberetningen for regnskabsåret 1996, bind II, Revisionserklæring, EFT C 348 af 18. 11. 1997, punkt 22. 24, litra a). 3. 14. Fjerde Lome´-konvention (artikel 234, stk. 2) inde- bar en ændring, idet det er fastsat, at: C 389/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 a) ved finansiering med risikovillig kapital, der har til formål at styrke virksomhedernes egenkapital, bæres risikoen generelt af Fællesskabet, og b) ved finansiering med risikovillig kapital af private selskabers og SMV’s investeringer fordeles den mellem Fællesskabet og de øvrige berørte parter. deltagerrettigheder) der skulle anvendes til administrative omkostninger og til udviklingsformål, eller disse bestem- melser var ikke i overensstemmelse med fjerde Lome´- konvention, eller de var ufuldstændige eller upræcise. Banken bør træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fjerde Lome´-konventions bestemmelser (18) om, hvordan rentemarginalen skal anvendes, overholdes, dvs. at modtagerne skal anvende enhver nettofortjeneste til udviklingsformål. 3. 15. I artikel 234, stk. 2, litra b), er det fastsat, at set som et gennemsnit fordeles kursrisikoen ligeligt mellem de to parter. Det bør præciceres, hvordan denne artikel skal anvendes, hvornår og hvordan de relevante beregnin- ger skal foretages, hvem der skal foretage dem, og hvad resultaterne af dem skal anvendes til. 3. 16. Desuden angives det ikke i konventionen, hvordan kursrisikoen skal fordeles, når lånet videreformidles til virksomheder uden for den private sektor, eller som ikke er SMV. 3. 17. Spørgsmålet om, hvordan kursrisikoen skal forde- les, er et af de vigtigste elementer, når rentesatsen for lån, der videreformidles, skal fastlægges. Af årsager, som Retten ikke finder indlysende, behandler Banken dette problem på forskellige måder: a) I forbindelse med to ens projekter er der i det ene tilfælde ingen bestemmelser om, hvordan kursrisikoen skal fordeles mellem modtageren og Fællesskabet, mens Fællesskabet i det andet højst skal bære 25 % af kursrisikoen. b) I et andet tilfælde er det i finansieringsaftalen med modtageren af lånet fastsat, at kursrisikoen udeluk- kende bæres af modtageren, hvad der strider mod den relevante bestemmelse i fjerde Lome´-konvention. c) I Mozambique, Madagaskar og Ny Kaledonien skulle de formidlende organer i henhold til finansieringsafta- lerne hensætte reserver til dækning af kursrisikoen. Da Retten aflagde revisionsbesøg, var dette endnu ikke sket. Desuden er det ikke fastsat i finansierings- aftalerne, hvad et eventuelt restbeløb fra disse reserver skal anvendes til, når lånet er betalt tilbage. Anvendelse af rentemarginalen til administrative omkost- ninger og til udviklingsformål 3. 18. I en række tilfælde var der enten ingen administra- tive bestemmelser om, hvor stor en del af marginalen (inklusive ethvert udbytte i forbindelse med lån, med 4. PROJEKTER FINANSIERET MED RISIKOVILLIG KAPI- TAL Revisionens omfang 4. 1. Selv om EIB har forberedt, gennemført og overvåget investeringerne, der er en del af transaktionerne med risikovillig kapital, korrekt, har Retten følgende bemær- kninger om projekternes levedygtighed på lang sigt, de procedurer, der anvendes ved tildelingen af midlerne, udbetalingsperioden og betalingsgraden i forbindelse med globallån og forsinkelser i gennemførelsen. Faktorer vedrørende »projektets levedygtighed på lang sigt« 4. 2. I følgende tilfælde er »projektets levedygtighed på lang sigt« i fare, selv om forberedelsen og gennemførelsen af investeringerne har været forsvarlige. Formelt har Banken og Kommissionen ikke mange muligheder for at gribe ind, når først investeringerne er foretaget, men de bør alligevel forsøge at sikre sig, at der føres effektivt tilsyn med projekterne på nationalt niveau. Følgende problemer kunne dermed være undgået: a) En investeringsplan omfattende 42 mio. ECU havde fået tilført 13 mio. ECU i form af risikovillig kapital til at genopbygge produktionskapaciteten i industrian- læggene på en fabrik, der producerede aluminium- oxid, og gøre dem mere produktive og pålidelige. En række andre investeringer i fabriksanlæg, der var nødvendige for at garantere foranstaltningernes leve- dygtighed, er blevet annulleret eller udskudt af virk- somheden, som har anvendt de således frigjorte mid- ler til at udligne tab, som aktionærerne oprindelig var gået med til at bære, som det fremgår af et aftaleme- morandum mellem de to hovedaktionærer. b) Et projekt til 152 mio. ECU (i mellemtiden reduceret til 120 mio. ECU) havde fået tilført 20 mio. ECU i (18) Jf. artikel 233, stk. 4, litra b), i fjerde Lome´-konvention. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/51 form af risikovillig kapital til rehabilitering af en el-transmissionsledning, som skulle forbinde et vand- kraftværk i Mozambique med elnettet i Sydafrika. Den tarif, som Sydafrika betaler for at få leveret elektriciteten (i henhold til en kontrakt indgået i 1975, som ikke kan ændres), er betydeligt lavere end den tarif, der gælder i dag. Det vil derfor blive meget vanskeligt at få fuld dækning for omkostningerne, for slet ikke at tale om de tab, man allerede har lidt. allerede igangværende aktiviteter. I de undersøgte tilfælde anvendte de formidlende organer langt hovedparten af midlerne fra globallånene til at finansiere en aktivitetsud- videlse hos virksomheder, der allerede var kunder hos formidlerne (19). Nogle af disse virksomheder ville sand- synligvis have fået et lån ydet over formidlernes egne midler. Detaljerede oplysninger om tildelingerne af lånene gives i tabel 2. c) Der var blevet tildelt 6 mio. ECU i form af risikovillig kapital til konstruktion af to anlæg (3 mio. ECU hver) til forarbejdning af akajounødder. Det første projekt, der blev vedtaget i 1992, kom først i gang i høståret 1995/96. Det andet, der blev vedtaget i 1995, har initiativtageren suspenderet på grund af den uklare og usikre situation på akajounøddemarkedet. For begge projekter er det et problem, at regeringen fører en uklar og skiftende politik i akajounøddesektoren. d) Der var blevet uddelt 14 mio. ECU i form af risikovil- lig kapital til finansiering af et agro-industrielt pro- jekt, som omfattede opførelsen af nye bygninger og anlæg til forarbejdning af gummi og palmeolie fra både familieejede plantager og plantager, ejet af virk- somheder (Soguipah). Man havde imidlertid ikke i tilstrækkelig grad taget hensyn til faktorer som mar- kedsadgang og markedsføring og til, om palmeolien ville falde i den lokale befolknings smag. I perioden 1992–1995 har projektet, der beskæftiger 1 686 per- soner og giver lokalbefolkningen mulighed for at finde arbejde og få en indtægt, lidt tab, som samlet svarer til mere end 50 % af aktiekapitalen. Da mar- kedsadgangen er begrænset og virksomheden stærkt afhængig af tilskud og lån, er det uvist, om projektet vil være bæredygtigt. e) I Madagaskar og Den Dominikanske Republik var der i fem af de 11 SMV, som Retten besøgte, og som havde modtaget 783 000 ECU fra EUF i form af risikovillig kapital, skabt færre nye arbejdspladser, end det antal, man havde forventet, og som var nævnt i rapporterne om tildelingen af lånene. I en af disse virksomheder havde majoritetsaktionæren ikke op- fyldt sin forpligtelse til at investere i den nyetablerede SMV, og det havde haft en negativ effekt på denne virksomheds forretningsmæssige transaktioner i årene 1994 og 1995. Procedurerne for tildeling af globallån 4. 4. I Ny Kaledonien var globallån også blevet anvendt til refinansiering af foranstaltninger, hvortil det formid- lende organ allerede havde ydet lån af sine »egne midler«, eller til foranstaltninger, som den pågældende SMV tidli- gere havde finansieret over sine egne midler. I sådanne tilfælde er det ikke indlysende, at bistanden tilfører virksomheden en merværdi, der kan anvendes til udvik- lingsformål. Udbetalingsperiode og udbetalingsgrad 4. 5. Udbetalingsperioderne for globallånene er fastsat i de finansieringsaftaler, der indgås mellem Banken og det formidlende organ, og normalt dækker de en treårspe- riode med mulighed for forlængelse, som Banken træffer afgørelse om. For detaljerede oplysninger om udbetalings- perioderne henvises læseren til tabel 3. 4. 6. Den lave udbetalingsgrad i Mozambique skyldtes til dels, at der kunne opnås konkurrerende lån på lemplige vilkår, og at inflationen var høj, og at renten på de formidlede lån derfor også blev høj. I Madagaskar har den generelle økonomiske situation (nedskrivning af den madagaskiske franc i 1994) været en hindring for, at der er blevet oprettet SMV, eller at allerede etablerede SMV har kunnet udvide deres aktiviteter. I Madagaskar og Mozambique stillede de formid- 4. 7. lende organer ikke straks udbyttet fra EIB-lånene til rådighed for modtagerne. I et tilfælde holdt det formid- lende organ uden nogen forklaring 100 000 ECU tilbage af de EIB-midler, der var tildelt den endelige modtager. Forsinkelser i gennemførelsen af projekter og aktioner 4. 8. I årsberetningen for regnskabsåret 1996, bind II, Revisionserklæringer (20), bemærkede Retten, at nogle transaktioner med risikovillig kapital figurerede i regn- skaberne, selv om der i mindst 18 måneder ikke var foretaget nogen betalinger i forbindelse med de pågæl- dende transaktioner. 4. 9. Retten konstaterede, at gennemførelsen af mange projekter er blevet alvorligt forsinket af forskellige årsa- 4. 3. Globallån, der videreformidles til SMV, anvendes både til at sætte nye aktiviteter i gang og til at udvide (19) Jf. også særberetning nr. 1/98, punkt 130. (20) EFT C 348 af 18. 11. 1997, punkt 22. 12. C 389/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 ger, og at der som følge heraf er indgået forpligtelser for midler i form af risikovillig kapital, som ikke reelt udnyttes: a) I december 1994 blev der indgået en finansieringsaf- tale om rehabilitering af en pipeline til råolie. Ifølge den foreløbige tidsplan for udbetalingerne skulle der udbetales 9 mio. ECU i perioden 1995–1997. Ved udgangen af 1997 var der kun udbetalt 0,4 mio. ECU, men Bankens årlige rapport om projektets gennemfø- relse pr. 31. december 1995 indeholdt ingen særskilte bemærkninger om denne forsinkelse. regionalt b) Etiopiens regering havde fået et lån på 14 mio. ECU til et telekommunikationsprojekt. Ved udgangen af 1997 var der kun udbetalt 0,6 mio. ECU, selv om man under forundersøgelsen havde vurderet, at projektet ville være afsluttet i december 1996. Udbetalingen af resten af lånet er blevet blokeret, fordi der er alvorlige problemer med udbuddet vedrø- rende koblingen af telefonledningerne. Banken har identificeret disse problemer (21), men endnu ikke løst dem. c) I december 1994 bevilgede Banken regeringen i Den Dominikanske Republik et betinget lån på 15 mio. ECU som led i et større projekt i el-transmissionsnet- tet i landets største by og i den sydlige og østlige del af landet. Projektet var i alt anslået til at ville koste 47 mio. ECU. Dette lån skulle anvendes til undersøgel- ser, planlægning og gennemførelse af investeringerne samt til kommerciel udnyttelse og styring af disse. Projektet, som forventedes leveret ved udgangen af 1996, var ikke påbegyndt ved udgangen af 1997. 4. 12. Ifølge de formidlende organer, Retten besøgte, var årsagerne til den lave udnyttelsesgrad følgende: Den tid det tog, før faciliteten blev kendt, det loft, der er fastsat for de enkelte tildelinger, og at det har været svært af finde velegnede projekter. Udbetalingerne er blevet yderli- gere forsinket, fordi det tog lang tid at udarbejde den juridiske og administrative ramme, der skal gælde for disse investeringer. 4. 13. Ganske vist er det vigtigt, at der er bred adgang til risikovillig kapital på forskellige niveauer, men Retten konstaterede et par tilfælde, hvor det var tvivlsomt, om de finansieringsordninger, disse formidlende organer del- tog i, var effektive og gennemskuelige: a) Når der investeres i venture-fonde skal midlerne tilsy- neladende passere gennem fire niveauer, før de når den endelige modtager (SMV), hvilket både er en dyr (provision og gebyrer) og omstændelig procedure. b) I forbindelse med en investering i Guinea, blev der anvendt to forskellige finansieringsformer med risiko- villig kapital, der blev videreformidlet af to forskellige formidlende organer, kombineret med direkte lån fra Bankens egne midler, som denne ydede på en række betingelser. 5. KOMMISSIONENS ROLLE 4. 10. Kommissionen bør derfor i samråd med Banken formulere en politik for frigørelse af såkaldte »sovende« restbeløb i forbindelse med transaktioner med risikovillig kapital. 5. 1. Som allerede omtalt (jf. punkt 1. 3) administreres risikovillig kapital, som er en del af fondens midler, på Fællesskabets vegne af Banken, som også forestår den finansielle gennemførelse af transaktionerne med risiko- villig kapital. Det Europæiske Fællesskabs finansielle formidlende orga- ners forvaltning af globallån 4. 11. Et samlet beløb på 15 mio. ECU er blevet stillet til rådighed for Det Europæiske Fællesskabs formidlende organer (EFFO) i form af betingede lån (jf. også punkt 2. 3). Udnyttelsesgraden for disse 15 mio. ECU har været ret lav: I august 1997, fire og et halvt år efter at finansieringsaftalerne var blevet undertegnet, og 19 måne- der efter at den oprindelige tildelingsperiode var udløbet, var 100 % af globallånene blevet fordelt, men kun 42 % udbetalt. I syv af de 12 EU-medlemsstater (Belgien, Tyskland, Grækenland, Irland, Italien, Luxembourg, og Portugal) var faciliteten slet ikke blevet anvendt på det tidspunkt. 5. 2. I henhold til artikel 11 i den interne aftale »drager Kommissionen omsorg for gennemførelsen af den bi- standspolitik, som fastlægges af Rådet, og af de generelle retningslinjer for det samarbejde med henblik på udvik- lingsfinansiering, som fastlægges af AVS-EØF-Ministerrå- det i medfør af konventionens artikel 325«. Med henblik herpå og for at sikre en vis koordinering mellem Kom- missionen og Banken, er det i den interne aftale fastsat, at der skal udveksles oplysninger mellem Banken og Kom- missionen (22) (jf. punkt 1. 7). 5. 3. Skal Kommissionen udfylde sin rolle i henhold til artikel 11, er det derfor af største betydning, at den kritisk følger den måde, EIB gennemfører sine forunder- søgelser på. For så vidt angår de transaktioner, som (21) Jf. EIB’s periodiske gennemførelsesrapport dateret 22. okto- (22) Jf. f. eks. artikel 12, stk. 1 og 2, artikel 17, stk. 4, og artikel ber 1996. 30, stk. 4, i den interne aftale. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/53 revisionen omfattede, har Retten både i Kommissionens sagsakter og i referaterne fra møderne i Artikel 28- Udvalget imidlertid kun fundet meget få skriftlige beviser på, at Kommissionen har deltaget aktivt. Hvor omfat- tende og hvor kvalificeret Kommissionens centrale tjenes- tegrene reagerer på forslagene fra Banken, afhænger først og fremmest af de pågældende medarbejderes eget initia- tiv, og det samme gælder for de oplysninger, der udvek- sles med delegationerne. hvordan og i hvilken udstrækning Kommissionen har opfyldt sine forpligtelser i henhold til den interne aftale. 6. KONKLUSION 5. 4. Hvis man udarbejdede retningslinjer for, hvilke pro- cedurer der skal følges, og hvilke elementer der især skal tages i betragtning, når der reageres på forslag fra Ban- ken, ville reaktionerne blive mere gennemskuelige og af højere kvalitet. 6. 1. Den måde, Banken har forberedt, gennemført og overvåget transaktioner med risikovillig kapital på, giver ikke anledning til bemærkninger. Transaktionerne kan dog stadig gøres mere gennemskuelige og effektive. 5. 5. I henhold til artikel 33, stk. 6, i den interne aftale skal Kommissionen i forståelse med Banken regelmæssigt udarbejde en oversigt over de oplysninger, den modtager fra Banken, med henblik på at kunne vurdere de betingel- ser, hvorunder denne varetager sit mandat, og med det formål at fremme en nøje samordning mellem Kommis- sionen og Banken. 5. 6. I henhold til den interne aftale skal der forelægges en række rapporter, som i princippet kunne være til stor nytte i forbindelse med denne vurdering, f. eks. : a) Den beretning om evalueringen af projekterne, navnlig i forhold til de fastsatte udviklingsmål (23), som Kom- missionen og Banken regelmæssigt skal aflægge for Rådet. Sådanne beretninger er imidlertid ikke blevet udarbejdet. b) Den årlige beretning om gennemførelsen af transaktio- ner, der finansieres over de af fondens midler, som Banken forvalter (24). Disse beretninger udarbejdes imidlertid hovedsagelig på grundlag af de midler, der er indgået forpligtelser for i henhold til finansierings- afgørelser, og på de økonomiske data, der fremlægges under forundersøgelsen. 5. 7. For ingen af de transaktioner, Retten reviderede, havde Banken foretaget efterfølgende evaluering af de projekter, der var finansieret med risikovillig kapital. Der foreligger således ikke oplysninger om evaluering. 5. 8. Kommissionen har ikke revideret nogen af transak- tionerne med risikovillig kapital og heller ikke evalueret dem på stedet eller på anden vis. Det er derfor ikke klart, 6. 2. Banken forelagde først vigtige oplysninger sent, og det hindrede Retten i at gennemføre revisionen effektivt (jf. punkt 1. 8. –1. 9). 6. 3. Kriterierne for tildelingen af midler i form af risiko- villig kapital er meget generelle. Det står således Banken relativt frit for at vælge mellem risikovillig kapital og Bankens egne midler, når den yder lån. I de tilfælde, hvor Banken har valgt risikovillig kapital, fremgår det ikke klart af dokumentationen om projektvurderingerne, om dette valg var berettiget (jf. punkt 2. 10–2. 12) (25). 6. 4. Anvendelsen af forskellige finansieringsformer (di- rekte lån, lån gennem en AVS-stat, globallån) har ført til forskelsbehandling af de endelige modtagere: Mens nogle kun skal betale den maksimale rentesats på 3 %, der er fastsat i Lome´-konventionen, skal andre betale markeds- rentesatser. Effekten af valutakurssvingninger er ganske vist ikke den eneste afgørende faktor, men den spiller en væsentlig rolle, når der fastsættes rentesatser på over 3 %. Denne effekt og dermed højere rentesatsers beretti- gelse kan først beregnes, når hele lånet er blevet betalt tilbage. Når der er tale om et lån med deltagerrettigheder, kan EIB’s samlede udbytte i øvrigt meget vel blive højere end 3 %’s grænsen, fordi det i hvert fald delvis afhænger af modtagerviksomhedens resultat (jf. punkt 3. 4–3. 9). 6. 5. Fjerde Lome´-konventions princip om, at kursrisi- koen set som et gennemsnit skal fordeles ligeligt mellem parterne, gælder kun for investeringer i den private sektor eller i SMV og bør præciseres yderligere. For at overholde dette princip har Banken anvendt forskellige metoder, herunder en række tunge administrative ordninger (jf. punkt 3. 12–3. 17). (23) Jf. artikel 30, stk. 6, i den interne aftale. (24) Jf. artikel 33, stk. 5, i den interne aftale. (25) Jf. også punkt 1. 22 og 1. 24 i Revisionsrettens særberetning nr. 1/98. C 389/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 6. 6. Bestemmelserne om, hvordan de formidlende orga- ner skal anvende rentemarginalen, er uklare. Banken bør sikre, at det i finansieringsaftalerne præcist fastsættes, hvordan rentemarginalbeløbet skal anvendes, og at belø- bet anvendes i overensstemmelse med bestemmelserne i fjerde Lome´-konvention (jf. punkt 3. 18). 6. 7. Støtten til den private sektor i form af globallån er især blevet ydet til allerede etablerede SMV og ikke til nyoprettede virksomheder, selv om førstnævnte i mange tilfælde også modtog lån over de formidlende organers andre midler (jf. punkt 4. 3–4. 4) (26). 6. 8. I en række tilfælde udbetales midlerne med forsin- kelse, eller det er uvist, om de finansierede foranstaltnin- ger vil kunne overleve på lang sigt, og det bevirker, at foranstaltningerne med risikovillig kapital bliver mindre effektive, når det gælder om at tilgodese udviklingsmål (jf. punkt 4. 2 og 4. 8–4. 10). 6. 9. Der er behov for et system med efterfølgende eva- luering, så det sikres, at der foreligger oplysninger om, hvorvidt de foranstaltninger, der er finansieret med risi- kovillig kapital, er levedygtige, og om de reelt bidrager til den økonomiske og sociale udvikling i AVS-staterne. Banken og Kommissionen bør samarbejde om at opbygge et sådant evalueringssystem (jf. punkt 5. 6). 6. 10. Endvidere burde Kommissionen have deltaget mere aktivt på forundersøgelsesstadiet og i evalueringen af den samlede effekt, som transaktioner med risikovillig kapital har på udviklingen i AVS-staterne. Der bør udar- bejdes retningslinjer for de involverede tjenestegrenes beføjelser og de procedurer, de skal følge (jf. punkt 5. 8). 6. 11. Baggrunden for ovenstående anbefalinger har været, at de eksisterende ordninger for forvaltningen af transaktioner med risikovillig kapital bør forbedres. Andre ordninger bør imidlertid også overvejes. I praksis består Kommissionens deltagelse i forvaltningen af trans- aktioner med risikovillig kapital nemlig tilsyneladende kun i, at den udveksler oplysninger med Banken. Kom- missionen deltager ikke i en række opgaver (forundersø- gelse, regnskabsføring, overvågning og evaluering), som heller ikke er klart defineret. Derfor foreslår Retten, at man i stedet overvejer muligheden af at overlade Banken det fulde ansvar for transaktioner med risikovillig kapital uden deltagelse af Den Europæiske Udviklingsfond. Til- bagebetalinger af lån i form af risikovillig kapital og udbyttet af midlerne krediteres jo ikke EUF. Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 14. og 15. oktober 1998. På Rettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand (26) Jf. også punkt 1. 25–1. 30 i Revisionsrettens særberetning nr. 1/98. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/55 Tabel 1 Udnyttelsen af risikovillig kapital Disponible beløb Beløb, der er truffet afgø- relse om Nettoforplig- telser % Udbetalte beløb % (mio. ECU) 600,0 825,0 644,5 1,0 500,0 1,0 645,5 501,0 763,0 24,5 732,5 24,5 787,5 756,5 I alt 1 425,0 1 433,0 1 257,0 83 0 83 89 3 92 88 494,5 0,5 495,0 395,0 16,5 411,5 906,5 83 0 82 48 2 50 64 Lome´ III: — Lån — Kapitalandele Lome´ IV: — Lån — Kapitalandele Tabel 2 Tildelinger af lån (*) Projekt Antal tildelinger i alt Værdi (mio. ECU) Antal tildelinger til nyoprettede virksomheder 6 MOZ 071 7 MAG 050 + MAG 051 7 HA 028 7 DO 014 + 7 DO 031 6 NC 011 + 7 NC 017 + NC 016 7 GPR 003 (*) Inklusive kapitalandele. I alt 3 11 12 144 15 27 212 1,9 1,1 1,8 11,0 7,8 15,0 38,6 2 9 3 — 2 18 34 % 67 82 25 0 13 67 16 C 389/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 Tabel 3 Udbetalingsperioder Projekt Udbetalingsgrad Periode Bemærkning restbeløbet annulleret 6 MOZ 071 6 MAG 050 7 MAG 051 7 HA 028 7 DO 014 7 DO 031 6 NC 11 7 NC 17 7 GPR 003 32 % 10 % 40 % 100 % 100 % 100 % 100 % 70 % 42 % efter 3 år efter 3 år efter 2 1/2 år efter 2 år efter 2 år efter 3 år efter 3 år efter 3 1/2 år efter 4 1/2 år 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/57 BILAG I Tabel I. 1 OVERSIGT OVER UNDERSØGTE TRK Stat Interventionssektor Beløb i mio. ECU Forpligtelser Udbetalt Mozambique Subtotal Madagaskar Subtotal Guinea Subtotal Mauretanien Subtotal Den Dominikanske Republik Globallån Agroindustri Fiskeri Energi Agroindustri Energi Energi Agroindustri Agroindustri Agroindustri Agroindustri Agroindustri Globallån Globallån Agroindustri Industri Vand Vandkraftværk Vandkraftværk Vand Agroindustri Varmekraftværk Energi Minedrift Minedrift Minedrift Minedrift Globallån Energi Globallån Subtotal Haiti Globallån Subtotal 6,0 3,0 6,0 20,0 3,0 38,0 2,0 13,5 1,3 4,4 0,4 1,0 1,8 1,0 1,0 3,5 29,9 13,0 6,0 19,0 6,0 8,0 14,0 20,0 86,0 5,0 10,0 10,0 1,5 5,0 31,5 3,0 15,0 8,0 26,0 4,0 4,0 1,9 3,0 4,7 12,5 — 22,1 2,0 13,5 1,3 4,4 0,4 1,0 1,8 0,1 0,7 3,5 28,7 13,0 6,0 6,0 — 7,4 14,0 17,3 63,7 4,9 10,0 10,0 1,5 5,0 31,4 3,0 — 8,0 11,0 4,0 4,0 C 389/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 Stat Interventionssektor Beløb i mio. ECU Forpligtelser Udbetalt Ny Kaledonien Globallån Globallån Lån med deltagerrettigheder Subtotal Uganda Globallån Etiopien Subtotal Subtotal Telekommunikation Telekommunikation Lesotho Vandkraftværk Subtotal Subtotal Lufttransport Lufttransport Energi Globallån Regionalt Generelt I ALT 3,0 4,0 2,0 9,0 15,0 15,0 6,0 14,0 20,0 15,0 15,0 15,0 22,0 18,0 15,0 70,0 3,0 3,0 2,0 8,0 13,0 13,0 4,6 0,6 5,2 12,5 12,5 11,0 22,0 0,4 8,0 41,4 344,4 241,0 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/59 BILAG II Tabel II. 1 OVERSIGT OVER (*) FINANSIERINGERNE MED RISIKOVILLIG KAPITAL Lome´ III Lome´ IV Beløb, der var truffet afgørelse om % Beløb, der var truffet afgørelse om % Direkte lån og kapitalandele: — Lån — Kapitalandele Indirekte lån: — AVS-stater — Globallån — Andre udviklingsbanker — EFFO 122,5 1,0 418,7 88,6 14,7 — 19 0 65 14 2 0 I alt 645,5 100 (*) Beløb beregnet af Retten på grundlag af EIB’s tal. 122,0 24,5 411,0 209,3 5,7 15,0 787,5 15 3 52 27 1 2 100 C 389/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 KOMMISSIONENS SVAR 1. INDLEDNING Revisionens gennemførelse 1. 7. Kommissionen har foretaget en omfattende omlæg- ning af sin registrering af den dokumentation, der stilles til rådighed af EIB. Fra 1993 og til dags dato har Kommissionen arkiveret al dokumentation vedrørende de vigtigste etaper af transaktioner med risikovillig kapital, dvs. finansieringsforslag, udtalelser fra »Artikel 28-Udval- get«, finansieringsafgørelser, afvikling af betalinger og tilbagebetalinger. Siden 1997 har disse akter været lettil- gængelige og regelmæssigt benyttet. 1. 8. EIB og dens revisionsudvalg bestræbte sig hele tiden på at yde Revisionsretten al nødvendig bistand. Man fremskaffede de udbedte supplerende oplysninger, forbe- redte den praktiske afvikling af besøget, hjalp Retten med at udvælge egnede stikprøver, gav inden besøget en generel redegørelse for, hvorledes risikovillig kapital anvendes i henhold til de forskellige mandater, afholdt møder med de ansvarlige for lån og/eller med afdelingsle- derne for de projekter, der indgik i kontrolbesøget, sørgede for, at der ved den fælles kontrol deltog perso- nale fra EIB, som kendte til projekterne, og fremskaffede den information og dokumentation, der blev anmodet om efter kontrolbesøget. Under alle omstændigheder har EIB altid overholdt tre- partsaftalen. Efter anmodning fra Retten er denne aftale nu under genforhandling. 1. 9. EIB forsynede Retten med standardtabeller over de leverancer til projekterne, hvor officielle udbud var nød- vendige. EIB står til rådighed for Retten med al yderligere information. 2. RISIKOVILLIG KAPITAL SOM FINANSIELT BISTANDS- INSTRUMENT Interventionssektorer og tildeling af midler 2. 8–2. 10. I henhold til den interne aftale mellem repræ- sentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansieringen og forvaltningen af Fællesska- bets støtte er der inden for EIB oprettet et »Artikel 28-Udvalg«. Udvalget består af repræsentanter for med- lemsstaternes regeringer, ligesom der deltager en repræ- sentant for Kommissionen. Gennemsigtigheden er således sikret, specielt i forhold til medlemsstaterne. »Artikel 28-Udvalget« modtager til næsten alle sine møder adskillige forslag til finansiering under Lome´- konventionen, således at det ikke er nødvendigt med detaljerede bemærkninger i hver rapport om baggrunden for at anvende risikovillig kapital. De fleste rapporter omfatter en kortfattet begrundelse (f. eks. landets mang- lende kreditværdighed), og som regel er begrundelsen ret åbenbar. Spørgsmålet om anvendelse af risikovillig kapi- tal over for anvendelse af EIB’s egne midler tages kun sjældent op til drøftelse, og hvis der er særlige aspekter vedrørende dette punkt, drøftes de under møderne, hvil- ket deltagerne, så vidt vi ved, finder tilfredsstillende. i 2. 12. a) Den omstændighed, at fiskeriprojekterne Mozambique og Madagaskar er rentable og indbringer hård valuta, er et positivt element, som gør transaktio- nerne fuldt ud berettigede. Der skal knyttes to bemær- kninger hertil: i) Man kan ikke slutte, at såfremt et projekt er renta- belt, kan der altid opnås finansiering fra andre kilder. I Mozambique og Madagaskar var det for nogle få år siden (og er stadig i dag) meget vanskeligt at opnå langfristet finansiering af projekter inden for den private sektor på grund af usikkerheden ved at drive forretning i disse lande. ii) EIB forsøger i henhold til sit Lome´-mandat at til- skynde investorer inden for den private sektor til at investere i og forvalte rentable projekter — som tilfældet har været med de to nævnte projekter — gennem medfinansiering af projekterne. Man skal huske, at finansiering med risikovillig kapital skal tilbagebetales, så det er vigtigt at forsøge at udvælge projekter, som kan give et tilfredsstillende resultat. 2. 12. b) og c) Den anvendte formulering tager ikke i tilstrækkelig grad højde for den meget specielle opgave, som de finansielle formidlere har i Den Dominikanske Republik og i Ny Kaledonien. De finansielle formidlere er med til at skabe og udvikle »bankvaner« hos små og mellemstore virksomheder, idet de tilbyder at finansiere deres investeringer til den gældende markedsrente gennem et netværk af kvalificerede agenter, som arbejder »i marken«. Alternative finansieringskilder for disse virk- somheder ville være pengehandlere, som tilbyder meget kortfristede lån (på uge- eller månedsbasis) til betydeligt højere rentesatser. Den Europæiske Investeringsbanks gennemførelse af transaktioner med risikovillig kapital Udbudsprocedurer 2. 13–2. 15. Indtil for nylig anvendte EIB sine normale indkøbsprocedurer (udbud åbent for i hvert fald leve- 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/61 randører i EU og i AVS-landene) for projekter, der finansieres med risikovillig kapital, og for projekter, der finansieres med Bankens egne ressourcer — med det formål at opnå de økonomisk mest fordelagtige tilbud. Cahora Bassa-projektet i Mozambique var et eksempel på denne politik. Efter samråd med Kommissionen anvender EIB nu Den Europæiske Udviklingsfonds mere restriktive udbudsprocedurer i forbindelse med finansiering med risikovillig kapital. Hvad angår hotelkomplekset i Guinea (punkt 3. 6) må enhver sammenligning mellem renteomkostninger ved lånet af egne midler og af risikovillig kapital nuanceres; ved lånet af egne midler påføres der låneren en yderligere omkostning til en garantistillelse, som kan godtages af banken (ved risikovillig kapital er det ikke meningen, at fordelen for den endelige modtager skal ligge i rentesat- sen, men mere i de øvrige finansielle betingelser, som er knyttet til denne tilførsel af kapital, som nærmest kan sidestilles med egenkapital). Lånevilkår og låntagers forpligtelser 2. 16. Det er rigtigt, at nogle AVS-lande eller -modtagere ofte ikke overholder forpligtelserne til at afgive oplysnin- ger i god tid. EIB følger situationen og rykker lånerne løbende, men ikke med 100 % succes. 2. 17. b), c) og d) Se ovenstående punkt 2. 16. Det skal bemærkes, at fiskerilicenser og -kvoter er et erkendt problem i mange lande i verden, herunder i EU. Hvor den offentlige administrationskapacitet er lav, som tilfældet er i Mozambique og Madagaskar, kan der selvfølgelig opstå problemer, også selv om EIB nøje følger situationen. 2. 18. Se punkt 2. 16. 3. RENTESATSER OG ANVENDELSEN AF RENTEMARGI- NALER I FORBINDELSE MED VIDEREFORMIDLING AF LÅN 3. 9. Lome´-konventionen begrænser renten på lån af risi- kovillig kapital til 3 % p. a. , men lægger ikke nogen begrænsninger på lønninger eller udbyttedeling. Ofte er der ved en finansiering knyttet en udbyttedelingkompo- nent til en fastrentekomponent, hvilket ikke er i modstrid med Lome´-konventionen. Udbytte af finansielle tildelinger fra globallån i finansieringskontrakterne 3. 10–3. 11. Da så vid udstrækning som muligt er standardiserede, er det ikke usædvanligt at have en henvisning til »reference«-satser, selv om der i visse tilfælde ikke findes nogen sådanne. Derfor kontrollerer EIB satserne på grundlag af de kvar- talsvise/halvårlige rapporter, der udarbejdes af Central- banken. Dette kan først gøres efterfølgende, fordi Cen- tralbanken offentliggør satserne forskudt uden at ændre standardbetingelserne i finansieringskontrakten. Rentesastser Mekanismer til dækning af kursrisikoen 3. 4–3. 8. EIB har afgjort ikke bevidst anvendt nogen politik, som kunne være i modstrid med konventionens ånd. Ved fastsættelsen af rentesatserne i forbindelse med finansieringen af projekterne skal EIB på den ene side overholde Lome´-konventionen — som fastslår, at der kan anvendes subsidierede satser — og på den anden side tage hensyn til, at det er nødvendigt at sikre, at de endelige lånere, specielt inden for den private sektor, betaler satser, der ligger nærmere på markedssatserne, hvor disse kan fastslås. Dette kan rent faktisk medføre nogle ulighe- der, men i) det er helt normalt, at et lån til en solid låner med en solid garant opnår en lavere rentesats end et lån med mindre sikkerhed (så et lån på grundlag af egne midler kan meget vel have en lavere rentesats end et mere risikobetonet lån på grundlag af risikovillig kapital), og ii) et lån i en lokal AVS-valuta vil normalt have en betydelig højere nominel rente end et lån i ecu på grund af den underliggende forventede inflation. 3. 13. I henhold til Lome´ III skulle låneren betale lånet tilbage i ecu eller i en anden europæisk valuta. Kursrisi- koen var udelukkende baseret på ecu og ikke på ecu eller en anden europæisk valuta. 3. 14–3. 17. Hvad angår risikodeling, er nøgleordene i artikel 234, stk. 2, litra b), sidste punktum i Lome´- konventionen »som et gennemsnit«, dvs. af alle projekter med risikovillig kapital. I visse tilfælde at lade kursrisikoen påhvile den endelige modtager 100 % er fuldt ud foreneligt med konventio- nens artikel 234 (og det ville rent faktisk være ulogisk at fritage en aktør for kursrisiko, hvis samtlige hans indtæg- ter er udtrykt i udenlandsk valuta — det er langt bedre i C 389/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14. 12. 98 sådanne tilfælde at undersøge, hvilke andre former for risici, han er udsat for, og sørge for at træffe foranstalt- ninger, der kan afbøde disse). Det hedder i artikel 234, at kursrisikoen som et gennemsnit bør deles ligeligt, og dette er, hvad EIB generelt forsøger at opnå. I forbindelse med de fleste finansieringsplaner for små virksomheder (globale lån) på grundlag af risikovillig kapital er lånebeløbet til de enkelte virksomheder udtrykt i lokal valuta — eftersom små og mellemstore virksomhe- der typisk sælger til det lokale marked frem for til eksportmarkedet. Anvendelse af rentemarginalen til administrative omkost- ninger og til udviklingsformål 3. 18. Ved valget af finansieringsinstitution eller institut for udviklingsfinansiering er EIB meget opmærksom på organets soliditet, dets rolle i forbindelse med udvikling og på dets støtte til landets økonomi. I denne henseende er de fleste institutter for udviklingsfinansiering institutio- ner uden kommercielt formål med en stor betydning for den økonomiske udvikling, specielt i relation til små virksomheder. Disse kriterier er i overensstemmelse med artikel 233, stk. 4, litra b), i IV. Lome´-konvention — første finansieringsprotokol. 4. PROJEKTER FINANSIERET VED RISIKOVILLIG KAPI- TAL Faktorer i forbindelse med »projektets levedygtighed på lang sigt« 4. 2. Selv om det er rigtigt, at EIB og Kommissionen ikke længere griber ind over for modtageren, når investerin- gerne er foretaget, foregår der dog en indirekte kontrol gennem den politiske dialog, der føres med de lokale myndigheder. I forbindelse med transaktioner med risikovillig kapital vil der altid i en række tilfælde, og på trods af al given garanti, være fare for et projekts levedygtighed på grund af indre eller ydre forhold, der påvirker virksomheden. De eksempler på risici, som anføres i rapporten, er lykkeligvis ikke hidtil forekommet i praksis, og deres betydning må derfor ses i dette perspektiv. Procedurerne for tildeling af globallån faktisk består EIB’s indgriben kun i, at den refinansierer sit eget bidrag, eftersom dette supplerer og ikke erstatter bidraget fra den finansielle formidler. Udbetalingsperiode og udbetalingsgrad 4. 6. Globallånet til Mozambique var ledsaget af andre lån fra Verdensbanken (finansieret af IDA-midler) og fra det franske program for udviklingshjælp, og ingen af de tre lånefaciliteter fungerede særlig hensigtsmæssigt. Den langsomme anvendelse af finansieringerne skyldes delvis de utilfredsstillende margener, der er indrømmet til for- midlerne; i løbet af tildelings- og udbetalingsperioden for bevillingerne blev opdelingen af den samlede margen mellem Centralbanken og formidlerne genforhandlet — med det resultat, at margenerne til formidlerne blev fastsat højere end de oprindelige niveauer, hvilket gjaldt for både EIB- og Verdensbank-faciliteten. Forsinkelser i gennemførelsen af projekter og aktioner 4. 9. a) Finansieringskontrakten for projektet blev un- derskrevet i december 1994, men udbetalingerne begyndte først i 1997 (og fortsætter i 1998). Dette projekt samfinansieres af EIB og Verdensbanken (bevillin- ger fra IDA-midler), og der er en tæt koordinering mellem de to institutioner, bl. a. hvad angår tilsynet med projektet. Der var en række strenge betingelser, som Zambia skulle opfylde inden den første udbetaling — herunder nogle sektorspecifikke reformer — og dette er grunden til, at udbetalingen blev udsat i to år. 4. 9. b) Problemerne er siden blevet løst, og den reste- rende del af lånet er ved at blive udbetalt. 4. 9. c) Den vigtigste årsag til forsinkelsen var den tidli- gere regerings manglende vilje til at gennemføre vitale reformer inden for bestemte sektorer, specielt ratificerin- gen af loven om elektricitetssektoren, som er en afgø- rende betingelse i EIB-finansieringskontrakten for udbeta- ling. Lovens vedtagelse har været blokeret i kongressen i to år på grund af dels politiske stridigheder forud for præsidentvalget i 1996, dels den indbyrdes kamp mellem to grupper med forskellige interesser (private investorer inden for energisektoren og importører af reserveanlæg). Den nye regering arbejder beslutsomt med reformer inden for sektoren, og udbetalingerne af lånet er i gang. I forbindelse med en global finansieringsplan, hvor 4. 4. finansieringstempoet ikke kan garanteres fuldstændigt, er det almindeligt, at den modtagende virksomhed — ud af egne midler — eller den finansielle formidler ved hjælp af foreløbige supplerende lån optræder som »bridge«. Rent 4. 10. Kommissionen og EIB gør hvert kvartal status over »sovende« forpligtelser; på grundlag af de udveks- lede oplysninger og efter analyse af disse anmoder EIB Kommissionen om frigørelse af de ikke anvendte midler. 14. 12. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 389/63 Det Europæiske Fælleskabs finansielle formidlende orga- ners forvaltning af globallån 4. 11 og 4. 13. a) Kommissionen har noteret sig Revi- sionsrettens bemærkninger. De relevante ændringer er foretaget i forbindelse med den nye EVFI II-facilitet, som blev godkendt i april 1998. 5. 7. Rapporterne fra EIB’s evalueringsenhed har som regel et tematisk eller sektorspecifikt grundlag. Enhedens arbejdsprogrammer dækker alle EIB’s transaktioner og tager hensyn til, at Banken hovedsagelig gennemfører sine aktiviteter inden for EU. Der er i øjeblikket ikke planer om nogen undersøgelse vedrørende risikovillig kapital fra EUF. 4. 13. b) Som ovenfor anført (se punkt 3. 4–3. 8) bør enhver sammenligning mellem renteudgifter i forbindelse med lånet af egne midler og finansieringen med risikovil- lig kapital nuanceres. Ved lånet af egne midler skal låntager afholde supplerende omkostninger til en garan- tistillelse, der kan godtages af banken; ved transaktionen med risikovillig kapital er det ikke meningen, at fordelen for den endelige modtager skal ligge i rentesatsen, men i de øvrige finansielle betingelser, der er knyttet til denne tilførsel, som kan sidestilles med aktiekapital. 5. KOMMISSIONENS ROLLE 5. 2–5. 4. Kommissionens tjenestegrene og EIB arbejder tæt sammen om »programmeringen« af EF-støtten ved indledningen af en konvention (f. eks. undertegnelsen af det nationale vejledende program og EIB’s bilag hertil). Der opretholdes nære (ofte uformelle) kontakter mellem EIB’s personale og Kommissionens delegationer i alle AVS-lande under hele konventionens løbetid. Artikel 33, stk. 5, fastslår Kommissionens rolle i forbin- delse med de transaktioner, der finansieres med ressour- cer fra fonden og forvaltes af Banken. Kommissionen modtager hvert år en rapport om den finansielle gennem- førelse fra Banken, og den træffer i samråd med Banken de nødvendige foranstaltninger (der foregår koordine- ringsmøder på alle niveauer). Med udgangspunkt i de udkast til forslag, der udarbejdes af Banken, konsulterer Kommissionen de berørte geogra- fiske enheder (og om nødvendigt delegationerne), og på grundlag heraf fremsætter den over for Banken sine bemærkninger, forslag og indvendinger. 5. 6. a) Rådet modtager de rapporter, der er omhandlet i artikel 29 og 33, hvorved den underretningsforpligtelse, som Retten omtaler, opfyldes. 6. KONKLUSION Kommissionen og EIB noterer sig med tilfredshed, at Retten ikke har nogen bemærkninger til den måde, hvorpå Banken har forberedt, gennemført og overvåget transaktionerne med risikovillig kapital Hvad angår Kommissionens rolle skal det understreges, at artikel 1 i finansprotokollen til Lome´ IV samt artikel 10, stk. 2, i den interne aftale forudser, at den risikovil- lige kapital skal forvaltes af EIB. I denne forbindelse handler EIB, i henhold til artikel 10, stk. 2, som bemyn- diget af »Fællesskabet« og ikke af Kommissionen. Dette bekræftes af artikel 58, stk. 1 og 2, i finansforordningen for 7. EUF. Med hensyn til Kommissionens ansvar for pålideligheden af samtlige EUF-konti er dette — når det gælder de transaktioner, som forvaltes af EIB — et begrænset ansvar, som udelukkende vedrører nøjagtigheden af de bogførte beløb i forhold til de informationer, der leveres af EIB. Hvad angår spørgsmålet om evaluering af transaktio- nerne med risikovillig kapital vil Kommissionen foretage en gennemgang af disse transaktioners generelle betyd- ning for AVS-landenes udvikling, inden den fremsætter konkrete forslag til en eventuel post-Lome´ IV. Endelig hvad angår gennemsigtighed mener Kommissio- nen, at den er særlig godt sikret over for medlemssta- terne, hvis repræsentanter sammen med Kommissionen deltager i »Artikel 28-Udvalget«


title: XXVII Informe sobre la política de competencia 1997.

eurovoc_concepts:
EU policy
competition law
competition policy