title: 1999/349/EF: Kommissionens beslutning af 14. oktober 1998 om Italiens anvendelse af den ved lov nr. 1329/65 (Legge Sabatini) fastsatte støtteordning for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (meddelt under nummer K(1998) 3213) (Kun den italiensk udgave er autentisk)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
agricultural product
agro-industry
aid to industry
marketing

text: 28. 5. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 133/57 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. oktober 1998 om Italiens anvendelse af den ved lov nr. 1329/65 (Legge Sabatini) fastsatte støtteordning for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (meddelt under nummer K(1998) 3213) (Kun den italienske udgave er autentisk) (1999/349/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, efter i overensstemmelse med ovennævnte artikel at have givet de interesserede parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger (1), og ud fra følgende betragtninger: (1) (2) (3) I. PROCEDURE Ved brev af 12. september 1997 meddelte Italiens faste repræsentation ved Den Europæiske Union i overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 3, Kommissionen ordlyden af artikel 12, stk. 1 og 4, i lov nr. 266 af 7. august 1997 om refinansiering af støtten i henhold til lov nr. 1329 af 28. november 1965 (»Legge Sabatini«). Som ovenfor nævnt vedrører denne beslutning kun anvendelsen af de p(cid:134)gældende nationale bestem- melser vedrørende forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. af 17. brev februar Ved 1998 meddelte Kommissionen de italienske myndigheder, at den havde besluttet at indlede den i traktatens artikel 93, stk. 2, fastsatte procedure over for anvendelsen af de i lov nr. 1329/65 omhandlede støtteforanstalt- ninger inden for den p(cid:134)gældende sektor. (1) EFT C 100 af 2. 4. 1998, s. 17. (4) (5) (6) (7) (8) indlede proceduren blev Beslutningen om at offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Kommissionen har opfordret de øvrige medlemsstater og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstalt- ningerne. Kommissionen har ikke modtaget nogen bemærk- ninger fra medlemsstaterne eller andre interesse- rede parter. Italien fremsendte sine bemærkninger ved brev af 2. april 1998. Ved brev af 8. september 1998 anmo- dede Kommissionen de italienske myndigheder om yderligere oplysninger, der blev fremsendt ved brev af 16. september 1998. II. BESKRIVELSE AF STØTTEN OG (cid:143)R- SAGERNE TIL KOMMISSIONENS BESLUT- NING OM AT INDLEDE PROCEDUREN Lov nr. 1329/65 (hvis refinansiering er genstand for indeholder bestemmelser om denne beslutning) investeringsstøtte til køb af maskiner og teknisk udstyr. Støtten ydes ved afbetalingskøb og best(cid:134)r i rente- nedsættelse i forbindelse med diskontering af veksler, som køberen af maskiner og teknisk udstyr fordel udsteder til for sælgeren. Støtteelementet svarer forskellen mellem nettoindtægten som er beregnet gældende den dag, diskonteringen finder sted, og nettoindtægten beregnet til den nedsatte diskonto- sats. den referencediskonto, til til L 133/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 5. 1999 (9) til køberen, enten direkte af Støtten betales sælgeren i forbindelse med afbetalingskøbet (i form af en reduktion af varens pris) eller gennem den bank, som diskonterer sælgerens veksel (i form af efterfølgende subvention). (10) Rentenedsættelsen m(cid:134) ikke overstige: (cid:190) 85 % af referencediskontoen (cid:190) og under ingen omstændigheder 8 procentpoint (cid:190) for investe- ringer i anlæg, der ligger i m(cid:134)l 1-omr(cid:134)der (cid:190) 50 % af referencediskontoen (cid:190) og under ingen omstændigheder 5 procentpoint (cid:190) for investe- ringer i anlæg, der ligger uden for m(cid:134)l 1- omr(cid:134)der. (11) De støtteberettigede omkostninger i forbindelse med hver transaktion (højst 3 000 - 4 500 mio. ITL, hvis samme virksomhed foretager flere transakti- oner samme (cid:134)r) beregnes p(cid:134) grundlag af afdrags- og rentebetalinger (den anvendte rentesats m(cid:134) ikke overstige referencerentesatsen). Afbetalingen skal være afsluttet efter fem (cid:134)r. (12) Det er ikke muligt at beregne bruttosubventionsæ- kvivalenten for den p(cid:134)gældende støtte p(cid:134) basis af det ovenfor anførte. (13) (14) Støtten bør vurderes p(cid:134) baggrund af kriterierne i investe- rammebestemmelserne for statsstøtte til ringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (1). Ifølge de p(cid:134)gældende rammebestemmelser kan statsstøtte, der ydes i forbindelse med investeringer, der er nævnt i punkt 1. 2, andet og tredje led, i bilaget til Kommissionens beslutning 94/173/ EF (2), eller som er ubetinget udelukket under punkt 2 i ovennævnte bilag, ikke betragtes som forenelig med fællesmarkedet. (15) ikke overstige 55 % af Støtteintensiteten m(cid:134) omkostningerne i forbindelse med de støtteberetti- gede investeringer (75 % i m(cid:134)l 1-omr(cid:134)der). (16) Da de italienske myndigheder hverken kunne garantere, at de i beslutning 94/173/EF fastsatte sektorbegrænsninger eller ovennævnte støtteinten- siteter var overholdt, fandt Kommissionen, at den p(cid:134)gældende foranstaltning var uforenelig med fællesmarkedet, da støtten ogs(cid:134) kunne bevilges til ifølge rammebe- investeringer, der er udelukket stemmelserne for i investeringer sektoren for forarbejdning og afsætning af land- brugsprodukter, og da de disponible oplysninger ikke gjorde det muligt at fastsl(cid:134), om de kvantitative statsstøtte til (1) EFT C 29 af 2. 2. 1996, s. 4. (2) EFT L 79 af 23. 3. 1994, s. 29. begrænsninger i ovennævnte rammebestemmelser var overholdt. III. DE ITALIENSKE MYNDIGHEDERS BE- MÆRKNINGER (17) Ved brev af 2. april 1998 og 16. september 1998 gav de italienske myndigheder følgende oplysninger og tilsagn: a) støtteintensiteten, udtrykt i bruttosubventionsæ- kvivalenter, overstiger ikke 17 % i m(cid:134)l 1-omr(cid:134)- derne og 9,5 % i de øvrige omr(cid:134)der b) hvad ang(cid:134)r de i bilaget til beslutning 94/173/EF fastsatte sektorbegrænsninger vil de blive over- holdt ved, at der ogs(cid:134) under lov nr. 1329/65 anvendes samme kriterier som under lov nr. 488/92. Kommissionen traf endelig beslutning juli 1998 (3) og om sidstnævnte lov den 22. bekræftede, at den i loven fastsatte investerings- støtte p(cid:134) visse betingelser var forenelig med rammebestemmelserne for statsstøtte til investe- ringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter og derfor med fællesmar- kedet. De italienske myndigheder forsikrer, at de i beslutningen af 22. juli 1998 fastsatte betin- gelser ogs(cid:134) vil blive opfyldt, n(cid:134)r de i lov nr. 1329/65 fastsatte foranstaltninger anvendes i den p(cid:134)gældende sektor. IV. KONKLUSION (18) De tilsagn, Italien afgav ved brev af 2. april 1998 og fjerner den tvivl, som fik 16. september 1998, Kommissionen til at traktatens artikel 93, stk. 2, fastsatte procedure med hensyn til den p(cid:134)gældende støtte. indlede den i (19) Den i lov nr. 1329/65 fastsatte investeringsstøtte kan derfor p(cid:134) de i betragning 17 nævnte betingelser betragtes som forenelig med rammebestemmel- serne for statsstøtte til investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. Støtten falder derfor ind under den undtagelse, der er fastsat i traktatens artikel 92, stk. 3, litra c). (20) rammebestemmelser I henhold til punkt 3, litra b), andet afsnit, i oven- nævnte anmoder Kom- missionen den italienske regering om hvert (cid:134)r at fremsende en rapport, der indeholder oplysninger om enhver støtteydelse i det p(cid:134)gældende regn- skabs(cid:134)r, og som navnlig indeholder oplysninger, der gør det muligt uden yderligere undersøgelse at konstatere, at alle de betingelser, der er anført i til beslutning 94/173/EF, er punkt 2 i bilaget opfyldt. (3) K(1998) 2407 endelig udg. , endnu ikke offentliggjort. 28. 5. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 133/59 VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Anvendelse inden for sektoren for forarbejdning og afsæt- ning af landbrugsprodukter af den investeringsstøtteord- ning, der blev indført ved lov nr. 1329 af 28. november 1965, er forenelig med fællessmarkedet p(cid:134) følgende betin- gelser: a) støtteintensiteten, udtrykt i bruttosubventionsækviva- lent, m(cid:134) ikke overstige 17 % i m(cid:134)l 1-omr(cid:134)derne og 9,5 % i de øvrige omr(cid:134)der b) de sektorbegrænsninger, der er fastsat til beslutning 94/173/EF, og som er anført i gennemførel- sesbestemmelserne til lov nr. 488 af 19. december 1992, ændret i overensstemmelse med Kommissionens beslutning af 22. juli 1998, skal overholdes. i bilaget Italien meddeler Kommissionen de bestemmelser, som vedtages for at opfylde ovennævnte betingelser, senest femten dage efter vedtagelsen af de p(cid:134)gældende bestem- melser. Artikel 3 Italien forelægger hvert (cid:134)r Kommissionen en rapport, der indeholder oplysninger om enhver støtteydelse i det p(cid:134)gældende regnskabs(cid:134)r, og som navnlig indeholder oplysninger, der gør det muligt uden yderligere undersø- gelse at konstatere, at alle de betingelser, der er anført i punkt 2 i bilaget til beslutning 94/173/EF, er opfyldt. Artikel 4 Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik. Artikel 2 Udfærdiget i Bruxelles, den 14. oktober 1998. Inden den ordning, der omhandles i artikel 1, anvendes inden for sektoren for forarbejdning og afsætning af land- brugsprodukter, ændrer Italien ordningens gennemførel- sesbestemmelser, s(cid:134)ledes at de opfylder betingelserne i nævnte artikel. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen


title: 1999/509/EF: Kommissionens beslutning af 14. oktober 1998 om Spaniens støtte til virksomhederne i Magefesa- koncernen og deres efterfølgere (meddelt under nummer K(1998) 3211) (Kun den spanske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Spain
State aid
aid to undertakings
corporation tax
social-security contribution
tax exemption

formats: html pdf print

text: 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/15 KOMMISSIONENS BESLUTNING af 14. oktober 1998 om Spaniens stłtte til virksomhederne i Magefesa-koncernen og deres efterfłlgere (meddelt under nummer K(1998) 3211) (Kun den spanske udgave er autentisk) (E(cid:216)S-relevant tekst) (1999/509/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROP˘ISKE F˘LLESSKABER HAR (cid:151) under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab, s(cid:230)rlig artikel 92 og artikel 93, stk. 2, fłrste afsnit, efter i overensstemmelse med ovenn(cid:230)vnte bestemmelser at have give de interesserede parter en frist til at frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger, og ud fra fłlgende betragtninger: I. PROCEDUREN Den 16. juli 1997 besluttede Kommissionen efter i februar 1997 at have modtaget syv anmeldelser at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til stłtte til virk- somhederne i Magefesa-koncernen og deres efterfłlgere, der siden 1989, hvor Kommissionen vedtog var blevet givet beslutning 91/1/E(cid:216)F (1), hvori den erkl(cid:230)rede stłtten til koncer- nen, der fremstiller husholdningsartikler, for uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet. Samme dato anmodede Kommissionen den spanske regering om detaljerede oplysninger om tilbagebetalingen af den ufor- enelige stłtte, Magefesa-koncernen og dens efterfłlgere havde modtaget, samt om koncernens nuv(cid:230)rende struktur og retlige og finansielle situation. I overensstemmelse med traktatens artikel 93, stk. 2, anmodede Kommissionen ved brev af 6. august 1997 den spanske rege- ring om at frems(cid:230)tte sine bem(cid:230)rkninger inden for en frist p(cid:229) en m(cid:229)ned. Gennem offentliggłrelse i De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesska- bers Tidende (2) blev de łvrige medlemsstater og andre interesse- rede parter underrettet om beslutningen om at indlede pro- ceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, og samtidig opfordret til at frems(cid:230)tte deres bem(cid:230)rkninger. Ved brev af 12. november 1997 fremsatte de spanske myndig- heder deres bem(cid:230)rkninger i anledning af indledningen af pro- ceduren og afgav oplysninger. (1) EFT L 5 af 8. 1. 1991, s. 18. (2) EFT C 330 af 1. 11. 1997, s. 2. Ved breve af 28. november 1997 fremsatte to konkurrenter og fagforeningerne for de ansatte i virksomheden Industrias Dom- Østicas SA (herefter Indosa) deres bem(cid:230)rkninger. Disse blev videresendt til de spanske myndigheder til udtalelse ved brev af januar 1998. De spanske 17. og 23. december 1997 og 9. myndigheder fremsatte ingen bem(cid:230)rkninger. Kuratorerne for boet efter Indosa, som var en af de virksomhe- der, der blandt andet havde modtaget den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989, fremsatte deres bem(cid:230)rkninger ved brev af 27. november 1997. Disse bem(cid:230)rk- ninger blev vedlagt den spanske regerings brev af 24. april 1998, som omtales senere. Eftersom Kommissionen fandt, at der stadig var punkter, som ikke var blevet belyst ved de spanske myndigheders svar i anledning af indledningen af proceduren, blev disse anmodet om yderligere oplysninger ved brev af 24. februar 1998. De spanske myndigheder fremsendte ved ovenn(cid:230)vnte brev af 24. april 1998 et l(cid:230)ngere dokument, der omfattede en lang r(cid:230)kke bilag til stłtte for de forelagte oplysninger. II. KONCERNENS STRUKTUR Magefesa-koncernen (3) og dens efterfłlgere fremstiller hushold- ningsartikler, som f. eks. trykkogere, stegepander og grydel(cid:229)g af rustfrit st(cid:229)l. Koncernen er opbygget p(cid:229) fłlgende m(cid:229)de: (3) (cid:151) Magefesa-koncernen omfatter moderselskabet Manufacturas Generales de Ferreter(cid:237)a SA (herefter »Magefesa«), industrivirk- somhederne Cubertera del Norte SA (herefter »Cunosa«), Manu- facturas Inoxidables Gibraltar SA (herefter »Migsa«), Indosa, Investigaci(cid:243)n y Desarrollo Udala SA og selskabet Las Mimosas SA (herefter »Inlamisa«), hvorigennem Magefesa har interesser i Edificios y Naves Industriales, SA (herefter »Enisa«) og i Tefal Espaæola SA. (cid:151) Licasa-koncernen omfatter La Industrial Cuchiller(cid:237)a Alavesa SA, Licasa Patrimonial SA Manufacturas Gur SA (herefter »Gursa«), Alberdi Hermonos SA (herefter »Albersa«) y Licasa Industrial SA. (cid:151) en r(cid:230)kke selskaber i koncernen (Magefesa, Cunosa, Gursa, Migsa, Indosa) udgłr desuden en erhvervssammenslutning, Agrupaci(cid:243)n de Empresas »Magefesa«, hvorigennem de kłber deres r(cid:229)varer og markedsfłrer deres produktion. L 198/16 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 Baskerlandet Andalusien Cantabrien Ficodesa Manufacturas Damma Gemacasa KONCERNENS AKTIONÆRER Magefesa Udala Licasa Licasa Ind. Indosa Migsa Cunosa Gursa Albersa Las Mimosas Enisa Tefal Agrupación de Empresas Magefesa CMD IDISUR S. A. L. LCC S. A. L. VITRINOR S. A. L. (tegnforklaring) Kontrol Finansiel støtte Kommerciel aftale Efterfølgere (1) Note (1) Ved »efterfłlgere« forst(cid:229)s i denne beslutning (cid:151) uden at det indeb(cid:230)rer retlige konsekvenser (cid:151) en łkonomisk situation, hvor selskaber oprettet af tidligere ansatte i Migsa, Cunosa og Gursa arbejder p(cid:229) de samme anl(cid:230)g, med de samme udstyr og fremstiller produkter af samme m(cid:230)rke som deres forg(cid:230)ngere. I december 1985 oprettede de regionale selvstyrende myndig- heder, p(cid:229) hvis omr(cid:229)de Magefesa-koncernens produktionsvirk- somheder hłrte hjemme, tre selskaber for at fordele den stłtte, der i 1989 blev erkl(cid:230)ret uforenelig: (cid:151) Fiducias de la cocina y derivados, SA (herefter »Ficodesa«) i Baskerlandet, en privat virksomhed, der dog var underlagt de selvstyrende baskiske myndigheders kontrol gennem ad hoc-aftaler. (cid:151) Manufacturas Damma, »Manufacturas Damma«) i Andalusien, som blev kontrolleret af de regio- nale selvstyrende myndigheder SA (herefter (cid:151) Gesti(cid:243)n de Magefesa en Cantabria, SA (herefter »Gema- casa«) i Cantabrien, som blev kontrolleret af de regionale selvstyrende myndigheder Selskaberne forestod kontrollen med stłtten, anvendelse og handlingsplanens gennemfłrelse og skulle samtidig sikre Mage- fesa-virksomhedernes fortsatte drift ved at hindre kreditorerne i at głre udl(cid:230)g i finansielle ressourcer og anl(cid:230)gsaktiver. Med henblik herp(cid:229) afsatte forvaltningsselskaberne hele Magefesas produktion, som de tidligere havde erhvervet hos de enkelte 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/17 selskaber, og samtidigt forvaltede de de midler, r(cid:229)varer og halv- fabrikata, som selskaberne havde brug for. den periode, hvor Indosa endnu ikke havde modtaget de belłb, virksomheden forventede at f(cid:229) fra lłnmodtagernes garantifond (Fogasa) (5) og arbejdsministeriet Da man modtog anmeldelserne i 1997, var nogle af koncer- Indosa, Cunosa), nens selskaber erkl(cid:230)ret konkurs (Magefesa, mens andre var inaktive (Migsa, Cursa). Endvidere oprettede Indosas kurator i november 1994 Indosa Derio S. L. , som nu hedder Compaæ(cid:237)a de Menaje DomØstico, S. L. (herefter »CMD«), Indtil 1993 med henblik p(cid:229) at afs(cid:230)tte Indosas produktion. havde Magefesa-koncernens fire produktionsvirksomheder (In- dosa, Migsa, Cunosa og Gursa) over 800 ansatte. Indosa har nu 330 ansatte og havde i 1997 en oms(cid:230)tning p(cid:229) ca. 3 mia. ESP. Det er den eneste industrivirksomhed i koncer- nen, der stadig er aktiv. Produktionen er koncentreret om tryk- kogere og gryder og pander. (cid:151) de udbetalinger som Fogasa og arbejdsministeriet havde foretaget eller havde planlagt at foretage til virksomhederne i Magefesa-koncernen. Som n(cid:230)vnt blev der ved indledningen af proceduren efter trak- tatens artikel 93, stk. 2, desuden taget hensyn til den for- modede manglende tilbagebetaling af den stłtte, der var blevet erkl(cid:230)ret uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989, idet det blev fastsl(cid:229)et, at Kommissionen ville vurdere foreneligheden af enhver udbetalt stłtte p(cid:229) baggrund af, hvad der var sket med hensyn til tilbagebetalingen af fłlgende stłtte, der var blevet erkl(cid:230)ret uforenelig ved beslutning 91/1/E(cid:216)F: En del af de tidligere ansatte i Cunosa (i likvidation) og Migsa og Gursa (inaktive) oprettede henholdsvis La Compaæ(cid:237)a de Cubiertos, S. A. L. (herefter »LCC«), Idisur, S. A. L. (herefter »Idi- sur«) og Vitrinor, S. A. L. (herefter Vitrinor) (4). (cid:151) Et l(cid:229)n p(cid:229) andre vilk(cid:229)r end markedsvilk(cid:229)r p(cid:229) 2 085 mio. ESP, som Fogasa ydede til d(cid:230)kning af erstatning til arbejds- tagere, der blev afskediget som fłlge af handlingsplanen Agrupaci(cid:243)n de Empresas Magefesa blev oplłst den 29. oktober 1996. forvaltningsselskaberne blev Ficodesa erkl(cid:230)ret konkurs i Af 1995, medens Gemacasa og Manufacturas Damma er inaktive. III. ST(cid:216)TTEN Kommissionen besluttede at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til fłlgende foranstaltninger: (cid:151) Magefesa-koncernens og dens efterfłlgeres manglende beta- ling af skatter og sociale bidrag (cid:151) Indosas fortsatte engagement i udviklingen af produktionen p(cid:229) trods af, at selskabet blev erkl(cid:230)ret konkurs i 1994, og Indosas manglede betaling af skatter og sociale bidrag (cid:151) den baskiske regerings planer om at indrłmme Indosa en garanti p(cid:229) 804 mio. ESP for at sikre et midlertidigt l(cid:229)n i (4) S. A. L. er et akronym for Sociedad An(cid:243)nima Laboral, et aktieselskab oprettet af medarbejderne selv. LCC, Idisur og Vitrinor blev oprettet henholdsvis den 9. juni 1994, den 22. april 1993 og den 27. marts 1995. Idisur indgik den 1. oktober 1993 en kommerciel aftale med Agrupaci(cid:243)n de Empresas Magefesa. (cid:151) L(cid:229)negarantier for et samlet belłb af 1 580 mio. ESP (972 mio. ESP fra de regionale myndigheder i Baskerlandet, 512 mio. ESP fra de regionale myndigheder i Cantabrien og 96 mio. ESP fra de regionale myndigheder i Andalusien) (6) (cid:151) Direkte tilskud for et samlet belłb p(cid:229) 1 094 mio ESP (803 mio. ESP fra den baskiske regering, 262 mio. ESP fra den cantabriske regering og 29 mio. ESP (7) fra den andalusiske regering) (8) (5) Reguleret ved kongeligt dekret 505/1985 af 6. marts 1985. (6) L(cid:229)negarantier: i) 972 mio. ESP fra den baskiske regering p(cid:229) grund- lag af to beslutninger truffet i forbindelse med dekret 150/1985 af 11. juni 1985, fordelt p(cid:229) fłlgende m(cid:229)de: en garanti p(cid:229) 300 mio. ESP stillet den 21. januar 1986 direkte for Indosa, en garanti p(cid:229) 672 mio. ESP stillet den 3. juni 1986 for Ficodesa til anvendelse i Magefesas og Licasas datterselskaber i Baskerlandet; ii) en garanti p(cid:229) 512 mio. ESP fra de selvstyrende myndigheder i Cantabrien i marts 1986 til Gemecasa til anvendelse i Cunosa og Gursa; iii) garantier p(cid:229) 96 mio. ESP fra Sociedad para la Promoci(cid:243)n y Reconversi(cid:243)n Industrial de Andaluc(cid:237)a (Soprea, nu Instituto de Fomento de Anda- luc(cid:237)a) februar 1986 og den 5. februar 1987 til anvendelse i Migsa. til Manufacturas Damma den 14. (7) Det oprindelige belłb p(cid:229) 39 mio. ESP, som var anfłrt i b(cid:229)de beslutning 91/1/E(cid:216)F og i beslutningen om at indlede n(cid:230)rv(cid:230)rende procedure, er blevet rettet p(cid:229) baggrund af dokumenter forelagt af de spanske myndigheder. (8) Tilskud: i) Et tilskud af 3. juni 1986 p(cid:229) 803 mio. ESP fra den baski- ske regering til Ficodesa til anvendelse i Magefesas og Licasas dat- terselskaber i Baskerlandet p(cid:229) grundlag af beslutninger truffet i for- bindelse med dekret 150/1985 af 11. juni 1985; ii) et tilskud p(cid:229) 262 mio. ESP fra de selvstyrende myndigheder i Cantabrien i okto- ber 1985 til Gemacasa til anvendelse i Cunosa og Gursa; iii) et til- skud p(cid:229) 29 mio. ESP fra de selvstyrende andalusiske myndigheder til Manufacturas Damma den 29. maj 1987 i forbindelse med dekret 93/1987 til stłtte for sociale foranstaltninger med henblik p(cid:229) genrejsning af Migsa. L 198/18 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 (cid:151) Rentetilskud p(cid:229) i alt 9 mio. ESP. V. DET SPANSKE SVAR I ANLEDNING AF INDLEDNINGEN AF PROCEDUREN Den spanske regering blev anmodet om at inddrive den ufor- enelige stłtte, der var udbetalt af Fogasa og de selvstyrende regeringer i Baskerlandet, Cantabrien og Andalusien p(cid:229) fłl- gende m(cid:229)de: a) Tilbagebetaling af den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforene- lig med f(cid:230)llesskabet i 1989 (cid:151) l(cid:229)net p(cid:229) andre vilk(cid:229)r end markedsvilk(cid:229)r p(cid:229) 2 085 mio. ESP, som Fogasa havde ydet, skulle oml(cid:230)gges til et l(cid:229)n p(cid:229) mar- kedsvilk(cid:229)r eller oph(cid:230)ves, alternativt skulle der tr(cid:230)ffes andre foranstaltninger, der kunne garantere, at stłtteelementet forsvandt fuldst(cid:230)ndig (cid:151) l(cid:229)negarantien p(cid:229) 1 580 mio. ESP skulle oph(cid:230)ves (cid:151) tilskuddet p(cid:229) 1 094 mio. ESP skulle betales tilbage. IV. BEM˘RKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER Fłlgende bem(cid:230)rkninger blev modtaget fra interesserede parter: (cid:151) en konkurrent understregede, at Vitrinor, et selskab, som blev oprettet af nogle af Gursas tidligere medarbejdere, benyttede Gursas anl(cid:230)g uden nogen form for betaling (cid:151) en anden konkurrent p(cid:229)pegede, i) at den uforenelige stłtte ii) at Indosa hverken havde ikke var blevet tilbagebetalt, betalt sociale bidrag efter vedtagelsen af skatter eller beslutning 91/1/E(cid:216)F, iii) at Magefesas produkter blev mar- kedsfłrt til priser, der var 33 % lavere end konkurrenternes, iv) at alt dette var tilladt af kuratorerne, der netop var udpeget af de centrale og regionale myndigheder (cid:151) fagforeningsrepr(cid:230)sentanterne p(cid:229)pegede, at Fogosas inter- vention kun havde v(cid:230)ret til fordel for arbejdstagerne og ikke for virksomheden; endvidere oplyste de Kommissionen om, at arbejdstagerne havde oprettet en pensionsfond for egne midler. Situationen med hensyn til tilbagebetaling af den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig ved beslutning 91/1/E(cid:216)F, kan resume- res s(cid:229)ledes: For s(cid:229) vidt ang(cid:229)r det l(cid:229)n p(cid:229) andre vilk(cid:229)r end markedsvilk(cid:229)r, som Fogasa ydede med et belłb p(cid:229) 2 085 mio. ESP, blev det i 1990 besluttet, at oml(cid:230)gge det til et l(cid:229)n p(cid:229) markedsvilk(cid:229)r. Da virk- indledte somhederne ikke overholdt vilk(cid:229)rene for Fogasa p(cid:229) ny tvangsinddrivelsen, hvilket fłrte til beslagl(cid:230)ggelse mod Magefesa-koncernens varem(cid:230)rker. l(cid:229)net (9), Med hensyn til l(cid:229)negarantierne for et samlet belłb p(cid:229) 1 580 mio. ESP og tilskuddet p(cid:229) i alt 1 104 mio ESP fra de regionale myndigheder i Baskerlandet, Cantabrien og Andalusien, blev den hłjeste r(cid:229)dgivende instans i Spanien, Consejo de Estado, i 1990 konsulteret med hensyn til spłrgsm(cid:229)let om, hvordan Spanien skulle efterkomme beslutning 91/1/E(cid:216)F. Hvad ang(cid:229)r l(cid:229)negarantierne, udtalte denne instans, at de selvsty- rende regionalregeringer skulle iv(cid:230)rks(cid:230)tte garantierne łjeblik- keligt og derefter inddrive belłbene fra stłtte modtagerne; hvad ang(cid:229)r tilskuddene, skulle de selvstyrende regionalregeringer tilbagekalde deres beslutninger om at yde dem og derefter kr(cid:230)ve de allerede udbetalte belłb tilbage. selvstyrende De m(cid:229)de: regionalregeringer reagerede p(cid:229) fłlgende (cid:151) Den baskiske regering: l(cid:229)negarantierne blev ikke iv(cid:230)rksat łje- blikkeligt, som Consejo de Estado havde anbefalet, men i perioden 1989-1993 for et belłb p(cid:229) 1 365 717 623 ESP (hovedstol og renter). Efter uden held at have anmodet om tilbagebetaling blev der tvangsfuldbyrdelsespro- indledt cedure, hvilket heller ikke gav resultat. Den baskiske rege- ring besluttede i marts 1994 at oph(cid:230)ve beslutningen om at yde tilskuddene, dvs. over fire (cid:229)r efter meddelelsen af beslutning 91/1/E(cid:216)F. Den 25. januar 1995 sendte man et krav om tilbagebetaling til Ficodesa, som imidlertid p(cid:229) (den var tidspunkt dette 19. januar 1995). konkurs erkl(cid:230)ret allerede Kuratorerne for Indosa, som var en af de virksomheder, der b(cid:229)de havde modtaget den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig i 1989, og den nye stłtte, fremsatte deres bem(cid:230)rkninger ved brev af 27. november 1997. Disse bem(cid:230)rkninger blev vedlagt den spanske regerings brev af 24. april 1998, som behandles i afsnit VI. (9) Som forklaret under litra b) i dette afsnit, blev l(cid:229)net p(cid:229) andre vilk(cid:229)r end markedsvilk(cid:229)r ydet i forbindelse med en s(cid:229)kaldt »tilbagebeta- lingsaftale«, hvorefter Fogasa efter i retlig henseende at have over- taget arbejdstagernes fordringer mod debitorvirksomhederne beslut- tede ikke łjeblikkeligt at indlede tvangsfuldbyrdelsesproceduren, men at indg(cid:229) en »tilbagebetalingsaftale«. Eftersom denne »tilbagebe- talingsaftale« forts(cid:230)tte tvangsinddrivelsen. ikke blev overholdt, kunne Fogosa frit 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/19 Begge kreditter (l(cid:229)negarantierne og tilskuddene) blev opfłrt p(cid:229) listen over fordringer mod Ficodesa. De spanske myndighe- der har ikke oplyst Kommissionen om, hvilken prioritet kreditterne har. Da der er tale om offentlige kreditter, burde de have samme fortrinsret, som spansk ret giver andre offentlige kreditter. sag til sag. Beslutningen om at indg(cid:229) dem skal forene »effektivi- teten af [Fogasas] indtr(cid:230)den med kravene om fortsat drift og beskyttelse (artikel 32 i kongelig dekret 505/1985). Vilk(cid:229)rene for indg(cid:229)else af s(cid:229)danne aftaler blev fastsat ved ministeriel bekendtgłrelse af 20. august 1985. af besk(cid:230)ftigelsen« (cid:151) Den andalusiske regering: El Instituto de Fomento de Andalu- c(cid:237)a (herefter »IFA«), som ejer Manufacturas Damma, erkl(cid:230)- rede den 17. juni 1993 efter at have iv(cid:230)rksat l(cid:229)negaranti- erne p(cid:229) 96 mio. ESP og uden held at have kr(cid:230)vet, at Manu- facturas Damma skulle betale det garanterede belłb, kredit- ten for uerholdelig. Hvad ang(cid:229)r tilskuddene p(cid:229) 29 mio. ESP, oplyste de selvstyrende myndigheder, at proceduren for oph(cid:230)velse af beslutningen om tildelingen blev indledt den 21. november 1990, men at tilbagebetalingsproceduren fordi Manufacturas Damma ikke ikke blev gennemfłrt, r(cid:229)dede over ubeh(cid:230)ftede aktiver. (cid:151) Den cantabriske regering: L(cid:229)negarantierne blev ikke iv(cid:230)rksat łjeblikkeligt, som Consejo de Estado havde anbefalet, men derimod i perioden 1994-1995. De spanske myndigheder har ikke forelagt detaljerede oplysninger om tilbagebetaling af tilskuddene, men blot oplyst, at Cunosa og Gursa mang- lede ubeh(cid:230)ftede aktiver, og at alle Gemacasas foranstaltnin- ger for at f(cid:229) dem betalt tilbage derfor var forg(cid:230)ves. De spanske myndigheder har ikke redegjort for, hvorfor Gema- casa og den selvstyrende regering ikke opfłrte den uforene- lige stłtte til Cunosa p(cid:229) listen over fordringer mod selska- bet. b) Ny stłtte tildelt efter vedtagelsen af beslutning 91/1/E(cid:216)F Udbetalinger foretaget af Fogasa og arbejds- og socialministeriet Med hensyn til Fogasa oplyste de spanske myndigheder, at fon- den udbetaler erstatning til ansatte i insolvente eller konkurs- ramte virksomheder, hvorefter den i retlig henseende indtr(cid:230)der i deres rettigheder, men udelukkende for de belłb, der er retligt fastsl(cid:229)et. Det indeb(cid:230)rer, at Fogasa kan indlede eller genoptage tvangsfuldbyrdelsesprocedurer mod virksomheden for at f(cid:229) d(cid:230)kket belłb, der er udbetalt til arbejdstagerne. Fogasa kan indlede procedure umiddelbart, men i stedet v(cid:230)lge ikke at indg(cid:229) en »tilbagebetalingsaftale«, hvis undertegnelse indeb(cid:230)rer, at Ifłlge de spanske myndigheder er det is(cid:230)r tilf(cid:230)ldet, n(cid:229)r pengene udbetales til arbejdstagerne efter en undersłgelse af de enkelte kravs retm(cid:230)ssighed. Indg(cid:229)else af tilbagebetalingsaftaler besluttes fra tilbagebetalingsproceduren suspenderes. Ifłlge til oplysningerne fra de spanske myndigheder har Fogasa og Magefesakoncernen ikke indg(cid:229)et tilbagebetalingsaftaler, som den, der blev erkl(cid:230)ret for uforenelig med beslutning 91/1/E(cid:216)F, og som fastsatte tilbagebetalingsvilk(cid:229)r, som adskilte sig fra mar- kedsvilk(cid:229)rene. til Hvad ang(cid:229)r de ekstraordin(cid:230)re tilskud fra arbejds- og socialmi- nisteriet Indosas ansatte, hvis ans(cid:230)ttelseskontrakter var opsagt, oplyste de spanske myndigheder, at der den 5. marts 1997 blev udbetalt 437 571 733 ESP til 120 arbejdstagere fra Indosa for at sikre dem en bedre d(cid:230)kning af arbejdslłsheds- understłttelse og pensionsrettigheder efter ophłret af deres ans(cid:230)ttelsesforhold med Indosa. Fortsat manglende betaling af skatter og sociale bidrag I forbindelse med de ubetalte skatter og sociale bidrag, der g(cid:229)r helt tilbage til 1989, fremlagde de spanske myndigheder tal for skatterestancer til staten og for ubetalte sociale bidrag b(cid:229)de fłr og efter, at Indosa, Cunosa og Magefesa blev erkl(cid:230)ret konkurs. Der blev ikke forelagt tal for skatterestancer til de regionale myndigheder i Vizcaya for perioden efter Indosas konkurs- erkl(cid:230)ring. Med hensyn til de inaktive selskaber Gursa og Migsa blev der forelagt en oversigt over de foranstaltninger, som de nationale skattemyndigheder og den sociale sikring har iv(cid:230)rk- sat med hensyn til restancerne, samt (cid:229)rsagerne til, at Vitrinor og Idisur ikke var blevet erkl(cid:230)ret ansvarlige for henholdsvis Gursas og Migsas g(cid:230)ld som deres efterfłlgere, nemlig at de nye selskaber var retligt uafh(cid:230)ngige af de gamle, og at de var oprettet af arbejdstagerne, efter at deres ans(cid:230)ttelsesforhold var ophłrt. Stłtte til andre virksomheder De regionale andalusiske myndigheder forelagde oplysninger om regionalstłtten til Idisur. L 198/20 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 VI. ANMODNING OM SUPPLERENDE OPLYSNINGER UNDER PROCEDUREN OG DE SPANSKE MYNDIGHEDERS SVAR lige stłtte tilbagebetalt. De selvstyrende andalusiske myndighe- der oplyste, at der ikke blev indgivet konkursbeg(cid:230)ring mod Manufacturas Damma, fordi man ikke fandt det klogt at lade eneaktion(cid:230)ren i et selskab indgive konkursbeg(cid:230)ring. Ved brev af 24. februar 1998 anmodede Kommissionen om supplerende detaljerede oplysninger om fłlgende spłrgsm(cid:229)l: (cid:151) Med hensyn til de konkursramte virksomheder (Magefesa, Indosa og Cunosa) anmodede Kommissionen om en liste over kreditorerne med angivelse af stłrrelsen af fordrin- gerne og disses prioritet. (cid:151) For de inaktive selskabers vedkommende (Migsa og Gursa) anmodede Kommissionen om en forklaring p(cid:229), hvorfor administrationen ikke som enhver omhyggelig kreditor havde indledt konkursprocedure, n(cid:229)r selskaberne var insol- vente. Den udbad sig desuden oplysninger om, p(cid:229) hvilke vilk(cid:229)r man havde overfłrt aktiverne fra disse selskaber til de nye selskaber, arbejdstagerne oprettede (Idisur og Vitri- nor). (cid:151) Med hensyn til Indosas »konkurs med forts(cid:230)ttelse af aktivi- teterne« anmodede Kommissionen om en forklaring p(cid:229), hvorfor kuratorerne, hvoraf to var udpeget p(cid:229) forslag af socialsikringen og de regionale skattemyndigheder i Viz- caya, havde accepteret, at Indosa fortsatte driften efter kon- kurserkl(cid:230)ringen. Kommissionen bad om kopier af even- tuelle eller akkorder, der kunne begrunde det. Samtidig bad den om oplysninger om restan- cerne til de nationale og de regionale skattemyndigheder og til socialsikringen efter konkurserkl(cid:230)ringen. retslige beslutninger (cid:151) Hvad ang(cid:229)r Vitrinor og Idisur, som de tidligere arbejds- tagere oprettede med aktiverne fra henholdsvis Gursa og Migsa, anmodede Kommissionen de spanske myndigheder om at oplyse, om der var givet nogen form for stłtte til disse virksomheder. De spanske myndigheder forelagde ved brev af 24. april 1998 et l(cid:230)ngere dokument, der omfattede en lang r(cid:230)kke bilag til stłtte for de forelagte oplysninger. a) Tilbagebetaling af den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989 De regionale myndigheder i de selvstyrende regioner Andalu- sien og Cantabrien mente, at den stłtte, der var blevet erkl(cid:230)ret uforenelig, skulle betales tilbage af de forvaltningsselskaber, der havde formidlet den, dvs. Manufacturas Damma (Andalusien) og Gemacasa (Cantabrien), eftersom de formelt havde modtaget stłtten og nydt godt af garantierne. Ifłlge de spanske myndig- heder blev Gemacasa under gennemfłrelsen af handlingspro- grammet kreditor i Cunosa og Gursa for nogle uspecificerede belłb, som p(cid:229) grund af virksomhedernes alvorlige situation ikke blev tilbagebetalt. De spanske myndigheder bekr(cid:230)ftede, at Manufacturas Damma, som var kreditor i Migsa, blev solgt til Migsa for en symbolsk pris p(cid:229) 1 peseta den 1. juni 1993, hvil- ket betyder, at man opgav ethvert forsłg p(cid:229) at f(cid:229) den uforene- Der blev ikke fremlagt nye oplysninger om stłtte fra de baski- ske myndigheder. b) Ny stłtte tildelt efter vedtagelsen af beslutning 91/1/E(cid:216)F Udbetalinger foretaget af Fogasa og arbejds- og socialministeriet De spanske myndigheder forelagde en oversigt over de belłb, Fogasa havde udbetalt til Indosas, Cunosas, Migsas og Gursas ansatte, samt en bekr(cid:230)ftelse af de udbetalinger, der blev foreta- get af arbejdsministeriet til Indosas ansatte. Det fremgik af disse oplysninger, at Fogasa godkendte fłlgende udbetalinger i perio- den 1989-1998: Indosa Gursa Cunosa Migsa (ESP) 416 455 625 612 972 521 81 813 513 198 413 068 Hvad ang(cid:229)r beskyldningerne om, at Indosa havde bedt Fogasa og arbejds- og socialministeriet om ny stłtte, og at den baski- ske regering ville stille en garanti p(cid:229) 1 mia. ESP for en midlerti- dig kredit, indtil den nye stłtte blev udbetalt, bekr(cid:230)ftede de spanske myndigheder, at Indosa i september 1996 havde anmodet de baskiske myndigheder om stłtte til at finansiere fłrtidspensioneringen af 120 arbejdstagere. Som fłlge af Kom- missionens beslutning om at indlede proceduren efter trakta- tens artikel 93, stk. 2, hvori Kommissionen mindede de span- ske myndigheder om, at traktatens artikel 93, stk. 3, har ops(cid:230)t- tende virkning, besluttede den baskiske regering at undlade at stille garantien p(cid:229) 804 mio ESP. Hvad ang(cid:229)r arbejds- og socialministeriets indgreb den 9. august 1996 gav den baskiske regering tilladelse til opsigelse af 120 ans(cid:230)ttelseskontrakter p(cid:229) Indosa. Den 18. november 1996 bevilgede arbejdsministeriet en ekstraordin(cid:230)r stłtte som sup- plement til arbejdslłshedsunderstłttelse og pensionsbidrag. Denne foranstaltning var baseret p(cid:229) ministeriel bekendtgłrelse af 5. april 1995 om arbejdstagere i social nłd. Form(cid:229)let med foranstaltningen var at give arbejdstagerne mulighed for i) at opn(cid:229) den stłrst mulige beskyttelse i de fłrste 24 m(cid:229)neder efter opsigelsen af deres kontrakter, og ii) at g(cid:229) p(cid:229) pension som planlagt p(cid:229) bedre łkonomiske vilk(cid:229)r. Den 5. marts 1997 blev 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/21 der udbetalt 437 471 733 ESP til ansatte i Indosa, hvis kon- trakter blev opsagt. De spanske myndigheder insisterede p(cid:229), at dette belłb blev udbetalt til en gruppe arbejdstagere, der var s(cid:230)rligt ubeskyttede. Fortsat manglende betaling af skatter og sociale bidrag beg(cid:230)ring mod Migsa og Gursa, oplyste myndighederne, at administrationen af hensyn til de lange og kostbare konkurs- procedurer ikke kun handler p(cid:229) grundlag af rent formelle krite- rier, men ogs(cid:229) tager hensyn til, om der er reel mulighed for at inddrive kreditterne. Det blev dog oplyst, at man under alle tvangsfuldbyrdelsesprocedure omst(cid:230)ndigheder havde indledt mod b(cid:229)de Migsa og Gursa, men uden succes, da der ikke fand- tes ubeh(cid:230)ftede aktiver. lister over Indosas og Cunosas kreditorer Der blev forelagt samt over de skatter og sociale bidrag, der ikke var betalt. Der er tale om fłlgende belłb: De spanske myndigheder forelagde desuden oplysninger om de tvangsfuldbyrdelsesprocedurer, der var indledt mod Indosa og Cunosa, inden de p(cid:229) arbejdstagernes initiativ blev erkl(cid:230)ret kon- kurs. Konkursramte selskabers restancer (mio. ESP) Socialsikringen Nationale skattemyndig- heder Regionale skattemyndig- heder Med hensyn til den m(cid:229)de, hvorp(cid:229) Idisor og Vitrinor blev opret- tet, oplyste de spanske myndigheder, at b(cid:229)de Migsa og Gursa fortsatte som ejere af anl(cid:230)ggene, som var blevet udlejet til de nye selskaber, der var oprettet af nogle af deres tidligere ansatte. Indosa (1) Cunosa 4 602 1 772 210 790 1 898 (cid:151) (1) I n(cid:230)ste afsnit behandles spłrgsm(cid:229)let om Indosas restancer efter konkurs- erkl(cid:230)ringen. Samlet belłb: 9 272 mio. ESP. Fortsat manglende betaling af skatter og sociale bidrag efter Indosas konkurserkl(cid:230)ring Konkurserkl(cid:230)ringen omfatter fłlgende offentlige henhłrende kreditter henhłrende under dette punkt: (ESP) Social sikring 4 602 668 983 Regionale skattemyndigheder 1 596 191 052 For de inaktive selskabers vedkommende (Migsa, Gursa) er der tale om fłlgende restancer i form af skatter og sociale bidrag: Fogasa Inaktive selskabers restancer Nationale skattemyndigheder (mio. ESP) Den baskiske regering I alt 413 935 458 134 102 630 2 800 200 6 749 698 323 Migsa Gursa Socialsikringen 586 2 767 Nationale skattemyndigheder Ikke oplyst (1) 525 (1) Dette belłb omfatter ikke Migsas g(cid:230)ld til de nationale skattemyndigheder. De spanske myndigheders brev af 12. november 1997 viser, at der som fłlge af beslutningen om at erkl(cid:230)re disse poster for uerholdelige ikke optr(cid:230)der nogen restancer i edb-systemet til registrering af betalinger. Samlet belłb for de inaktive selskaber: 3 878 mio. ESP. Det samlede belłb for de konkursramte og inaktive selskaber er p(cid:229) 13 150 mio. ESP, hvilket svarer til 78,82 mio. ECU (10). Hvad ang(cid:229)r (cid:229)rsagerne til, at de spanske myndigheder ikke som enhver anden omhyggelig kreditor havde indgivet konkurs- Det samlede belłb, der svarer til 40,17 mio. ECU, udgłr over halvdelen af de kreditter, der er anerkendt i forbindelse med Indosas konkurs (11). De spanske myndigheder har ikke oplyst, hvilken prioritet disse kreditter har. Under proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, har den spanske regering ikke fremlagt nogen kopi af en retlig beslut- ning om konkurs med fortsatte aktiviteter. De spanske myndig- heder har derimod fremlagt et dokument fra et młde mellem Indosas kreditorer den 30. januar 1995, som godkender kon- kursen med fortsatte aktiviteter. Selv om dommeren i konkursbeg(cid:230)ringen udtrykkelig blev anmodet om at give Indosa mulighed for at forts(cid:230)tte sine indu- strielle aktiviteter, traf han ingen beslutning herom, da han den 19. juli 1994 erkl(cid:230)rede Indosa konkurs. Seks m(cid:229)neder senere, (10) Angivelsen af belłb i ecu er kun t(cid:230)nkt som yderligere oplysning (1 ECU = 166,822 ESP) (11) Det samlede belłb p(cid:229) 12 439 688 347 ESP (74,56 mio. ECU). Dette belłb omfatter ikke stłtte til Indosa, der blev erkl(cid:230)ret ufor- enelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989. L 198/22 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 den 30. januar 1995, blev kreditorerne kaldt sammen for at udpege kuratorer. Af de tre kuratorer, der ifłlge spansk ret skal udpeges, foreslog de stłrste kreditorer, dvs. socialsikringen og de regionale skattemyndigheder i Viscaya, to. De łvrige kredi- torer foreslog den tredje. De blev alle tre valgt. Efter afstemnin- gen anmodede den retlige repr(cid:230)sentant for konkursrekvirenten kreditorerne om at udtale sig om den foreliggende situation med fortsat industriel aktivitet. Ifłlge młdereferatet udtalte kun Fogasa og de lokale myndigheder fra Derio (12) sig for at fort- s(cid:230)tte aktiviteterne. Ingen udtalte sig imod en forts(cid:230)ttelse. Det fremg(cid:229)r ikke af młdereferatet, at socialsikringen eller de natio- nale eller regionale myndigheder modsatte sig dette, selv om de i kraft af deres store tilgodehavender havde stemmer nok til at mods(cid:230)tte sig, at man gav Indosa tilladelse til at forts(cid:230)tte aktiviteterne. I perioden mellem konkurserkl(cid:230)ringen (19. juli 1994) og april 1997 steg de ubetalte sociale bidrag til 1 282 117 590 ESP. De spanske myndigheder har p(cid:229) trods af en anmodning herom ikke oplyst, hvor store restancer til de regionale skattemyndig- heder i Viscaya virksomheden oparbejdede i denne periode. De spanske myndigheder bekr(cid:230)ftede, at Indosa var klar over, hvilke skatter og sociale bidrag virksomheden var pligtig til at betale efter maj 1997. Stłtte til andre virksomheder Med hensyn til tildeling af anden stłtte bekr(cid:230)ftede de spanske myndigheder, at Vitrinor ikke havde modtaget stłtte, og de forelagde desuden en ajourfłrt liste over offentlig stłtte til Idi- sur. P(cid:229) grund af den specifikke karakter af Idisurs sag, i hvilken stłtten m(cid:229) formodes at v(cid:230)re givet i hvert fald delvis som led i regionale stłtteordninger, som Kommissionen har godkendt, er ikke omfattet af denne beslutning, men vil dette spłrgsm(cid:229)l blive behandlet ved en senere lejlighed. VII. RETLIG VURDERING Traktatens artikel 92, stk. 1, fastsl(cid:229)r, at bortset fra de i trakta- ten hjemlede undtagelser er statsstłtte, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilk(cid:229)rene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med f(cid:230)lles- i det omfang, den p(cid:229)virker samhandelen mellem markedet medlemsstaterne. De produkter, Magefesa-koncernen markedsfłrer, er genstand for samhandel mellem medlemsstaterne, og der er tale om kon- kurrence mellem producenterne. Desuden drev Magefesa-kon- cernen tidligere virksomhed p(cid:229) markederne i F(cid:230)llesskabet og (12) Derio (Viscaya) er den kommune, hvor Indosa har hjemme. var en af de stłrste producenter i Spanien inden for denne sek- tor. I henhold til en »rentabilitetsplan«, som Indosa fremlagde i begyndelsen af 1996, havde Magefesas produkter i 1990 en markedsandel p(cid:229) 39 % for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r trykkogere og 37 % for gryder og pander. I 1994 var markedsandelene for de samme produkter p(cid:229) henholdsvis 23 % og 13 %. I (cid:229)rene inden henholdsvis konkursen og indstillingen af aktivi- teterne i de p(cid:229)g(cid:230)ldende virksomheder steg samhandelen mel- lem medlemsstaterne med kłkken- og husholdningsartikler (undtagen service) af rustfrit st(cid:229)l og grydel(cid:229)g af rustfrit st(cid:229)l (KN-kode 7323 93 90, 8215 20 10) i 1990 til henholdsvis 251,6 mio. ECU og 38,6 mio. ECU, medens tallene for 1992 var henholdsvis 281,6 mio. ECU og 38,9 mio. ECU. Spanien opgav samhandel med de łvrige medlemsstater for fłlgende belłb: i 1990, henholdsvis 17,9 mio. ECU og 3,2 mio. ECU, og i 1992, henholdsvis 17,7 mio. ECU og 2,6 mio. ECU. Efter Indosas konkurs i 1994 steg samhandelen mellem med- lemsstaterne med kłkken- og husholdningsartikler (undtagen service) af rustfrit st(cid:229)l (KN-kode 7323 93 90) til 181,3 mio. ECU. Samme (cid:229)r opgav Spanien samhandel med de łvrige med- lemsstater for 16,7 mio. ECU. I 1997 steg samhandelen mellem medlemsstaterne med disse produkter til 230,6 mio. ECU. I samme (cid:229)r opgav Spanien samhandel med de łvrige medlems- stater for 17,5 mio. ECU. Ifłlge traktatens artikel 92, stk. 1, er al stłtte, der opfylder kri- terierne i dette stykke, i princippet uforenelig med f(cid:230)llesmarke- det. I traktatens artikel 92, stk. 3, opregnes de former for stłtte, der kan betragtes som forenelige med f(cid:230)llesmarkedet. Foreneligheden skal afgłres p(cid:229) f(cid:230)llesskabsplan og ikke p(cid:229) nationalt plan. For at sikre et velfungerende f(cid:230)llesmarked og af hensyn til m(cid:229)ls(cid:230)tningen i traktatens artikel 3, litra g), skal und- tagelserne i artikel 92, stk. 3, fortolkes strikt ved vurderingen af stłtteordninger og individuelle stłtte tildelinger. De kan s(cid:229)ledes kun anvendes, n(cid:229)r Kommissionen konkluderer, at uden stłtte ville markedskr(cid:230)fterne alene ikke v(cid:230)re til- str(cid:230)kkelige til at lede stłttemodtagerne ind i adf(cid:230)rdsmłnstre, der svarer til nogle af de m(cid:229)ls(cid:230)tninger, der er anfłrt i bestem- melsen. Anvendelse af undtagelserne i tilf(cid:230)lde, hvor der ikke foreligger et bidrag til opfyldelse af m(cid:229)ls(cid:230)tningerne, eller hvor stłtten ikke er nłdvendig herfor, ville indeb(cid:230)re en fordel for industrier eller virksomheder i visse medlemsstater, som ville styrke dem finansielt og dermed p(cid:229)virke samhandelsvilk(cid:229)rene mellem medlemsstaterne i negativ retning og indeb(cid:230)re en ube- rettiget konkurrencefordrejning i strid med den f(cid:230)lles interesse, jf. traktatens artikel 92, stk. 3. a) Tilbagebetaling af den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989 Som bem(cid:230)rket ved indledningen af proceduren er undersłgel- sen af, om den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig ved for beslutning 91/1/E(cid:216)F, er blevet tilbagebetalt, relevant 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/23 Ifłlge Domstolens dom af 15. maj 1997 i behandlingen af stłtten til de virksomheder, der modtog denne sag stłtte. C-355/95 P, Textilwerke Deggendorf GmbH mod Kommissio- nen og Tyskland (13), skal Kommissionen ved undersłgelse af en ny stłttetildeling analysere de kumulative virkninger med hensyn til fordrejning af konkurrencen af den nye stłtte og den uforenelige stłtte, der ikke er blevet tilbagebetalt. I 1990 besluttede man at konvertere Fogasas l(cid:229)n p(cid:229) 2 085 mio. ESP p(cid:229) andre vilk(cid:229)r end markedsvilk(cid:229)r til et l(cid:229)n p(cid:229) mar- kedsvilk(cid:229)r. Imidlertid genoptog Fogasa tvangsfuldbyrdelsespro- ceduren mod de virksomheder, som ikke overholdt l(cid:229)nevilk(cid:229)- rene, hvilket fłrte til den beslagl(cid:230)ggelse af Magefesa-koncer- nens varem(cid:230)rker, som stadig er genstand for denne procedure. Hvad ang(cid:229)r l(cid:229)negarantierne p(cid:229) i alt 1 580 mio. ESP og tilskud- dene p(cid:229) i alt 1 104 mio. ESP fra den baskiske, cantabriske og andalusiske regering, kan man p(cid:229) grundlag af oplysningerne fra de spanske myndigheder konkludere fłlgende: (cid:151) Den baskiske regering: Den fłrste garanti p(cid:229) 300 mio. ESP fik Indosa den 21. januar 1996. Den anden p(cid:229) 672 mio. ESP fik Ficodesa den 3. juni 1986 med henblik p(cid:229) anven- delse i Indosa og andre af Magefesa-koncernens virksomhe- der i Baskerlandet. Uden disse to garantier ville Indosa og de łvrige virksomheder have v(cid:230)ret nłdsaget til at lukke, idet deres situation forhindrede dem i at optage l(cid:229)n til den fortsatte drift. Det skal bem(cid:230)rkes, at tilskuddene p(cid:229) 803 mio. ESP blev givet for at głre det muligt for Magefesa- koncernen at betale den del af lłnningerne og erstatnin- gerne, som arbejdstagerne ikke havde modtaget fra Fogasa, fordi den oversteg de generelle lofter. Der var alts(cid:229) tale om at holde omkostningerne nede for Indosa og de łvrige virksomheder og ikke for Ficodesa. Kommissionen mener ikke, at man kan betragte beslutning 91/1/E(cid:216)F som efter- kommet, blot fordi belłbet p(cid:229) 2 168 717 623 ESP er ble- vet opfłrt p(cid:229) listen over fordringer mod Ficodesa. For det fłrste skal det bem(cid:230)rkes, at de selvstyrende myndigheder var meget l(cid:230)nge om at oph(cid:230)ve l(cid:229)negarantierne og kr(cid:230)ve tilskuddene tilbagebetalt. For det andet handlede de selvsty- rende myndigheder, som om den eneste modtager af den uforenelige stłtte var Ficodesa, og at denne virksomhed s(cid:229)ledes alene var ansvarlig for tilbagebetalingen, da de kun opfłrte de to kreditter p(cid:229) listen over fordringer mod Fico- desa og ikke mod Indosa eller de łvrige Magefesaselskaber i Baskerlandet. Virkeligheden var en ganske anden, efter- som Ficodesa blot var et forvaltningsselskab uden produk- tionsaktiviteter, som udelukkende blev oprettet for at kana- lisere den finansielle stłtte fra den selvstyrende baskiske regering til Indosa og Magefesa-koncernens łvrige selska- ber i Baskerlandet. betalt tilbage, idet kravet om tilbagebetaling af stłtten ikke er blevet rettet mod stłttemodtagerne. (cid:151) Den andalusiske regering: Manufacturas Damma var blot et forvaltningsselskab uden produktionsaktiviteter, som kun blev oprettet for at kanalisere den finansielle stłtte fra den andalusiske regering til Migsa, som er holdningselskabet Magefesas produktionsselskab i Andalusien. Tilskuddet p(cid:229) 29 mio. ESP gjorde det muligt for Migsa at betale en del af de lłnninger og erstatninger, virksomheden skyldte de afskedigede arbejdstagere. P(cid:229) denne m(cid:229)de blev Migsas og ikke Manufacturas Dammas omkostninger begr(cid:230)nset. Uden l(cid:229)negarantierne p(cid:229) 96 mio. ESP ville Migsa p(cid:229) den anden fordi virksomhedens side have v(cid:230)ret nłdt situation forhindrede den i at optage l(cid:229)n til den fortsatte drift. Kommissionen mener ikke, at man kan betragte beslutning 91/1/E(cid:216)F som efterkommet gennem de for- anstaltninger, den andalusiske regering har truffet. End- videre deler Kommissionen ikke den spanske regerings opfattelse, hvorefter den uforenelige stłtte blev givet til Manufacturas Damma og ikke til Migsa, og at fłrstn(cid:230)vnte virksomhed derfor skal betale den tilbage. lukke, til at P(cid:229) baggrund af det ovenfor anfłrte kan man ikke konklu- dere, at den andalusiske regerings uforenelige stłtte faktisk er betalt tilbage, idet kravet om tilbagebetaling af stłtten ikke er blevet rettet mod stłttemodtageren. (cid:151) Den cantabriske regering: Af samme (cid:229)rsager som anfłrt for de baskiske og andalusiske myndigheder kan man ikke konkludere, at den cantabriske regerings uforenelige stłtte faktisk er betalt tilbage, idet kravet om tilbagebetaling af stłtten ikke er blevet rettet mod stłttemodtagerne. Ifłlge den retspraksis, der er fastsl(cid:229)et ved Domstolens dom i Deggendorfsagen, var undersłgelsen af, om den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig ved beslutning 91/1/E(cid:216)F, var blevet tilbagebetalt, relevant for behandlingen af stłtten til de virksomheder, der havde modtaget denne stłtte. b) Ny stłtte tildelt efter vedtagelsen af beslutning 91/1/E(cid:216)F Udbetalinger fra Fogasa til Indosas, Cunosas, Migsas og Gursas arbejdstagere i perioden 1989-1998 og fra arbejds- og socialministe- riet til Indosas arbejdstagere P(cid:229) baggrund af det ovenfor anfłrte kan man ikke konklu- dere, at den baskiske regerings uforenelige stłtte faktisk er (13) Sml. 1997, s. I-2549. Udbetalingerne fra Fogasa blev foretaget p(cid:229) grundlag af en ret- lig indtr(cid:230)den i arbejdstagernes fordringer mod den insolvente virksomhed. Fogasas indgreb var generelle og automatiske uden sektorale begr(cid:230)nsninger og rettet mod alle arbejdstagere, Ifłlge der opfyldte de betingelser, der er fastsat i reglerne. L 198/24 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 oplysningerne fra de spanske myndigheder har Fogasa og Magefesa-koncernen i łvrigt ikke indg(cid:229)et »tilbagebetalingsafta- ler«, ved beslutning 91/1/E(cid:216)F, hvor vilk(cid:229)rene adskilte sig fra markedsvil- k(cid:229)rene. som dem, der blev for uforenelige erkl(cid:230)ret Hvad ang(cid:229)r de ekstraordin(cid:230)re tilskud fra arbejdsministeriet til arbejdstagere, der havde mistet deres arbejde, var der ifłlge de oplysninger, Kommissionen har adgang til, tale om et offentligt indgreb for at garantere arbejdstagerne en bedre arbejdslłs- hedssikring. Desuden blev denne ekstraordin(cid:230)re beslutning truffet efter opsigelse af arbejdskontrakterne for de p(cid:229)g(cid:230)ldende arbejdstagere hos Indosa, der takket v(cid:230)re dette indgreb fik en social d(cid:230)kning i tilslutning til den, som virksomheden var ret- lig forpligtet til at słrge for. Man kan s(cid:229)ledes ikke betragte denne foranstaltning som en fordel for virksomheden, og der er derfor ikke tale om stłtte til Indosa, men en ekstraordin(cid:230)r stłtte med generelt positive virkninger for arbejdstagernes sociale situation. Kommissionens undersłgelse har s(cid:229)ledes ikke kunnet godtgłre, at disse indgreb indeholder stłtteelementer. Fortsat manglende betaling af skatter og sociale bidrag Det fremg(cid:229)r af oplysningerne fra de spanske myndigheder, at Magefesakoncernens virksomheder siden fłr 1989 systematisk har undladt at betale skatter og sociale bidrag p(cid:229) trods af de tvangsfuldbyrdelsesprocedurer, administrationen har kunnet indlede mod koncernen (beslagl(cid:230)ggelse og inkasso). Indosa og Cunosa blev kun erkl(cid:230)ret konkurs, fordi arbejds- tagerne selv anmodede herom. Opfłrelsen af restancerne til de offentlige myndigheder p(cid:229) listen over tilgodehavender i Mage- fesa, Indosa og Cunosa var den formalitet, der skulle til i hen- hold til spansk ret for at garantere, at socialsikringen og de nationale og regionale skattemyndigheder bevarede muligheden for at inddrive i det mindste en del af deres tilgodehavender. Cunosa er under likvidation. De spanske myndigheder frem- lagde beviser for, at CMD (Indosas datterselskab) og LCC (Cu- nosas efterfłlger) havde betalt alle forfaldne skatter og sociale bidrag. De nationale skattemyndigheder og socialsikringen erkl(cid:230)rede Migsas og Gursas restancer for uerholdelige, dog med und- tagelse af Gursas g(cid:230)ld til de nationale skattemyndigheder. Der blev ikke indgivet konkursbeg(cid:230)ring i nogen af tilf(cid:230)ldene. En del af de tidligere ansatte i henholdsvis Migsa og Gursa opret- tede de nye selskaber Idisur (22. april 1993) og Vitrinor (27. marts 1995). De nye selskaber indgik aftaler med de gamle om at benytte deres udstyr og anl(cid:230)g. De spanske myndigheder har godtgjort, at Idisur og Vitrinor har betalt alle forfaldne skatter og sociale bidrag. de belłb, man kunne forvente at f(cid:229) ind ved at s(cid:230)lge debitors aktiver p(cid:229) auktion. Beslutningen om at indlede konkurspro- cedure indeb(cid:230)rer i s(cid:229)danne tilf(cid:230)lde, at der skal foretages en analyse af omkostningerne i hver enkelt sag. Denne analyse viste ifłlge de spanske myndigheder, at det var mere rentabelt at erkl(cid:230)re de offentlige tilgodehavender uerholdelige end at indlede konkursprocedure. Ud over denne generelle erkl(cid:230)ring har de spanske myndigheder imidlertid ikke forelagt nogen sammenlignende analyse, der viser omkostningerne ved de for- skellige valgmuligheder. Selv hvis en omkostningsanalyse viste, ikke at indgive konkursbeg(cid:230)ring, at det ville v(cid:230)re en fordel ville dette ikke (cid:230)ndre det forhold, at i en situation som den, de spanske myndigheder beskriver, hvor mangelen p(cid:229) ubeh(cid:230)ftede aktiver udelukker, at en tvangsfuldbyrdelsesprocedure (be- slagl(cid:230)ggelse, inkasso) kan give noget nyttigt resultat, har virk- somhederne i kraft af, at der ikke er indgivet konkursbeg(cid:230)ring, i mods(cid:230)tning til deres konkurrenter f(cid:229)et mulighed for at fort- s(cid:230)tte driften uden at betale skatter og sociale bidrag, og dette p(cid:229) trods af den yderst vanskelige situation. De enorme restan- cer i form af skatter og sociale bidrag, som netop opst(cid:229)r, fordi de p(cid:229)g(cid:230)ldende selskaber forts(cid:230)tter deres aktiviteter, m(cid:229) afgjort overstige omkostningerne ved en konkursprocedure. Kommissionen har desuden undersłgt, om de offentlige kredi- torers adf(cid:230)rd skyldtes et łnske om at sikre sig de bedste mulig- heder for at inddrive de ubetalte skatter og sociale bidrag. De spanske myndigheder har p(cid:229) intet tidspunkt under proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, udtalt eller antydet, at det var tilf(cid:230)ldet. Tv(cid:230)rtimod var virkningen af, at de p(cid:229)g(cid:230)ldende virk- somheder fortsatte deres aktiviteter, en betydelig forłgelse af de ubetalte skatter og sociale bidrag (14). Migsas og Gursas g(cid:230)ld blev erkl(cid:230)ret uerholdelige, dog med undtagelse af Gursas g(cid:230)ld til de nationale skattemyndigheder. I Indosas og Cunosas til- f(cid:230)lde var det de ansatte, der indgav konkursbeg(cid:230)ring. Hvis man accepterede de spanske myndigheders argumenter, ville ethvert selskab uden ubeh(cid:230)ftede aktiver (cid:151) dvs. som det ikke ville tjene noget form(cid:229)l at indlede tvangsfuldbyrdelsespro- cedure mod (cid:151) kunne forts(cid:230)tte sine aktiviteter p(cid:229) markedet uden at betale skatter og sociale bidrag, n(cid:229)r andre potentielle kreditorer blot ikke indgav konkursbeg(cid:230)ring. Kommissionen konkluderer derfor, at den fortsatte og systema- tiske undladelse af at betale skatter og sociale bidrag siden 1989 frem til konkurserkl(cid:230)ringen eller indstillingen af aktivite- Indosa, terne indeb(cid:230)rer overfłrsel af offentlige midler Cunosa, Migsa og Gursa, hvilket giver dem en konkurren- cem(cid:230)ssig fordel, idet de i mods(cid:230)tning til deres konkurrenter ikke belastes af denne omkostning, som det normalt ville v(cid:230)re tilf(cid:230)ldet. Der er s(cid:229)ledes tale om statsstłtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. til At hverken skattemyndighederne eller socialsikringen formelt har opgivet at inddrive restancerne (hvilket vil sige, at de retligt De spanske myndigheder fastholder, at der ikke blev indledt konkursprocedure, fordi omkostningerne herved ville overstige (14) Som det fremg(cid:229)r af rapporten af 4. oktober 1995 fra Indosas rap- porterende kurator om virksomhedens konkurs, g(cid:229)r nogle af skat- terestancerne tilbage til 1982. 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/25 set stadig udgłr g(cid:230)ld og ikke er slettet), (cid:230)ndrer ikke ved det forhold, at virksomhederne har kunnet operere uden at opfylde deres forpligtelser til at betale skatter og sociale bidrag (15). I samme tidsrum nłd konkurrenterne ikke godt af en s(cid:229)dan finansiel fordel. Ifłlge de spanske myndigheder er der tale om fłlgende belłb: Socialsikringen Nationale skattemyndigheder Regionale skattemyndigheder (ESP) Indosa 4 602 668 983 210 794 754 1 898 219 433 Cunosa 1 772 814 657 790 999 650 Migsa Gursa 586 934 823 Ikke opgjort 2 767 769 021 525 401 696 (cid:151) (cid:151) (cid:151) Kommissionen har ikke f(cid:229)et oplyst, hvor store Migsas skattere- stancer til de nationale skattemyndigheder er. Det er de span- ske myndigheders ansvar at oplyse belłbet. Fortsat manglende indbetaling af skatter og sociale bidrag efter Indo- sas konkurs Indledningen af proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, har givet Kommissionen mulighed for at undersłge, om anmel- dernes beskyldninger om, at Indosa fortsat ikke har betalt skat- ter og sociale bidrag i perioden fra konkurserkl(cid:230)ringen den 19. juli 1994 til maj 1997, var korrekte og berettigede. Kom- missionen har endvidere under proceduren kunnet fastl(cid:229), om der er tale om statsstłtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Konkursen med »fortsatte aktiviteter« er ikke som s(cid:229)dan hjem- let i g(cid:230)ldende spansk ret. P(cid:229) grund af konkurslovgivningens karakter og stłrrelsen af de offentlige kreditter fłrer forts(cid:230)ttel- sen af aktiviteterne uden betaling af skatter og sociale bidrag til en yderligere forv(cid:230)rring af situationen for skattemyndighe- derne og socialsikringen, idet den fortsat manglende betaling indeb(cid:230)rer en automatisk mindskelse af bomassen, eftersom den g(cid:230)ld, der opst(cid:229)r ved administration af bomassen (de s(cid:229)kaldte »massekrav«), som f. eks. skatter og sociale bidrag, skal d(cid:230)kkes forud for de łvrige kreditorers fordringer. Kommissionen konkluderer p(cid:229) grundlag af den dokumentation, den spanske regering har fremlagt, at det blev muligt for det konkursramte Indosa at forts(cid:230)tte aktiviteterne, fordi kredito- rerne p(cid:229) deres młde den 30. januar 1995 accepterede det. Det fremg(cid:229)r ikke af młdereferatet, at socialsikringen eller de natio- nale eller regionale skattemyndigheder modsatte sig dette. I kraft af deres store tilgodehavender havde disse organer sam- men med de łvrige offentlige kreditorer stemmer nok til at mods(cid:230)tte sig, at man gav Indosa tilladelse til at forts(cid:230)tte aktivi- teterne. De spanske myndigheder har ikke givet nogen forklaring p(cid:229), hvorfor de offentlige kreditorer ikke udnyttede deres ret til at blokere denne accept. P(cid:229) baggrund af det ovenfor anfłrte kan kreditorernes accept af at lade Indosa forts(cid:230)tte sine aktiviteter efter konkursen tilskri- ves de offentlige kreditorers adf(cid:230)rd p(cid:229) młdet den 30. januar 1995. Kommissionen har undersłgt, om de offentlige kreditorers adf(cid:230)rd skyldtes et łnske om at sikre sig de bedste muligheder for at inddrive deres fordringer p(cid:229) 6 749 698 323 ESP. De spanske myndigheder har p(cid:229) intet tidspunkt under proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, udtalt eller antydet, at det var tilf(cid:230)ldet. Desuden burde de offentlige kreditorer, is(cid:230)r socialsik- ringen og de regionale baskiske skattemyndigheder, som var klar over, at det konkursramte Indosa’s fortsatte aktiviteter sandsynligvis ville skabe ny g(cid:230)ld p(cid:229) grund af virksomhedens vanskelige situation og dens skattem(cid:230)ssige forhistorie (den havde i (cid:229)revis undladt at betale sociale bidrag og skat), i det mindste have gjort de fortsatte aktiviteter afh(cid:230)ngig af, at Indosa opfyldte sine lłbende forpligtelser til at betale skat og sociale bidrag for at undg(cid:229), at g(cid:230)lden voksede. P(cid:229) grund af karakteren af konkurslovgivningen er denne forłgelse ensbety- dende med en automatisk mindskelse af bomassen, eftersom den g(cid:230)ld, der opst(cid:229)r ved administration af bomassen (»mas- sekrav«), som f. eks. skatter og sociale bidrag, skal d(cid:230)kkes forud for de łvrige kreditorers fordringer. En privat kreditor ville ikke have opfłrt sig p(cid:229) en m(cid:229)de, der mindskede hans mulighe- der for at f(cid:229) sin fordring d(cid:230)kket. De offentlige kreditorers adf(cid:230)rd m(cid:229) have v(cid:230)ret p(cid:229)virket af andre faktorer end statens tilsagn om at sikre den stłrst mulige d(cid:230)kning af fordringerne mod selskabet. Stłrrelsen af de skatter og sociale bidrag, som er forblevet ubetalte i perioden fra juli 1994 til april 1997, viser, at Indosas forts(cid:230)ttelse af aktivite- terne har bevirket, at man har holdt liv i en łkonomisk aktivi- tet, der under normale markedsvilk(cid:229)r ikke ville have overlevet. (15) Generaladvokat Jacobs udtaler i sine konklusioner af 24. september 1998 i sag C-256/97, D. M. Transport SA, at »det er indlysende, at under visse omst(cid:230)ndigheder kan fortsat og generłs tolerance med hensyn til uds(cid:230)ttelse af betaling af sociale sikringsbidrag give stłt- temodtageren en betydelig kommerciel fordel, og i ekstreme til- f(cid:230)lde kan den svare til en eftergivelse af bidragene « (konklusio- nerne er endnu ikke offentliggjort, uofficiel overs(cid:230)ttelse). Kommissionen finder, at den manglende betaling af skatter og sociale bidrag er ensbetydende med en overfłrsel af offentlige midler til Indosa, hvilket giver virksomheden en konkurren- cem(cid:230)ssig fordel, idet den i mods(cid:230)tning til sine konkurrenter ikke er nłdt til at b(cid:230)re denne udgift, som det ville v(cid:230)re til- f(cid:230)ldet under normale omst(cid:230)ndigheder. Denne analyse berłres ikke af, at stłttemodtageren er boet efter Indosa (alts(cid:229) en L 198/26 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 30. 7. 1999 anden enhed end det oprindelige selskab), og ikke selskabet Indosa som s(cid:229)dant. At hverken skattemyndighederne eller socialsikringen formelt har opgivet at inddrive restancerne (hvilket vil sige, at de retligt set stadig udgłr g(cid:230)ld og ikke er slettet), (cid:230)ndrer ikke ved det forhold, at virksomhederne har kunnet operere uden at opfylde sine forpligtelser til at betale skatter og sociale bidrag (16). I samme tidsrum nłd konkurrenterne ikke godt af en s(cid:229)dan finansiel fordel. Den g(cid:230)ld, der er opst(cid:229)et som fłlge af den manglende betaling af skatter og sociale bidrag efter konkur- sen, stammer fra administrationen af konkursen (boets g(cid:230)ld), og i henhold til spansk ret kan den głres til genstand for s(cid:230)rskilte tvangsfuldbyrdelsesprocedurer. Det fremg(cid:229)r af oplys- ningerne fra de spanske myndigheder, at der ikke er indledt nogen s(cid:230)rskilt tvangsfuldbyrdelsesprocedure p(cid:229) trods af, at g(cid:230)lden i form af ubetalte skatter og sociale bidrag er meget betydelig. Det m(cid:229) derfor konkluderes, at Indosas fortsat manglende beta- ling af sociale bidrag p(cid:229) 1 282 117 590 ESP samt et uspecifice- ret belłb i skatter i perioden fra konkurserkl(cid:230)ringen (19. juli 1994) til april 1997, efter at alle Indosas offentlige kreditorer havde accepteret, at selskabet fortsatte sine aktiviteter uden nogen finansiel garanti, indeb(cid:230)rer statsstłtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Kommissionen har ikke f(cid:229)et oplyst, hvor store skatterestancer der er tale om til de regionale skattemyndigheder i Baskerlan- det. Det er de spanske myndigheders ansvar at oplyse belłbet. Den fortsatte undladelse af at betale skatter og sociale bidrag: (cid:151) for Indosas, Cunosas, Migsas og Gursas vedkommende frem til konkurserkl(cid:230)ringen eller selskabernes indstilling af deres aktiviteter (cid:151) for Indosas vedkommende efter konkurserkl(cid:230)ringen m(cid:229) derfor anses for statsstłtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Stłtten blev ikke givet som led i en godkendt stłtteordning, og den skulle derfor anmeldes individuelt, jf. traktatens artikel 93, stk. 3. De spanske myndigheder opfyldte ikke denne forplig- telse, og der er derfor tale om ulovlig tildeling af stłtte. Und- tagelserne i traktatens artikel 92, stk. 2, kan ikke anvendes i dette tilf(cid:230)lde, da der er tale om stłtte, hvis m(cid:229)ls(cid:230)tning ikke falder sammen med m(cid:229)lene i denne bestemmelse. Den spanske regering har ikke henvist til traktatens artikel 92, stk. 3, i for- bindelse med de indgreb, der i denne beslutning anses for stats- stłtte. Hvad ang(cid:229)r undtagelserne i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a) og c), for stłtte til fremme af udviklingen af visse regioner, skal det bem(cid:230)rkes, at med undtagelse af San Roque (CÆdiz) har ingen af de omr(cid:229)der, hvor Indosa, Gursa og Cunosa hłrer hjemme (cid:151) Derio (Vizcaya), Guriezo og Limpias (Cantabria) (cid:151) en us(cid:230)dvanlig lav levestandard eller er plaget af alvorlig under- besk(cid:230)ftigelse, jf. traktatens artikel 92, stk. 3, litra a). Selv med en placering i en region, der er berettiget til stłtte efter trakta- tens artikel 92, stk. 3, litra c), ville stłtten til disse virksomhe- der i łvrigt ikke opfylde kriteriet om fremme af udviklingen af visse łkonomiske regioner, som fastsat i denne artikel, fordi den blev givet som driftsstłtte, hvilket ikke er forbundet med en investering eller oprettelse af arbejdspladser. Stłtten til San Roque (CÆdiz) blev ikke givet som led i den regionale stłtte- ordning. Desuden kan der gives driftsstłtte i de omr(cid:229)der, der omhandles i traktatens artikel 92, stk. 3, litra a), n(cid:229)r den gives under kontrol p(cid:229) visse restriktive betingelser, som er forklaret nedenfor med hensyn til kriseramte virksomheder. Hvad ang(cid:229)r undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra b), opfylder den analyserede stłtte ikke betingelsen om at fremme virkelig- głrelsen af »vigtige projekter af f(cid:230)lleseurop(cid:230)isk interesse« eller »afhj(cid:230)lpe en alvorlig forstyrrelse« i den spanske łkonomi. Des- uden har de spanske myndigheder ikke p(cid:229)ber(cid:229)bt sig denne undtagelse. Artikel 92, stk. 3, litra c), głr ogs(cid:229) en undtagelse for »stłtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene«. Stłtten til Indosa, Cunosa, Migsa og Gursa m(cid:229) imidlertid kategoriseres som stłtte til kriseramte virksomheder. Stłtten opfylder ikke betingelserne for undtagelsen af artikel 92, stk. 3, litra c), sammenholdt med F(cid:230)llesskabets rammebestem- melser for statsstłtte til redning og omstrukturering af krise- ramte virksomheder (17). Stłtten opfylder ikke betingelserne i disse rammebestemmelser for redningsstłtte. Omstruktureringsstłtte skal v(cid:230)re forbundet med et realistisk detaljeret omstruktureringsprogram, der forel(cid:230)gges for Kommissionen. I den foreliggende sag har de spanske myndigheder ikke fremlagt noget bevis for, at stłtte til virksomhederne var forbundet med et omstruktureringspro- gram, som skulle genetablere deres rentabilitet p(cid:229) l(cid:230)ngere sigt. Det skal bem(cid:230)rkes, at de baskiske myndigheder afviste en plan, som kuratorerne for boet efter Indosa fremlagde i 1996, blandt andet fordi den ikke indeholdt et realistisk forslag med hensyn til Indosas g(cid:230)ld til myndighederne (de regionale skattemyndig- heder, socialsikringen m. m. ). At Indosa nu regner med at f(cid:229) positivt cash flow, (cid:230)ndrer ikke ved, at Indosa og de łvrige virksomheder kunne forts(cid:230)tte deres aktiviteter, for det fłrste fordi den stłtte, der blev erkl(cid:230)ret uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet i 1989 ikke blev betalt tilbage, og for det andet fordi de fik mulighed for at forts(cid:230)tte uden at (16) Se fodnote 15. (17) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 12. 30. 7. 1999 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende L 198/27 betale skatter og sociale bidrag. Havde det ikke v(cid:230)ret tilf(cid:230)ldet, havde de m(cid:229)ttet indstille driften. er ulovlig, fordi Spanien tildelte den i strid med sine forpligtel- ser i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3. Kommissionen finder derfor, at stłtten er uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet efter traktatens artikel 92, stk. 1, fordi den ikke opfylder nogen af betingelserne for anvendelse af undtagelserne i denne artikels stk. 2 og 3. Stłtten er uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet efter traktatens artikel 92, stk. 1, da den ikke opfylder nogen af betingelserne for anvendelse af nogen af undtagelserne af samme artikels stk. 2 og 3. N(cid:229)r stłtte erkl(cid:230)res for uforenelig med f(cid:230)llesmarkedet, kr(cid:230)ver Kommissionen, at medlemsstaterne słrger for, at stłttemod- tageren betaler den tilbage (18). Da det er tilf(cid:230)ldet for stłtten til Indosa, Cunosa, Migsa og Gursa, som denne beslutning omhandler, skal stłtten betales tilbage. Tilbagebetalingen af stłtten skal ske ifłlge de i spansk ret g(cid:230)ldende procedurer og bestemmelser, idet der beregnes renter fra datoen for stłttens udbetaling til den faktiske tilbagebeta- lingsdato med samme procentsats som den referencesats, der anvendtes p(cid:229) denne dato ved beregning af nettosubventions(cid:230)- kvivalenten for regionalstłtte i Spanien (19). Ifłlge Domstolens retspraksis skal disse bestemmelser anvendes p(cid:229) en m(cid:229)de, der ikke głr den tilbagebetaling af stłtte, f(cid:230)lles- skabsretten kr(cid:230)ver, umulig i praksis. Eventuelle vanskeligheder vedrłrende fremgangsm(cid:229)den eller af anden art, der vedrłrer gennemfłrelsen af beslutningen, p(cid:229)virker ikke dennes lovlig- hed (20) (cid:151) VEDTAGET F(cid:216)LGENDE BESLUTNING: Artikel 1 Stłtten i sociale bidrag: form af fortsat manglende betaling af skatter og (cid:151) for Indosas og Cunosas vedkommende frem til konkurs- erkl(cid:230)ringen (cid:151) for Migsas og Gursas vedkommende frem til selskabernes indstilling af deres aktiviteter (cid:151) for Indosas vedkommende efter konkurserkl(cid:230)ringen frem til maj 1997 Artikel 2 1. Spanien tr(cid:230)ffer de fornłdne foranstaltninger til, at de stłttemodtagere, der er n(cid:230)vnt i artikel 1, betaler den ulovlige stłtte tilbage. 2. Tilbagebetalingen af stłtten skal ske i overensstemmelse med de i henhold til spansk ret g(cid:230)ldende procedurer og bestemmelser. De tilbagebetalingspligtige belłb omfatter renter beregnet fra datoen for stłttens udbetaling til den faktiske til- bagebetaling. Renterne beregnes med samme procentsats som den referencesats, der anvendes ved beregning af nettosubven- tions(cid:230)kvivalenten for regionalstłtte i Spanien. Artikel 3 Spanien underretter senest to m(cid:229)neder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er iv(cid:230)rksat for at efterkomme den. Artikel 4 Denne beslutning er rettet til Kongeriget Spanien. Udf(cid:230)rdiget i Bruxelles, den 14. oktober 1998. P(cid:229) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen (18) Kommissionens meddelelse af 24. november 1983 (EFT C 318 af 24. 11. 1983, s. 3). Se ogs(cid:229) EF-Domstolens dom af 12. juli 1973 i sag 70/72, Kommissionen mod Tyskland, Sml. 1973, s. 813, og 24. februar 1987 i sag 310/85, Deufil GmbH und Co. KG mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 901. (19) Brev fra Kommissionen til medlemsstaterne SG(91) D/4577 af 4. marts 1991. Se ogs(cid:229) Domstolens dom af 21. marts 1990 i sag 142/87, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1990, s. I-959. (20) Jf. dommen i fodnote 19, pr(cid:230)mis 58(cid:150)63


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2209/98 av den 14 oktober 1998 om fastställande av exportbidragen för fjäderfäkött

eurovoc_concepts:
export refund
poultry
poultrymeat
third country

formats: pdf print

text: 15. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 278/21 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2209/98 av den 14 oktober 1998 om fastst(cid:132)llande av exportbidragen f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt (1), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2916/95 (2), s(cid:132)rskilt artikel 8. 3 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: I artikel 8 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75 f(cid:148)reskrivs att skillnaden mellan de produkter som f(cid:148)rtecknas i artikel 1. 1 i den f(cid:148)rordningen och priserna f(cid:148)r dessa produkter i gemenskapen f(cid:134)r t(cid:132)ckas av ett exportbidrag. v(cid:132)rldsmarknadspriserna f(cid:148)r som till(cid:134)ter gemenskapen att delta i v(cid:132)rldshandeln och som (cid:132)ven beaktar arten av en s(cid:134)dan export och dess betydelse i nul(cid:132)get. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)- k(cid:148)tt och (cid:132)gg. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)rteckningen (cid:148)ver KN-nummer f(cid:148)r de produkter som vid export beviljas exportbidrag enligt artikel 8 i f(cid:148)rord- ning (EEG) nr 2777/75 och bidragsbeloppen anges i bilagan. Genom till(cid:132)mpningen av dessa best(cid:132)mmelser och krite- rier p(cid:134) den nuvarande situationen p(cid:134) marknaden f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt f(cid:148)ljer att bidraget b(cid:148)r fastst(cid:132)llas till ett belopp Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 16 oktober 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 14 oktober 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 282, 1. 11. 1975, s. 77. (2) EGT L 305, 19. 12. 1995, s. 49. L 278/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 10. 98 till kommissionens f(cid:148)rordning av den av den 14 oktober 1998 om fastst(cid:132)llande av exportbi- dragen f(cid:148)r fj(cid:132)derk(cid:148)tt BILAGA Produktnummer Bidragets destination (1) Bidragsbelopp Produktnummer Bidragets destination (1) 0105 11 11 9000 0105 11 19 9000 0105 11 91 9000 0105 11 99 9000 0105 12 00 9000 0105 19 20 9000 0207 12 10 9900 01 01 01 01 01 01 02 03 ecu/100 st 1,40 1,40 1,40 1,40 3,30 3,30 ecu/100 kg 28,00 13,00 0207 12 90 9190 0207 14 20 9900 0207 14 60 9900 0207 14 70 9190 0207 14 70 9290 02 03 04 04 04 04 Bidragsbelopp ecu/100 kg 28,00 13,00 7,00 7,00 7,00 7,00 (1) Destinationerna (cid:132)r f(cid:148)ljande: 01 Alla destinationer utom USA. 02 Angola, Saudiarabien, Kuwait, Bahrein, Qatar, Oman, F(cid:148)renade Arabemiraten, Jordanien, Yemen, Libanon, Irak och Iran. 03 Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldovien, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Ukraina, Litauen, Estland och Lettland. 04 Alla destinationer utom USA, Bulgarien, Polen, Ungern, Rum(cid:132)nien, Slovakien, Tjeckien, Schweiz samt destinationerna under 03. Obs. Produktnumren och fotnoterna definieras i kommissionens (cid:132)ndrade f(cid:148)rordning (EEG) nr 3846/87


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2206/98 av den 14 oktober 1998 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2178/95 innebärande att bestämmelserna om tulltak för textilprodukter med ursprung i Lettland och Litauen utgår

eurovoc_concepts:
Estonia
Latvia
Lithuania
abolition of customs duties
originating product
tariff ceiling

text: L 278/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 15. 10. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 2206/98 av den 14 oktober 1998 om (cid:132)ndring av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 inneb(cid:132)rande att best(cid:132)mmel- serna om tulltak f(cid:148)r textilprodukter med ursprung i Lettland och Litauen utg(cid:134)r EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 av den 8 augusti 1995 om (cid:148)ppnande och f(cid:148)rvaltning av gemenskapstullvoter och gemenskapstulltak f(cid:148)r vissa industri- och fiskeprodukter med ursprung i Estland, Lett- land och Litauen och om fastst(cid:132)llande av n(cid:132)rmare best(cid:132)mmelser f(cid:148)r anpassning av dessa kvoter ock tak (1), senast (cid:132)ndrad genom r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 1926/ 96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 6. 1 i denna, och kapitel 50 — 63 i Kombinerade nomenklaturen avskaffas fr(cid:134)n och med den 1 januari 1998 och bilaga VI till frihan- delsavtalet och till Europaavtalet med Litauen samt bilaga V till frihandelsavtalet och till Europaavtalet med Lettland utg(cid:134). F(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 b(cid:148)r (cid:132)ndras i (cid:148)verensst(cid:132)m- melse h(cid:132)rmed; forts(cid:132)ttningen f(cid:148)rordningen kommer i endast att g(cid:132)lla tullkvoter, och alla h(cid:132)nvisningar till tulltak b(cid:148)r utg(cid:134). Best(cid:132)mmelserna i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med tull- kodexkommitt(cid:130)ns yttrande. av f(cid:148)ljande sk(cid:132)l: H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 har det (cid:148)ppnats tulltak f(cid:148)r de textilprodukter med ursprung i Litauen och Lettland som f(cid:148)rtecknas i bilaga IV till f(cid:148)rordningen och inf(cid:148)rts en ordning med gemenskaps(cid:148)vervakning av f(cid:148)rm(cid:134)nsimport inom ramen f(cid:148)r dessa tak. skall gemenskapen Enligt r(cid:134)dets beslut 98/137/EG av den 18 december till(cid:132)ggsprotokollet genom skriftv(cid:132)xling 1997 (3) mellan Europeiska och Republiken Litauen, till frihandelsavtalet mellan Europeiska gemen- skaperna och Republiken Litauen och Europaavtalet mellan gemenskaperna och deras medlemsstater och Republiken Litauen (4) och till(cid:132)ggsprotokollet genom skriftv(cid:132)xling mellan Europeiska gemenskapen och Repu- bliken Lettland, till frihandesavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Republiken Lettland och Europaav- talet mellan gemenskaperna och deras medlemsstater och Republiken Lettland (5), nedan kallade till(cid:132)ggsprotokollen, till(cid:132)mpas provisoriskt fr(cid:134)n och med den 1 januari 1998. R(cid:134)det har i sitt beslut av den 13 juli 1998 (6) godk(cid:132)nt dessa protokoll p(cid:134) gemenskapens v(cid:132)gnar. Enligt punkt 2. 1. 1 och 2. 1. 2 i till(cid:132)ggsprotokollen skall g(cid:132)llande importtullar i gemenskapen p(cid:134) de textilpro- dukter med ursprung i Litauen och Lettland som anges i (1) EGT L 223, 20. 9. 1995, s. 1. (2) EGT L 254, 8. 10. 1996, s. 1. (3) EGT L 41, 13. 2. 1998, s. 81. (4) EGT L 41, 13. 2. 1998, s. 82. (5) EGT L 41, 13. 2. 1998, s. 87. (6) (cid:142)nnu ej publicerat i EGT. Artikel 1 F(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 (cid:132)ndras p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: 1) Rubriken skall ers(cid:132)ttas med f(cid:148)ljande: ”R(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 2178/95 av den 8 augusti 1995 om (cid:148)ppnande och f(cid:148)rvaltning av gemenskapstull- kvoter f(cid:148)r vissa industri- och fiskeprodukter med ursprung i Estland, Lettland och Litauen och om fast- st(cid:132)llande av n(cid:132)rmare best(cid:132)mmelser f(cid:148)r anpassning av dessa kvoter”. 2) I artikel 1 skall ”eller tulltak” utg(cid:134). 3) Artikel 3 skall utg(cid:134). 4) I artikel 6. 2 skall — ”eller ett tulltak” och ”eller till ett annat tulltak” i andra strecksatsen utg(cid:134), — ”eller tulltak” i tredje strecksatsen utg(cid:134). 5) Bilaga IV skall utg(cid:134). Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 15. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 278/17 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 14 oktober 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Mario MONTI Ledamot av kommissionen


title: 1999/349/CE: Decisión de la Comisión, de 14 de octubre de 1998, relativa a la aplicación, por parte de Italia, del régimen de ayuda previsto por la Ley n° 1329/65 (Legge Sabatini) en el sector de la transformación y comercialización de productos agrícolas [notificada con el número C(1998) 3213] (El texto en lengua italiana es el único auténtico)

text: 28. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 133/57 COMISI(cid:222)N DECISI(cid:222)N DE LA COMISI(cid:222)N de 14 de octubre de 1998 relativa a la aplicaci(cid:155)n, por parte de Italia, del r(cid:130)gimen de ayuda previsto por la Ley no 1329/65 (Legge Sabatini) en el sector de la transformaci(cid:155)n y comercializa- ci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas [notificada con el n(cid:156)mero C(1998) 3213] (El texto en lengua italiana es el (cid:156)nico aut(cid:130)ntico) (1999/349/CE) LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, el primer p(cid:145)rrafo del apartado 2 de su art(cid:146)culo 93, Tras haber emplazado a las partes interesadas, de acuerdo con el art(cid:146)culo mencionado, a presentar sus observa- ciones (1), Considerando lo siguiente: (1) (2) (3) I. PROCEDIMIENTO Mediante carta de 12 de septiembre de 1997, la Representaci(cid:155)n Permanente de Italia ante la Uni(cid:155)n Europea notific(cid:155) a la Comisi(cid:155)n, de acuerdo con el apartado 3 del art(cid:146)culo 93 del Tratado, el texto del los apartados 1 y 4 del art(cid:146)culo 12 de la Ley no 266 de 7 de agosto de 1997 sobre refinanciaci(cid:155)n de las ayudas contempladas en la Ley no 1329 de 28 de noviembre de 1965 (en lo sucesivo denominada «Legge Sabatini»). La presente Decisi(cid:155)n, tal como se indica en la referencia, se refiere solamente a la aplicaci(cid:155)n de las disposiciones nacionales mencionadas al sector de comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas. transformaci(cid:155)n y la La Comisi(cid:155)n, mediante carta de 17 de febrero de 1998, comunic(cid:155) a Italia su Decisi(cid:155)n de incoar el procedimiento previsto por el apartado 2 del art(cid:146)- culo 93 del Tratado respecto a la aplicaci(cid:155)n de las (1) DO C 100 de 2. 4. 1998, p. 17. (4) (5) (6) (7) (8) medidas de ayuda contempladas en la Ley no 1329/ 65 en dicho sector. La decisi(cid:155)n de incoar el procedimiento se public(cid:155) en el Diario Oficial de las Comunidades Euro- peas. La Comisi(cid:155)n invit(cid:155) a los dem(cid:145)s Estados miembros y a los terceros interesados a presentar sus observaciones sobre las citadas ayudas. La Comisi(cid:155)n no recibi(cid:155) observaciones de los dem(cid:145)s Estados miembros o de otros interesados. Italia comunic(cid:155) sus observaciones mediante carta de 2 de abril de 1998. Mediante carta de 8 de septiembre de 1998, la Comisi(cid:155)n solicit(cid:155) a Italia algunas precisiones, que se aportaron mediante carta de 16 de septiembre de 1998. II. DESCRIPCI(cid:222)N DE LAS AYUDAS Y MOTIVOS POR LOS QUE LA COMISI(cid:222)N HA DECIDIDO INCOAR EL PROCEDIMIENTO La Ley no 1329/65 (cuya refinanciaci(cid:155)n es objeto de la presente Decisi(cid:155)n) prev(cid:130) ayudas para inversiones que consistan en la compra de m(cid:145)quinas o de equipamientos t(cid:130)cnicos. La ayuda se concede en caso de venta a plazos y consiste en la reducci(cid:155)n del tipo de inter(cid:130)s en operaciones de descuento de efectos comerciales (letras de cambio) firmados por el comprador de las m(cid:145)quinas o equipamientos en favor del vendedor. El elemento de ayuda corresponde a la diferencia entre el ingreso neto calculado al tipo de descuento de referencia vigente el d(cid:146)a en que la operaci(cid:155)n de descuento ha tenido lugar y el ingreso neto calcu- lado al tipo de descuento bonificado. L 133/58 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 28. 5. 1999 (9) La ayuda se concede al comprador, o bien directa- mente por el vendedor en el momento de la venta a plazos (en forma de descuento sobre el precio del bien) o por medio del banco que descuente los efectos presentados por el vendedor (en forma de subvenci(cid:155)n a posteriori). (10) La bonificaci(cid:155)n no puede sobrepasar: (cid:190) un 85 % del tipo de descuento de referencia (cid:190)y, en cualquier caso, un 8 %(cid:190) para las inver- siones en instalaciones situadas en regiones del objetivo no 1, (cid:190) un 50 % del tipo de descuento de referencia (cid:190)y, en cualquier caso, un 5 %(cid:190) para las regiones fuera del objetivo no 1. (11) (12) (13) (14) coste subvencionable para cada operaci(cid:155)n El (m(cid:145)ximo 3 000 millones de liras italianas (cid:190) 4 500 millones en el caso de varias operaciones en el mismo a(cid:157)o por la misma empresa) est(cid:145) represen- tado por el capital escalonado y por los intereses relativos al escalonamiento del pago (el tipo de inter(cid:130)s no puede superar en el tipo de referencia). El escalonamiento de pago no puede ser superior a los cinco a(cid:157)os. Los elementos citados no permiten calcular el equi- valente en subvenci(cid:155)n bruta de la ayuda en cues- ti(cid:155)n. La evaluaci(cid:155)n de estas ayudas debe efectuarse a la luz de los criterios de la normativa comunitaria relativa a las ayudas estatales a la inversi(cid:155)n en el sector de la transformaci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas (1). Esta normativa establece que no pueden conside- rarse compatibles con el mercado com(cid:156)n las ayudas estatales concedidas en relaci(cid:155)n con inversiones contempladas en los guiones segundo y tercero del punto 1. 2 del anexo de la Decisi(cid:155)n 94/173/CE de la Comisi(cid:155)n (2), o excluidas de manera incondi- cional en el punto 2 de dicho anexo. (15) La intensidad de las ayudas no debe superar un 55 % del coste admisible (75 % en las regiones del objetivo no 1). (16) Al no haber proporcionado Italia garant(cid:146)as del respeto de los l(cid:146)mites sectoriales de la Decisi(cid:155)n 94/173/CE ni de las intensidades mencionadas, la Comisi(cid:155)n consider(cid:155) que la medida en cuesti(cid:155)n era incompatible con el mercado com(cid:156)n debido a que las ayudas pod(cid:146)an tambi(cid:130)n concederse en favor de inversiones excluidas con arreglo a la normativa sobre ayudas a la inversi(cid:155)n en el sector de la trans- formaci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)- colas y que los elementos de informaci(cid:155)n disponi- bles no permit(cid:146)an comprobar si se respetaban los l(cid:146)mites cuantitativos previstos por dicha normativa. III. OBSERVACIONES DE ITALIA (17) Mediante cartas de 2 de abril y de 16 de septiembre de 1998, Italia proporcion(cid:155) las siguientes preci- siones y compromisos: a) la intensidad de las ayudas, expresada en equiva- lente en subvenci(cid:155)n bruta, no sobrepasa un 9,5 % en las regiones fuera del objetivo no 1 ni 17 % en las regiones del objetivo no 1; b) el las limitaciones respecto de sectoriales contempladas en el anexo de la Decisi(cid:155)n 94/ 173/CE estar(cid:145) garantizado por la aplicaci(cid:155)n, tambi(cid:130)n en el marco de la Ley no 1329/65, de los criterios utilizados en el marco de la Ley no 488/92. Esta (cid:156)ltima fue objeto de la Decisi(cid:155)n final de la Comisi(cid:155)n de 22 de julio de 1998 (3), en la que se establec(cid:146)a que, con algunas condi- ciones, las ayudas a las inversiones previstas eran compatibles con la normativa comunitaria sobre ayudas estatales a la inversi(cid:155)n en el sector de la transformaci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas y en consecuencia con el mercado com(cid:156)n. Italia garantiza que las condiciones contempladas en la Decisi(cid:155)n de 22 de julio de 1998 tambi(cid:130)n se respetar(cid:145)n al aplicarse a dicho sector las medidas de la Ley no 1329/65. (18) (19) (20) IV. CONCLUSI(cid:222)N Las garant(cid:146)as proporcionadas por Italia en sus cartas de 2 de abril y de 16 de septiembre de 1998 permiten a la Comisi(cid:155)n disipar las dudas existentes al incoar el procedimiento del apartado 2 del art(cid:146)- culo 93 del Tratado respecto de las ayudas citadas. En efecto, estas garant(cid:146)as permiten considerar que, con las condiciones recogidas al considerando 17, las ayudas a la inversi(cid:155)n contempladas en la Ley no 1329/65 se ajustan a la normativa sobre ayudas estatales a la inversi(cid:155)n en el sector de la transfor- maci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas. Por lo tanto, las ayudas pueden beneficiarse de la excepci(cid:155)n mencionada en la letra c) del apartado 3 del art(cid:146)culo 92 del Tratado. En aplicaci(cid:155)n del p(cid:145)rrafo segundo de la letra b) del apartado 3 de la citada normativa comunitaria, la Comisi(cid:155)n solicita a Italia que remita un informe anual con informaci(cid:155)n sobre todas las ayudas concedidas en el ejercicio considerado y, en parti- cular, las informaciones que permitan concluir, sin investigaci(cid:155)n posterior, el respeto efectivo de cada una de las condiciones contempladas en el punto 2 del anexo de la Decisi(cid:155)n 94/173/CE, (1) DO C 29 de 2. 2. 1996, p. 4. (2) DO L 79 de 23. 3. 1994, p. 29. (3) C(1998) 2407 final, pendiente de publicaci(cid:155)n. 28. 5. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 133/59 HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISI(cid:222)N: Art(cid:146)culo 1 La aplicaci(cid:155)n al sector de la transformaci(cid:155)n y comerciali- zaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas del r(cid:130)gimen de ayudas a las inversiones instaurado por la Ley no 1329 de 28 de noviembre de 1965 es compatible con el mercado com(cid:156)n con las condiciones siguientes: a) la intensidad de las ayudas, expresada en equivalente en subvenci(cid:155)n bruta, no sobrepasar(cid:145) un 9,5 % en las regiones fuera del objetivo no 1 ni un 17 % en las regiones del objetivo no 1; b) se respetar(cid:145)n los l(cid:146)mites sectoriales contemplados en el anexo de la Decisi(cid:155)n 94/173/CE, recogidas en las disposiciones de aplicaci(cid:155)n de la Ley no 488 de 19 de diciembre de 1992, modificadas de acuerdo con la Decisi(cid:155)n de la Comisi(cid:155)n de 22 de julio de 1998. Italia deber(cid:145) comunicar a la Comisi(cid:155)n las disposiciones que adopte para ajustarse a dichas condiciones en un plazo de quince d(cid:146)as a partir de su adopci(cid:155)n. Art(cid:146)culo 3 Italia deber(cid:145) presentar a la Comisi(cid:155)n un informe anual con informaci(cid:155)n acerca de todas las ayudas concedidas durante el ejercicio en cuesti(cid:155)n, y en particular las infor- maciones que permitan concluir, sin investigaci(cid:155)n poste- rior, el respeto efectivo de cada una de las condiciones contempladas en el punto 2 del anexo de la Decisi(cid:155)n 94/173/CE. Art(cid:146)culo 4 El destinatario de la presente Decisi(cid:155)n ser(cid:145) la Rep(cid:156)blica Italiana. Art(cid:146)culo 2 Hecho en Bruselas, el 14 de octubre de 1998. Antes de la aplicaci(cid:155)n al sector de la transformaci(cid:155)n y comercializaci(cid:155)n de productos agr(cid:146)colas del r(cid:130)gimen a que se refiere el art(cid:146)culo 1, Italia deber(cid:145) modificar las disposiciones de aplicaci(cid:155)n del mismo, con el fin de ajustarse a las condiciones recogidas en el mismo art(cid:146)culo. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n