title: Erityiskertomus Nro 24/98 Euroopan kehitysrahastojen varoin rahoitetuista riskipääomatoimista sekä komission vastaukset (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

eurovoc_concepts:
EDF
budget appropriation
financing of aid
investment protection
management accounting
venture capital

formats: html pdf print

text: C 389/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 ERITYISKERTOMUS Nro 24/98 Euroopan kehitysrahastojen varoin rahoitetuista vastaukset riskipääomatoimista sekä komission (annettu Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 389/02) SISÄLLYS Kohdat Sivu JOHDANTO. 1. 1 — 1. 10 Yleistä. 1. 1 — 1. 4 Tarkastuksen toimittaminen. 1. 5 — 1. 10 RISKIPÄÄOMA RAHOITUSTUEN VÄLINEENÄ. 2. 1 — 2. 18 Riskipääomarahoituksen tyypit. 2. 1 — 2. 5 Rahoitettavat alat ja varojen myöntäminen. 2. 6 — 2. 12 Riskipääomatoimien täytäntöönpano Euroopan investointipankissa. 2. 13 — 2. 18 Tarjouskilpailumenettelyt. 2. 13 — 2. 15 Lainaehdot ja velvoitteet. 2. 16 — 2. 18 KOROT JA KORKOMARGINAALIN KÄYTTÖ EDELLEENLAINAUKSESSA 3. 1 — 3. 18 Yleistä. 3. 1 — 3. 3 Korkotaso. 3. 4 — 3. 9 Korot globaalilainoihin perustuvissa rahoitustapauksissa. 3. 10 — 3. 18 Valuuttariskin kattamiseen käytetyt järjestelyt. 3. 12 — 3. 17 Korkomarginaalin käyttö hallinnollisiin kustannuksiin ja kehitystarkoi- tuksiin. 3. 18 RISKIPÄÄOMALLA RAHOITETUT HANKKEET. 4. 1 — 4. 13 Tarkastuksen ala. 4. 1 Hankkeen pitkän ajan elinkelpoisuuteen liittyvät tekijät. 4. 2 Globaalilainojen jakamismenettelyt. 4. 3 — 4. 4 Nostoaika ja nostetut määrät. 4. 5 — 4. 7 Hankkeiden ja toimien toteutuksessa tapahtuneet viivästykset. 4. 8 — 4. 10 Euroopan yhteisön rahoitusvälittäjien toteuttama globaalilainojen hallin- nointi. 4. 11 — 4. 13 KOMISSION TEHTÄVÄT. 5. 1 — 5. 8 LOPPUPÄÄTELMÄT. 6. 1 — 6. 11 TAULUKOT 1–3. LIITTEET I–II. Komission vastaukset. 45 45 45 46 46 46 47 47 47 48 48 48 49 49 50 50 50 50 51 51 52 52 52 53 55 57 60 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/45 1. JOHDANTO Tarkastuksen toimittaminen Yleistä 1. 1 Lome´n yleissopimusten perusteella rahoitettujen hankkeiden tai ohjelmien rahoitusta varten voidaan myöntää avustuksia tai riskipääomaa Euroopan kehitys- rahastoista (EKR) tai lainoja Euroopan investointipankin (jäljempänä ’EIP’ tai ’pankki’) omista varoista, mutta rahoitukseen voidaan myös käyttää yhdessä kahta tai useampaa näistä rahoitusmuodoista (1). Tässä kertomuk- sessa käsitellään riskipääomavarojen käyttöä. 1. 2 Riskipääoma on sekä kolmanteen että neljänteen Lome´n yleissopimukseen kuuluva erityinen rahoitusmene- telmä, jonka avulla on mahdollista myöntää takaisinmak- settavaa rahoitustukea edullisin ehdoin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) ensisijaisille aloille varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa edunsaajien lainanottokapa- siteetti ei salli rahoitusta EIP:n omista varoista (2). 1. 3 EKR:oon kuuluvien riskipääomavarojen (3) hallin- noinnista huolehtii yhteisön puolesta EIP perussääntönsä sekä EKR:a koskevien varainhoitoasetusten mukai- sesti (4). toimittaessaan tilintarkastustuomiois- 1. 5 Tarkastusta tuin otti huomioon Euroopan parlamentin suosituk- sen (6), jonka mukaan komission, EIP:n ja tilintarkastus- tuomioistuimen olisi toimitettava säännöllisesti ja usein paikan päällä tarkastuksia, jotka koskevat EIP:n saa- mansa valtuutuksen nojalla toteuttamia toimia. 1. 6 Nyt toimitettu tilintarkastustuomioistuimen tarkas- tus oli kolmas kerta, kun käytiin läpi tukitoimia, joiden hallinnoinnista EIP huolehtii EKR:n puolesta valtuutuk- sen perusteella (7), ja tarkastus perustui EIP:n, komission ja kolmikantasopimuk- seen (8). Kahden aiemman tarkastuksen yhteydessä anne- tut pääasialliset huomautukset olivat seuraavat: tilintarkastustuomioistuimen a) EIP:n suorittamasta riskipääomavarojen hallinnoin- nista on komission tiedostoissa liian vähän asiakirja- aineistoa ja aineiston käyttö on riittämätöntä. b) EIP on toimintatavaltaan verrattavissa pikemminkin liikepankkiin kuin kehityspankkiin. 1. 7 Tarkastuksessa osoittautui, että komission tiedostot ovat edelleenkin puutteellisia ja tiedostojen käyttö on riittämätöntä, vaikka pankki on asettanut komission käyttöön laajan asiakirja-aineiston ja vaikka arkistointi- järjestelmää parannettiin tilintarkastustuomioistuimen toimittaman tarkastuksen aikana. Tarkastuksen aikana pankilta pyydettiin lisätietoja. 1. 4 Riskipääomatoimia varten on korvamerkitty 615 miljoonaa ecua kolmannessa Lome´n yleissopimuksessa ja 850 miljoonaa ecua neljännessä Lome´n yleissopimuk- sessa. Taulukossa 1 esitetään näiden summien osalta myönnettäväksi päätetyt määrät (5), maksusitoumusten nettomäärät sekä nostetut määrät 31. joulukuuta 1997 tilanteen mukaan (tiedot koskevat ainoastaan AKT-valti- oita). Käytettävissä olevista kolmannen ja neljännen Lome´n yleissopimuksen varoista on sidottu 88 prosenttia. Lainojen edunsaajille suoritettujen maksujen osuus on kuitenkin vain 64 prosenttia varoista. 1. 8 Yleisesti voidaan todeta, että yhteistyö pankin kanssa sujui hyvin, etenkin paikalla toimitettujen tarkas- tusten aikana. Jotkin tärkeät tiedot saatiin kuitenkin niin myöhään, että tilintarkastustuomioistuimella oli vaikeuk- sia toimittaa tarkastus tehokkaasti. 1. 9 Tietoja virallisten tarjouskilpailujen tuloksista ei saatu missään vaiheessa; ainoat toimitetut tiedot annettiin kilpailumenettelyjä koskevina taulukkoina, jotka olivat sisällöltään hyvin yleisluonteisia. (1) Neljännen Lome´n yleissopimuksen 233 artikla (EYVL L 229, 17. 8. 1991). (2) Tässä kertomuksessa käytetty termi AKT-valtio tarkoittaa AKT-valtiota ja MMA:ta. Mahdolliset viittaukset riskipää- omatoimia koskevaan lainsäädännölliseen kehykseen liittyvät yksinomaan neljänteen Lome´n yleissopimukseen. Kolmannen Lome´n yleissopimuksen asiaankuuluvat määräykset maini- taan ainoastaan siinä tapauksessa, että ne poikkeavat neljän- nen Lome´n yleissopimuksen määräyksistä. (3) Ks. yhteisön tukien rahoituksesta ja hoidosta neljännen Lome´n yleissopimuksen osalta tehdyn sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohta (EYVL L 229, 17. 8. 1991). (4) Ks. sisäisen sopimuksen 15 artiklan 1 kohta. (5) Mukaan lukien määrät, joista on tehty päätös, mutta joita koskeva alkuperäinen maksusitoumus on peruutettu. (6) Ks. päätöslauselma, joka sisältää niihin päätöksiin kuuluvia huomautuksia, jotka koskevat vastuuvapauden myöntämistä komissiolle sen hoitamasta viidennen, kuudennen ja seitse- männen EKR:n hallinnoinnista varainhoitovuodelta 1993 — PE 189. 073/58. (7) Ks. toukokuussa 1984 annettu varainhoitovuoden 1984 eri- tyiskertomus sekä varainhoitovuotta 1991 koskevan vuosi- kertomuksen kohdat 17. 42—17. 61 (EYVL C 330, 15. 12. 1992). (8) Tilintarkastustuomioistuin on myös äskettäin julkaissut eri- tyiskertomuksessaan nro 1/98 huomautuksia, jotka koskevat EIP:n hallinnoimia, talousarviovaroin rahoitettuja riskipää- omatoimia Välimeren alueen kolmansien maiden kanssa teh- tävän rahoitus- ja teknisen alan kahdenvälisen yhteistyön alalla (EYVL C 98, 31. 3. 1998). C 389/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 1. 10 Tilintarkastustuomioistuin tarkasti 42 riskipääoma- toimea, joista 33 hankkeen osalta tehtiin tarkastuskäynti paikan päälle (9). Tarkastuksessa käytiin läpi rahoituksen välittäjien ja riskipääomarahoituksen lopullisten edunsaa- jien toimet (ks. liite I). edistävät ja rahoittavat sijoituksia AKT-valtioissa. Liit- teessä 2 on erittely tämäntyyppisestä riskipääomarahoi- tuksesta. 2. RISKIPÄÄOMA RAHOITUSTUEN VÄLINEENÄ Riskipääomarahoituksen tyypit 2. 1 Riskipääomaa käytetään sijoitusten rahoittamiseen ja sen tarkoituksena on helpottaa välittömästi tuottavien — sekä julkisten että yksityisten — sijoitusten täytän- töönpanoa ja näin osaltaan edistää AKT-valtioiden talou- dellista ja teollista kehitystä (ks. neljännen Lome´n yleisso- pimuksen 263 artikla). 2. 2 Neljännen Lome´n yleissopimuksen 234 artiklan mukaan riskipääomaa voidaan myöntää lainojen tai osuuksien muodossa. 2. 3 Globaalilainat muodostavat lainojen joukossa ehdol- listen lainojen erityistyypin, jota voidaan verrata rahoitus- laitoksissa avattuihin puiteluottoihin. Nämä laitokset, jotka voivat sijaita AKT-valtioissa (rahoituslaitokset tai pienet paikalliset pääomasijoitusyhtiöt) tai yhteisön jäsen- valtioissa, lainaavat varat pankin hyväksynnän saatuaan edelleen lopullisille edunsaajille — varsinkin pk-yrityksille — yksittäisinä lainoina tai osuuksina. jotka oikeuttavat osuuteen voitonjaosta, 2. 4 Lainat, muodostavat erityismuodon, riskipääomarahoituksen jonka pankki on ottanut käyttöön, jotta ehdolliset ja toissijaiset lainat vastaisivat entistä suuremmassa määrin oman pääoman ehtoisen lainan käsitettä (10). Näistä lai- noista maksetut korvaukset käsittävät tavallisesti ensiksi- kin kiinteän korko-osan ja toiseksi muuttuvan osan, joka on tietty prosenttiosuus maksetuista osingoista. 2. 5 Osuuksien tapauksessa riskipääomavaroilla hanki- taan väliaikaisesti yhteisön puolesta vähemmistöosuuksia AKT-valtioiden yritysten pääomasta tai sellaisten laitos- ten pääomasta, jotka rahoittavat kehityshankkeita tai Rahoitettavat alat ja varojen myöntäminen 2. 6 Riskipääomatoimien alalla pankin toimenpiteiden tärkeimpänä ohjeistuksena on neljännen Lome´n yleissopi- muksen 236 artikla. Artiklan mukaan pankin olisi rahoi- tettava ensisijaisesti tuotannollisia hankkeita ja ohjelmia teollisuuden, maataloustuotannon, matkailun, kaivostuo- tannon ja energiantuotannon aloilla sekä näihin aloihin liittyvillä liikenteen ja televiestinnän aloilla. 2. 7 Yhteensä 406 miljoonaa ecua eli 49 prosenttia nel- jänteen Lome´n yleissopimukseen kuuluvista käytettävissä olevista varoista (270 miljoonaa ecua eli 45 prosenttia kolmanteen Lome´n yleissopimukseen liittyvistä varoista) oli osoitettu 46:lle vähiten kehittyneelle AKT-valtiolle kansallisiin maaohjelmiin kytkettyinä taattuina vähim- mäismäärinä. Neljäntoista maan kohdalla (neljäs Lome´n yleissopimus) riskipääomatoimien määrät, joista päätet- tiin vuoden 1997 lopussa, olivat yhden tai yli yhden miljoonan ecun verran pienempiä kuin nämä vähimmäis- määrät. 2. 8 Yksittäisten hankkeiden tai ohjelmien riskipääoma- rahoituksesta on olemassa vain vähän (yleisiä) ohjeita. Neljännen Lome´n yleissopimuksen 233 artiklan 2 koh- dassa (kolmannen Lome´n yleissopimuksen 197 artiklan 2 ja 3 kohdassa) esitetään perusteet, jotka on otettava huomioon päätettäessä tukihankkeiden tai -ohjelmien rahoitusmuodo(i)sta: a) AKT-valtioiden kehitystaso, maantieteellinen sijainti sekä taloudellinen ja rahoituksellinen tilanne b) hankkeen tai ohjelman luonne, sen taloudelliset ja rahoitukselliset kannattavuusnäkymät ja sen yhteis- kunnalliset ja kulttuuriset vaikutukset c) lainojen osalta tekijät, joilla taataan lainanhoito. 2. 9 Tärkein ohje, jonka pankki on antanut riskipääoma- varojen käyttöä varten (11), on se, että pankki pitää riskipääomaa omiin varoihinsa nähden vaihtoehtoisena rahoitusvälineenä, jota tulee käyttää silloin, kun ei kat- sota aiheelliseksi myöntää rahoitusta omista varoista. Tehdessään valintaa riskipääomarahoituksen ja omista varoista myönnettävän rahoituksen välillä pankki käyttää (9) Dominikaaninen tasavalta, Guinea, Haiti, Madagaskar, Mau- ritania, Mosambik ja Uusi-Kaledonia. (10) Laina, jossa on omaan pääomaan verrattavia ominaisuuk- sia. (11) Lähde: EIP:n vastaus tilintarkastustuomioistuimen lähettä- mään yleiseen kyselyyn, 5. elokuuta 1996, PA/ACP-111/ JRL. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/47 seuraavia perusteita: maan luottokelpoisuus ja maan ylei- nen taloudellinen ja poliittinen tilanne, rahoitukseen liit- tyvien vakuuksien tai takausten olemassaolo, hankerahoi- tuksen rakenne ja tarvittava rahoitustuki. Riskipääomatoimien täytäntöönpano Euroopan tointipankissa inves- Tarjouskilpailumenettelyt 2. 10 Neljännessä Lome´n yleissopimuksessa määrätyt perusteet sekä pankin käyttämät perusteet ovat niin väl- jät, että kaikki hankkeen rahoittamisen aiheellisuutta koskevat arviot ovat subjektiivisia. Tarkastuksessa läpi- käytyihin rahoitusehdotuksiin (12) ei sisälly selvää ja eril- listä arviota edellä mainituista perusteista, jotka osoittai- sivat, miksi toimi on päätetty rahoittaa kokonaan tai osittain riskipääomavaroista. Riskipääomarahoitusta kos- kevien päätösten avoimuutta voitaisiin kuitenkin lisätä, jos perustelut olisivat entistä selkeämmät. 2. 11 Tässä yhteydessä tilintarkastustuomioistuin havaitsi joitakin riskipääomavaroin rahoitettuja toimia, joiden osalta voidaan kysyä, liittyikö niihin riskitekijöitä, joiden tulisi olla ominaisia tämäntyyppisille toimille, ja oliko niihin tarpeellista myöntää riskipääomarahoitusta. 2. 12 Havaitut tapaukset luetellaan seuraavassa: a) Yhteisyritysten omistamien kalastusalusten nykyaikais- taminen Mosambikissa ja Madagaskarissa. Kyseiset valtiot ovat yrityksissä vähemmistöosakkaina. Yhteis- yritysten toiminta on kannattavaa ja toiminnasta saa- daan vahvaa valuuttaa lainojen takaisinmaksua var- ten, joten olisi voitu löytää muita rahoituslähteitä. b) Kaksi globaalilainaa, jotka oli myönnetty Dominikaa- nisessa tasavallassa rahoituksen välittäjälle, oli käy- tetty siten, että niiden varat oli kokonaisuudessaan lainattu edelleen jo perustetuille pk-yrityksille, joiden toiminta oli osoittautunut menestykselliseksi. Lopulli- selle edunsaajalle olisi monessa tapauksessa annettu lainaa, vaikka EIP:n globaalilainaa ei olisi ollut käytet- tävissä. c) Uudessa-Kaledoniassa riskipääomavaroja oli käytetty globaalilainoina ja lainana, joka oikeuttaa osuuteen voitonjaosta, tapauksissa, joita varten olisi helposti voitu osoittaa muita rahoituslähteitä. 2. 13 Kolmannen Lome´n yleissopimuksen piiriin kuulu- via tarjouskilpailumenettelyjä hoitaessaan pankki päätti, että sopimusten teossa käytettäisiin perustana kilpailume- nettelyä, jossa otettaisiin huomioon kulloisenkin hank- keen erityisluonne ja menojen tyyppi. Pankki ei kuiten- kaan noudattanut EKR:n sääntöä, jonka mukaan tarjous- kilpailuihin voivat osallistua vain sellaiset yritykset, joi- den päätoimipaikka sijaitsee AKT-valtiossa tai EU:n jäsenvaltiossa. 2. 14 Pankki antoi tarkastusta varten käyttöön asiakirja- aineiston, joka koostui kilpailumenettelyjä koskevista tau- lukoista, mutta tilintarkastustuomioistuimen oli mahdo- tonta todeta aineiston perusteella, oliko tarjouskilpailu- menettelyssä noudatettu EKR:n sääntöjä, joissa muun muassa edellytetään, että hankintojen on poikkeusta- pauksia lukuun ottamatta oltava peräisin EU:n jäsenvalti- oista tai AKT-valtioista. Hankinnat olivat useissa tapauk- sissa kuitenkin peräisin EU:n jäsenvaltioiden ja AKT- valtioiden ulkopuolisista maista. 2. 15 Cahora Bassan hankkeessa siirtolinjan pohjoisen osan (rahoitus komission hallinnoimin EKR-varoin) ja eteläisen osan (rahoitus EIP:n omista varoista ja EKR:n riskipääomavaroista) urakoista annettiin kaksi eri tarjous- pyyntöä ja tehtiin kaksi eri sopimusta, vaikka loppujen lopuksi urakat annettiin samalle sopimuspuolelle. Menet- tely johtui siitä, että komissio ja pankki eivät päässeet yksimielisyyteen tarjouspyynnön ehdoista, sillä EKR:n hankintasäännöt poikkesivat pankin soveltamista sään- nöistä (esim. Etelä-Afrikasta tapahtuvia hankintoja kos- kevat alkuperäsäännöt). Tilintarkastustuomioistuin on pannut tyytyväisenä merkille, että pankki on vuonna 1995 muuttanut käytäntöään siten, että se soveltaa nykyisin EKR:n sääntöjä ainakin neljännen Lome´n yleis- sopimuksen yhteydessä. Lainaehdot ja velvoitteet Riskipääomavarojen käyttöä varten olisi laadittava entistä tiukemmat perusteet ja ohjeet, jotta rahoituksen avulla saatava lisäarvo kasvaisi kehitystarkoitusten yhtey- dessä. (12) Toimea koskeva rahoitusehdotus, josta keskustellaan neljän- nen Lome´n yleissopimuksen osalta tehdyn sisäisen sopimuk- sen (EYVL L 229, 17. 8. 1991) 28 artiklassa tai kolmannen Lome´n yleissopimuksen osalta tehdyn sisäisen sopimuksen (EYVL L 86, 31. 3. 1986) 22 artiklassa mainitussa komite- assa. 2. 16 Oli todettavissa useita tapauksia, joissa AKT-valti- oiden tai edunsaajien velvoitteet oli jätetty kokonaan tai osittain täyttämättä. AKT-valtiot tai edunsaajat eivät muun muassa olleet toimittaneet tarvittavia tietoja, kuten hankkeen etenemistä koskevia raportteja, hankkeiden loppuraportteja, tarkastettuja tilinpäätöksiä tai rahoituk- sen välittäjille tarkoitettuja raportteja lopullisten edunsaa- jien tilanteesta (13). Tarkastuskäyntiensä aikana tilintar- (13) Ks. myös erityiskertomuksen nro 1/98 kohta 131. C 389/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 kastustuomioistuin sai käyttöönsä yksityiskohtaiset ana- lyysit edunsaajien taloudellisesta ja rahoituksellisesta tilanteesta, mutta pankki puolestaan ei vahvistanut saa- neensa kyseisiä analyysejä systemaattisesti rahoituksen välittäjiltä (14). EIP:n ja rahoituksen välittäjien tekemät rahoitussopimukset eivät ole tältä osin selkeitä, sillä artikloja, jotka koskevat rahoituksen välittäjien velvoit- teita, voidaan tulkita eri tavoin. 2. 17 Seuraavassa on yhteenveto muista tapauksista: todetuista a) Lainanottaja (AKT-valtio) ei antanut lopullisen edun- saajan käyttöön vastaavan, paikallisena valuuttana ilmoitetun summan verran ulkomaanvaluuttaa (noin 2 miljoonan ecun arvosta), vaikka pankki muistutti asi- asta moneen kertaan käyntiensä aikana. b) Yhteensä 6 miljoonan ecun suuruinen riskipääoma, joka oli määrä käyttää kalastuslaivaston nykyaikaista- miseen. Itse hanketta ollaan toteuttamassa onnistu- neesti, mutta kyseisen AKT-valtion kalavarojen suo- jaaminen antaa aihetta huoleen. Vaikka lainanottajan toimittamat tiedot sallittavasta kokonaissaaliista ovat epätäydelliset, niidenkin perusteella voidaan jo todeta, että sallittavan kokonaissaaliin enimmäismäärä ylittää hankkeen rahoitusehdotuksessa määritetyn tason. Li- säksi kalastuslisenssien kokonaismäärä on samaan aikaan kasvanut. c) Yhteensä 3,2 miljoonan ecun verran riskipääomaa osoitettiin hankkeisiin, joissa oli määrä nykyaikaistaa kalastusaluksia sekä katkarapujen käsittelyyn tarkoi- tettuja laitteita. Madagaskarin hallitus myönsi edelleen lisää kalastuslisenssejä, vaikka se oli sitoutunut toimi- maan päinvastaisella tavalla ja vaikka pankki esitti asiasta muistutuksia. Kalastustuntia kohden saatujen saalismäärien todettu pieneneminen on jo sinänsä osoitus liikakalastuksesta. 2. 18 Pankin suhtautuminen tällaisiin tilanteisiin ei ole ollut johdonmukaista: joissakin tapauksissa lähetettiin muistutuksia lainanottajalle, joissakin tapauksissa taas pankki nähtävästi hyväksyi tilanteen. 3. KOROT JA KORKOMARGINAALIN KÄYTTÖ EDEL- LEENLAINAUKSESSA Yleistä 3. 1 Ainoa suora viittaus riskipääomatoimien korkota- soon on neljännen Lome´n yleissopimuksen 234 artiklan 1 kohdan c alakohdassa. Sen mukaan lainojen kohdalla korko ei voi missään tapauksessa olla korkeampi kuin kolme prosenttia. Kolmannessa Lome´n yleissopimuk- sessa (15) määrätään, että korkoa määritettäessä on otet- tava huomioon kunkin hankkeen ominaispiirteet ja että korko ei voi olla korkeampi kuin kahdeksan prosenttia. 3. 2 Kun varat lainataan AKT-valtion rahoituslaitosten tai AKT-valtion hallituksen kautta edelleen edunsaajille, välittäjille myönnetään ensinnäkin korkotaso, joka on alle kolme prosenttia. Lopullisten edunsaajien maksama korko on korkeampi; poikkeuksina ovat kuitenkin tapaukset, joissa edunsaajat saavat lainan suoraan pan- kilta tai välittäjä lainaa varat edelleen samoin ehdoin. 3. 3 Kahden koron välisellä marginaalilla välittäjä voi kattaa hallinnolliset kustannukset, rahataloudelliset ja valuuttakursseihin liittyvät riskit sekä lopulliselle edun- saajalle toimitetun asiantuntija-avun kustannukset. Mah- dollinen jäljelle jäävä osa on käytettävä kehitystarkoituk- siin (16). Korkotaso 3. 4 Niissä tarkastetuissa hankkeissa, joissa lainat välitet- tiin AKT-valtioiden hallituksen kautta, korkotaso oli yleensä alle markkinakoron. 3. 5 Lainoissa, joita rahoituslaitokset välittävät edelleen pk-yrityksille, korkotaso vastaa tavallisesti markkinakor- koa. Tähän on useita syitä: halutaan välttää kilpailun vääristymistä, pienentää säännönvastaisuuksien riskiä edunsaajien valinnassa (korruptioriski) ja tehdä lainojen edunsaajat pitkällä aikavälillä riskipääomarahoituksesta riippumattomiksi. Lopullisen edunsaajan kannalta riski- pääomarahoituksen ainoana etuna on se, että riskipää- oman ansiosta edunsaajat saavat helpommin keskipitkän tai pitkän ajan rahoitusta. 3. 6 Pankin omista varoista annetuille lainoille voidaan myöntää EKR:n korkotukea. Voisikin syntyä tilanne, jossa lopulliset edunsaajat joutuvat maksamaan pankin omista varoista myönnetyistä lainoista nettomäärältään alempaa korkoa kuin riskipääomalainoista. Esimerkiksi Guineassa sijaitsevan hotellikompleksin tapauksessa EIP:n (14) Ks. myös erityiskertomus nro 1/98 rahoitus- ja teknisen alan kahdenvälisestä yhteistyöstä Välimeren alueen kolmansien maiden kanssa, kohta 1. 31. (15) 196 artiklan 3 kohdan b alakohta ja 199 artiklan 4 kohta. (16) Ks. neljännen Lome´n yleissopimuksen 233 artiklan 4 kohdan b alakohta. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/49 omista varoista myönnetyistä lainoista perittiin korkoa kolme prosenttia, kun taas rahoituksen välittäjän kautta myönnetyn riskipääomalainan korko oli kahdeksan pro- senttia. 3. 7 Pankilla on käytäntönä asettaa korot pk-yritysten tapauksissa markkinakoron tasolle ja soveltaa yksityisellä ja julkisella sektorilla toimivien suurten yritysten kohdalla edullisempaa korkotasoa. Kehityspolitiikan näkökulmasta katsottuna tämä ei ole Lome´n yleissopimuksen hengen mukaista, ja seurauksena voi olla epävakaa tilanne, kun riskipääomarahoituksen etuja jaetaan edunsaajille. 3. 8 Edellä mainittua tilannetta voidaan kuvata seuraavin esimerkein: a) Dominikaanisessa tasavallassa sijaitseva sähköntuo- tanto- ja jakeluyritys on saanut Dominikaanisen tasa- vallan hallituksen kanssa tehdyn edelleenlainaussopi- muksen perusteella lainan, jonka korko on kuusi prosenttia ja johon liittyvä valuuttariski kuuluu edun- saajan kannettavaksi. Saman maan pk-yritykset joutu- vat maksamaan 22—32 prosentin korkoa rahoituksen välittäjän niille välittämistä lainoista; lainojen valuut- tariskit kuuluvat tosin välittäjän kannettavaksi. b) Eräs kalastusalalla toimivan eurooppalaisen yrityksen tytäryhtiö, joka sijaitsee Mosambikissa, otti hallituk- lainan, selta edelleenlainaussopimuksen perusteella jonka korko oli neljä prosenttia. Tytäryhtiön kannet- tavaksi kuulunut valuuttariski oli pieni, sillä yhtiön toiminnasta saatiin vahvaa valuuttaa. Uudet pk-yrityk- set maksoivat rahoituksen välittäjien kanssa tehtyjen edelleenlainaussopimusten perusteella 40—46 prosen- tin korkoa, sillä valuutta- ja inflaatioriskit kuuluivat välittäjien kannettavaksi. 3. 9 Joissakin (neljännen Lome´n yleissopimuksen piiriin kuuluvissa) lainasopimuksissa EIP:lle kuuluva kokonais- korvaus on määritetty siten, että lainan korko (korvaus) voi olla suurempi kuin kolme prosenttia, etenkin lai- noissa, jotka oikeuttavat osuuteen voitonjaosta (ks. kohta 2. 4) (17). Tällainen lisätuotto ei ole Lome´n yleissopimuk- sen mukainen. Korot globaalilainoihin perustuvissa rahoitustapauksissa 3. 10 Tilintarkastustuomioistuimen oli useiden tapausten osalta mahdotonta varmistua siitä, että rahoituksen välit- täjien soveltamat korot vastasivat välittäjän ja pankin välillä tehdyn lainasopimuksen ehtoja, sillä ”viitekorot” puuttuivat (esimerkiksi Haitissa) tai rahoituksen välittä- jien soveltamat korot oli määritetty niin, että niitä oli mahdotonta verrata ”viitekorkoihin”. Seuraavassa esite- tään joitakin esimerkkejä korkoihin liittyvistä ongel- mista: a) Dominikaanisessa tasavallassa oli todettavissa, että joidenkin lopullisille edunsaajille välitettyjen lainojen korot, jotka olivat 20—26 prosenttia tammikuussa 1997, ylittivät keskuspankin julkaiseman noin 20 pro- sentin ”suosituskoron”, jota sovellettiin lokakuusta 1996 alkaen. Suosituskorko on viitekorko, jota rahoi- tuksen välittäjän tulee käyttää määrittäessään laino- jensa koron. Pankin mukaan rahoituksen välittäjän soveltamat korot olivat olleet ”suosituskoron” mukai- sia lokakuuhun 1996 asti. Pankki tutkii parhaillaan eroa. b) Eräässä toisessa tapauksessa, jossa Madagaskarissa toimivalle rahoituksen välittäjälle oli annettu globaali- laina, rahoitussopimuksessa määrättiin, että lopullisille edunsaajille maksettujen lainojen todellisen koron oli katettava kustannukset, palkkiot ja muut korvaukset ja että koron oli vastattava pankin hyväksymää kor- kotasoa, jota kyseisessä maassa sovelletaan luonteel- taan, kestoltaan ja määrältään samantyyppisiin toi- miin. Tässä tapauksessa on nähtävästi lähes mahdo- tonta todeta, määritettiinkö korot pankin korkolin- jausten mukaisesti. 3. 11 Tällaisissa tapauksissa pankin olisi pitänyt varmis- tua siitä, että kyseisissä maissa on todella olemassa rahoi- tussopimuksessa mainitut viitekorot ja että niiden perus- teella on mahdollista tarkistaa rahoituksen välittäjien soveltamat korot asianmukaisesti. Valuuttariskin kattamiseen käytetyt järjestelyt 3. 12 Jos alkuperäisen lainan edelleenlainaus tapahtuu eri valuuttana, rahoitussopimuksissa määrätään valuuttaris- kin jakamisesta lopullisten edunsaajien ja alkuperäisen lainanottajan välillä. 3. 13 Kolmannessa Lome´n yleissopimuksessa valuutta- riski kuului kokonaan lainanottajalle, jonka tuli maksaa laina takaisin ecuina tai muuna yhteisön valuuttana. Edelleenlainaustapauksissa riski siirtyy (osittain) edunsaa- jalle lainasopimukseen sisältyvän korkeamman koron kautta. (17) Ks. myös varainhoitovuotta 1996 koskeva vuosikertomus, toinen nide, tarkastuslausuma, kohta 22. 24 a (EYVL C 348, 18. 11. 1997). 3. 14 Neljännen Lome´n yleissopimuksen myötä tilanne muuttui, sillä sopimuksessa (234 artiklan 2 kohdassa) C 389/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 määrätään seuraavaa: a) yrityksen omien varojen kasvattamiseen tarkoitettujen riskipääomatoimien osalta yhteisö kantaa pääsääntöi- sesti valuuttariskin; b) rahoitettaessa riskipääomalla yksityisten yhtiöiden ja pk-yritysten sijoituksia valuuttariski jaetaan yhteisön ja muiden asianomaisten osapuolten kesken. mukaan luettuna) on käytettävä hallinnollisiin kustan- nuksiin ja kehitystarkoituksiin, joko puuttuivat — mikä on vastoin neljännen Lome´n yleissopimuksen määräyksiä — tai olivat puutteellisia tai epätarkkoja. Pankin olisi pyrittävä varmistamaan, että marginaalin käyttöä koske- via neljännen Lome´n yleissopimuksen määräyksiä (18) noudatetaan eli välittäjille kertyvä mahdollinen netto- tuotto käytetään konkreettisiin kehitystarkoituksiin. 3. 15 Yleissopimuksen 234 artiklan 2 kohdan b alakoh- dassa määrätään lisäksi, että keskimääräisesti valuutta- riski jaetaan samansuuruisiin osiin. Olisi selvennettävä, miten artiklaa on sovellettava: milloin ja kenen toimesta, kuinka laskelmat olisi tehtävä tätä tarkoitusta varten ja miten saadut tulokset olisi käytettävä. 3. 16 Yleissopimuksessa ei myöskään määritetä, miten valuuttariskin suhteen on meneteltävä tapauksissa, joissa varoja lainataan edelleen edunsaajille, jotka eivät kuulu yksityiseen sektoriin tai eivät ole pk-yrityksiä. 3. 17 Valuuttariskiongelma on tärkeä näkökohta, kun määritetään edelleenlainauksen korkotasoa. Pankki käsit- telee tätä ongelmaa eri tavoin syistä, jotka eivät ole tilintarkastustuomioistuimelle täysin selviä: a) Kahden samanlaisen hankkeen kohdalla oli todetta- vissa, että toisessa ei ollut määrätty valuuttariskin jakamisesta edunsaajan ja yhteisön välillä, kun taas toisessa yhteisön kannettavaksi tulisi korkeintaan 25 prosenttia valuuttariskistä. b) Eräässä muussa tapauksessa valuuttariskit kuuluvat lainan edunsaajan kanssa tehdyn rahoitussopimuksen mukaan kokonaisuudessaan edunsaajan kannetta- vaksi, mikä ei ole neljännen Lome´n yleissopimuksen asiaa koskevan määräyksen mukaista. c) Mosambikissa, Madagaskarissa ja Uudessa-Kaledo- niassa oli havaittavissa, että rahoituksen välittäjät eivät olleet tilintarkastustuomioistuimen tekemään tarkastuskäyntiin mennessä perustaneet niin sanottuja valuuttariskirahastoja, joista määrätään rahoitussopi- muksissa. Lisäksi rahoitussopimuksissa ei määrätä, mihin tarkoitukseen valuuttariskirahaston mahdolli- nen jäännössumma on käytettävä, kun laina on mak- settu takaisin. Korkomarginaalin käyttö hallinnollisiin kustannuksiin ja kehitystarkoituksiin 4. RISKIPÄÄOMALLA RAHOITETUT HANKKEET Tarkastuksen ala 4. 1 Vaikka pankki on valmistellut, toteuttanut ja valvo- nut riskipääomatoimiin kuuluvat sijoitukset asianmukai- sesti, voidaan esittää seuraavat huomaukset, jotka koske- vat hankkeiden pitkän ajan elinkelpoisuutta, rahoituksen jakamisessa noudatettuja menettelyjä, globaalilainojen nostoaikaa ja nostettuja määriä sekä toteutuksessa ilmen- neitä viivästyksiä. Hankkeen pitkän ajan elinkelpoisuuteen liittyvät tekijät 4. 2 Seuraavissa tapauksissa hankkeen pitkän ajan elin- kelpoisuus on vaarassa, vaikka sijoitusten valmistelu ja toteutus on hoidettu asianmukaisesti. Vaikka pankilla ja komissiolla ei muodollisesti ole paljon mahdollisuuksia puuttua asioihin sen jälkeen kun sijoitukset on toteutettu, niiden olisi kuitenkin pyrittävä löytämään keinoja, joilla taattaisiin, että hankkeita valvotaan tehokkaasti kansalli- sella tasolla. Näin vältyttäisiin seuraavanlaisilta ongel- milta: a) Riskipääomaa osoitettiin 13 miljoonan ecun verran 42 miljoonan ecun suuruiseen investointisuunnitel- maan, joka koski erään alumiinia tuottavan tehtaan tuotantokapasiteetin palauttamista entiselle tasolle ja tehtaan tuotantolaitteiston tuottavuuden ja luotetta- vuuden parantamista. Yhtiö oli peruuttanut tai lykän- nyt muita laitos- ja laiteinvestointeja, joita toiminnan jatkuvuus olisi edellyttänyt, ja kattanut näin vapautu- neilla varoilla tappioita; osakkeenomistajat olivat kui- tenkin alun perin sopineet kattavansa kyseiset tappiot, ja asiasta oli tehty yhteisymmärryspöytäkirja kahden tärkeimmän osakkeenomistajan välillä. b) Riskipääomaa osoitettiin 20 miljoonan ecun verran 152 miljoonan ecun suuruiseen hankkeeseen (tällä 3. 18 Joissakin tapauksissa todettiin, että hallinnolliset järjestelyt, joita sovelletaan määritettäessä, mikä osa kor- komarginaalista (osuuksiin perustuvat mahdolliset tuotot (18) Ks. neljännen Lome´n yleissopimuksen 233 artiklan 4 kohdan b alakohta. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/51 välin hankkeen kokonaismäärä on supistunut 120 miljoonaan ecuun), joka koski Mosambikissa sijaitse- van vesivoimalaitoksen ja Etelä-Afrikan sähköverkon välisen voimansiirtolinjan kunnostamista. Koska Etelä-Afrikkaan toimitetun sähkön osalta sovellettu tariffi (tariffi neuvoteltiin vuonna 1975 ja siitä tehtiin sopimus, jota ei voi muuttaa) on huomattavasti alhai- sempi kuin nykyiset tariffit, kustannusten täysimääräi- nen kattaminen tulee olemaan erittäin vaikeaa, kun otetaan huomioon jo tähän mennessä syntyneet tap- piot. c) Riskipääomaa osoitettiin 6 miljoonan ecun verran kahden cashewpähkinöiden jalostuslaitoksen rakenta- miseen (laitosta kohden 3 miljoonaa ecua). Ensimmäi- sestä hankkeesta päätettiin vuonna 1992, ja laitos aloitti toiminnan satokaudella 1995/1996. Toisesta hankkeesta päätettiin vuonna 1995, mutta hankkeen- edistäjä on lykännyt hanketta, sillä cashewpähkinä- markkinoiden tilanne on epäselvä ja riskialtis. Halli- tuksen politiikka cashewpähkinäalalla on epäselvää ja vaihtelevaa, mikä vaikuttaa kielteisesti molempiin hankkeisiin. d) Riskipääomaa osoitettiin 14 miljoonaa ecua erään maatalousalan jalostushankkeen rahoitukseen. Hanke käsitti uusien tilojen ja laitteiden rakentamisen kumin ja palmuöljyn tuottamista varten, ja raaka-aineet oli määrä hankkia sekä perheviljelmiltä että teollisilta viljelmiltä (Soguipah). Hankkeessa ei kuitenkaan kiin- nitetty tarpeeksi huomiota sellaisiin tekijöihin, kuten mahdollinen markkinaosuus, tuotteen markkinointi ja palmuöljyn sopivuus paikallisiin makumieltymyksiin. Kyseinen tuotantotoiminta työllistää 1 686 henkilöä ja antaa työ- ja toimeentulomahdollisuuksia alueen asukkaille, mutta toiminnan jatkuvuus on epävarmaa: vuosina 1992—1995 aiheutuneet tappiot ovat yhteis- määrältään yli 50 prosenttia osakepääomasta, saavu- tettu markkinaosuus on vähäinen ja yhtiö on suuressa määrin riippuvainen avustuksista ja lainarahoituk- sesta. e) Tilintarkastustuomioistuin teki Madagaskarissa ja Dominikaanisessa tasavallassa tarkastuskäyntejä yh- teensä yhteentoista pk-yritykseen ja totesi, että vii- dessä yrityksessä, jotka olivat saaneet EKR:n riskipää- omavaroja 783 000 ecua, uusia työpaikkoja oli perus- tettu vähemmän kuin oli kaavailtu ja mainittu lainaa koskevissa allokaatioraporteissa. Yhdessä näistä yri- tyksistä oli todettavissa, että enemmistöosakkuuden omistava taho oli vastoin sitoumustaan jättänyt sijoit- tamatta uuteen pk-yritykseen, mikä vaikuttikin sit- temmin kielteisesti yrityksen kaupalliseen toimintaan vuosina 1994 ja 1995. minnan käynnistämiseen sekä olemassa olevan toiminnan laajentamiseen. Ylivoimaisesti suurin osa tarkastetuista lainoista oli tapauksia, joissa rahoituksen välittäjät olivat myöntäneet globaalilainoista rahoitusta olemassa olevien asiakkaiden toiminnan laajentamiseen (19). Jotkin asiak- kaat olisivat todennäköisesti saaneet lainaa välittäjien omista varoista. Taulukossa 2 on erittely lainojen jakami- sesta. 4. 4 Uudessa-Kaledoniassa globaalilainoilla oli myös ra- hoitettu uudelleen toimintoja, joita varten rahoituksen välittäjä oli jo myöntänyt lainaa ”omista varoistaan”, sekä toimintoja, jotka pk-yritys oli aiemmin rahoittanut käteisvaroillaan. Kehitysavulla saatava lisäarvo ei ole täl- laisissa tapauksissa kovin ilmeinen. Nostoaika ja nostetut määrät 4. 5 Globaalilainojen nostoajat määritetään pankin ja rahoituksen välittäjän välisessä rahoitussopimuksessa, ja ne ovat tavallisesti kolme vuotta. Nostoaikaa on mahdol- lista pidentää pankin tekemällä päätöksellä. Nostoajoista on erittely taulukossa 3. 4. 6 Alhainen nostoaste Mosambikissa johtui osaksi siitä, että tarjolla oli markkinaehtoisia lainoja, joiden ehdot olivat väljemmät. Syinä olivat myös korkea inflaatioaste ja edelleenlainauksen korkeat korot (40—46 prosenttia). Madagaskarin yleinen taloudellinen tilanne (Madagaska- rin frangi devalvoitiin vuonna 1994) on ollut esteenä pk-yritysten perustamiselle tai laajentamiselle. 4. 7 Madagaskarissa ja Mosambikissa rahoituksen välit- täjät eivät antaneet EIP:n globaalilainoihin perustuvia varoja viipymättä edunsaajien käyttöön. Yhdessä tapauk- sessa välittäjä oli — ilman mitään selityksiä — pitänyt hallussaan 100 000 ecun verran lopulliselle edunsaajalle myönnettyjä EIP:n varoja. Hankkeiden ja toimien toteutuksessa tapahtuneet viiväs- tykset 4. 8 Varainhoitovuodelta 1996 annetun vuosikertomuk- sen toisessa niteessä eli tarkastuslausumaosassa (20) tilin- tarkastustuomioistuin toi esille riskipääomatoimet, joiden kohdalla ei ollut ollut yli 18 kuukaudelta havaittavissa maksutapahtumia. Globaalilainojen jakamismenettelyt 4. 9 Tilintarkastustuomioistuin joidenkin hankkeiden toteutus oli eri syistä viivästynyt huomatta- totesi, että 4. 3 Globaalilainoja, jotka on tarkoitettu pk-yrityksille tapahtuvaa edelleenlainausta varten, käytetään uuden toi- (19) Ks. myös erityiskertomuksen nro 1/98 kohta 130. (20) EYVL C 348, 18. 11. 1997, kohta 22. 12. C 389/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 vasti ja että viivästysten vuoksi oli syntynyt tilanteita, joissa riskipääomavaroja oli sidottu, mutta varat oli jätetty sittemmin käyttämättä: a) Joulukuussa 1994 tehtiin rahoitussopimus, joka koski raakaöljyputkiston kunnostamista. Alustavan aikatau- lun mukaan nostoja oli määrä suorittaa 9 miljoonan ecun arvosta vuosina 1995—1997. Vuoden 1997 lop- puun mennessä oli nostettu vain 0,4 miljoonaa ecua, mutta viivästyksestä ei ollut kuitenkaan erityisiä huo- mautuksia pankin kokoamassa vuosikertomuksessa, joka koski kyseistä toimintaa ja perustui 31. joulu- kuuta 1995 vallinneeseen tilanteeseen. b) Yhteensä 14 miljoonan ecun lainasta, joka myönnet- tiin Etiopian hallitukselle alueellista televiestintähan- ketta varten, oli vuoden 1997 loppuun mennessä nostettu ainoastaan 0,6 miljoonaa ecua, vaikka hank- keen arviointivaiheessa oli kaavailtu, että hanke olisi valmiina joulukuussa 1996. Jäljellä olevan lainan ulos- maksu on jäädytetty, sillä puhelinlinjojen kytkentää koskevassa tarjouspyynnössä on ollut huomattavia ongelmia, jotka pankki on todennut (21) mutta jotka ovat pankin puolelta vielä ratkaisematta. c) Dominikaanisessa tasavallassa pankki myönsi joulu- kuussa 1994 hallitukselle yhteensä 15 miljoonan ecun suuruisen ehdollisen lainan sijoitusten kartoittamista, suunnittelua, toteutusta ja kaupallista ja operatiivista toteutusta varten. Laina liittyi laajahkoon hankkee- seen, jonka kustannukset olivat arviolta 47 miljoonaa ecua ja jossa oli kohteena pääkaupungin ja maan etelä- ja itäosien siirtoverkko. Hankkeen oli määrä olla valmis viimeistään vuoden 1996 lopussa, mutta sitä ei ollut vielä käynnistetty vuoden 1997 loppuun mennessä. 4. 12 Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäyntien kohteina olleet yhteisön rahoitusvälittäjät esittivät alhai- sen käyttöasteen johtuvan seuraavista syistä: rahoitusväli- neen tunnetuksi tekemiseen tarvittu aika, yksittäisiä myönnettyjä lainoja koskevat määrälliset rajoitukset ja sopivien hankkeiden puute. Sijoitusten toimintaympäris- töä koskevien oikeudellisten ja hallinnollisten säännöstö- jen luominen vie aikaa ja viivästyttää lainojen nosta- mista. 4. 13 On kieltämättä tärkeää, että riskipääomavaroja asetetaan käytettäväksi laajalti ja eri tasoilla. Tässä yhtey- dessä on kuitenkin tuotava esille joitakin todettuja osuus- tapauksia, joissa rahoitusjärjestelyjen tehokkuus ja avoi- muus ovat kyseenalaisia: a) Riskipääomarahastoihin tehtyjen sijoitusten tapauk- sessa osoittautui, että varat kulkevat neljän tason kautta ennen kuin lopullinen edunsaaja (pk-yritys) saa ne käyttöönsä; menettely vaikuttaa kalliilta (palkkiot ja maksut) ja aikaa vievältä. b) Erään Guineassa Conakryssä, tehdyn sijoituksen yhteydessä käytettiin kahta riskipääomaan perustuvaa eri rahoitusmuotoa kahden eri välittäjän kautta, minkä lisäksi pankki rahoitti sijoitusta suoraan omista varoistaan eri ehdoin. 5. KOMISSION TEHTÄVÄT 4. 10 Komission olisi näin ollen laadittava yhdessä pan- kin kanssa periaatteet, joiden mukaan riskipääomatoi- mien käyttämättä jääneet osuudet olisi vapautettava. 5. 1 Kuten edellä on jo mainittu (ks. kohta 1. 3), pankki huolehtii rahaston varoihin perustuvan riskipääoman hal- linnoinnista yhteisön puolesta ja hoitaa riskipääomalla rahoitettujen toimien toteutuksen rahoituksen osalta. Euroopan yhteisön rahoitusvälittäjien toteuttama globaa- lilainojen hallinnointi 4. 11 Euroopan yhteisön rahoitusvälittäjien käyttöön annettiin yhteensä 15 miljoonaa ecua ehdollisina lainoina (ks. myös kohta 2. 3). Tämän 15 miljoonan ecun suurui- sen rahoitusvälineen käyttöaste on ollut melko alhainen: tilanne elokuussa 1997 — eli neljän ja puolen vuoden ja yhdeksäntoista kuluttua rahoitussopimusten teosta kuukauden kuluttua alkuperäisen myöntämisajan päätty- misestä — oli se, että globaalilainojen kokonaismäärästä oli myönnetty 100 prosenttia, mutta nostettu vain 42 prosenttia. Seitsemässä EU:n kahdestatoista jäsenvaltiossa (B, D, EL, IRL, I, L, P) tätä rahoitusvälinettä ei ollut siihen mennessä käytetty lainkaan. (21) Ks. EIP:n kausiraportti 22. 10. 1996. 5. 2 Sisäisen sopimuksen 11 artiklan mukaan ”komissio huolehtii neuvoston määrittämän tukipolitiikan sekä AKT-ETY-ministerineuvoston yleissopimuksen 325 artik- lan mukaisesti määrittämien kehitysrahoitusyhteistyön päälinjojen soveltamisesta”. Tätä tarkoitusta varten sekä komission ja pankin välisen koordinoinnin takaamiseksi sisäisessä sopimuksessa on maininnat pankin ja komis- sion välisestä tietojenvaihdosta (22) (ks. kohta 1. 7). 5. 3 Sisäisen sopimuksen 11 artiklassa määrätyn tehtävän täyttämiseksi olisikin ensiarvoisen tärkeää, että komissio seuraisi EIP:n arviointimenettelyä kriittisesti. Tilintarkas- läpikäy- tustuomioistuin tarkastuksessa totesi (22) Ks. esimerkiksi sisäisen sopimuksen 12 artiklan 1 kohta, 12 artiklan 2 kohta, 17 artiklan 4 kohta ja 30 artiklan 4 kohta. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/53 tyjen toimien kohdalla kuitenkin vain vähän kirjallisia osoituksia aktiivisesta osallistumisesta käydessään läpi komission asiapapereita sekä 28 artiklan komitean kokouspöytäkirjoja. Riippuu pääasiassa kulloistenkin ko- mission työntekijöiden aloitteellisuudesta, minkä laatuisia ja laajuisia kannanottoja komission keskusyksiköt anta- vat pankin ehdotuksiin ja millaista tietojenvaihtoa harjoi- tetaan edustustojen kanssa. missä määrin komissio on täyttänyt velvoitteensa, joista määrätään sisäisen sopimuksen artikloissa. 6. LOPPUPÄÄTELMÄT 5. 4 Pankin ehdotuksiin annetut kannanotot olisivat entistä avoimempia ja arvokkaampia, jos laadittaisiin ohjeet noudatettavista menettelyistä ja tärkeimmistä huo- mioon otettavista tekijöistä. 6. 1 Tapa, jolla pankki on valmistellut, toteuttanut ja valvonut riskipääomatoimia, ei anna aihetta huomautuk- siin. Toimien avoimuutta ja vaikuttavuutta voidaan kui- tenkin yhä parantaa. 5. 5 Sisäisen sopimuksen 33 artiklan 6 kohdan mukaan komissio laatii määräajoin yhteisymmärryksessä pankin kanssa luettelon siltä saamistaan tiedoista voidakseen arvioida, miten pankki käyttää valtuuksiaan ja suosiak- seen komission ja pankin läheistä yhteistoimintaa. 6. 2 Jotkin tärkeät tiedot saatiin pankilta niin myöhään, että tilintarkastustuomioistuimella oli vaikeuksia toimit- taa tarkastus tehokkaasti (ks. kohdat 1. 8—1. 9). 5. 6 Jotkin sisäisessä sopimuksessa määrätyt kertomukset voisivat periaatteessa olla arvioinnin kannalta varsin hyö- dyllisiä: a) Hankkeiden arviointia koskeva kertomus, joka komis- sion ja pankin on toimitettava määräajoin neuvostolle ja jossa on erityisesti otettava huomioon asetetut kehi- tystavoitteet (23). Näitä kertomuksia ei ole kuitenkaan toimitettu. b) Pankin hoitamien, rahaston varoista rahoitettujen toi- menpiteiden täytäntöönpanoa koskeva kertomus, joka on toimitettava vuosittain (24). Nämä kertomukset perustuvat kuitenkin pääasiassa maksusitoumuksiin, jotka varoista on tehty rahoituspäätösten perusteella, sekä toimien arvioinnin yhteydessä esitettyihin talou- dellisiin tietoihin. 5. 7 Pankki ei ollut tehnyt riskipääomalla rahoitettujen hankkeiden jälkiarvioita yhdessäkään tilintarkastustuo- mioistuimen tarkastamassa toimessa. Näin ollen arvioin- neista ei ole saatavissa tietoja. 5. 8 Komissio ei ole tehnyt riskipääomatoimien osalta tarkastuksia eikä arviointeja. Siksi on epäselvää, miten ja 6. 3 Perusteet, joiden pitäisi ohjata riskipääomavarojen myöntämistä, ovat hyvin yleisluonteiset. EIP voi näin ollen suhteellisen vapaasti valita, käyttääkö se lainanan- toa varten riskipääomavaroja vai pankin omia varoja. Hankkeen arviointiin liittyvistä asiakirjoista ei käy selke- ästi ilmi, millä perustein päätös riskipääomavarojen käy- töstä on tehty (ks. kohdat 2. 10—2. 12) (25). 6. 4 Eri rahoitusmuotojen (suorat lainat, AKT-valtion johtanut lainat, globaalilainat) käyttö on välittämät lopullisten edunsaajien epäyhtenäiseen kohteluun: kun osaan edunsaajista sovelletaan Lome´n yleissopimuksessa määrättyä 3 prosentin enimmäiskorkoa, muut joutuvat maksamaan markkinahintaista korkoa. Vaikka valuutta- kurssivaihtelujen vaikutukset eivät ole ainoa määräävä tekijä, niillä on suuri merkitys siihen, että korkotaso nousee yli kolmen prosentin. Nämä vaikutukset ja näin ollen korkeampien korkojen aiheellisuus voidaan laskea vasta sen jälkeen, kun lainat on maksettu kokonaisuudes- saan takaisin. Lisäksi tapauksissa, joissa lainat oikeutta- vat osuuteen voitonjaosta, EIP:n saama kokonaiskorvaus — joka on ainakin osittain riippuvainen edunsaajayritys- ten tuloksesta — saattaa hyvinkin ylittää kolmen prosen- tin rajan (ks. kohdat 3. 4—3. 9). 6. 5 Neljänteen Lome´n yleissopimukseen sisältyvä peri- aate, jonka mukaan valuuttariski on jaettava keskimäärin tasaisesti, koskee yksinomaan yksityiseen sektoriin tai pk-yrityksiin tehtäviä sijoituksia, ja sitä olisikin selvennet- tävä. Periaatteen noudattamiseksi pankki käytti eri menettelytapoja, joihin liittyi toisinaan melko raskaita hallinnollisia järjestelyjä (ks. kohdat 3. 12—3. 17). (23) Ks. sisäisen sopimuksen 30 artiklan 6 kohta. (24) Ks. sisäisen sopimuksen 33 artiklan 5 kohta. (25) Ks. myös erityiskertomuksen nro 1/98 kohdat 1. 22 ja 1. 24. C 389/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 6. 6 Rahoituksen välittäjälle kertyvän korkomarginaalin käyttöä koskevat määräykset eivät ole aina selkeät. Pan- kin olisi varmistettava, että rahoitussopimuksissa määrä- tään tarkkaan, kuinka korkomarginaalit on käytettävä, ja että tämän käytön on tapahduttava neljännen Lome´n yleissopimuksen määräysten mukaisesti (ks. kohta 3. 18). 6. 7 Yksityiselle sektorille globaalilainoina annettu tuki oli osoitettu uusien pk-yritysten sijaan pääasiassa jo ole- massa oleville pk-yrityksille, jotka usein saivat rahoitusta myös rahoituksen välittäjien muista varoista (ks. kohdat 4. 3—4. 4) (26). 6. 8 Kehitystarkoituksiin liittyvien riskipääomatoimien vaikuttavuutta heikentää joissakin tapauksissa se, että varojen nostaminen viivästyy tai että rahoitettujen toi- mien pitkän ajan elinkelpoisuus on uhattuna (ks. kohdat 4. 2, 4. 8—4. 10). 6. 9 On otettava käyttöön jälkiarviointijärjestelmä, jonka avulla saadaan tietoa riskipääomalla rahoitettujen toi- mien elinkelpoisuudesta ja siitä, miten nämä toimet ovat todellisuudessa myötävaikuttaneet AKT-valtioiden talou- ja sosiaaliseen kehitykseen. Tällainen arvi- delliseen ointijärjestelmä olisi kehitettävä yhteistyössä pankin ja komission kanssa (ks. kohta 5. 6). 6. 10 Lisäksi komission olisi pitänyt olla entistä aktiivi- semmin mukana arviointivaiheessa ja arvioida tehok- kaammin riskipääomatoimien kokonaisvaikutuksia AKT- valtion kehityksen kannalta. Olisi laadittava ohjeet, joista kävisivät ilmi asianomaisten yksikköjen vastuualueet sekä menettelyt, joita näiden yksikköjen on noudatettava (ks. kohta 5. 8). 6. 11 Edellä esitetyt suositukset liittyvät riskipääomatoi- mien nykyisten hallinnointijärjestelmien parantamiseen. Olisi kuitenkin harkittava myös muunlaisia järjestelmiä. Komission tehtävät riskipääomatoimien hallinnoinnissa näyttävät käytännössä rajoittuvan vain pankin kanssa käytävään tietojenvaihtoon. Komissio jättää osallistu- matta joihinkin tehtäviin (arviointi, kirjanpito, seuranta ja jälkiarviointi), jotka ovat sitä paitsi epäselvästi määri- teltyjä. Tilintarkastustuomioistuin ehdottaa tämän vuoksi sellaisen vaihtoehdon harkitsemista, että riskipääomatoi- mien hallinnointi annettaisiin kokonaisuudessaan pankin hoidettavaksi EKR:n ulkopuolella. Tässä yhteydessä on huomattava, että riskipääomavarojen takaisinmaksuja ja saatuja tuottoja ei nytkään suoriteta Euroopan kehitysra- hastolle. Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 14. ja 15. loka- kuuta 1998 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN presidentti (26) Ks. myös erityiskertomuksen nro 1/98 kohdat 1. 25—1. 30. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/55 Taulukko 1 Riskipääomavarojen käyttö Käytettävissä oleva määrä Päätetty määrä Sidottu nettomäärä % Nostettu määrä % (miljoonaa ecua) Lome´ III — Lainat — Suorat sijoitukset Lome´ IV — Lainat — Suorat sijoitukset 600,0 825,0 644,5 1,0 500,0 1,0 645,5 501,0 763,0 24,5 732,5 24,5 787,5 756,5 YHTEENSÄ 1 425,0 1 433,0 1 257,0 83 0 83 89 3 92 88 494,5 0,5 495,0 395,0 16,5 411,5 906,5 83 0 82 48 2 50 64 Taulukko 2 Myönnetyt lainat (*) Hanke Myönnettyjen lai- nojen kokonais- määrä Arvo (miljoonaa ecua) Uusille yrityksille myönnettyjen lai- nojen lukumäärä 6 MOZ 071 7 MAG 050 + MAG 051 7 HA 028 7 DO 014 + 7 DO 031 6 NC 011 + 7 NC 017 + NC 016 7 GPR 003 YHTEENSÄ (*) Osuudet mukaan luettuna. 3 11 12 144 15 27 212 1,9 1,1 1,8 11,0 7,8 15,0 38,6 2 9 3 — 2 18 34 % 67 82 25 0 13 67 16 C 389/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 Taulukko 3 Nostoajat Hanke Nostettu Kulunut aika Huomautukset loppuosa peruutettu 6 MOZ 071 6 MAG 050 7 MAG 051 7 HA 028 7 DO 014 7 DO 031 6 NC 11 7 NC 17 7 GPR 003 32 % 10 % 40 % 100 % 100 % 100 % 100 % 70 % 42 % 3 vuotta 3 vuotta 2,5 vuotta 2 vuotta 2 vuotta 3 vuotta 3 vuotta 3,5 vuotta 4,5 vuotta 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/57 LIITE I Taulukko I. 1 YHTEENVETO TARKASTETUISTA RISKIPÄÄOMATOIMISTA Maa Kohdeala Määrä miljoonina ecuina Sidottu Nostettu Mosambik Yhteensä Madagaskar Yhteensä Guinea Yhteensä Mauritania Globaalilaina Maatalous Kalastus Energia Maatalous Energia Energia Maatalous Maatalous Maatalous Maatalous Maatalous Globaalilaina Globaalilaina Maatalous Teollisuus Vesi Vesivoimalaitokset Vesivoimalaitokset Vesi Maatalous Lämpövoimalat Energia Kaivosteollisuus Kaivosteollisuus Kaivosteollisuus Kaivosteollisuus Yhteensä Dominikaaninen tasavalta Globaalilaina Energia Globaalilaina Yhteensä Haiti Globaalilaina Yhteensä 6,0 3,0 6,0 20,0 3,0 38,0 2,0 13,5 1,3 4,4 0,4 1,0 1,8 1,0 1,0 3,5 29,9 13,0 6,0 19,0 6,0 8,0 14,0 20,0 86,0 5,0 10,0 10,0 1,5 5,0 31,5 3,0 15,0 8,0 26,0 4,0 4,0 1,9 3,0 4,7 12,5 — 22,1 2,0 13,5 1,3 4,4 0,4 1,0 1,8 0,1 0,7 3,5 28,7 13,0 6,0 6,0 — 7,4 14,0 17,3 63,7 4,9 10,0 10,0 1,5 5,0 31,4 3,0 — 8,0 11,0 4,0 4,0 C 389/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 Maa Kohdeala Määrä miljoonina ecuina Sidottu Nostettu Uusi-Kaledonia Globaalilaina Globaalilaina Laina, joka oikeutta osuuteen voitonjaosta Yhteensä Uganda Globaalilaina Etiopia Yhteensä Yhteensä Televiestintä Televiestintä Lesotho Vesivoimalaitokset Alueellinen Yleinen Yhteensä Yhteensä Lentoliikenne Lentoliikenne Energia Globaalilaina 3,0 4,0 2,0 9,0 15,0 15,0 6,0 14,0 20,0 15,0 15,0 15,0 22,0 18,0 15,0 70,0 3,0 3,0 2,0 8,0 13,0 13,0 4,6 0,6 5,2 12,5 12,5 11,0 22,0 0,4 8,0 41,4 YHTEENSÄ 344,4 241,0 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/59 LIITE II Taulukko II. 1 ERITTELY (*) RISIKIPÄÄOMARAHOITUKSESTA Lome´ III Lome´ IV Päätetty määrä % Päätetty määrä % Suorat lainat ja sijoitukset — Lainat — Osuudet Välilliset lainat — AKT-valtiot — Globaalilainat — Muut kehityspankit — Euroopan yhteisön rahoitusvälittäjät Yhteensä: 122,5 1,0 418,7 88,6 14,7 — 645,5 19 0 65 14 2 0 100 122,0 24,5 411,0 209,3 5,7 15,0 787,5 15 3 52 27 1 2 100 (*) Tilintarkastustuomioistuimen laskemat määrät perustuvat EIP:n toimittamiin tietoihin. C 389/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 KOMISSION VASTAUKSET 1. JOHDANTO Tarkastuksen toimittaminen 1. 7 Komissio on aloittanut perusteellisen EIP:n asiakirja- aineistoa koskevien tiedostojen uudelleenorganisoinnin. Komissiolla on kaikki riskipääomatoimien keskeisiä vai- heita koskevat asiakirjat vuodesta 1993 lähtien tähän päivään asti: rahoitusehdotus, 28 artiklan komitean lau- sunto, rahoituspäätös, asiakirjat maksujen ja takaisin- maksujen suorittamisesta. Vuodesta 1997 alkaen tämä asiakirja-aineisto onkin ollut helposti saatavilla ja sään- nöllisessä käytössä. 1. 8 EIP ja sen tarkastuskomitea pyrkivät jatkuvasti kai- kin tavoin auttamaan tilintarkastustuomioistuinta: ne toi- mittavat pyydettyjä lisätietoja, valmistelevat tarkastus- käyntejä, auttavat tilintarkastustuomioistuinta valitse- maan merkityksellisiä näytteitä käynneillensä, järjestävät käyntiä edeltäviä yleisluontoisia palavereja riskipääoman käytöstä eri valtuutusten nojalla, sekä hankekohtaisia kokouksia lainan vastuuhenkilöiden ja/tai käyntiin sisäl- tyvistä hankkeista vastaavien jaostopäälliköiden kanssa, ottavat mukaan yhteiskäynneille EIP:n hankkeisiin pereh- tynyttä henkilökuntaa ja toimittavat tietoja ja asiakirjoja käynnin jälkeen. EIP on toiminut aina kolmikantasopimuksen mukaisesti. Tästä sopimuksesta käydään parhaillaan uusia neuvotte- luja tilintarkastustuomioistuimen pyynnöstä. 1. 9 EIP toimitti tilintarkastustuomioistuimelle normaalit hankintataulukot pyydetyistä hankkeista, joihin voitiin soveltaa virallista tarjouskilpailumenettelyä. EIP on tuo- mioistuimen käytettävissä, jos se tarvitsee lisätietoja. 2. RISKIPÄÄOMA RAHOITUSTUEN VÄLINEENÄ Rahoitettavat alat ja varojen myöntäminen Kyseinen 28 artiklan komitea käsittelee lähes kaikissa kokouksissaan lukuisia Lome´n yleissopimukseen perustu- via rahoitusehdotuksia, joten kaikissa raporteissa ei vaa- dita yksityiskohtaisia selvityksiä siitä, miksi riskipääomaa halutaan käyttää. Useimmissa raporteissa tähän annetaan kuitenkin ytimekkäät perustelut (esim. maa ei täytä luot- tokelpoisuusvaatimusta), jotka ovat yleensä myös suhteel- lisen ilmeisiä. Kysymys siitä, käytetäänkö hankkeiden rahoitukseen riskipääomaa vai EIP:n omia varoja, otetaan keskusteluissa esille vain harvoin. Jos asiasta on kuitenkin keskusteltava, se tehdään kokouksen aikana, ja kaikki osapuolet ovat komission tietojen mukaan olleet tähän tyytyväisiä. 2. 12 a) Se, että Mosambikin ja Madagaskarin hankkeet ovat kannattavia ja tuottavat kovaa valuuttaa on myön- teinen piirre ja antaa täyden oikeutuksen toiminnalle. Komissio haluaa lisäksi todeta seuraavat kaksi seikkaa: i) Kannattavalle hankkeelle ei aina voida saada rahoi- tusta muista lähteistä. Joitakin vuosia sitten (ja vielä tänä päivänäkin) Mosambikissa ja Madagaskarissa oli hyvin vaikea löytää pitkäaikaista rahoitusta yksityisen sektorin hankkeille, koska näissä maissa harjoitetta- vaan liiketoimintaan liittyi erilaisia vaaroja ja epävar- muustekijöitä. ii) EIP pyrkii Lome´n valtuutuksen nojalla kannustamaan yksityisen sektorin sijoittajia sijoittamaan kannatta- viin hankkeisiin ja hoitamaan niitä — kuten maini- tuissa kahdessa tapauksessa — tarjoamalla niille osa- rahoitusta. On muistettava, että riskipääomarahoitus on tarkoitus maksaa takaisin, joten rahoituksen koh- teeksi on tärkeää pyrkiä valitsemaan menestyviä hankkeita. 2. 12 b) ja c) Lausunnosta ei riittävästi ilmene rahoituk- sen välittäjien hyvin erityislaatuinen tehtävä Dominikaa- nisessa tasavallassa ja Uudessa-Kaledoniassa. Rahoituksen välittäjät auttavat ottamaan käyttöön ja kehittämään pk-yritysten ”pankkitapoja” tarjoamalla investointirahoi- tusta parhailla vallitsevilla markkinakursseilla pätevien kenttäpalvelutyöntekijöiden verkoston kautta. Toinen vaihtoehto tällaisille pk-yrityksille saada rahoitusta olisi- vat rahoituksen välittäjät, jotka tarjoavat hyvin lyhytai- kaisia lainoja (viikko- tai kuukausilainoja) huomattavasti korkeammilla koroilla. 2. 8—2. 10 Neuvostoon kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien välillä tehty sisäinen sopimus yhteisön tukien rahoittamisesta ja hallinnoinnista määrää, investointipankkiin on perustettava 28 artiklan että komitea. Komitea koostuu jäsenvaltioiden hallitusten edustajista, ja komitean toimintaan osallistuu edustaja komissiosta. Tämä varmistaa avoimuuden erityisesti jäsenvaltioiden suhteen. Riskipääomatoimien täytäntöönpano Euroopan tointipankissa inves- Tarjouskilpailumenettelyt 2. 13—2. 15 Aivan viime aikoihin asti EIP on soveltanut normaalia hankintamenettelyään (tarjouskilpailuun voivat 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/61 osallistua ainakin EU- tai AKT-maissa sijaitsevat yrityk- set) sekä riskipääomavaroilla rahoitettuihin että pankin omista varoista rahoitettuihin hankkeisiin, jotta hank- keille on saatu taloudellisesti edullisin tarjous. Cahora Bassan hanke Mosambikissa oli esimerkki tästä toiminta- tavasta. Komissiota kuultuaan EIP soveltaa EKR:n riski- pääomarahoitukseen rajoittavampaa kilpailumenettelyä. Mitä tulee Guinean hotellikompleksiin (kohta 3. 6), omista varoista myönnettyjen lainojen ja riskipääomatoi- mien korkokustannusten vertailussa on myös otettava huomioon, että omista varoista myönnetyistä lainoista aiheutuu edunsaajalle lisäkustannuksia pankin hyväksy- mien takuiden hankkimisesta (riskipääomatoimissa edun- saaja ei saakaan hyötyä korosta, vaan muista rahoituseh- doista sen vuoksi, että toimi on luonteeltaan välirahoi- tusta). Lainaehdot ja velvoitteet 2. 16 On totta, että AKT-maiden hallitukset ja luotonot- tajat eivät usein noudata velvollisuutta toimittaa pankille tietoja hyvissä ajoin. EIP tarkkailee tilannetta ja muistut- taa luotonottajia jatkuvasti, mutta ei aina onnistu tässä täysin. 3. 9 Neljännessä Lome´n yleissopimuksessa riskipääoma- lainojen korko rajataan 3 prosenttiin vuodessa, mutta siinä ei rajata kokonaiskorvauksen tai voitto-osuuden määrää. Kiinteäkorkoiseen osuuteen rahoituksesta lisä- tään usein voitto-osuutta koskeva tekijä, mikä ei ole Lome´n yleissopimuksen vastaista. 2. 17 b) ja c) d) Ks. 2. 16 edellä. Huomattakoon, että kalastusluvat ja -kiintiöt ovat tunnetusti vaikeita aiheita useissa maissa, EU:n jäsenvaltiot mukaan luettuina. Kun maa on hallinnollisesti heikko (kuten Mosambik ja Madagaskar), on aivan selvää, että vaikeuksia voi ilmaan- tua EIP:n tiiviistä seurannasta huolimatta. 2. 18 Ks. 2. 16 edellä. 3. KOROT JA KORKOMARGINAALIN KÄYTTÖ EDEL- LEENLAINAUKSESSA Korkotaso 3. 4—3. 8 EIP:n tarkoituksena ei varmastikaan ole ollut laatia toimintatapoja, jotka voivat olla yleissopimuksen hengen vastaisia. Määritellessään korkoa hankkeiden rahoitukseen käytettäville lainoille EIP:n on noudatettava Lome´n yleissopimuksen ehtoja, joissa määritellään korko- tuettujen lainojen korkojen enimmäismäärä. Sen on myös otettava huomioon tarve varmistaa, että lopulliset lainan- saajat — erityisesti yksityisellä sektorilla — maksavat lähes markkinakoron suuruista korkoa silloin kun mark- kinakorot voidaan määrittää. Tämä voi tietenkin aiheut- taa epäoikeudenmukaista kohtelua. On kuitenkin otet- tava huomioon, että i) vahvassa asemassa oleva lainansaaja, jolla on hyvät takuut, saa yleensä lainaa alemmalla korolla kuin lainansaaja (joten epävarmemmat takuut omaava omista varoista myönnetyllä lainalla voi hyvinkin olla alempi korko kuin riskialttiimmalla riskipääomalai- nalla); ii) AKT-valtion paikallisen valuutan määräisellä lainalla on yleensä huomattavasti korkeampi nimelliskorko kuin ecumääräisellä lainalla, koska siinä on otettu huomioon hintainflaation näkymät. Korot globaalilainoihin perustuvissa rahoitustapauksissa 3. 10—3. 11 Koska rahoitussopimukset ovat mahdolli- simman pitkälle yhdenmukaistettuja, ei ole yllättävää, että niissä viitataan viitekorkoihin jopa sellaisissa tapauk- sissa, joissa viitekorkoja ei ole. Sen vuoksi EIP tarkistaa korot keskuspankin neljännes- tai puolivuosittain laati- mien raporttien mukaan. Tämä voidaan tehdä vain jälki- käteen, koska keskuspankki julkaisee korot viiveellä muuttamatta rahoitussopimuksen vakioehtoja. Valuuttariskin kattamiseksi käytetyt järjestelyt 3. 13 Kolmannen Lome´n sopimuksen nojalla lainanotta- jan oli maksettava laina takaisin ecuina tai sitä vastaava määrä yhteisön valuuttana. Valuuttariski perustui yksin- omaan ecuun, ei ecuun tai toiseen yhteisön valuuttaan. 3. 14—3. 17 Riskien jakamisen osalta Lome´n yleissopi- muksen 234 artiklan 2 kohdan b alakohdan viimeisen virkkeen avainsana on ”keskimäärin” eli kaikista riski- pääomahankkeista. Valuuttariskin kohdistaminen täysimääräisesti lopulliselle edunsaajalle tietyissä tapauksissa on täysin yleissopimuk- sen 234 artiklan mukaista (ja olisikin epäloogista vapaut- taa edunsaaja valuuttariskistä, jos hänen kaikki myyntitu- lonsa olisivat ulkomaan valuutan määräisiä; sellaisessa C 389/62 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 14. 12. 98 tapauksessa on paljon parempi tutkia muita mahdollisia riskejä, joita edunsaajalla voi olla ja tarjota niitä lieventä- viä toimia). Yleissopimuksen 234 artiklassa todetaan, että valuuttariski olisi jaettava keskimäärin tasan ja tähän EIP pyrkii yleisesti. Itse asiassa useimmissa riskipääomalla rahoitetuissa pien- yritysten rahoitusjärjestelyissä (globaalilainat), edelleenlai- naus pk-lainaajille tapahtuu paikallisen valuutan määräi- senä, koska pk-yritysten myynti suuntautuu yleensä pai- kallisille markkinoille pikemminkin kuin vientimarkki- noille. Korkomarginaalin käyttö hallinnollisiin kustannuksiin ja kehitystarkoituksiin 3. 18 Rahoituksen välittäjää tai kehitysrahoitusyhtiötä valitessaan EIP perehtyy erityisesti sen rahoitustilantee- seen, sen rooliin kehittämistyössä ja sen tukeen maan taloudelle. Tässä mielessä useimmat kehitysrahoitusyhtiöt ovat yleishyödyllisiä instituutioita, jotka vaikuttavat voi- makkaasti kehitykseen erityisesti pienyrityksissä. Nämä kriteerit ovat neljännen Lome´n yleissopimuksen 233 arti- klan 4 kohdan b alakohdan — ensimmäisen rahoituspöy- täkirjan — mukaisia. 4. RISKIPÄÄOMALLA RAHOITETUT HANKKEET Hankkeen pitkän ajan elinkelpoisuuteen liittyvät tekijät 4. 2 Vaikka on totta, että EIP ja komissio eivät enää puutu suoraan edunsaajan investointeihin, epäsuoraa seu- rantaa tapahtuu kuitenkin paikallisten viranomaisten kanssa käytävän poliittisen vuoropuhelun avulla. Riskipääomatoimia ei voida suunnitella ottamatta huomi- oon, että tietyissä tapauksissa ja kaikista takuista huoli- matta pitkän aikavälin elinkelpoisuus voi vaarantua yri- tyksen ulkoisten tai sisäisten toimien vuoksi. Kertomuksessa mainitut esimerkit riskeistä eivät ole toteutuneet tähän päivään mennessä, joten niiden merki- tys lienee suhteellisen vähäinen. Globaalilainojen jakamismenettelyt osuus ei todellisuudessa muodosta kuin sen oman osuu- den uudelleen rahoituksen, jos se on täydentävää eikä korvaa rahoituksen välittäjän rahoitusta. Nostoaika ja nostetut määrät 4. 6 Mosambikin globaalilaina myönnettiin Maailman- pankin (IDA:n varoista) myöntämien lainojen ja Ranskan kehitysapuohjelmasta myönnettyjen lainojen lisäksi. Mi- kään näistä kolmesta lainajärjestelystä ei ollut erityisen onnistunut. Osasyynä rahoituksen hitaaseen käyttöön oli rahoituksen välittäjien riittämättömät marginaalit. Laina- järjestelyiden jako- ja nostojakson aikana kokonaismargi- naalin jakamisesta keskuspankin ja rahoituksen välittäjien välillä neuvoteltiin uudelleen. Lopputuloksena rahoituk- sen välittäjien marginaalia nostettiin alkuperäisestä tasosta sekä EIP:n että Maailmanpankin luottojärjestely- jen osalta. Hankkeiden ja toimien toteutuksessa tapahtuneet viiväs- tykset 4. 9 a) Hankkeen rahoitussopimus tehtiin joulukuussa 1994, mutta nostot alkoivat vasta vuonna 1997 (ja jatkuvat vuonna 1998). Tätä hanketta rahoittavat EIP ja Maailmanpankki (IDA:n varoista myönnetyllä luotolla) yhdessä, ja näiden kahden pankin välinen yhteistyö on tiivistä erityisesti projektin valvonnan osalta. Sambian täytyi kuitenkin täyttää eräät tiukat ehdot (joihin sisältyi mm. toimialakohtaisia uudistuksia) ennen ensimmäisen erän nostamista, ja tämä selittää sen, miksi nostot voitiin aloittaa vasta yli kaksi vuotta myöhemmin. 4. 9 b) Ongelmat on sittemmin ratkaistu, ja lainan lop- puosaa ollaan nostamassa. 4. 9 c) Viivästymisen tärkein syy oli edellisen hallituksen päättämättömyys toteuttaa keskeisiä toimialakohtaisia uudistuksia, erityisesti sähkölain ratifiointia, joka on kes- keinen nostoehto EIP:n rahoitussopimuksessa. Lain käsit- telyä hidasteltiin kongressissa kahden vuoden ajan, mikä johtui poliittisesta riitelystä ennen vuoden 1996 presiden- tinvaaleja ja kahden eturyhmän (yksityisten energia-alan investoijien ja varavoimaa tuottavien laitteiden tuontiyri- tysten) välisestä köydenvedosta. Uusi hallitus kiiruhtaa toimialakohtaisia uudistuksia, ja lainaeriä on nostettu. 4. 4 Globaalirahoitusta koskevassa suunnitelmassa ei aina voida taata, että rahoitus toteutuu suunnitelman mukaan. Usein käykin niin, että edunsaajayritys takaa ”ylimenokauden” rahoituksen omista varoistaan tai lisälainoilla. EIP:n rahoituksen välittäjä väliaikaisilla 4. 10 Komissio ja EIP tarkastelevat käyttämättä jääneitä maksusitoumuksia neljännesvuosittain. Kun vaihdetut tie- dot on analysoitu, EIP pyytää komissiota vapauttamaan käyttämättä jääneet varat. 14. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 389/63 Euroopan yhteisön rahoitusvälittäjien (ECFI) toteuttama globaalilainojen hallinnointi 4. 11 ja 4. 13 a) Keskeiset asiat on otettu huomioon. Huhtikuussa 1998 hyväksyttyyn ECFI II -jatkorahoitus- järjestelyyn tehtiin tarvittavat muutokset. 4. 13 b) Kuten edellä todettiin (ks. kohta 3. 4—3. 8), omista varoista myönnettyjen lainojen ja riskipääomatoi- mien korkokustannusten vertailussa on myös otettava huomioon, että omien varojen lainoista aiheutuu lisäkus- tannuksia edunsaajalle pankin hyväksymien takuiden hankkimisesta ja riskipääomatoimissa edunsaaja ei saa- kaan hyötyä korosta, vaan muista rahoitusehdoista sen vuoksi, että toimi on luonteeltaan välirahoitusta. 5. 7 EIP:n arviointiyksikön kertomukset ovat yleensä aihe- tai toimialakohtaisia. Yksikön työohjelma kattaa kaikki EIP:n toiminnot ja siinä otetaan huomioon, että pankki toimii voittopuolisesti yhteisössä. Tällä hetkellä ei suunnitella EKR-riskirahoitusta koskevaa tutkimusta. 6. LOPPUPÄÄTELMÄT Komissio ja EIP panevat tyytyväisyydellä merkille, että tilintarkastustuomioistuimella ei ole huomautettavaa in- vestointipankin riskipääomatoimien valmistelusta, toteut- tamisesta tai seurannasta. 5. KOMISSION TEHTÄVÄT 5. 2—5. 4 Komission yksiköt ja EIP ovat tiiviissä yhteis- työssä, kun yleissopimuksen alkuvaiheessa laaditaan yhteisön tukea koskevia suunnitelmia (esim. kun allekir- joitetaan kansallista tavoiteohjelmaa ja sitä koskevaa EIP:n liitettä). EIP:n henkilökunnalla on läheiset yhteydet AKT-valtioissa sijaitseviin komission edustustoihin koko yleissopimuksen voimassaolon ajan. Mitä tulee komission rooliin, on korostettava, että neljän- nen Lome´n yleissopimuksen rahoituspöytäkirjan 1 artik- lassa ja sisäisen sopimuksen 10 artiklan 2 kohdassa määrätään, että EIP hoitaa riskipääomia. Näin ollen EIP toimii 10 artiklan 2 kohdan nojalla yhteisön eikä komis- sion valtuuttamana. Tämä vahvistetaan seitsemännen EKR:n varainhoitoasetuksen 58 artiklan 1 ja 2 koh- dassa. Sopimuksen 33 artiklan 5 kohdassa määrätään komission asemasta rahaston varoin rahoitetuissa ja EIP:n hallinnoi- missa hankkeissa. Komissio saa investointipankilta vuo- sittain selvityksen rahoituksen toteuttamisesta ja toteuttaa toimenpiteitä yhteistyössä pankin kanssa (koordinaatiokokouksia jatkuvasti eri ta- soilla). järjestetään tarvittavia Koska komission on otettava vastuu koko EKR:n tilien luotettavuudesta, sillä on vain rajoitettu vastuu niissä toimissa, joiden rahoituksen hoitaa EIP. Komission vas- tuulla onkin ainoastaan tarkistaa, että EIP:n toimittamat tiedot ja kirjanpitoon viedyt määrät vastaavat toisiaan. Komissio neuvottelee pankin laatimien ehdotusluonnos- ten perusteella asianomaisesta maantieteellisestä alueesta vastaavien virkamiesten (ja tarvittaessa edustustojen) kanssa ja esittää neuvottelujen perusteella pankille huo- mautuksia, kommentteja, ehdotuksia ja vastalauseita. Komissio selvittää riskipääomatoimien kokonaisvaikutuk- set AKT-valtioissa ennen kuin se tekee konkreettisia ehdotuksia Lome´n yleissopimuksen jälkeen tehtäväksi sopimukseksi. 5. 6 a) Neuvostolle toimitetaan 29 ja 33 artiklan kerto- mukset, ja täten tämä tilintarkastustuomioistuimen mai- nitsema tiedonantovelvollisuus on täytetty. Komissio katsoo lisäksi, että avoimuus on erityisen hyvin varmistettu suhteessa jäsenvaltioihin, joiden edustajat osallistuvat komission kanssa 28 artiklan komiteaan


title: Regulamento (CE) nº 2227/98 da Comissão de 15 de Outubro de 1998 que fixa a redução máxima do direito de importação de milho no âmbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1907/98

eurovoc_concepts:
CCT duties
Spain
award of contract
maize
tariff reduction
third country

formats: pdf print

text: 16. 10. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 279/41 REGULAMENTO (CE) Nº 2227/98 DA COMISS(cid:212)O de 15 de Outubro de 1998 que fixa a redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o de milho no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1907/98 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1766/92 do Conselho, de 30 de Junho de 1992, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector dos cereais (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 923/96 da Comiss(cid:209)o (2), e, nomeadamente, o nº 1 do seu artigo 12º, Considerando que, pelo Regulamento (CE) nº 1907/98 da Comiss(cid:209)o (3), foi aberto um concurso da redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o de milho para Espanha; Considerando que, em conformidade com o artigo 5º do Regulamento (CE) nº 1839/95 da Comiss(cid:209)o (4), alterado pelo Regulamento (CE) nº 1963/95 (5), a Comiss(cid:209)o pode, segundo o processo previsto no artigo 23º do Regula- mento (CEE) nº 1766/92, decidir a fixa(cid:135)(cid:209)o da redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o; que em rela(cid:135)(cid:209)o a esta fixa(cid:135)(cid:209)o se deve ter em conta, nomeadamente, os crit(cid:130)rios previstos nos artigos 6º e 7º do Regulamento (CE) nº 1839/95; que ser(cid:145) declarado adjudicat(cid:145)rio qualquer proponente cuja proposta se situe ao n(cid:146)vel da redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o ou a um n(cid:146)vel inferior; Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o dos crit(cid:130)rios acima refe- ridos (cid:133) situa(cid:135)(cid:209)o actual dos mercados do cereal em quest(cid:209)o leva a fixar a redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o no montante referido no artigo 1º; Considerando que o Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o dos Cereais n(cid:209)o emitiu qualquer parecer no prazo limite estabelecido pelo seu presidente, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º No que diz respeito (cid:133)s propostas comunicadas de 9 a 15 de Outubro de 1998 no (cid:131)mbito do concurso referido no Regulamento (CE) nº 1907/98, a redu(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima do direito de importa(cid:135)(cid:209)o de milho (cid:130) fixada em 68,74 ecus por tonelada para uma quantidade m(cid:145)xima global de 500 toneladas. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 16 de Outubro de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 15 de Outubro de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) JO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) JO L 248 de 8. 9. 1998, p. 19. (4) JO L 177 de 28. 7. 1995, p. 4. (5) JO L 189 de 10. 8. 1995, p. 22


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2220/98 av den 15 oktober 1998 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing

text: L 279/32 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 10. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2220/98 av den 15 oktober 1998 om fastst(cid:132)llande av importtullar inom spannm(cid:134)lssektorn EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av (cid:132)ndrad genom spannm(cid:134)l (1), marknaden f(cid:148)r kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), senast med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 av den 28 juni 1996 om till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser import- tullar inom spannm(cid:134)lssektorn (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2092/97 (4), s(cid:132)rskilt artikel 2. 1 i denna, och av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: I f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 fastst(cid:132)lls till(cid:132)mpningsf(cid:148)re- skrifter f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importtullar inom spannm(cid:134)lssektorn. f(cid:148)r Importtullarna skall till(cid:132)mpas tills ett nytt fastst(cid:132)llande tr(cid:132)der i kraft. De f(cid:148)rblir likas(cid:134) g(cid:132)llande om det inte finns n(cid:134)gon b(cid:148)rsnotering f(cid:148)r referenssort som avses i bilaga II i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 under tv(cid:134) veckor f(cid:148)re n(cid:132)sta period f(cid:148)r fastst(cid:132)llande. F(cid:148)r att f(cid:134) systemet f(cid:148)r importtullar att fungera normalt b(cid:148)r vid ber(cid:132)kningen av dessa tullar de representativa marknadskurser som fastst(cid:132)lls under en referensperiod f(cid:148)r de flytande valutorna forts(cid:132)tta att till(cid:132)mpas. Till(cid:132)mpningen av f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 medf(cid:148)r att det skall fastst(cid:132)llas importtullar enligt bilagan i denna f(cid:148)rordning. I artikel 10 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 f(cid:148)reskrivs att n(cid:132)r de produkter som avses i artikel 1 i den f(cid:148)rordningen importeras, skall de tullsatser som f(cid:148)reskrivs i den gemen- samma tulltaxan tas ut. F(cid:148)r de produkter som avses i punkt 2 i denna artikel skall emellertid importtullen vara lika med det f(cid:148)r dessa produkter vid importen (cid:148)kat med 55 %, minskat med det cif-importpris som g(cid:132)ller f(cid:148)r f(cid:148)rs(cid:132)ndelsen i fr(cid:134)ga. Denna tull f(cid:134)r emellertid inte vara h(cid:148)gre (cid:132)n tullsatsen enligt Gemensamma tulltaxan. interventionspris som g(cid:132)ller H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 skall Importtullarna inom spannm(cid:134)lssektorn som avses i artikel 10. 2 i fastst(cid:132)llas i bilaga I i denna f(cid:148)rordning p(cid:134) grundval av de faktorer som tas upp i bilaga II. Enligt artikel 10. 3 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 skall cif-importpriserna ber(cid:132)knas p(cid:134) grundval av de representa- tiva priserna f(cid:148)r produkten i fr(cid:134)ga p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 16 oktober 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 15 oktober 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 161, 29. 6. 1996, s. 125. (4) EGT L 292, 25. 10. 1997, s. 10. 16. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 279/33 Importtullar f(cid:148)r de produkter som avses i artikel 10. 2 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 BILAGA I KN-nummer Produkt 1001 10 00 Durumvete (1) 1001 90 91 Vanligt vete, f(cid:148)r uts(cid:132)de 1001 90 99 Vanligt vete av h(cid:148)g kvalitet, av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) av medelh(cid:148)g kvalitet av l(cid:134)g kvalitet 1002 00 00 R(cid:134)g 1003 00 10 Korn, f(cid:148)r uts(cid:132)de 1003 00 90 Korn av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) 1005 10 90 Majs f(cid:148)r uts(cid:132)de av annat slag 1005 90 00 Majs av annat slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de (3) 1007 00 90 Sorghum av andra slag (cid:132)n f(cid:148)r uts(cid:132)de Tull p(cid:134) import som sker land-, flod- eller havsv(cid:132)gen fr(cid:134)n hamnar i Medelhavet, Svarta havet eller (cid:153)stersj(cid:148)n (ecu/ton) Tull p(cid:134) import som sker luft- eller havsv(cid:132)gen fr(cid:134)n (cid:148)vriga hamnar (2) (ecu/ton) 48,32 54,33 54,53 79,26 95,40 99,90 99,90 99,90 105,85 105,85 99,90 38,32 44,53 44,53 69,26 85,40 89,90 89,90 89,90 95,85 95,85 89,90 (1) F(cid:148)r durumvete som inte uppfyller den minimikvalitet som avses i bilaga I i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96, skall den tullsats till(cid:132)mpas som fastst(cid:132)llts f(cid:148)r vanligt vete av l(cid:134)g kvalitet. (2) F(cid:148)r produkter som anl(cid:132)nder till gemenskapen via Atlanten eller via Suezkanalen (artikel 2. 4 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96) kan import(cid:148)ren erh(cid:134)lla en neds(cid:132)ttning av tullarna med — 3 ecu/ton om lossningshamnen ligger i Medelhavet, — 2 ecu/ton om lossningshamnen ligger i Irland, F(cid:148)renade kungariket, Danmark, Sverige, Finland eller vid den Iberiska halv(cid:148)ns atlantkust. (3) N(cid:132)r villkoren i artikel 2. 5 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96 (cid:132)r uppfyllda kan import(cid:148)ren erh(cid:134)lla schablonm(cid:132)ssig neds(cid:132)ttning med 14 eller 8 ecu/ton. L 279/34 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 16. 10. 98 BILAGA II Faktorer f(cid:148)r ber(cid:132)kning av tullar (perioden 1. 10. 1998–14. 10. 1998) 1. Genomsnittet f(cid:148)r tv(cid:134)veckorsperioden f(cid:148)re dagen f(cid:148)r fastst(cid:132)llande: B(cid:148)rsnotering Minneapolis Kansas-City Chicago Chicago Minneapolis Minneapolis Produkt (% proteiner vid 12 % vattenhalt) HRS2. 14 % HRW2. 11,5 % SRW2 YC3 HAD2 US barley 2 Notering (ecu/ton) 109,94 98,03 88,66 71,19 127,32 (1) 75,74 (1) Till(cid:132)gg f(cid:148)r golfen (ecu/ton) — 7,21 0,45 Till(cid:132)gg f(cid:148)r Stora sj(cid:148)arna (ecu/ton) 11,17 — — 7,46 — — — — — (1) Fob Duluth. 2. Kostnader f(cid:148)r fraktsatser: Mexikanska golfen–Rotterdam: 10,24 ecu/ton, Stora sj(cid:148)arna–Rotterdam: 19,10 ecu/ton. 3. Tillskott avseende artikel 4. 2 tredje stycket i f(cid:148)rordning (EG) nr 1249/96: 0,00 ecu/ton (HRW2) 0,00 ecu/ton (SRW2)