title: 1999/210/EY: Komission päätös, tehty 14 päivänä lokakuuta 1998, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/F-3/33.708 - British Sugar plc, asia IV/F-3/33.709 - Tate & Lyle plc, asia IV/F-3/33.710 - Napier Brown & Company Ltd, asia IV/F-3/33.711 - James Budgett Sugars Ltd) (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3061) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
United Kingdom
common organisation of markets
fine
prices policy
restriction on competition
sugar industry

formats: html pdf print

text: 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/1 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION PÄÄTÖS, tehty 14 päivänä lokakuuta 1998, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (Asia IV/F-3/33. 708 — British Sugar plc, asia IV/F-3/33. 709 — Tate & Lyle plc, asia IV/F-3/33. 710 — Napier Brown & Company Ltd, asia IV/F-3/33. 711 — James Budgett Sugars Ltd) (tiedoksiannettu numerolla K(1998) 3061) (Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen) (1999/210/EY) SISÄLLYSLUETTELO Kappaleet I JOHDANTO JA MENETTELY. 1)–2) II TOSIASIAT. 3)–58) A. TUOTE. 3) B. SOKERIALAN YHTEINEN MARKKINAJÄRJESTELY. 4)–7) C. OSAPUOLET JA NIIDEN MARKKINA–ASEMA YHDISTYNEESSÄ KUNINGAS- KUNNASSA JA ERITYISESTI ISOSSA-BRITANNIASSA. 8)–13) 1. Sokerintuottajat Yhdistyneessä kuningaskunnassa. 8)–9) 1. 1 British Sugar. 1. 2 Tate & Lyle. 8) 9) 2. Sokerikauppiaat. 10)–13) 2. 1 Napier Brown. 2. 2 James Budgett. 12) 13) L 76/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Kappaleet D. SOKERIN TUOTANTO JA TARJONTA YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUN- NASSA JA ERITYISESTI ISOSSA-BRITANNIASSA. 14)–21) 1. Markkinaosuudet. 14)–15) 2. Sokerin tuonti muista jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja eri- tyisesti Isoon-Britanniaan. E. BRITISH SUGARIN, TATE & LYLEN, NAPIER BROWNIN JA JAMES BUDGET- TIN KILPAILUASEMAT. 16)–21) 22)–23) F. KILPAILUSÄÄNTÖJEN RIKKOMISEEN JOHTANEET SEIKAT. 24)–57) 1. Taustaa. 24)–28) 2. Kilpailunvastainen menettely. 29)–57) 2. 1 Yhteenveto. 29) 2. 2 Yksityiskohtainen esittely. 30)–57) 2. 2. 1 Teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin hinnoittelu, erityisesti mat-. riisi 2. 2. 2 Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnoittelu. 2. 2. 3 Sokerin hinnoittelutietojen saatavuus ja arvo. 2. 2. 4 Kokouksia koskevia lisäselostuksia. 2. 2. 5 Osapuolten näkemys markkinatilanteesta tarkastelujakson aikana. 2. 2. 6 Virallisten hintojen korotusten ja British Sugarin hintojen korotus- ten välinen ero. G. YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN KILPAILUVIRASTON ALOITTAMA RINNAKKAISMENETTELY. 37)–45) 46)–48) 49) 50)–51) 52)–56) 57) 58) III OIKEUDELLINEN ARVIOINTI. 59)–184) A. MERKITYKSELLISTEN MARKKINOIDEN MÄÄRITELMÄ. 59)–65) 1. Merkitykselliset tuotemarkkinat. 59) 2. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat. 60)–65) B. YRITYSTEN VÄLINEN SOPIMUS JA/TAI YHDENMUKAISTETTU MENETTE- LYTAPA, JONKA TARKOITUKSENA TAI SEURAUKSENA ON HUOMATTAVA KILPAILUN RAJOITTAMINEN. 66)–154) 1. Komission arvio. 66)–78) 1. 1 Yritysten välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa. 66)–71) 1. 2 Kilpailun merkittävä rajoittaminen toimenpiteiden tarkoituksena tai seu- rauksena. 1. 2. 1 Hinnoittelun yhteensovittaminen. 1. 2. 2 Merkityksellisyys. 1. 3 Päätelmä. 72)–77) 72)–76) 77) 78) 2. Osapuolten perustelut ja komission vastaukset. 79)–154) 2. 1 Ei sopimusta, ei yhdenmukaistettua menettelytapaa, British Sugarin hinta- johtajuus. 2. 1. 1 British Sugarin perustelut. 2. 1. 2 Tate & Lylen perustelut. 2. 1. 3 Napier Brownin perustelut. 2. 1. 4 James Budgettin perustelut. 79)–97) 79)–81) 82)–83) 84) 85) 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/3 Kappaleet 2. 1. 5 Komission vastaukset. 86)–97) a) British Sugarin hintajohtajuus. 86)–88) b) Sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa. 89)–97) aa) Kokousten merkitys. 90) bb) British Sugarin ja Tate & Lylen välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa. cc) British Sugarin, Tate & Lylen, Napier Brownin ja James Budgettin välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menette- lyptapa. dd) Yhdenmukaistettu menettelytapa, jonka todellisista vaiku- tuksista ei ole todisteita. 91)–92) 93)–94) 95)–97) 2. 2 Sokerimarkkinoiden avoimuus, etukäteen saadut luottamukselliset tiedot, kokouksissa annettujen hintatietojen arvo, kokousten merkitys ja niiden kilpailunvastainen vaikutus markkinoihin. 98)–123) 2. 2. 1 British Sugarin perustelut. 98)–108) a) Teollinen sokeri. 100)–102) b) Vähittäismyyntiin tarkoiettu sokeri. 103)–108) 2. 2. 2 Tate & Lylen perustelut. 109)–113) 2. 2. 3 Napier Brownin perustelut. 2. 2. 4 James Budgettin perustelut. 114) 115) 2. 2. 5 Komission vastaukset. 116)–123) a) Sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan vaikutusten merkitys. 116)–119) b) Sokerimarkkinoiden avoimuus, etukäteen saadut luottamukselli- set tiedot, kokouksissa annettujen hintatietojen arvo ja kokous- ten merkitys. 120)–122) c) Päätelmät. 123) 2. 3 Kokousten väitetyt tavoitteet, erityisesti sitoumukset. 124)–154) 2. 3. 1 British Sugarin perustelut. 124)–130) a) Sitoumukset. 126)–129) b) Kokousten muut tavoitteet. 2. 3. 2 Tate & Lylen perustelut. 2. 3. 3 Napier Brownin perustelut. 2. 3. 4 James Budgettin perustelut. 130) 131) 132) 133) 2. 3. 5 Komission vastaukset. 134)–154) a) Sitoumukset. 135)–152) aa) Kokousten osanottajat. 141) bb) Tapahtumien aikajärjestys. 142)–143) cc) Kokouksissa käsitellyt aiheet. 144)–148) dd) Kilpailulainsäädännön seurantaohjelman merkitys. 149)–151) ee) Vaihtoehtoiset menetelmät sitoumusten noudattamiseksi ja noudattamisen tarkkailemiseksi. b) Muut selitykset kokousten tarkoituksista. c) Päätelmät. 152) 153) 154) L 76/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Kappaleet C. MERKITTÄVÄ VAIKUTUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN KAUPPAAN. 155)–183) 1. Komission arvio asiasta. 155)–168) 1. 1 Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan sanamuoto ja yhteisöjen tuomioistuimen asettamat normit. 155)–158) 1. 2 Tarkasteltavana olevan asian arviointi. 159)–168) 1. 2. 1 Teollisuuskäyttöön tarkoitettu sokeri. 163)–166) 1. 2. 2 Vähittäismyyntiin tarkoitettu sokeri. 167)–168) 2. Osapuolten perustelut. 169)–171) 2. 1 British Sugar. 169)–171) 2. 2 Tate & Lyle. 2. 3 Napier Brown. 172) 173) 2. 4 James Budgett. 174)–175) 3. Komission vastaukset. 176)–183) D. 85 ARTIKLAN 3 KOHTA. 184) IV ASETUKSEN N:O 26 SOVELTUMATTOMUUS. 185)–188) V ASETUKSEN N:O 17 3 ARTIKLA. 189) VI ASETUKSEN N:O 17 15 ARTIKLAN 2 KOHTA. 190)–217) A. TAHALLISUUS. 191)–192) B. RIKKOMISEN VAKAVUUS. 193)–198) C. RIKKOMISEN KESTO. 199)–202) D. RASKAUTTAVAT JA LIEVENTÄVÄT SEIKAT. 203)–210) 1. Sokerimarkkinoiden yhteinen järjestely. 203)–205) 2. British Sugar. 206)–210) E. KOMISSION TIEDONANTO SAKKOJEN MÄÄRÄÄMÄTTÄ JÄTTÄMISESTÄ TAI LIEVENTÄMISESTÄ KARTELLEJA KOSKEVISSA ASIOISSA. 211)–217) 1. Kaikki neljä osapuolta. 212)–213) 2. Erityisesti Tate & Lyle. 214)–217) KOMISSION PÄÄTÖS 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/5 EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon 6 päivänä helmikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 17 (1), joka on perustamissopi- muksen 85 ja 86 artiklan ensimmäinen täytäntöönpano- asetus, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Itäval- lan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjalla, ja erityisesti sen 15 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon 4 päivänä toukokuuta 1992 tehdyn komission päätöksen menettelyn aloittamisesta tarkastel- tavana olevan asian osalta, on antanut asianomaisille yrityksille tilaisuuden tulla kuulluksi väitteistä, jotka komissio on esittänyt niitä vastaan neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 koh- dan nojalla sekä neuvoston asetuksen N:o 17 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyistä kuulemisista 25 päivänä heinäkuuta 1962 annetun komission asetuksen N:o 99/ 63/ETY (2) mukaisesti, on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina- asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: I JOHDANTO JA MENETTELY 1) harjoittavan yhtiön, (jäljempänä Tämä päätös koskee kahden Isossa-Britanniassa toimivan sokerinvalmistajan, British Sugar plc:n (jäljempänä ’British Sugar’ (3)) ja Tate & Lyle plc:n (jäljempänä ’ Tate & Lyle’ (4)), sekä kahden sokeri- Napier kauppaa Brown & Company Ltd:n ’Napier Brown’) ja James Budgett Sugars Ltd:n (jäljempänä ’James Budgett’), teollisen valkoisen kidesokerin hinnoittelupolitiikan yhteensovittamista Isossa-Bri- tanniassa. Päätös koskee myös näiden kahden sokerinvalmistajan hinnoittelupolitiikan yhteenso- vittamista vähittäismyyntiin tarkoitetun valkoisen kidesokerin osalta Isossa-Britanniassa. Jakso, jona rikkominen tapahtui (jäljempänä ’tarkastelujakso’), on 20. 6. 1986–2. 7. 1990 välinen aika British Suga- rin ja Tate & Lylen osalta, sekä loppuvuoden 1986 ja 2 päivän heinäkuuta 1990 välinen aika Napier Brownin ja James Budgettin osalta. 2) Komission tässä asiassa aloittaman menettelyn sekä Ison-Britannian kilpailuviraston (UK Office of Fair Trading, OFT) (5) rinnakkaisen menettelyn lähtö- kohtana on kaksi rikkomiset paljastavaa kirjettä, jotka Tate & Lyle lähetti OFT:lle 16 päivänä hei- ja 29 päivänä elokuuta 1990. näkuuta 1990 Komissio aloitti 4 päivänä toukokuuta 1992 menettelyn edellä mainittuja neljää osapuolta ja muitakin eurooppalaisia sokerintuottajia vastaan ja lähetti kullekin niistä väitetiedoksiannon 12 päi- vänä kesäkuuta 1992. Alkuperäinen väitetiedoksi- anto koski useita Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytävään sokerikauppaan liittyviä tapauksia, joi- hin ja liittyi kilpailunvastaisia menettelytapoja jotka rikkoivat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa. Otettuaan huomioon osapuolten kirjalliset vastaukset alkuperäiseen väi- tetiedoksiantoon ja suullisessa käsittelyssä annetut lausunnot komissio päätti muuttaa menettelyn kul- kua ja keskittyä rikkomiseen, jonka tueksi voitiin koota riittävästi Euroopan yhteisöjen tuomioistui- men oikeuskäytännössä vaadittavaa todistusaineis- toa. Tämän vuoksi laadittiin alkuperäisen korvaava tarkistettu väitetiedoksianto, joka lähetettiin osa- puolille 18 päivänä elokuuta 1995. Tässä päätök- sessä otetaan huomioon osapuolten kirjalliset vas- taukset tarkistettuun väitetiedoksiantoon sekä suul- lisessa käsittelyssä 18 ja 19 päivänä huhtikuuta 1996 ja sen jälkeen annetut lausunnot, samoin kuin osapuolten vastaukset alkuperäiseen väitetie- doksiantoon ja sitä seuranneessa suullisessa käsitte- lyssä annetut lausunnot, jos ne ovat merkitykselli- siä tarkistetussa väitetiedoksiannossa esitettyjen väitteiden kannalta. II TOSIASIAT A. TUOTE 3) Menettelyn kohteena oleva tuote on valkoinen kidesokeri. Sokeria tuotetaan sokerijuurikkaasta tai -ruo’osta. Etelä-Espanjassa sijaitsevaa hyvin pientä aluetta ja lukuun Ranskan merentakaisia departementteja ottamatta sokeriruokoa ei kasvateta yhteisön alu- eella. Tätä päätöstä (6) varten voidaan erottaa kolme eri sokerilaatua: valkoinen kidesokeri, neste- mäinen sokeri ja erikoissokerit. Valkoinen kidesokeri, jota usein kutsutaan yksin- kertaisesti ”valkoiseksi sokeriksi”, on sokerijuurik- kaan tai -ruo’on jalostuksesta saatava lopputuote. Yhteisön asetuksissa yksilöidään eri sokerilaa- tuja (7). Vakiolaatuna on EC II -sokeri. Suurin osa koko yhteisön, ja erityisesti Yhdistyneen kuningas- kunnan ja Ison-Britannian tuotannosta ja kulutuk- L 76/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 sesta (8) kohdistuu valkoiseen kidesokeriin. Sitä myydään teollisuudelle (jäljempänä ’teollinen so- keri’) ja vähittäismyyntiin (jäljempänä ’vähittäis- myyntiin tarkoitettu sokeri’). Nestemäistä sokeria käytetään pääasiassa elintarvi- kejalostusteollisuudessa. Korkealaatuisinta neste- mäistä sokeria saadaan sulattamalla valkoista kide- sokeria. Heikompia laatuja valmistetaan ainoas- taan ruo’osta sekoittamalla keskenään ruokosoke- rin jalostuksen eri vaiheissa saatavia nesteitä. Erikoissokereihin kuuluvat kaikki kuivasokerit val- koista kidesokeria lukuun ottamatta. Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren maista saatava suoraan kulutukseen tarkoitettu raakasokeri, fariinisokerit, hieno sokeri, pölysokeri ja muut jauhetut sokerit samoin kuin siirapit ja melassit kuuluvat tähän luokkaan (9). 6) 4) 5) B. SOKERIALAN YHTEINEN MARKKINAJÄRJESTELY Sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn (The Sugar Regime of the Common Agricultural Policy) tavoit- teena on yhteisön sokerintuotannon tukeminen ja suojaaminen. Yhteisön alueella korjatusta sokeri- juurikkaasta ja -ruo’osta valmistetun sokerin tuo- tantoa rajoitetaan kansallisilla kiintiöillä (A- ja B-kiintiöt), joista päättää neuvosto. Nämä kiintiöt ovat pysyneet periaatteessa ennallaan vuodesta 1981. Kunkin jäsenvaltion hallitus jakaa maalleen määritellyn kiintiön kansallisten sokerintuottajien kesken. Yhteisössä on käytössä hintatukijärjestelmä, joka koskee kuitenkin vain A- ja B-kiintiöiden mukai- sesti tuotettua sokeria. Yhteisön yritysten A- ja B-kiintiöt ylittävään sokerintuotantoon viitataan nimikkeellä C-sokeri, joka on myytävä maailman- markkinoilla yhteisön ulkopuolisille maille ilman tukia tai varastoitava vähintään 12 kuukauden ajan ja käytettävä osana seuraavien vuosien A-ja B-sokeria. A- ja B-sokerin lisäksi yhteisö antaa hintatukea rajoitetulle määrälle Lome´n sopimuksen mukaisesti yhteisöön tuotua sokeria (10). Etuuskohtelun koh- teena olevan tuonnin kokonaismääräksi asetettiin 1,305 miljoonaa tonnia vuosiksi 1986–1990. Tate & Lyle tuo tällä hetkellä (ja toi myös tarkas- telujakson aikana) lähes kaiken etuuskohtelun koh- teena olevan sokerin osittain jalostettuna ruokoso- kerina, joka jalostetaan edelleen valmiiksi sokeri- tuotteiksi. AKT-maista peräisin olevan ruokosoke- rin tuojat ja jalostajat saavat katteen (”instituti- onaalinen kate”) tästä toiminnasta. Tämä jalostus- kate määritetään eri tavalla kuin juurikkaasta tuo- tetun sokerin valmistuskate jalostustoimenpiteiden erityisen luonteen takia. Ruo’osta jalostetun soke- rin institutionaalinen kate oli tarkastelujakson aikana alhaisempi kuin juurikassokerin jalostuk- selle määritetty kate. Etuuskohtelun kohteena ole- van ruokosokerin jalostajat kärsivätkin tarkastelu- jakson aikana rakenteellisesta katehaitasta yhteisön juurikassokerin jalostajiin verrattuna (11). Neuvosto määrittelee vuosittain sokerijuurikkaan ostoa, jalostusta ja myyntiä varten viralliset hinnat, joista tärkein on interventiohinta eli hinta, jolla valmistajat voivat myydä A- ja B-sokeria kansalli- sille interventioelimille. Interventiota varten myyvät yritykset myyvät jalostamaansa sokeria interventio- hintaan. Sokeria ei ole kuitenkaan vuosiin myyty interventiota varten. Sokerialan markkinajärjeste- lyn omarahoitteisuus (12) pyritään varmistamaan muun muassa varastointimaksulla, jota sovelletaan tasapuolisesti kaikkeen A- ja B-sokeriin, jota ei myydä ja varastointimaksu yhdessä muodostavat A- ja B- sokerin vähimmäistakuuhinnan. Kyseistä hintaa nimitetään tosiasialliseksi tukihinnaksi. Lome´n so- pimuksen mukaisesti tuotu etuuskohtelun kohteena oleva sokeri ei kuulu varastointikustannusten kor- vausjärjestelmään, joten siihen ei sovelleta varas- tointimaksua. interventiota varten. Interventiohinta Neuvosto asetti tarkastelujakson aikana myös kyn- nyshinnan. Tämä oli hinta, jolla kiintiöiden ulko- puolista sokeria voitiin tuoda yhteisön ulkopuoli- sista maista. Tällaisesta tuonnista oli suoritettava maksu, joka laskettiin vapaan maailmanmarkkina- hinnan ja kynnyshinnan erotuksen perusteella. Tämä muuttuva maksu korvattiin 1 päivänä heinä- kuuta 1995 (Uruguayn kierroksen täytäntöönpano) ensin paljoustullilla ja sitten lisätullilla, joka on suojalauseke erittäin alhaisten maailmanmarkki- nahintojen varalta. Yhteisön alueella myytävälle sokerille asetetaan näin ollen vähimmäishinnat (interventiohinta lisät- tynä varastointimaksulla) yhteisön asetuksilla. 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/7 Neuvosto asettaa myös vähimmäishinnat, jotka jalostajien on maksettava sokerijuurikkaan kasvat- tajille. 7) Juurikassokerin jalostajat voivat myydä A- ja B- sokeria vapaasti kaikkialla yhteisössä. Jos jalostajat eivät saa myytyä kaikkea jalostamaansa sokeria tällä tavoin, ne voivat myydä sitä joko interventi- ota varten tai viedä sokerin maailmanmarkkinoille. Jos sokeri myydään maailmanmarkkinoilla, jalosta- jat saavat vientitukea, joka lasketaan tarjouskilpai- lujärjestelmän perusteella. ”Vientituettu myynti” on tavallisesti houkuttelevampi vaihtoehto kuin myyminen interventiota varten (13). C. OSAPUOLET JA NIIDEN MARKKINA-ASEMA YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA JA ERITYISESTI ISOSSA-BRITANNIASSA via toimitussopimuksia varmistaakseen raa’an ruo- kosokerin toimitukset. Yrityksellä oli Isossa-Britan- niassa kaksi jalostuslaitosta: toinen Lontoossa (Sil- vertown) ja toinen Skotlannissa (Greenock). Skot- lannissa sijaitseva jalostuslaitos on sittemmin sul- jettu. Molemmat jalostuslaitokset ovat toimineet täydellä tai lähes täydellä teholla tilikaudesta 1982–1983 lähtien. Yhdistyneen kuningaskunnan lisäksi Tate & Lyle jalostaa sokeria myös Portuga- lissa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja Zimbabwessa. Yrityksen liiketoiminta Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa kattaa myös viljasta peräisin olevien makeutusaineiden ja tärkkelyksen tuotan- non. Tate & Lyle -konsernin kaikkien tuotteiden maailmanlaajuinen liikevaihto oli 30 päivänä syys- kuuta 1989 päättyneellä tilikaudella 3 359 900 000 Englannin puntaa. 1. Sokerintuottajat Yhdistyneessä kuningaskunnassa 2. Sokerikauppiaat 8) 9) 1. 1 British Sugar British Sugar on Yhdistyneen kuningaskunnan ainoa sokerijuurikkaan jalostaja. Tälle yritykselle myönnetään koko Yhdistyneen kuningaskunnan vuotuinen A- ja B-sokerin kiintiö, joka on 1,144 miljoonaa tonnia. British Sugarin kaikkien tuottei- den maailmanlaajuinen liikevaihto oli 30 päivänä syyskuuta 1989 päättyneellä tilikaudelle 677,6 mil- joonaa Englannin puntaa. Vuosina 1982–1990 Bri- tish Sugar oli S & W Berisford plc:n (14) tytäryhtiö. British Sugar siirtyi Associated British Foods plc:n (15) omistukseen joulukuussa 1990 / tammi- kuussa 1991. 1. 2 Tate & Lyle Tate & Lyle -konsernin rakenne ei ole muuttunut tarkastelujakson alun ja nykyhetken välisenä aikana. Tate & Lyle plc on koko konsernin emoyh- tiö, ja sen yhtiöt toimivat maailmanlaajuisesti talouden eri aloilla. Tate & Lyle plc:n välitön tytär- yhtiö Tate & Lyle Industries Ltd vastaa ruokosoke- rin jalostamisesta Yhdistyneessä kuningaskunnassa; jalostuksen tuotantoyksikkö Tate & Lyle Sugars (TLS). Tate & Lyle jalostaa jalostuslaitoksis- Isossa-Britanniassa saan selvästi suurimman osan yhteisöön tuodusta etuuskohtelun kohteena olevasta raa’asta ruokoso- kerista. Tate & Lyle on tehnyt useiden AKT-mai- den tuottajien kanssa viiden vuoden välein uusitta- sijaitsevissa toteuttaa sen 10) British Sugar, Tate & Lyle, eräs mannermaalla yksinedustajan (Czarnikow Ltd. ) kautta toimiva sokerintuottaja (De Danske Sukkerfabrikker) ja riippumattomat kauppiaat harjoittivat tarkastelu- jakson aikana sokerin jakelua Isossa-Britanniassa. Ison-Britannian tärkeimmät sokerikauppiaat olivat tuolloin Napier Brown, James Budgett, Billington ja J. M. Thomas. 11) Kauppiaat toimivat kahdella eri tavalla, ”nimelli- sinä kauppiaina” ja ”pääkauppiaina”. Nimellisessä kaupassa kauppiaat ovat kahden Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan tuottajan (British Su- gar ja Tate & Lyle) edustajia ja saavat kiinteän provision tai palkkion. Niiden tehtäviin kuuluvat tilausten käsittely, laskutus ja maksujen periminen. Nimelliset kauppiaat eivät osallistu hintaneuvotte- luihin, jotka käydään suoraan tuottajan ja asiak- kaan välillä (16). Vaikka tällainen toiminta ei ole taloudellisesti kovin kannattavaa, sen avulla voi- daan hankkia markkinaosuutta ja valmiudet myydä kannattavammilla ehdoilla pääkauppiaan ominaisuudessa (17). Tällöin kauppias ostaa ja myy sokeria omissa nimissään sekä neuvottelee itsenäi- sesti myyntiehdot ja määrittelee saamansa voiton. Pääkauppiaat hankkivat tarvitsemansa sokerin kahdelta Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajalta ja tuonnin kautta. Kauppiaat harjoittavat tuontia omaan lukuunsa ja omissa nimissään (18). Napier Brown ja James Budgett toivat tarkastelujakson aikana sokeria Manner-Euroopasta. James Budgett toi yhteisön sokeria myös Irlannista. L 76/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 2. 1 Napier Brown 12) Napier Brown on suurin Ison-Britannian neljästä sokerikauppiaasta. Yrityksen nimellinen liiketoi- minta British Sugarin ja Tate & Lylen lukuun on vähentynyt asteittain 33 prosentista 23 prosenttiin sen koko kidesokerikaupasta. Pääkauppiaana har- joitetun liiketoiminnan osuus on vaihdellut 67 ja 77 prosentin välillä. Napier Brown on ollut 31 päivänä maaliskuuta 1990 päättyneen tilikauden alusta alkaen Napier Brown Holdings Ltd:n koko- naan omistama tytäryhtiö, jonka toimintoihin kuu- luvat sokerin, kuivattujen hedelmien, pähkinöiden ja jäähdytettyjen elintarvikkeiden kauppa, jalostus ja pakkaaminen. Napier Brownin maailmanlaajui- nen kaikkien tuotteiden liikevaihto oli 31 päivänä maaliskuuta 1990 päättyneellä tilikaudella 258,2 miljoonaa Englannin puntaa. 2. 2 James Budgett 13) James Budgett on Ison-Britannian toiseksi suurin sokerikauppias. Yrityksen nimellinen liiketoiminta Tate & Lylen sekä British Sugarin lukuun oli vuonna 1986 noin 70 prosenttia sen koko kideso- kerikaupasta ja väheni vuoteen 1990 mennessä noin 50 prosenttiin. Kahden Yhdistyneen kunin- gaskunnan tuottajan kanssa pääkauppiaana harjoi- tetun sokerikaupan osuus on kasvanut saman jak- son aikana 20 prosentista 40 prosenttiin yrityksen koko liiketoiminnasta. James Budgettin harjoittama tuonti kolminkertaistui vuosien 1986 ja 1990 väli- senä aikana noin kymmeneen prosenttiin sen koko sokeriin liittyvästä liiketoiminnasta. Maaliskuun 31 päivänä 1990 päättyneen tilikauden alusta alkaen James Budgettiin suurin osakkeenomistaja on ollut maailman suurin sokerikauppaa harjoittava yritys ED & F Man Ltd, jonka nimi vahdettiin vuonna 1994 ED & F Man Group plc:ksi. Irish Sugar osti 17 päivänä toukokuuta 1989 33,3 prosenttia James Budgettin osakkeista. James Budgettista tuli samana päivänä yksinoikeudella Irish Sugarin jakeluyhtiö Isossa-Britanniassa. James Bud- gett & Son Ltd:n nimi vaihdettiin 10 päivänä elo- kuuta 1992 James Budgett Sugars Ltd:ksi. James Budgettin maailmanlaajuinen kaikkien tuotteiden liikevaihto oli 31 päivänä maaliskuuta 1990 päät- tyneellä tilikaudella 163,8 miljoonaa Englannin puntaa. toimiva D. SOKERIN TUOTANTO JA TARJONTA YHDISTYNEESSÄ KUNINGASKUNNASSA JA ERITYISESTI ISOSSA-BRITANNIASSA 1. Markkinaosuudet 14) Sokerin tarjonta ja kysyntä ovat suurelta osin tasa- painossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tilanne säilyi vakaana koko tarkastelujakson ajan, mikä voidaan havaita seuraavasta taulukosta (19): Sokerin saatavuus Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla / normaali kulutus (tuhansina tonneina vastaavasta määrästä valkoista sokeria) Tuotantokaudet (1. lokakuuta — 30. syyskuuta) 1986/1987 1987/1988 1988/1989 1989/1990 Kokonaistuotanto 1 318 1 226 1 304 1 264 josta vientiin tarkoitettua C-sokeria (British Sugarin kiintiö = 1 144) Saatavilla oleva tuotanto Varastojen muutos Tuonti AKT-maista Tuonti muista kolmansista maista Tuonti yhteisön jäsenvaltioista Saatavilla olevan sokerin kokonaismäärä Vienti kolmansiin maihin Vienti yhteisön jäsenvaltioihin − 174 1 144 − 57 1 167 1 88 2 343 − 85 − 29 − 82 1 144 + 43 1 214 — 110 2 511 − 178 − 75 − 160 1 144 + 24 1 194 — 132 2 494 − 121 − 78 − 120 1 144 + 30 1 139 — 153 2 466 − 135 − 37 Kansallinen kulutus 2 229 2 258 2 295 2 294 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/9 Taulukon luvut on ilmaistu ”vastaavana määränä valkoista sokeria” (white sugar equivalent, WSE), mikä kattaa kaikki sokerilaadut ja erityisesti kolme pääluokkaa, eli valkoisen kidesokerin, nestemäisen sokerin ja erikoissokerin (20). Kaikkiin niihin soke- rilaatuihin, jotka eivät ole valkoista kidesokeria, sovelletaan muuntokertoimia. Tuonnilla muista yhteisön jäsenvaltioista on suurin merkitys tässä tapauksessa, ja näistä luvuista voidaan kiistatto- masti todeta, että suurin osa sokerista tuodaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan valkoisena kide- sokerina, joka kuljetetaan irtotavarana (tankke- rilla), 50 kilon säkeissä tai vähittäismyyntiin tar- koitetuissa pakkauksissa. havaintoja voidaan soveltaa myös Ison-Britannian markkinoihin. Ison-Britannian markkinoilla soke- rin hinta on jonkin verran korkeampi kuin sen naapurijäsenvaltioissa. Tämä johtuu kustannuk- jotka aiheutuvat sokerin kuljettamisesta sista, Englannin kanaalin yli. Korkeampi hinta johtuu myös siitä, että määrältään merkittävän tuonnin varmistamiseksi Ison-Britannian hintatason on ol- tava mannermaata selvästi korkeampi, koska mah- dolliset viejät edellyttävät huomattavaa lisähintaa ennen kuin suostuvat viemään suuria määriä soke- ria Isoon-Britanniaan pelätessään brittiläisten tuot- tajien aloittavan vastatoimena myös sokerin vien- nin (28). 15) British Sugar ja Tate & Lyle tuottivat tarkastelu- jakson aikana yli 90 prosenttia Yhdistyneessä kuningaskunnassa myydystä sokerista. Markkina- osuudet eivät ole muuttuneet tarkastelujakson aikana Yhdistyneessä kuningaskunnassa (21). Bri- tish Sugarin osuus kidesokerin kokonaismarkki- noista on vaihdellut 51 prosentista 54 prosenttiin vuosien 1986/1987 ja 1989/1990 välisenä aikana. Tate & Lylen osuus on ollut 38–40 prosenttia, Napier Brownin vähittäismyynti on kattanut [pois- tettu, liikesalaisuus] prosenttia kokonaismarkki- noista ja tuonnin osuus on ollut 6–8 prosenttia (22). Sokeria tuotiin pääasiassa Tanskasta, Ranskasta ja Irlannista. Sokerin tuonti näistä maista, erityisesti Tanskasta ja Ranskasta, kasvoi vuosien 1986/1987 ja 1989/1990 välisenä aikana (23). 2. Sokerin tuonti muista jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja erityisesti Isoon-Britanniaan 16) British Sugar on vahvistanut (24), että tarkastelujak- son aikana se pyrki asettamaan hintansa juuri niiden hintojen alapuolelle, joilla Manner-Euroo- pan sokerintuottajat olisivat tuoneet merkittäviä määriä sokeria Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Tuontisokeri olisi heikentänyt British Sugarin mah- dollisuuksia myydä koko A- ja B-sokerin kiintiönsä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaikki tämän menettelyn osapuolet hyväksyvät tämän lausunnon, ja se vastaa myös komission Napier Brown -pää- töksen (25) yhteydessä tekemiä havaintoja sekä monopoleja ja sulautumia käsittelevän komitean (MMC) toisen ja kolmannen kertomuksen tulok- sia (26). Vaikka useimmissa näistä lähteistä maini- taan Yhdistynyt kuningaskunta kokonaisuudes- saan, havainnot pätevät erityisen hyvin Isoon- Britanniaan. Vaikka Pohjois-Irlannissa vallitsevat olosuhteet ovat jossain määrin erilaiset (27), näitä määriä 17) Tate & Lyle yritti aktiivisesti estää tuontia tarkas- telujakson aikana (29). Yritys otti yhteyttä kaikkiin tärkeimpiin Manner-Euroopassa toimiviin sokerin- tuottajiin, jotka olivat perinteisesti myyneet merkit- täviä Isoon-Britanniaan. sokeria Tate & Lyle ilmoitti kyseisille yrityksille (Be´ghin- Say Ranskassa, Irish Sugar ja De Danske Sukkerfa- brikker), että jos ne päättäisivät viedä normaalia suurempia määriä sokeria Yhdistyneeseen kunin- gaskuntaan, Tate & Lyle myisi vastatoimena suu- rempia määriä sokeria niiden kotimarkkinoille (30). Tate & Lyle toimi näin, koska se ymmärsi, että British Sugarin strategiana oli myydä koko A- ja B-sokerin kiintiönsä Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla (31). Kuten vuosien 1984 ja 1986 hin- tasota oli osoittanut, British Sugar oli valmis tarvit- taessa pudottamaan hintojaan toteuttaakseen stra- tegiansa. Koska Yhdistyneen kuningaskunnan tuo- tanto ja kulutus olivat suurelta osin tasapainossa tarkastelujakson aikana, mannermaalta Yhdisty- neeseen kuningaskuntaan tuotu ja siellä myyty A- tai B-sokeri olisi saanut aikaan sen, että toisen Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajista olisi ollut pakko viedä vastaava määrä sokeria toisiin yhteisön jäsenvaltioihin tai myydä se vientitukea tai interventiota varten (32). Jos hintasota olisi leimah- tanut uudelleen ja molemmat Yhdistyneen kunin- gaskunnan ja Tate & Lyle) olisivat yrittäneet myydä aiempaa vastaavan määrän sokeria Yhdistyneen kuningas- huolimatta, kunnan markkinoilla Tate & Lyle olisi ollut heikommassa asemassa kuin British Sugar. Kun hintasota saatiin estettyä, koti- markkinat olivat lisäksi molemmille Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajille kannattavampia kuin vienti toisiin jäsenvaltioihin tai myynti vientitukea tai interventiota varten. Tämän vuoksi oli erityi- sesti Tate & Lylen etujen mukaista yrittää estää mahdollisimman suuri osa tuonnista. sokerintuottajat (British Sugar tuonnista L 76/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Kuten 16 kappaleessa, kuvausta ja analyysia Yhdistyneestä kuningaskunnasta suhteessa muihin jäsenvaltioihin voidaan soveltuvin osin käyttää myös tarkasteltaessa Isoa-Britanniaa suhteessa mui- hin jäsenvaltioihin. välisenä aikana 11,7 prosenttia. Suurin osa muista yhteisön jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan tuodusta sokerista oli valkoista kidesoke- ria. 18) Monet tekijät rajoittivat tarkastelujakson aikana ja rajoittavat yhä edelleen sokerin tuontia koko Yhdistyneen kuningaskunnan ja erityisesti Ison- Britannian sokerimarkkinoille. Monet asiakkaat edellyttävät nopeita ja tiheitä (just-in-time) toimi- tuksia (33). Toimitusten on oltava myös varmoja ja säännöllisiä (34). Tällaisia tarpeita ei voida tyydyt- tää mannermaalta tulevilla toimituksilla. Manner- Euroopan tuottajien olisi investoitava Isossa-Bri- tanniassa sijaitseviin jakelulaitoksiin, jos ne haluai- sivat täyttää sikäläisten asiakkaiden asettamat vaa- timukset (35). 19) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodaan vuosit- tain sokeria määrä, joka vastaa 4–10 prosenttia kansallisesta kulutuksesta. Tämä johtuu siitä, että monet suurimmista asiakkaista haluavat jatkaa toi- mituksia Manner-Euroopassa toimivilta yhteisön tuottajilta (36). Yritykset pystyvät näin paremmin neuvottelemaan hinnoista kotimaisten tuottajien kanssa ja toisaalta niillä on kanava, jonka kautta ne voivat saada lisätoimituksia kotimaisen sokerin- tuotannon mahdollisesti tyrehtyessä esimerkiksi satovahinkojen takia (37). Yritykset hankkivat tuol- loin sokerin suoraan Manner-Euroopan tuottajilta tai jonkin sokerikauppaa harjoittavan yrityksen kautta. Sokerikauppiaat ostavat tämän vuoksi sokeria mannermaalta ja käyttävät näitä hankinta- kanavia hyväkseen neuvotellessaan kotimaisten sokerin toimittajien kanssa pääkauppiaan ominai- suudessa myymänsä sokerin hinnoista. Tämän sokerin osalta kauppiaat ovat suurelta osin riippu- vaisia kotimaisista toimittajista. Kauppiaat tuovat lisäksi sokeria silloin, kun mannermainen sokeri on kotimaista halvempaa. Tällainen tilanne voi syntyä erityisesti lyhytaikaisten valuuttakurssien heilahte- lujen vuoksi (38). tonnista tuonti muista yhteisön 20) Tarkastelujakson kattavina sokerin tuotantovuo- sina (1 päivästä lokakuuta 30 päivään syyskuuta) sokerin jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kasvoi ensin 88 000 tonniin (1987/1988), sitten 132 200 tonniin (1988/1989) ja lopulta 153 000 tonniin (1989/1990). Lisäystä oli 73,9 prosenttia, mikä merkitsi sitä, että tuonnin osuus kansallisesta kulutuksesta kasvoi 3,9 prosen- tista (1986/1987) 6,7 prosenttiin (1989/1990) (39). Vuoden 1985/1986 tuonti oli 137 000 tonnia. Tuonti kasvoi vuosien 1985/1986 ja 1989/1990 (1986/1987) 110 000 21) Vuoden 1986 ja 1990 välisenä aikana Napier Brownin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuoman valkoisen sokerin määrä kasvoi 60 prosenttia (40). James Budgett lähes kolminkertaisti sokerin tuon- tinsa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vastaavana aikana (41). E. BRITISH SUGARIN, TATE & LYLEN, NAPIER BROWNIN JA JAMES BUDGETTIN KILPAILUASEMAT 22) Yhteisen maatalouspolitiikan erityispiirteiden vuoksi (42) sokerijuurikkaita jalostava British Sugar hyötyi tarkastelujakson aikana järjestelmään luon- nostaan kuuluvasta edusta verrattuna ruokosokeria jalostavaan Tate & Lylen saadessaan valmistamas- taan ja myymästään sokerista paremman katteen. Yleisesti hyväksytty (43) ja myös komission näke- mystä vastaava käsitys onkin, että British Sugar oli tarkastelujakson aikana Ison-Britannian sokeri- markkinoiden (valkoinen kidesokeri mukaan lu- kien) hintajohtaja ja että Tate & Lyle noudatti Bri- tish Sugarin hintoja näillä markkinoilla. Se, että British Sugarilla oli ratkaiseva vaikutusvalta hinta- tason määräämisessä, kävi ilmeiseksi myös hintaso- dan aikana vuosina 1984–1986 (44). Kuten jäljem- pänä todetaan, British Sugarin asema hintajohta- jana ei kuitenkaan estänyt Tate & Lylea kilpaile- masta teollisen ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa, jotka kä- siteltävänä olevassa asiassa ovat merkitykselliset markkinat tarkasteltaessa näiden kahden yhtiön välistä suhdetta (45). 23) Myös Napier Brown ja James Budgett seurasivat suurelta osin British Sugarin hintoja (46) Ison- Britannian sokerimarkkinoilla (valkoinen kideso- keri mukaan lukien) tarkastelujakson aikana. Bri- tish Sugar on vahvistanut, että tarkastelujakson aikana se pyrki asettamaan hintansa juuri niiden hintojen alapuolelle, joilla Manner-Euroopan soke- rintuottajat olisivat tuoneet Yhdistyneeseen kunin- gaskuntaan huomattavia määriä sokeria ja olisivat siten heikentäneet British Sugarin mahdollisuuksia myydä koko A- ja B-sokerikiintiönsä Yhdistyneessä kuningaskunnassa (47). Tässä tilanteessa Napier Brown ja James Budgett ostivat huomattavan osan siitä sokerista, jonka ne myivät joko pääkauppiaina tai nimellisinä kauppiaina, Yhdistyneen kuningas- kunnan kahdelta tärkeimmältä sokerintuottajalta (British Sugar ja Tate & Lyle), vaikka tuonti antoi- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/11 kin niille jonkin verran liikkumavaraa ja toimi tarvittaessa myös neuvotteluaseena (48). Niiden käytettävissä olevat hinnoitteluvaihtoehdot, myös valkoista kidesokeria koskevat, riippuivat siten suurelta osin niiden tärkeimpien toimittajien hin- noittelupäätöksistä. Kuten jäljempänä esitetään, British Sugarin hintajohtajuus ei kuitenkaan estä- nyt Napier Brownia ja James Budgettia kilpaile- masta British Sugarin tai Tate & Lylen kanssa Ison-Britannian teollisuuskäyttöön tarkoitetun so- jotka käsiteltävässä asiassa kerin markkinoilla, ovat merkitykselliset markkinat tarkasteltaessa kaikkien neljän osapuolen suhdetta (49). F. KILPAILUSÄÄNTÖJEN RIKKOMISEEN JOHTANEET SEIKAT 1. Taustaa 24) Vuosina 1984–1986 Ison-Britannian sokerimarkki- noilla, mukaan lukien valkoisen kidesokerin mark- kinat, käytiin hintasotaa (50). Suurimpana syynä tähän oli British Sugarin hyökkäävä hinnoittelu- strategia, jonka se oli omaksunut yrittäessään kas- vattaa mahdollisimman paljon sokerinmyyntiään Isossa-Britanniassa. Tämän johti hintojen laskemi- seen erittäin alhaiselle tasolle. 25) Komissio teki vuonna 1988 viralliseen kanteluun perustuvan päätöksen (51) perustamissopimuksen 86 artiklan nojalla. Päätöksen mukaan British Sugar oli käyttänyt väärin määräävää asemaansa teollisen ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa. British Sugarin menettelytavat, joiden katsottiin rikkovan 86 artik- laa, muodostuivat useista toimenpiteistä, joiden tarkoituksena oli poistaa Napier Brown vähittäis- myyntiin tarkoitetun valkoisen kidesokerin markki- noilta. Tätä päätöstä edelsi väliaikaisia toimenpi- teitä koskeva väitetiedoksianto, joka lähetettiin Bri- tish Sugarille 8 päivänä heinäkuuta 1986 ja jonka tarkoituksena oli lopettaa 86 artiklan rikkominen. mukset kirjeellä 7 päivältä elokuuta 1986. Seu- raava sitoumus on tämän menettelyn kannalta eri- tyisen merkittävä: ”(C) British Sugar myöntää, että sokerikauppiaita tarvitaan ja uskoo, että niiden toiminta Yhdisty- neen kuningaskunnan markkinoilla on hyödyllistä. British Sugar ei aio nyt eikä tulevaisuudessa ottaa käyttöön mitään hinnoittelutapaa, jollain tavalla vahingoittaa kauppiaiden olemassaoloa. joka British Sugar antaa komissiolle sitoumuksen, jonka mukaan sen hinnoittelutavat tulevat olemaan tavanomaisia ja kohtuullisia eikä niitä voida katsoa polkumyynniksi. British Sugar myöntää oikeute- tuksi komission huolen siitä, että riittämätön hinta- ero sen teollisen ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerien välillä saatetaan katsoa kohtuuttomaksi hinnoittelutavaksi. ” (52) 27) British Sugar ilmoitti komissiolle lokakuussa 1986 aikovansa ottaa käyttöön yhteisön kilpailulainsää- dännön noudattamisohjelman. Tässä joulukuussa 1986 hyväksytyssä ohjelmassa kuvataan määrää- vässä asemassa olevan yrityksen erityiset vastuualu- eet ja esitetään yksityiskohtaisesti perustamissopi- muksen 85 artiklan 1 kohdasta johtuvat velvolli- suudet. Seuraava noudattamisohjelman kohta on tämän menettelyn kannalta erityisen merkittävä: ”85 artiklan 1 kohta, kilpailun kieltävät sopimuk- set. Kaikki sopimukset tai yhdenmukaistetut me- nettelytavat, joilla vahvistetaan hintoja, rajoitetaan tuotantoa tai markkinoita, jaetaan markkinoita, sekä varsinaisten tai mahdollisten asiakkaiden tai toimittajien yhteiset boikotit ja sidonnaisuutta edel- lyttävät sopimukset jne. , ovat kiellettyjä. 85 artiklan 1 kohdassa kielletään myös kilpaili- joiden väliset sopimukset tai yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka liittyvät hintoihin, kaupan- käyntiehtoihin, hyvityslaskuihin, alennuksiin jne. , ja kyseistä kieltoa saatetaan soveltaa myös silloin, kun kyseisiä tietoja annetaan yksipuolisesti. 26) British Sugar tarjosi komissiolle kirjeessään 5 päi- vältä elokuuta 1986 sitoumuksia, joiden tarkoituk- sena oli lopettaa menettelytavat, joiden komissio oli edellä mainitussa väliaikaisia toimenpiteitä kos- kevassa väitetiedoksiannossa katsonut rikkovan yhteisön kilpailusääntöjä. Komissio hyväksyi sitou-. Kaikkien soveltuvien lakien noudattamista kos- kevan toimintapolitiikkansa mukaisesti yhtiö sitou- tuu noudattamaan ETY:n kilpailusääntöjä ja ryh- tyy kaikkiin toimenpiteisiin varmistaakseen, että kyseistä toimintapolitiikkaa noudatetaan. Yrityk- sen toimintapolitiikkana ei ole pelkästään noudat- L 76/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 taa lakia, vaan mennä lain kirjaimellisen tulkinnan noudattamista pitemmälle ja välttää kaikkia menet- telyjä, jotka saattavat aiheuttaa epäilyjä yrityksen toiminnan laillisuudesta. ” (53) 28) Komissio otti asiassa Napier Brown tekemässään päätöksessä vuonna 1988 (54) huomioon sitoumuk- set lainsäädännön noudattamista koskevan ohjelman lieventävina tekijöinä määrätessään sa- kot, joiden määräksi asetettiin 3 miljoonaa ecua. ja 2. Kilpailunvastainen menettely 2. 1 Tiivistelmä 29) Komission keräämät tosiseikat ja todisteet osoitta- vat, että: tällä toiminnanalalla b) Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa, että se aikoi myös lopettaa alhaisten hintojen politiikan, jonka tarkoituk- sena oli ollut lisätä markkinaosuutta, ja että se aikoi nyt nostaa hintatasoa Isossa-Britanniassa. Helmikuun 25 päivän 1987 ja toukokuun 9 päivän 1990 välisenä aikana näiden kahden yhtiön välillä pidettiin vähittäismyyntiin tarkoi- tetusta sokerista kahdeksan kokousta. Ainakin kahdessa kokouksessa British Sugar antoi Tate & Lylelle jäljennöksen uudesta vähittäis- myyntihinnastostaan muutamaa päivää ennen kuin hinnasto virallisesti lähetettiin alan edusta- jille. Mainitut yhtiöt keskustelivat kokouksis- saan myös suurimpia vähittäiskauppiaita kos- kevista alennuspolitiikoistaan. Ei ole kuiten- kaan riittäviä todisteita siitä, että British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle johonkin tiettyyn asiak- kaaseen sovellettavasta eriyisestä hinnasta tai alennuksesta. Lisäksi British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle vähittäishintojensa korotuksista vähintään 2–3 viikkoa ennen uuden kirjallisen hinnaston laatimista ja sen toimittamista alan edustajille. a) Teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin osalta British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle 20 päivänä ja kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa Napier Brownille ja James Budgettille ennen vuoden 1986 loppua pidetyssä kokouksessa aikomuksestaan lopettaa sokerin hintasota ja alhaisten hintojen politiikka, jonka tarkoituk- sena oli ollut lisätä markkinaosuutta, sekä aikomuksestaan korottaa hintatasoa Isossa-Bri- tanniassa. Tate & Lyle vahvisti, että se aikoi noudattaa tätä hinnoittelupolitiikkaa. 20 päi- vänä kesäkuuta 1986 pidetyn kahdenvälisen kokouksen jälkeen näiden neljän osapuolen välillä pidettiin tarkastelujakson aikana 13 päi- vään kesäkuuta 1990 mennessä säännöllisin väliajoin 18 kokousta teollisuuskäyttöön tar- koitetusta sokerista. Näissä kokouksissa British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle, Napier Brownille ja James Budgettille tavoittelemistaan teollisen sokerin hintojen korotuksista. Hinnoista ilmoi- tettiin käyttämällä ”hinnoittelumatriisia”, jossa määriteltiin British Sugarin tavoitehinnat osto- volyymin perusteella. Tämän rakenteen vuoksi matriisista kävi ilmi myös suurempia ja pienem- piä määriä ostavien väliset hintaerot. Ainakin kerran Tate & Lylelle, Napier Brownille ja Jam- mes Budgettille annettiin jäljennös kirjallisesta matriisista, ja British Sugar antoi muissa kokouksissa muille kolmelle osapuolelle tietoja, jotka vastasivat matriisissa annettuja tietoja. Lisäksi on todisteita siitä, että British Sugar ilmoitti muille kolmelle yhtiölle aikeestaan muuttaa eräitä tai kaikkia listahintojaan joskus jopa yhdeksän kuukautta ennen varsinaista muutosta. 2. 2 Yksityiskohtainen esittely 30) S & W Berisfordin hallituksen silloinen puheenjoh- taja soitti Tate & Lylen hallituksen puheenjohta- jalle 17 ja 18 päivänä kesäkuuta 1986, eli lähes kaksi kuukautta ennen kuin komissiolle lähetettiin virallinen sitoumuksia koskeva kirje, ja ilmoitti tälle, että British Sugarin ylin johto aiottiin vaihtaa heti. Lisäksi puheenjohtaja ehdotti Tate & Lylelle kokouksen järjestämistä British Sugarin uuden joh- don esittelemiseksi (55). Kyseinen kokous pidettiin näiden kahden yhtiön ylimmän johdon välillä 20 päivänä kesäkuuta 1986. Kokouksen aikana British Sugar ilmoitti Tate & Lylelle päätöksestään lopet- taa sokerin hintasota, joka oli perustunut markki- naosuuden kasvattamiseen tähtäävään alhaiseen hinnoitteluun. Seuraavassa on ote 29 päivänä elo- kuuta 1990 päivätystä Tate & Lylen hallituksen jäsenen kirjeestä kilpailuvirastolle, josta komissio on saanut jäljennöksen ja jossa esitetään kyseisen yhtiön näkemys siitä, mitä kyseisessä kokouksessa tapahtui (56): ”Tate & Lylen edustajat poistuivat kokouksesta siinä käsityksessä, että noin kaksi vuotta jatkunut hintasota loppuisi. Heidän käsityksensä mukaan myös Tate & Lylen ja British Sugarin osuudet vähittäismyyntimarkkinoista pysyisivät tuolloin vallinneella tasolla, eikä kumpikaan osapuoli hin- noittelisi aggressiivisesti. Tate & Lyle hyväksyi 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/13 myös sen, ettei British Sugaria voinut estää saatta- masta koko sen 1 144 000 tonnin suuruista A- ja B-kiintiötä Yhdistyneen kuningaskunnan markki- noille. Tate & Lylen käsityksen mukaan näiden keskustelujen tulos oli, ettei British Sugar häiritsisi markkinoita tuomalla sokeria maahan, sillä koska markkinat olivat vakaat, se johtaisi hintasodan alkamiseen uudelleen. Antaakseen näille seikoille kaupallista painoa Tate & Lyle Sugarsin edustaja Pepler kertoi henkilökunnalleen, ettei yhtiön tulisi leikata hintoja markkinaosuuden saamiseksi British Sugarilta. Tämä kokous oli sikäli merkittävä, että siinä ase- tettiin perusperiaatteet, joiden perusteella käytiin kaikki myöhemmät neuvottelut. ” (57) 31) Sekä British Sugarin että Tate & Lylen mukaan tämä lausunto ei tarkoita sitä, että yhtiöt sopivat hintojen vahvistamisesta, markkinaosuuksista tai tuontia koskevasta yhteisestä kannasta. British Sugarin ja Tate & Lylen kilpailuvirastolle toimitta- massa yhteisessä muistiossa (58) osapuolet esittivät yhteisen käsityksensä kokouksen kulusta. Tämän asian kannalta merkityksellinen muistion kohta kuuluu seuraavasti: ”4 BS ilmoitti 20 päivänä kesäkuuta 1986 pide- tyssä kokouksessa, että BS:n silloisesta liike- toimintapolitiikasta johtunut ja tuolloin Yh- distyneen kuningaskunnan sokerimarkkinoilla käyty hintasota loppuisi. Koska Napier Brown -päätöksen johdosta ETY:n komissio tutki BS:n toimintaa, BS halusi varmistaa, ettei BS:n myöhempi johtaisi ETY:n komissiolle tai kilpailuvirastolle tehtä- vään kanteluun polkumyynnistä tai muusta määräävän aseman väärinkäytöstä. Sekä TLS että British Sugar uskoivat, että British Suga- rin yksipuolisesti tekemä päätös hintasodan lopettamisesta merkitsisi sitä, että: hinnoittelupolitiikka a) vähittäismarkkinaosuudet pysyisivät Bri- tish Sugarin ilmoituksen tekemisen aikoi- hin osapuolten käsityksen mukaan vallin- neella tasolla, ja lisäksi b) British Sugar, ja sen ansiosta myöskään TLS, ei hinnoittelisi aggressiivisesti, mutta niiden markkinaosuuksiin jäisi tästä huoli- matta liikkumavaraa. Järjestelyn aikana BS ilmoitti TLS:lle — ennen asiakkaille annettavaa yleistä ilmoitusta — hinnastoon tehtävistä muutoksista ja alennus- politiikasta, vaikkakaan TLS:lle ei ilmoitettu tietylle asiakkaalle tarjotusta erityisestä hin- nasta tai alennuksesta. Ennen kuin TLS:lle annettiin tällaisia tietoja, kaikki BS:n tärkeim- mät asiakkaat tiesivät BS:n suunnittelemien hinnankorotusten suuruuden tarkastelujakson aikana. Osapuolet ottivat ajoittain yhteyttä toisiinsa selvittääkseen, olivatko niiden osuu- det vähittäismyyntimarkkinoista liikkumava- ran sisällä. ” (59) 32) Kesäkuun 20 päivänä 1986 pidetyn British Sugarin ja Tate & Lylen kokouksen jälkeen British Sugar piti Tate & Lylen kanssa ja joissakin tapauksissa myös Napier Brownin ja James Budgettin kanssa useita kokouksia kesäkuun 13 päivään 1990 ulot- tuneen jakson aikana. Tate & Lyle antoi tiedossaan olevista kokouksista luettelon komissiolle (60). Lu- ettelo oli laadittu Tate & Lylen työntekijöiden päi- väkirjamerkintöjen perusteella. Luettelosta käy yk- sityiskohtaisesti ilmi kunkin kokouksen päivä- määrä, osanottajat ja heidän edustamansa yhtiöt, kokouspaikka ja kokouksessa käsitelty aihe. 33) Tate & Lylen toimittamassa luettelossa mainitaan yhteensä 40 kokousta. British Sugar, Napier Brown ja James Budgett myöntävät, että kyseiset kokouk- set pidettiin, samoin kuin sen, että kokoukset pidettiin Tate & Lylen luettelossa esitetyllä ta- valla (61). Tate & Lyle on merkinnyt luetteloon, että on epävarmaa, pidettiinkö 5 päivänä marras- kuuta 1987 lainkaan kokousta. Kokouspaikan lisäksi luettelossa annetaan seuraavat tiedot: L 76/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Päivä Yhtiöt joilla oli yksi tai useampi edustaja kokouksessa BS = British Sugar TL = Tate & Lyle NB = Napier Brown JB = James Budgett 1986 20. kesäkuuta 1986 (3 tai 4 viikkoa myöhemmin) 16. syyskuuta 1986 (tarkka päivä ei tiedossa) 1987 5. helmikuuta 1987 25. helmikuuta 1987 26. maaliskuuta 1987 15. kesäkuuta 1987 24. kesäkuuta 1987 29. kesäkuuta 1987 6. heinäkuuta 1987 29. heinäkuuta 1987 15. syyskuuta 1987 7. lokakuuta 1987 20. lokakuuta 1987 5. marraskuuta 1987 (?) 1988 7. tammikuuta 1988 25. tammikuuta 1988 27. tammikuuta 1988 8. maaliskuuta 1988 20. huhtikuuta 1988 11. toukokuuta 1988 4. elokuuta 1988 14. syyskuuta 1988 3. lokakuuta 1988 23. marraskuuta 1988 1989 13. helmikuuta 1989 30. toukokuuta 1989 6. kesäkuuta 1989 19. kesäkuuta 1989 29. elokuuta 1989 17. lokakuuta 1989 16. marraskuuta 1989 14. joulukuuta 1989 1990 8. helmikuuta 1990 12. helmikuuta 1990 21. helmikuuta 1990 9. toukokuuta 1990 12. kesäkuuta 1990 13. kesäkuuta 1990 BS, TL BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS [?], TL [?] BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL, JB BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL, NB, JB BS, TL BS, TL BS, TL BS, TL BS, TL, NB, JB Aihe taustakokous taustakokous yleiset markkinat teollinen teollinen yleinen/vähittäismyynti vähittäismyynti teollinen yleinen yleinen teollinen teollinen teollinen teollinen teollinen yleinen (?) teollinen yleinen vähittäismyynti teollinen yleinen teollinen teollinen vähittäismyynti teollinen yleinen yleinen/tuonti tuonti/vienti vähittäismyynti teollinen / virallisten hintojen muutokset tuonti/vienti vähittäismyynti teollinen teollinen teollinen vähittäismyynti yleinen vähittäismyynti teollinen teollinen 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/15 34) Kokouksissa käsiteltyjen aihepiirien jakauma on seuraava: — taustakokous: — yleiset markkinat: — teollinen: — teollinen / virallisten hintojen muutokset: — yleinen/vähittäismyynti: — vähittäismyynti: — yleinen/tuonti: — tuonti/vienti: 2, 8, 18, 1, 1, 7, 1, 2. 35) ilmenee, että British Sugarin Luettelosta ja Tate & Lylen 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyn ensimmäisen kahdenvälisen kokouksen lisäksi teol- lista sokeria käsiteltiin 18 kokouksessa, joihin kaikki neljä osapuolta ottivat osaa, toisin sanoen 17 kokouksessa, jotka on sijoitettu otsikon ”teolli- nen” ja yksi otsikon ”teollinen / virallisten hintojen muutokset” alle. Ensimmäinen kaikkien neljän osapuolen (British Sugar, Tate & Lyle, Napier Brown, James Budgett) välinen kokous teollisesta sokerista mainitaan luettelossa. Kyseinen kokous pidettiin varmuudella vuoden 1986 loppupuolella eli syyskuun 16 päivän 1986 ja vuoden 1986 lopun välisenä aikana. Vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria käsiteltiin 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyn ensimmäisen kahdenvälisen kokouksen lisäksi kahdeksassa Bri- tish Sugarin ja Tate & Lylen välisessä kokouksessa, toisin seitsemässä otsikon ”vähittäis- myynti” alle ja yhdessä otsikon ”yleinen/vähittäis- myynti” alle sijoitetussa kokouksessa. sanoen Yhtiöt vaihtoivat näkemyksiä vähimmäishinnoista, jotka British Sugar halusi saavuttaa teollisuus- ja vähittäismyyntimarkkinoilla, ja hinnankorotusten ajoituksesta. Tate & Lyle painotti sitä, että sen liiketoimintapolitiikkana oli sekä seurata British Sugarin hintajohtajuutta ja puolustaa silloista markkinaosuuttaan, joka oli noin yksi kolmasosa vähittäismyyntimarkkinoista. British Sugar nosti sittemmin kesällä 1986 teollisuuskäyttöön ja vähit- täismyyntiin tarkoitettujen sokerien hintoja Yhdis- tyneessä kuningaskunnassa ja Tate & Lyle toteutti suurelta osin samanlaisia korotuksia. Tate & Lyle ymmärsi, ettei se voinut estää British Sugaria myy- mästä koko A- ja B-kiintiötään Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja että British Sugar ei toisi maahan sokeria. Teollisuuskäyttöön myytävän sokerin osalta näyt- tää siltä, että kyseisten kokousten ajankohdasta lähtien British Sugarin ja Tate & Lylen edustajat pitivät kokouksia kaksi tai kolme kertaa vuodessa. Eräissä kokouksissa British Sugar esitteli seuraavan vuoden aikana tavoittelemansa vähimmäisnettohin- nat asiakkaiden ostaman määrän mukaan. Tämä matriisi ja muut hintoihin liittyvät seikat ovat olleet yhtiöiden sekä Napier Brownin ja Budgettin edustajien välisen yhteydenpidon aihe. Yhteyden- otoissa on käsitelty myös hinnaston muutosten ajoitusta ja muutosten sisältöä samoin kuin toimi- tettavia määriä, asiakkaiden luottokelpoisuutta jne. Näyttää myös siltä, että yhtiöt vaihtoivat joskus tietoja tietyille asiakkaille myönnetyistä määräalen- nuksista. Muut luettelossa mainitut kokoukset eivät ole mer- kittäviä tämän asian kannalta. (. ) 36) Tate & Lyle esitti käsityksensä kokouksista 16 päi- vänä heinäkuuta 1990 päivätyssä Tate & Lylen hallituksen puheenjohtajan kirjeessä (62) kilpailuvi- rastolle, josta komissio on saanut jäljennöksen: ”Joitakin sellaisia kokouksia pidettiin, joissa Bri- tish Sugar esitti ehdottoman kaupallisen ja toimin- tapoliittisen vaatimuksen myydä koko A- ja B- sokerikiintiönsä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se osoitti myös haluavansa, että hintataso nousee Yhdistyneessä kuningaskunnassa siltä matalalta tasolta, jolle se oli siihen mennessä laskenut, ja että eri määriä ostavien asiakkaiden väliset hintaerot palautuvat järkevämmälle ja loogisemmalle tasolle. Kun otetaan huomioon ruokosokerikaupan vaikea tilanne, ei muiden määräämiä hintoja noudatta- valla Tate & Lylella ollut juuri muuta vaihtoehtoa kuin noudattaa British Sugarin uutta hinnoittelu- politiikkaa. Yhtiöt ovat pitäneet yhteyttä myös vähittäismyynti- hinnoista, ja British Sugar on tällöin ilmoittanut vähittäishintojensa korotusten päivämäärät ja ajoi- tuksen. Asiakasneuvotteluissa on vaihdettu tietoja eräille suurimmille asiakkaille (joille molemmat yhtiöt toimittivat sokeria) tarjottavien alennusten johdonmukaisesti muutoksista. Tate & Lyle on ilmoittanut, että se puolustaisi yhden kolmasosan suuruista osuuttaan vähittäismarkkinoista, ja on yrittänyt kaikin tavoin estää British Sugaria kaven- tamasta tätä osuutta. Ei ole ollut Tate & Lylen kaupallisen edun mukaista hyökätä British Sugarin markkina-asemaa vastaan, eikä heikentää British Sugarin liiketoimintatavoitetta parantaa Yhdisty- neen kuningaskunnan sokerimarkkinoilta saatavia tuottoja. ” (63) L 76/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 2. 2. 1 Teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin hin- noittelu, erityisesti matriisi 37) Tate & Lyle toimitti edellä mainitun kirjeen 16 päivältä heinäkuuta 1990 liitteessä jäljennöksen hinnoittelumatriisista, jonka British Sugar oli anta- nut Tate & Lylelle vuonna 1989 pidetyssä kokouk- sessa. Tässä matriisissa, joka koskee ainoastaan teollista sokeria, esitetään British sugarin tavoite- hinta neljännesvuosittain kalenterivuodeksi 1990. Matriisi on jaettu kymmeneen sarakkeeseen oste- tun tonnimäärän mukaan. Kukaan osapuolista ei ole kuitenkaan kyseenalais- tanut tarkistettua väitetiedoksiantoa, jossa esite- tään — tässä päätöksessä toistetulla tavalla (75) — British Sugarin käsitys siitä, mitä tapahtui niinä kertoina, jolloin matriisia ei annettu, toisin sanoen matriisista keskusteltiin ”yleisellä tasolla” (”in general terms”), ja British Sugar ilmoitti, kuinka paljon se aikoi muuttaa eri ostosmäärien raja- arvoja. Vertailusta selviää, että British Sugarin näinä kertoina antamat tiedot vastasivat tietoja, jotka siältyivät muille osapuolille varsinaisesti annettuun matriisiin. Napier Brown on komission kanssa samaa mieltä (76) tosiasioista, jotka on esi- väitetiedoksian- tetty komission nossa (77) ja toistettu tässä päätöksessä (78): ”Aina- kin kerran Tate & Lylelle, Napier Brownille ja James Budgettille annettiin jäljennös kirjallisesta matriisista, ja muina kertoina British Sugar antoi matriisin tietoja vastaavia tietoja. ” (79) tarkistetussa 38) Vaikka British Sugar uskookin, että matriisi annet- tiin vain yhdessä kokouksessa, se toteaa (64), että ”luulen, että voimme myöntää, eikä meillä ole mielestäni mitään pelättävää, että kaikkina muina kertoina matriisista keskusteltiin yleisellä tasolla, emmekä ole löytäneet yhtään tapausta, jossa toinen painettu tai kirjallinen asiakirja annettiin Tatelle tai sokerikauppiaille” (65). British Sugarin tiloissa to- teutettujen tutkimusten aikana eräs yhtiön edustaja sanoi (66), että niinä kertoina, jolloin British Sugar ei antanut matriisia ”tavallisesti vain ilmoitimme, että yritämme siirtää esimerkiksi 50 000 tonnin rajaa tietyllä määrällä ja sen jälkeen korottaa vas- taavasti alempaa raja-arvoa niin, että se saattoi olla 2 puntaa / 2,5 puntaa / 3 puntaa ja niin edel- leen” (67). James Budgett toteaa myös, että matriisi annettiin vain yhdessä kokouksessa (68). Toisaalta Tate & Lylen tiloissa tehtyjen tutkimusten aikana eräs yhtiön edustaja sanoi, että British Sugarin matriisi annettiin Tate & Lylelle ”mahdollisesti kaksi tai kolme kertaa” (”twice or three times possibly”) (69). Lisäksi eräs yhtiön edustaja vas- tasi (70) tutkimuksen tekijän kysymykseen niiden tietojen luonteesta, joita annettiin Tate & Lylelle silloin, kun matriisia ei annettu, että ”. kysymys oli siitä, että Tate & Lyle esitti paperin, joka sen mukaan koski sen suunnitelmia muuttaa markkina- hintaa (. ) Paperia ei suinkaan esitetty jokaisessa kokouksessa. Paperi koski Tate & Lylen suunnitel- mia seuraavaksi toimintavuodeksi. ” (71) Kirjalli- sessa vastauksessaan tarkistettuun väitetiedoksian- toon (72) Tate & Lyle totesi, että viittaamalla ”pa- perin” (”a piece of paper”) esittämiseen, sen edus- taja viittasi matriisiin niinä kertoina, jolloin se annettiin. Tate & Lylen mukaan (73) ”muina kuin niinä yhtenä tai mahdollisesti kahtena tai kolmena kertana, jolloin matriisi annettiin T & L:lle ja soke- rikauppiaille, T & L:lle ei annettu kirjallisia tai painettuja tietoja. T & L on siten samaa mieltä BS:n kanssa siitä, että matriisia lukuun ottamatta T & L:lle ei annettu muita painettuja tai kirjallisia asiakirjoja. ” (74) 39) Vastauksessaan väitetiedoksian- alkuperäiseen toon (80) Tate & Lyle toteaa, että ”vaikka matrii- seista keskusteltiin kokouksissa, BSC ei ”ehdotta- nut” niistä keskustelemista ja niiden muuttamista, vaan ne oli laadittu BSC:n yksipuolisten päätösten perusteella” (81). Tate & Lyle toteaa edelleen (82), että ”matriisi oli BSC:n sisäinen asiakirja, jonka se omista syistään halusi joskus (vaikkakaan ei sään- nöllisesti) paljastaa T & L:lle ja kahdelle sokeri- kauppiaalle”. (83) 40) Matriisin luonnetta selvitetään seuraavassa tarkem- min. Tähän asiaan liittyvissä suullisissa kuulemisti- laisuuksissa British Sugar totesi (84) matriisin ole- van ”sisäinen asiakirja, se on niin sanoaksemme British Sugarin sisäinen vertikaalinen asiakirja”. (85) Siinä määriteltiin hinnat, joiden alle British Sugarin myyntiedustajat eivät saaneet myydä teollisuus- käyttöön tarkoitettua sokeria ilman kyseisen soke- rin myynnistä vastaavan lu- paa (86). British Sugar huomautti myös, että monissa tapauksissa teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin varsinainen myyntihinta oli matriisihintaa alempi. johtajan erityistä Kirjallisessa vastauksessaan alkuperäiseen väitetie- doksiantoon (87) James Budgett painotti, että se ei koskaan ”pitänyt BS:n määrä-/hintamatriisia mi- nään muuna kuin ohjeellisena hintana, jota BS pyysi myyntiedustajiaan tavoittelemaan. Nämä tie- dot eivät olleet salaisia (ne olivat teollisuutta edus- tavien asiakkaiden saatavissa pyynnöstä)”. (88) Kir- jallisessa vastauksessaan tarkistettuun väitetiedok- siantoon James Budgett totesi (89), että matriisi 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/17 ”ymmärrettiin ainoastaan British Sugarin sisäiseksi ohjeeksi myyntiedustajille, josta he voisivat poiketa (saatuaan lu- van)” (90), ja että se näin ollen toimi ”sisäisenä intenal monitoring valvontamekanismina” (”an mechanism”) (91). siihen ensiksi sisäisen johdon Tutkimuksen aikana Tate & Lyle totesi (92), että ”se (British Sugar) esitti paperin, jonka se sanoi olevan tavoitteenaan markkinahintojen muuttami- sessa (. ) tämä toimenpide hyödytti meitä muita, jotta tietäisimme mitä se aikoi tehdä”. (93) 41) British Sugar on ilmoittanut komissiolle, ettei mat- tässä riisia annettu asiakkaille muutoin kuin menettelyssä käsiteltävinä olevissa kokouksissa (94). Asiakirja ei siten ollut vapaasti saatavilla. Ajoitusta tarkasteltaessa British Sugar kuitenkin toteaa, että käytännössä se oli jo aloittanut neuvottelut ja jopa tehnyt muutaman tärkeän teollisuuskäyttöön tar- koitettua sokeria koskevan sopimuksen hyvissä ajoin ennen kuin se paljasti matriisin muille. British Sugarin mukaan sen toiminta teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin markkinoilla oli jo matriisin paljastamisen aikoihin sen kilpailijoiden tiedossa. Mariisi ei tarjonnut yllätyksiä eikä vähentänyt epä- varmuutta British Sugarin asiakashinnoista (95). Ajankohdasta, jolloin Tate & Lyle sai British Sugarilta matriisin sisältämät tiedot, Tate & Lyle selitti (96) tutkimuksen kuluessa, että ”yleensä” (”in general”) tiedot annettiin sille teollisuuden ostajien kanssa käytyjen vuotuisten neuvottelujen ”varhai- sessa vaiheessa” (”at the early stages”), jolloin ”me saatoimme jo neuvotella joidenkin mutta luulta- vasti ei kaikkien kanssa” (97). Tate & Lylen mu- kaan se olisi jossain määrin voinut saada tiedot markkinoilta (98) keskustelemalla ostajien kanssa, jos se ei olisi saanut matriisitietoja British Sugar- ilta. Samassa yhteydessä Tate & Lyle kuitenkin vahvisti (99), että matriisin tiedoista oli sille hyötyä ja totesi, että ”olisi tyhmää sanoa, ettei niistä ollut hyötyä, sillä niistä oli (. ) jos meillä oli tietoa sen aikeista, sillä saattoi olla vaikutusta näkemyk- sen perässäkulki- seemme asioista. Olemme joita. ” (100) Sugar myös varoitti näitä yhtiöitä aikeestaan ko- rottaa hintoja huomattavasti ennen kuin yksityis- kohtaiset matriisit oli laadittu. Tammikuun 15 päivänä 1991 päivätyssä kirjallisessa vastaukses- saan (101) komission esittämiin kysymyksiin teolli- suuskäyttöön tarkoitetusta sokerista Tate & Lyle totesi, että vaikka se ei koskaan saanut British Sugarilta luonnosta hinnastoon tehtävistä muutok- sista, ”joskus suunnitelmista muuttaa joitakin tai jopa kaikkia yhdeksän kuukautta aikaisemmin. On huomattava, että listahintoja ei sovelleta suurimpaan osaan teol- lisuusmyynnistä. ” (102) listahintoja ilmoitettiin toisinaan 43) Komission päätelmästä, jonka Tate & Lyle oli vah- vistanut tutkimusten kuluessa 27 päivänä touko- kuuta 1994, että annetut tiedot olivat varmempia ja tarjosivat etukäteistietoa, Tate & Lyle totesi kir- jallisessa vastauksessaan tarkistettuun väitetiedok- siantoon (103), että ”teollisuusalan hinnastoilla on erittäin vähän merkitystä yksittäisiltä asiakkailta veloitettavien todellisten hintojen kannalta. BS:n antamilla tiedoilla oli paljon enemmän merkitystä sokerikauppiaille niiden määrittäessä hintojaan. Kyseisillä tiedoilla ei ollut paljonkaan arvoa T & L:lle sen kilpaillessa BS:n kanssa yksittäisistä asiakkaista. Näin ollen (. ) tiedoista oli hyötyä ennemmin BS:n mahdollisten kuin varmojen aikei- den osalta Tate & Lyle totesi seuraavaa (105): ”Vaikka itse matriisia ei annettu asiakkaille, siinä olevat tiedot olisivat olleet asiakkaiden käytettävissä samaan aikaan kun ne annettiin T & L:lle. T & L olisi näin ollen jo ryhtynyt keräämään tietoja markkinoilta tai vähintään hankkinut tiedot hyvin nopeasti sen jälkeen. T & L ei siten saanut tietoja BS:n hinta- aikeista ennen BS:n asiakkaita (katso myös 152 ja 160 kohta BS:n vastauksessa ensimmäiseen väite- tiedoksiantoon). ” (106) Etukäteistietojen kannalta. ” (104) 42) Lisäksi on näyttöä siitä, että British Sugarin Tate & Lylelle, Napier Brownille ja James Budget- tille antamat tiedot teollisuuskäyttöön tarkoitetusta sokerista eivät rajoittuneet pelkästään etukäteen annettuihin teollisuushintamatriiseihin tai vastaa- vien tietojen luovuttamiseen, vaan että British 44) Lisäksi on selvää, että teollisuuskäyttöön tarkoitet- ilmoitettiin tua sokeria koskevissa kokouksissa suuria sokerimääriä ostavilta ja pienempiä määriä ostavilta veloitettujen hintojen väliset erot, jotka aiottiin ottaa käyttöön tai säilyttää ennallaan. Hei- näkuun 16 päivänä 1990 päivätyssä kirjeessään kilpailuvirastolle Tate & Lyle toteaa (107), että ko- kouksissa British Sugar ”osoitti haluavansa, että hintataso nousee Yhdistyneessä kuningaskunnassa siltä matalalta tasolta, jolle se oli siihen mennessä- L 76/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 laskenut, ja että eri määriä ostavien asiakkaiden välinen hintaero palautuu järkevämmälle ja loogi- semmalle tasolle”. (108) Se, että British Sugar antoi hinnoittelumatriisinsa ainakin osassa kokouksista ja että tässä matriisissa esitettiin sen suunnittelema asiakkaan ostomäärän mukainen vähimmäishinta, tarkoitti, että hintaero- jen pohtiminen näissä kokouksissa oli väistämä- töntä. British Sugar vahvistaa tämän. Tutkimusten aikana se totesi (109), että ”matriisin antamisen. tarkoituksena oli painottaa, että tietyt hinnan ja määrän väliset suhteet säilyisivät” (110). Lisäksi se totesi vastauksessaan alkuperäiseen väitetiedoksi- antoon (111), että kyseisissä kokouksissa ”pohdittiin teollisuushintojen eroja ostettaessa suuria ja pieniä määriä sokeria” (112). Tämä vahvistetaan myös Tate & Lylen kirjeessä 29 päivältä elokuuta 1990 kilpailuvirastolle (113), jossa todetaan, että teolli- suuskäyttöön tarkoitettua sokeria käsitelleissä ko- kouksissa ”keskusteltaviin asioihin sisältyivät hin- nanmuutokset, hintaerot, toimitusehdot, luottoeh- dot, huoli volyymin laskusta ja tietyissä tapauksissa joitakin asiakkaita koskeva tilanne”. (114) 45) Napier Brown ja James Budgett ovat antaneet näyttöä siitä, että sokerikauppiaina niiden edun mukaista oli palauttaa ja säilyttää suuria ja pieniä määriä teollista sokeria ostavien väliset hintaerot. Tämä johtuu erityisesti siitä, että teollisuuskäyt- töön tarkoitetun sokerin suurimmat ostajat olivat etupäässä British Sugarin asiakkaita, kun taas pie- nempien määrien ostajat olivat perinteisesti sokeri- kauppiaiden asiakkaita. Kirjallisessa vastaukses- saan tarkistettuun väitetiedoksiantoon Napier Brown ilmoitti (115), että se sai kokouksista var- muuden siitä, ettei British Sugar enää soveltaisi teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin hinnoitte- lussa ”epärealistisen ’matalaa’ rakennetta, joka oli kehittynyt hintasodan aikana” (116), ja joka johtui ”British Sugarin noudattamasta toimintapolitii- kasta supistaa huomattavasti suuria sokerimääriä ostavien asiakkaiden (jotka olivat usein British Sugarin asiakkaita) ja perinteisesti sokerikauppiai- den asiakkaina olevien pienempiä määriä ostavien välistä hintaeroa”. (117) Kirjallisessa vastauksessaan tarkistettuun väitetie- doksiantoon James Budgett totesi (118), että ”Bud- gett ei ollut kärsinyt teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin keskihintojen absoluuttisesta tasosta (. ), vaan pikemminkin British Sugarin käytännöstä olla veloittamatta eri kokoisilta asiakkailta eri hintaa. (. ) Budgettin näkökulmasta hintaerojen poista- minen oli näin ollen selvästi British Sugarin koh- tuuttomin hinnoittelutapa ja se, joka oli aiheutta- nut Budgettille huomattavaa vahinkoa. (. ) Bud- gettin mielestä kokouksissa saatiin varmuus siitä, että British Sugarin pyrkimys välttää määrätietoi- sesti sokerikauppiaita vahingoittavia kohtuuttomia hinnoittelutapoja, mikä pyrkimys näkyi korkeim- malla johtotasolla, perustui johonkin British Suga- rin myyntiedustajien päivittäistä toimintaa koske- vaan sisäiseen mekanismiin. ” (119) 2. 2. 2 Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hin- noittelu 46) Toukokuun 27 päivänä 1994 toteutetuissa tutki- muksissa Tate & Lylea pyydettiin ottamaan kantaa vähittäismyyntiin tarkoitetusta sokerista pidettyjen kokousten osalta myös väitteisiin, joiden mukaan British Sugar oli antanut joitakin hinnastoja ennen kuin varsinaiset hinnat olivat yleisesti käytettävissä ja oli antanut Tate & Lylelle ennakkovaroituksen hinnastoon tehtävistä korotuksista. Kysyttäessä mitä ja milloin annettiin ja kuinka paljon aikaisem- min Tate & Lylen edustaja sanoi (120): ”Se oli yleensä kolme tai neljä viikkoa ennen hinnankoro- tuksen virallista voimaantuloa ja luulen, että tar- koituksena oli vain tiedottaa asiasta niin, ettei se tulisi meille täytenä yllätyksenä, ja että se (British Sugar) voisi luottaa siihen, että seuraisimme perässä. Me olimme aina seuranneet sitä ja se oletti aina, että tekisimme niin. Ja se pyrkikin siihen, että se voisi luottaa siihen, että seuraisimme sitä myös tuolloin. ” (121) Tate & Lyle vahvisti (122), että se muuttaisi hintojaan pian sen jälkeen ja ”korottaisi tonnihintaa yleensä saman verran” (”go the same increase per in general”). Tate & Lyle myönsi myös (123), että British Sugarin antamat tiedot olivat ”turvallisuustekijä” (”safety factor”). tonne 47) Tate & Lyle otti kantaa British Sugarin antamiin vähittäismyyntihintoja koskeviin ennakkotietoihin ja niiden varmuuteen toteamalla tarkistettuun väi- tetiedoksiantoon antamassaan kirjallisessa vastauk- sessaan (124), että ”T & K:lle annettiin jäljennöksiä BS:n hinnastoista ainoastaan kolmena kertana tar- kastelujakson aikana, kerran viisi päivää ja kerran kaksi päivää ennen kuin hinnastot lähetettiin viral- lisesti alan edustajille. Kolmantena kertana T & L:lle annettiin hinnastojen jäljennös neljä päi- vää sen jälkeen, kun se virallisesti lähetettiin alan edustajille. BS puhui kuitenkin asiakkaidensa kanssa aina ennen kuin keskusteli asiasta T & L:n kanssa ja ilmoitti asiakkailleen hintojen korotuk- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/19 sesta kaksi tai kolme viikkoa etukäteen. T & K:lle ei siten annettu mitään luottamuksellisia tietoja. Kaikki ”ennakkotiedot” annettiin vain ennen hin- nastojen virallista lähettämistä eikä ennen kuin tiedon uusista hin- BS:n noista. ” (125) asiakkaat saivat 48) On kuitenkin näyttöä siitä, etteivät British Sugarin Tate & Lylelle antamat tiedot vähittäismyyntiin tarkoitetusta sokerista rajoittuneet ainoastaan vä- hittäismyyntihinnastoihin. British Sugar varoitti Tate & Lylea huomattavan aikaisin aikomukses- taan nostaa vähittäismyyntihintoja ennen yksityis- kohtaisten hinnastojen laatimista. Tate & Lylen kansallisesta vähittäismyynnistä vastaava johtaja totesi komissiolle 12 päivänä joulukuuta 1990 antamassaan kirjallisessa lausunnossa (126) seuraa- vaa vähittäismyyntiin tarkoitetusta sokerista: ”Ta- vattuani BS:n edustajat ensimmäisen kerran helmi- kuussa 1987 en muista yhtään myöhempää BS:n aikomaa hinnankorotusta, jota ei olisi ilmaistu minulle vähintään 2–3 viikkoa ennen BS:n virallista tiedotetta sokerialalle”. (127) Toukokuun 27 päi- vänä 1994 Tate & Lylen tiloissa tehdyissä tutki- muksisa yhtiön edustaja vahvisti (128), että ”ilmai- seminen” tarkoitti, että British Sugar ”itse asiassa sanoi suunniteltujen listahintojen tason” (”would actually say the amount of the price intended listings”) ja että tämä tehtiin hinnastoon merkitty- jen vakiohintojen perusteella. Tate & Lylen edusta- jan samassa yhteydessä antamassa lyhyessä vas- tauksessa (129) komission kysymykseen vähittäis- myyntiin tarkoitettua sokeria koskevien hinnasto- jen antamisesta etukäteen ja British Sugarin anta- masta ennakkovaroituksen hinnastoon tehtävistä korotuksista, todettiin, että ”se oli yleensä kolme tai neljä viikkoa ennen hinnankorotuksen virallista voimaantuloa”. (130) 2. 2. 3 Sokerin hinnoittelutietojen saatavuus ja arvo 49) British Sugarin kokouksissa antamien hinnoittelu- tietojen saatavuudesta ja arvosta komissio huo- mauttaa, että teknisesti on aina vaikeampaa ja hankalampaa hankkia tietoja kilpailijan hinnoitte- lusuunnitelmista keskustelemalla yksitellen mah- dollisten asiakkaiden kanssa kuin saamalla tiedot suoraan ja kattavasti kilpailijalta itseltään sen kanssa pidettävissä kokouksissa. On lisäksi tunnet- tua, että kolmansien (tässä: British Sugarin mah- dolliset ostajat) hankkimat toisen käden tiedot eivät ole yhtä luotettavia ja tarkkoja kuin asian- omaisesta lähteestä (tässä: British Sugar) hankitut ensi käden tiedot. Tämän vahvistaa Tate & Lylen kirje 16 päivältä heinäkuuta 1990 kilpailuviras- tolle (131), jossa huomautetaan, että ”asiakkaan ja valmistajan välillä kulkevat tiedot voivat usein olla epäluotettavia, elleivät suorastaan harhaanjohtavia. Tämä on pitänyt paikkansa erityisesti sokerimark- kinoilla muutaman viime vuoden aikana” (132) Kir- jeessään Tate & Lyle totesi myös, että yhden kil- pailijan toiselle antamat lausunnot voivat olla epä- luotettavia. Tate & Lyle vahvisti kuitenkin myö- hemmin, että British Sugarin antamista tiedoista oli sille hyötyä (133). Tämä voidaan päätellä myös siitä, että Tate & Lyle osallistui edelleen säännöllisesti kokouksiin. James Budgett totesi vastauksessaan alkuperäiseen väitetiedoksiantoon (134), että ”vaikka markkina- lähteet eivät kenties anna yksittäisiä asiakkaita koskevia täydellisiä ja välittömiä hintatietoja (esi- merkiksi yksittäiset ostajat voivat antaa kolman- silta saatuja harhaanjohtavia ostohintatietoja), ne antoivat nopeasti erittäin tarkkoja tietoja yleisestä hintatasosta. Ainutlaatuinen markkinarakenne sopi tähän ihanteellisesti. ” (135) Se totesi myös (136), että ”BS:n matriisia koskevat tiedot välitettiin nopeasti ja tarkasti markkinoiden (erityisesti asiakkaiden) kautta ainakin kaikille tärkeimmille markkinaosa- puolille. ” (137) Napier Brown yhtyy tähän James Budgettin esittämään näkemykseen (138). Samoin British Sugar katsoo (139), että sokerikauppiaat oli- sivat voineet hankkia tiedot markkinoilta ja että tietojen ainut ”vaikutus oli, että ne antoivat kaup- piaille tietynasteisen varmuuden”. (140) 2. 2. 4 Kokouksia koskevia lisäselostuksia 50) Tate & Lyle selosti edelleen näkemystään kokouk- sissa käsitellyistä aiheista kirjeellään 29 päivältä elokuuta 1990 Ison-Britannian kilpailuviras- tolle (141). ”2. Teollisuusmyynti (. ) Smithin muistikuva on, että ensimmäisessä näistä neljän edustajan kokouksista teollisuus- käyttöön tarkoitetulle sokerille hyväksyttiin noin 370 punnan vähimmäishinta tonnilta. Oletuksena oli, että tätä vähimmäishintaa ko- rotettaisiin myöhemmissä kokouksissa matrii- sissa esitetyn yleisen hinnankorotuksen mukai- sesti. Matriisi oli British Sugarin laatima ja siinä oli erityisille määrällisille raja-arvoille L 76/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 vähimmäisnettohinnat. Keskusteltaviin asioi- hin sisältyivät hinnanmuutokset, hintaerot, toimitusehdot, luottoehdot, huoli volyymin laskusta ja tietyissä tapauksissa joidenkin asi- vaiheessa tilanne. Varhaisessa akkaiden Tate & Lylen mielestä kokouksissa oli osaksi kyse British Sugarin ja sokerikauppiaiden välisten suhteiden parantamisesta. Hintasodan aikana sokerikauppiaat olivat kärsineet mer- laskun tonnimääräisen volyymin kittävän pienten asiakkaiden osalta ja British Sugar oli vähitellen luovuttamassa pienet asiakkaat niille takaisin. Tämä ei koskenut Tate & Lyle Sugarsia, koska sillä ei ollut koskaan ollut monia pieniä asiakkeita. (. ) 3. Vähittäismyynti British Sugarin vähittäismyynnin markkinoin- nista vastaavan [poistettu, liikesalaisuus ] ja Tate & Lylen vähittäismyynnin markkinoin- nista vastaavan [poistettu, liikesalaisuus] väli- siä tapaamista järjestettiin kahdenlaisissa olo- suhteissa: ensiksi, jotta British Sugar voisi ilmoittaa Tate & Lylelle lähiaikoina toteutet- tavasta hinnankorotuksesta, ja toiseksi erityis- olosuhteissa, joissa toinen sokerinvalmistajista uskoi, että toinen houkutteli sen asiakkaita myymällä sokeria polkuhintaan. Hinnanmuu- toksia koskevissa kokouksissa British Sugar antoi hinnaston muutamaa päivää ennen sen julkaisemista ja ilmoitti Tate & Lylelle alen- nuksen tasosta, jonka se ilmoittaisi vähittäis- myyntikonserneille varmistaakseen, ettei kysei- sistä konserneista saatava kate pienentyisi. Tate & Lylelle ei kuitenkaan ilmoitettu mille- kään tietylle asiakkaalle tarjottavasta hin- nasta”. (142) 51) British Sugar otti kirjeessään 7 päivältä elokuuta 1990 kilpailuvirastolle (143) kantaa Tate & Lylen kirjeeseen (144) 16 päivältä heinäkuuta 1990 kilpai- luvirastolle ja ilmoitti oman näkemyksensä näistä kokouksista. Sekä Napier Brown että james Bud- gett hyväksyvät tämän näkemyksen (145): Napier Brownin ja Budgettin, välisiin kokouksiin ja yhteydenpitoihin. Ensimmäiset tapaamiset pidet- tiin sokerikauppiaiden kanssa. Yksi Napier Brow- nin kanteluista koski sitä, että British Sugar oli alentanut vähittäismyyntiin ja teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin hintoja, minkä komissio katsoi rikkovan perustamissopimuksen 86 artiklaa. Ko- kousten alkuperäinen tavoite, samoin kuin British Sugarin tavoite sen vahvistaessa sen, minkä sokeri- kauppiaat (jotka myös olivat British Sugarin asiak- kaita) olisivat saaneet selville markkinoilla, oli vakuuttaa kauppiaat siitä, ettei ongelmaa enää esiinny. Myöhemmissä kokouksissa annettiin tie- toja British Sugarin hinoittelusuunnitelmista. Ko- koukset Tate & Lylen kanssa alkoivat vuoden 1987 loppupuolella (147). Näissä kokouksissa Bri- tish Sugarin edustaja ilmoitti hinnat, jotka British Sugar aikoi saavuttaa tulevien vuosineljännesten aikana. Kuten tällaisissa liiketoimintatapauksissa yleensä, British Sugarin oman myyntihenkilöstön ohjeeksi laadittiin hinnoittelumatriisi volumetrisen sokerin käytön perusteella. Matriisissa esitettiin vähimmäishinnat, joiden alittamiseen tarvitaan joh- don lupa. Matriisista tiesivät sekä kauppa että kilpailijat, ja jopa matriisin julkaisemisesta keskus- teltiin. Matriisi kehitettiin British Sugarin vuosittai- sen suunnitteluprosessin osana ja se oli yksi voitto- mixin tärkeimpiä tekijöitä. Se edusti myös British Sugarin tietoista pyrkimystä noudattaa komissiolta saamaansa ohjetta, jonka mukaan sen hintaraken- teen olisi perustuttava kustannuksiin. On siis painotettava, että muille yhtiöille välitetyt tiedot olivat liiketoimintaan liittyviä päätöksiä, jotka Bri- tish Sugar oli jo tehnyt. Kertaakaan ei sovittu tietyiltä asiakkailta veloitettavista hinnoista. Os- apuolet eivät myöskään sopineet asiakkaille tarjot- tavista hinnoista. Tiedot koskivat ensisijaisesti hin- nankorotuksia, joita British Sugar aikoi soveltaa eri määriä ostaviin asiakkaisiin. Nämä tiedot olisivat olleet myös kaikkien British Sugarin teollisuusasi- akkaiden käytettävissä samaan aikaan kuin ne sokerikauppiaille. annettiin Tate & Lylelle Vaikka keskusteluja käytiinkin, ei British Sugarin päätöksiä ja siten sen liiketoimintasuunnitelmaa koskaan muutettu. Muu keskustelu koski mark- kina-asioita, kuten asiakkaiden luottokelpoisuutta. Tate & Lylella ja sokerikauppiailla oli aina mah- dollisuus tehdä omat hinnoittelupäätöksensä, kuten ne käytännössä tekivätkin. ” (148) ja ”Tate & Lylen edustajan Shaw’n kirjeen sivulla 4 olevassa kohdassa 3 (146) viitataan teollisuuskäyt- töön tarkoitetun sokerin myyntiin sekä kyseisten kahden yhtiön ja tärkeimpien sokerikauppiaiden, Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta British Sugar totesi samassa kirjeessä 7 päivältä elokuuta 1990 myös seuraavaa: ”näyttää siltä, että British 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/21 Sugar on silloin tällöin ilmoittanut Tate & Lylelle vähittäishinnastoon tehtävien korotusten päivä- määrät ja ajoituksen. Lisäksi tiedonvälitys näyttää olleen täysin yksipuolista. Olemme varmoja siitä, että tietoja ei ole koskaan vaihdettu tietyille asiak- kaille tarjottujen erityisten alennusten tasosta. Asi- akkaille annetut hinnankorotusten ajoitusta koske- vat tiedot olivat suurimmaksi osaksi toimialan ylei- sessä tiedossa. Hintoja korotetaan vuosittain 1 päivänä heinäkuuta yhteisön hinnoittelurakenteessa tapahtuneiden muutosten mukaisesti. Näin ollen 11 päivänä toukokuuta tänä vuonna British Sugar ilmoitti asiakkailleen hinnankorotuksista, jotka heinäkuuta. tulisivat Tate & Lyle sai tiedot 9 päivänä toukokuuta. Jos asiakas tiedustelee British Sugarilta, aikooko se korottaa hintojaan muuna aikana vuotta, asiak- kaalle ilmoitetaan British Sugarin senhetkisistä suunnitelmista ja tarvittaessa ehdotetun korotuksen todennäköinen määrä. ” (149) voimaan päivänä 1 2. 2. 5 Osapuolten näkemys markkinatilanteesta tarkastelujakson aikana 55) De Danske Sukkerfabrikkerin toimitusjohtajan ja British Sugarin ylimmän johdon 26 päivänä kesä- kuuta 1987 pitämän kokouksen pöytäkirjassa (154) todetaan, että ”T & L ja BSC keskustelavat pyrki- myksistä yhteensovittaa markkinakehitys, mutta BSC ei halua ottaa riskeja tässä asiassa. PJ (155) väittää, että T & L rikkoo aina sopimuksensa, kun taas BSC pysyy aina vähimmäishinnoissaan, ei myönnä salaisia erityisalennuksia jne. ” (156) 56) Tate & Lylen sisäisessä muistiossa, joka on osoi- tettu muiden muassa teollisuuskäyttöön tarkoite- tusta sokerista vastaaville myynti- ja markkinointi- johtajille (157), todetaan että: ”BS on ilmoittanut, että alin mahdollinen tappio 5 prosentin tukitason leikkauksen jälkeen olisi noin 9 miljoonaa puntaa. BS ehdottaa, että sokerialalle (teollisuus) ilmoite- taan, että tammikuusta 1990 alkaen hintoja on nostettava 20 puntaa tonnilta, jotta saavutetaan asema, jonka ansiosta se voi jatkaa tulevaisuudessa tarvittavien investointien tekemistä!! BS on ilmei- sesti keskustellut tästä Ridgwellin kanssa (158), joka soitti minulle kertoakseen siitä (159). ” 52) Osapuolten näkemystä markkinatilanteesta tarkas- telujakson aikana kuvataan myös joissakin muissa asiakirjoissa. 2. 2. 6 Virallisten hintojen korotusten ja British Sugarin hintojen korotusten välinen ero 57) 53) James Budgettin liiketoimintastrategiaa käsittelevän asiakirjan (”James Budgett & Son Limited — Busi- ness strategy 1987–1990” (150)) ensimmäisessä jak- sossa, joka käsittelee sokerin myyntiä, jakelua ja valmistusta otsikolla ”Sugar Dealing, Distribution and Processing” todetaan, että: ”British Sugarin edun mukaista on omaksua nyt korkeamman hin- nan strategia, sillä määrällinen kasvu on pysähty- ja rakentaa uudelleen markkinapreemiota. nyt, Tähän British Sugar tarvitsee yhteistyötä välittäjien kanssa, johon se parhaillaan pyrkiikin, sillä tuon- nin aggressiivinen markkinointi voi tehdä täysin tyhjäksi heidän aikeensa. Markkinat kehittyvät jär- jestelmälliseen suuntaan. Paremmista sokerinjalos- tajien palkkioista neuvotellaan ja välityksesta saa- tavat voitot paranevat”. (151) 54) James Budgettin hallitukselle annetussa markkina- raportissa 2 päivänä elokuuta 1990 pidettyä halli- tuksen kokoustavarten (152) todetaan, että ”viime- aikaiset riippumattomat keskustelut BS:n ja T & L:n kanssa viitaavat siihen, että British Sugar pyrkii nostamaan hintaa vähintään 3–4 punnalla tonnilta ja epäilemättä T & L seuraa sitä. ” (153). Lisäksi on havaittu, että tarkastelujakson aikana British Sugar korotti teollisuuskäyttöön tarkoitetun sokerin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hintoja virallisten hintojen korotuksia enemmän niin, että virallisten hintojen ja British Sugarin markkinoilla soveltaminen hintojen välinen ero kasvoi. Suullisessa kuulemistilaisuudessa komissio totesi, että vertailtaessa tammikuun 1986 ja joulu- kuun 1990 virallisia hintoja (eli interventiohinnasta ja varastointimaksusta koostuvia hintoja, jotka muodostavat A- ja B-sokerin vähimmäistakuuhin- nan (160)) koskevia komission lukuja ja samalta ajanjaksolta olevia British Sugarin suurimpia asiak- kaita koskevia markkinahintoja (161), oli havaittu, että British Sugarin hintojen enimmäisylijäämä virallisiin hintoihin verrattuna oli kaksinkertaistu- nut tammikuusta 1986 joulukuuhun 1990. British Sugar ei kiistänyt komission laskelmia eikä myös- kään sitä, että komission mainitsema hintaero oli kasvanut. British Sugar katsoi kuitenkin, että kysei- nen hintaeron kasvu oli vähäinen ja huomautti, että se oli ainoastaan pyrkinyt yleisesti tiedossa olevaan liiketoiminnalliseen tavoitteeseensa, eli saa- vuttamaan markkinoilla virallisia korotuksia suu- rempia hinnankorotuksia (162). L 76/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 G. YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN KILPAILUVIRASTON ALOITTAMA RINNAKKAISMENETTELY tarkoitettuun sokeriin ja teollisuuskäyttöön tarkoi- tettuun sokeriin (teolliseen sokeriin). 58) Ison-Britannian kilpailuvirasto oli vuonna 1990 aloittanut samaa asiaa koskevan menettelyn British Sugaria ja Tate & Lylea vastaan. Kuten 2 kappa- leessa mainittiin, Tate & Lyle kirjoitti heinäkuussa ja elokuussa 1990 kilpailuvirastolle kaksi rikkomi- set paljastavaa kirjettä. Tate & Lyle ja British Sugar toimittivat kilpailuvirastolle muistion 15 päi- vänä huhtikuuta 1991, jossa selostettiin järjeste- lyjä, jotka olivat voimassa näiden kahden yhtiön välillä 20 päivän kesäkuuta 1986 ja 2 päivän heinäkuuta 1990 välisena aikana (163). Kyseinen muistio lisättiin kesäkuussa 1991 rajoittavien kauppasopimusten rekisteriin. Hieman sen jälkeen, kun komissio oli kesäkuussa 1992 antanut alkupe- räisen väitetiedoksiannon tässä menettelyssä, Bri- tish Sugar toimitti hakemuksen kilpailutuomioistui- meen (Restrictive Practices Court) muistion poista- miseksi rekisteristä. British Sugar väitti, että muisti- oon ei ollut kirjattu British Sugarin ja Tate & Ly- len järjestelyjä oikein ja että vaikka kirjaukset olisivatkin oikein, niistä ei paljastunut rajoittavaa sopimusta. Tate & Lyle ei jättänyt hakemusta. Tuomioistuin hylkäsi 21 päivänä elokuuta 1996 molemmat British Sugarin esittämät väitteet. Tuo- mioistuin katsoi, että järjestelyt oli kirjattu muisti- oon oikein ja että muistio paljasti British Sugarin ja Tate & Lylen välisen rajoittavan sopimuksen olleen voimassa 20 päivän kesäkuuta 1986 ja 2 päivän heinäkuuta 1990 välisenä aikana. British Sugar ei valittanut tuomiosta määräajan kuluessa ja tuomi- osta ja lainvoimainen. British Tate & Lyle antoivat 10 päivänä joulukuuta 1996 tuomioistuimelle sitoumuksia, joiden mukaan ne eivät tee rajoittavaa hintasopimusta tai toteuta vas- taavaa järjestelyä tulevaisuudessa eivätkä saata voi- maan muita rekisteröitäviä sopimusyksityiskohtia, joista ei ollut ilmoitettu kilpailuvirastolle ajoissa. Sitoumukset koskevat kummankin yhtiön koko lii- ketoimintaa (164). Sugar tuli III OIKEUDELLINEN ARVIOINTI A. MERKITYKSELLISTEN MARKKINOIDEN MÄÄRITELMÄ 1. Merkitykselliset tuotemarkkinat 59) Merkitykselliset tuotemarkkinat ovat valkoisen kidesokerin markkinat. Nämä markkinat jakautu- vat edelleen kahteen alaryhmään: vähittäismyyntiin ja nestemäisiä sokereita Koska erikoissokereita käytetään eri tarkoituksiin, niillä ei täytetä samoja tarpeita kuin valkoisella kidesokerilla. Erikoissoke- rit ja nestemäiset sokerit eivät tämän vuoksi kuulu merkityksellisille tuotemarkkinoille, koska ne eivät ole asiakkaan näkökulmasta toisiaan korvaavia tuotteita. Teollisesti valmistetut sokerin korvikkeet, kuten sakariini, syklamaatit tai aspartaami, pystyvät kil- pailemaan luonnonsokerin kanssa vain rajallisessa määrässä tuotteita, esimerkiksi kevyttuotteissa, eivätkä tämän vuoksi kuulu samoille merkitykselli- tuotemarkkinoille kuin valkoinen kideso- sille keri (165). 2. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat 60) Sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä (166) jo- kaiselle jäsenvaltiolle myönnetään tietty sokerikiin- tiö. Tämä kansallinen kiintiö jaetaan jäsenvaltioissa sokerijuurikasta jalostaville yhtiöille. British Sugar on ollut tarkastelujakson aikana ja sen jälkeen ainoa sokerijuurikkaan jalostaja Yhdistyneessä ku- ningaskunnassa, ja yritys onkin saanut Yhdistyneen kuningaskunnan koko kansallisen A- ja B-sokerin kiintiön (167). Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut, että sokerimarkkinoiden yhteisellä mark- kinajärjestelyllä on merkittävä vaikutus sokerin tuotantoon ja myyntiin yhteisössä ja että se edistää kansallisten markkinoiden jakamista: järjestelmä pysäytti ”On ilmeistä, että koska edellä mainittu kansallis- ten kiintiöiden tuotannon asteittaisen siirtymisen sokerijuurikkaan viljelyyn erityisen hyvin soveltuville alueille ja esti merkittä- vällä tavalla tuotannon lisäystä, kyseinen järjes- telmä laski määriä, joita tuottajat voivat myydä yhteismarkkinoilla (168). ” korkeiden ”Tällä rajoittamisella oli todennäköisesti yhdessä kuljetuskustannusten suhteellisten kanssa huomattava vaikutus tarjontaan, joka on yksi kilpailun ensisijaisista osatekijöistä, vaikuttaen näin ollen myös jäsenvaltioiden välisen kaupan määrään ja muotoihin (169). ” ”Huolimatta arvostelusta, joka kohdistuu kansal- listen markkinoiden jakamisen vakiinnuttamiseen kansallisten kiintiöiden avulla tähtäävään järjestel- mään, jonka vaikutuksia tarkastellaan myöhem- min, jäljelle jää käytännössä edelleen tiettyjä kilpai- lualoja, jotka kuuluvat kilpailusääntöjen määräys- ten soveltamisalaan (170). ” 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/23 61) Kun otetaan huomioon sekä British Sugarin että Tate & Lylen tuotanto- ja jalostustoiminta, Yhdis- tyneen kuningaskunnan sokerintuotanto kattaa lähes kokonaan kaikkien sokerilaatujen kotimaisen kysynnän. toijmittaakseen Mahdolliset viejät saattavat edellyttää korkeaa lisähintaa suuria määriä Isoon-Britanniaan, koska pelkäävät brittiläis- ten tuottajien aloittavan viennin vastatoi- mena (175). 62) Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuitenkin tuo- daan sokeria, koska sokerin ostajat haluavat yllä- pitää toimituksia Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelta varmistaakseen toimitusten jatkuvuu- den ja erityisesti saadakseen suojaa tarjonnan vähe- nemisen varalta, kuten tapahtui satokaudella 1974/ 1975. Sokeria ostetaan ulkomailta myös siksi, että kahdella Yhdistyneen kuningaskunnan tuottajalla olisi kilpailijoita (171). Kauppiaat tuovat sokeria myös silloin, kun sitä saa edullisin ehdoin. Muista jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuodusta sokerista valtaosa on aina ollut valkoista kidesokeria. 63) Muista jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan tuodulla sokerilla on katettu viime vuo- sina 4–10 prosenttia kansallisesta kulutuksesta. Tämä määrä näyttää olevan suurelta osin tuonnin rakenteellinen yläraja, jota ei todennäköisesti yli- tetä (172). Tämä johtuuu pääasiassa Ison-Britannian sokerimarkkinoiden erityispiirteistä naapurivaltioi- den markkinoihin verrattuna: i) koska Englannin kanaali toimii luonnollisena esteenä ja aiheuttaa ylimääräisiä kuljetuskus- tannuksia, brittiläiset sokerintuottajat voivat pyytää sokerista korkeampaa hintaa kuin Manner-Euroopan tuottajat. Brittiläiset hinnat vastaavat yleensä British Sugarin hintoja. Voi- daan osoittaa, että British Sugar pyrki tarkas- telujakson aikana (173) asettamaan hintansa lähelle sitä hintaa, jonka se arveli houkuttele- van merkittävän määrän tuontisokeria kansal- lisille markkinoille, mikä olisi uhannut yrityk- sen mahdollisuuksia myydä koko A- ja B- sokerin kiintiönsä kotimaan markkinoilla; ii) jos asiakkaat, jotka vaativat suuria, usein tois- tuvia ja nopeita toimituksia, ostaisivat tuonti- sokeria, Isoon-Britanniaan pitäisi rakentaa varastotiloja tuontisokeria varten ja huolehtia varastojen ylläpidosta. Tästä aiheutuisi lisä- kustannuksia; iii) Kuten monopoleja ja sulautumia käsittelevä komitea MMC huomautti toisessa kertomuk- sessaan (174), suurten sokerimäärien tuonti Isoon-Britanniaan edellyttää, että sokerista saadaan Manner-Eurooppaa korkeampi hinta. 64) Pohjois-Irlanti on ainoa Yhdistyneen kuningaskun- nan osa, jossa vallitsevat erilaiset olosuhteet, ja se ei kuulu merkityksellisiin maantieteellisiin markki- noihin (176). Sekä Tate & Lyle että British Sugar toimittavat sokeria Pohjois-Irlantiin, mutta kummallakaan ei ole jalostuslaitoksia Pohjois-Irlannissa, eikä siellä myöskään tuoteta sokeria. Irish Sugar tuo suurim- man osan Pohjois-Irlantiin toimitettavasta sokerista kuljetuskustannusten takia Irlannin tasavallasta, ja sillä on 60–70 prosentin markkinaosuus Pohjois- Irlannin sokerimarkkinoista. Lopuista sokeritoimi- tuksista Pohjois-Irlantiin huolehtivat British Sugar ja Tate & Lyle. Molemmat yritykset lisäävät hin- toihinsa kiinteän lisämaksun ylimääräisen merikul- jetuksen vuoksi (177). 65) Komissio katsoo, että tässä menettelyssä merkityk- selliset markkinat ovat vähittäismyyntiin tarkoite- tun valkoisen sokerin ja teollisen valkoisen sokerin markkinat Isossa-Britanniassa, mikä on huomat- tava osa yhteismarkkinoista. Komission saamien tietojen mukaan British Suga- rin, Tate & Lylen, Napier Brownin ja James Bud- gettin osuus teollisen sokerin markkinoista Isossa- Britanniassa oli yhteensä yli 90 prosenttia. British Sugarin ja Tate & Lylen yhteenlaskettu osuus vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoista Isossa-Britanniassa oli puolestaan noin 89 prosent- tia. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että molemmat markkinat olivat rakenteeltaan puh- taasti oligopolistisia. B. YRITYSTEN VÄLINEN SOPIMUS JA/TAI YHDENMUKAISTETTU MENETTELYTAPA, JONKA TARKOITUKSENA TAI SEURAUKSENA ON HUOMATTAVA KILPAILUN RAJOITTAMINEN 1. Komission arvio 1. 1 Yritysten välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa 66) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäi- sen oikeusasteen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti perustamissopimuksen 85 artiklan 1 L 76/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 kohdassa tarkoitetun sopimuksen voidaan katsoa syntyneen, jos yritykset ovat päässeet yhteisymmär- rykseen, vaikka vain pääkohdittain, keskinäisestä toiminnastaan markkinoilla tai toiminnasta pidät- tymisestä. Tämä voi tarkoittaa yhteistä päätöksen- tekoa ja sitoutumista yhteiseen suunnitelmaan. Riittää että asianomaiset yritykset ovat yhdessä ilmaisseet aikovansa käyttäytyä markkinoilla tie- tyllä tavalla (178). Sopimuksen ei tarvitse olla muo- dollisesti tai kirjallisesti tehty, eikä asiaan tarvitse liittyä erityisiä seuraamuksia tai täytäntöönpano- toimenpiteitä. joita se aikoo noudattaa yhteismarkkinoilla. Tämä riippumattomuuden vaatimus ei poista yrityksiltä oikeutta sopeutua järkevästi kilpailijoidensa nykyi- seen tai odotettavissa olevaan toimintaan, mutta se estää ehdottomasti kaikki niiden väliset suorat tai välilliset yhteydet, joiden tarkoituksena tai seu- rauksena on joko vaikuttaa todellisen tai mahdolli- sen kilpailijan käyttäytymiseen markkinoilla tai paljastaa tällaiselle kilpailijalla toimintatavat, joita ne ovat itse päättäneet noudattaa tai aikovat nou- dattaa markkinoilla. 67) Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tar- koitettu yhdenmukaistettu menettelytapa ei toi- saalta tarkoita sitä, että osapuolten olisi pitänyt tehdä sopimus, jossa tarkasti määrätään miten ne toimivat markkinoilla. Perustamissopimuksen tar- koituksena oli luomalla yhdenmukaistetun menet- telytavan käsite, sopimuksen käsitteen lisäksi, ennakoida se mahdollisuus, että yritykset välttävät 85 artiklan 1 kohdan kiellon korvaamalla tietoi- sesti kilpailun riskit yritysten välisellä käytännön yhteistyöllä ilman edellä kuvatunlaisen sopimuksen tekemistä (179). Yhteisöjen tuomioistuin on toden- nut asiassa ICI vastaan komissio antamassaan tuo- miossa (180), että menettelytapojen yhdenmukaista- minen voi olla seurausta muun muassa osapuolten toiminnan näkyvästä yhteensovittamisesta. Vaikkei toiminnan samankaltaisuutta voida sellaisenaan samaistaa yhdenmukaistettuun menettelytapaan, se voi kuitenkin olla merkittävä todiste siitä johtaes- saan kilpailutilanteeseen, joka ei vastaa tavanomai- sia markkinaolosuhteita ottaen huomioon tuottei- den luonne, yritysten merkitys ja määrä sekä kyseisten markkinoiden koko. Yhteisöjen tuomiois- tuimen mukaan tämä pätee erityisesti, jos saman- lainen toiminta antaa asianomaisille yrityksille mahdollisuuden pyrkiä hintatasapainoon eri tasolla kuin mihin kilpailutilanne olisi johtanut ja vakiin- nuttaa saavutetut asemat yhteismarkkinoilla tuot- teiden tosiasiallisen vapaan liikkumisen ja tavaroi- den toimittajia koskevan kuluttajien vapaan valin- taoikeuden kustannuksella. 68) Yhteisöjen tuomioistuin katsoi 16 päivänä joulu- kuuta 1975 (185) antamassaan tuomiossa, että tuo- mioistuimen aikaisemmissa käsittelyissä määritetyt yhteensovittamisen ja yhteistoiminnan perusteet, joissa ei missään tapauksessa vaadita todellisen suunnitelman laatimista, on tulkittava sen perusta- missopimuksen kilpailuun liittyviin ehtoihin luon- nostaan kuuluvan käsitteen kannalta, jonka mu- kaan jokaisen talouden toimijan on määrättävä riippumattomasti kaupallisista menettelytavoistaan, 69) Näin ollen käyttäytymistä voidaan pitää 85 arti- klan 1 kohdan mukaisena yhdenmukaistettuna menettelytapan, jos osapuolet eivät ole sopineet tai päättäneet etukäteen toiminnastaan markkinoilla, mutta soveltavat salaisen yhteistyön mukaisesti sel- laisia käytäntöjä, jotka edistävät tai helpottavat niiden liiketoiminnan yhteensovittamista. 70) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt useissa tuomioissaan (182) selväksi, että etenkään pitkään kestäneiden ja monimutkaisten rikkomis- ten osalta ei ole tarpeen, että komissio luokittelee ne pelkästään sopimuksiksi tai yhdenmukaiste- tuiksi menettelytavoiksi tai jakaa niitä erillisiksi rikkomisiksi. Tällainen erottelu ei ehkä olisi käy- tännössä edes realistinen tai mahdollinen, koska rikkomisessa kokonaisuudessaan kenties esiintyy piirteitä sekä sopimuksista että yhdenmukaiste- tuista menettelytavoista, kun taas erillisinä sen ilmenemismuotoja voitaisiin pitää jompanakum- pana. Tuntuisi erityisen keinotekoiselta jakaa jat- kuvaa toimintaa, jolla on koko ajan sama lopulli- nen tavoite, useisiin erillisiin rikkomisiin. Ensim- mäisen oikeusasteen tuomioistuin on tuomioissaan jonka mukaan tukenut komission määrittelyä, yksittäinen rikkominen voidaan luokitella sekä sopimukseksi että yhdenmukaistetuksi menettelyta- vaksi. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on niin ikään todennut, että jatkuvan toiminnan tosi- asiallisilla osatekijöillä ei tarvitse jatkuvasti ja samanaikaisesti olla sekä sopimuksen että yhden- mukaistetun menettelytavan keskeisiä ominaispiir- teitä, vaan ne muodostavat pikemminkin monimut- kaisen kokonaisuuden, jonka useista osatekijöistä toisia voitaisiin erillään tarkasteltuina pitää sopi- muksina ja toisia taas yhdenmukaistettuina menet- telytapoina. 71) Komissio katsoo, että edellä esitetyt tosiasiat ovat todisteita pitkään kestäneestä ja monimutkaisesta rikkomisesta (183), jossa olivat osallisina British Sugar, Tate & Lyle, Napier Brown sekä James Budgett. Rikkomiseen kuului tarkastelujakson ai- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/25 kana osatekijöitä, joista eräitä voitaisiin erillään tarkasteltuina pitää sopimuksina ja toisia yhden- mukaistettuina menettelytapoina. Vaikka osaa tai jopa yhtäkään näistä osatekijöistä ei hyväksyttäisi sopimuksiksi (184), nämä kaikki monimutkaisen rikkomisen osatekijät voitaisiin ainakin luokitella yhdenmukaistetuiksi menettelytavoiksi (185). Olisi kuitenkin keinotekoista jaotella tätä monimut- kaista ja kauan kestänyttää toimintaa erillisiksi rikkomisiksi, koska se muodosti yhteisen suunnitel- man, jolla kokonaisuutena oli yksi ja sama tavoite, joka määritellään 72–76 kappaleessa. Tämän 85 artiklan 1 kohdan mukaisen arvioinnin perusteella käsiteltävänä olevaan toimintaan viitataan siten ilmaisulla ”sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menet- telytapa”. 1. 2 Kilpailun merkittävä rajoittaminen toimenpiteiden tarkoituksena tai seurauksena 1. 2. 1 Hinnoittelun yhteensovittaminen 72) British Sugar ja Tate & Lyle sopivat 20 päivänä kesäkuuta 1986 valkoisen kidesokerin hinnan ko- rottamisesta Ison-Britannian markkinoilla ja lupasi- vat olla laskematta hintaa nostaakseen markkina- osuuttaan. Vaikka British Sugar oli hintajohtajana ollut aloitteentekijä hintasodan lopettamisessa ja uuden hinnoittelustrategian käyttöönotossa, se toimi yhteisymmärryksessä Tate & Lylen kanssa. Tate & Lylen vahvisti edellä mainitussa kokouk- sessa aikovansa noudattaa samaa hinnoittelupoli- tiikkaa. British Sugar ilmitti uudesta hinnoittelu- politiikasta Napier Brownille ja James Budgettille edellä mainittua kokousta seuranneessa kokouk- sessa. Kaikki neljä osapuolta osallistuivat järjestel- mällisesti kesäkuun 20 päivän 1986 jälkeen sään- nöllisesti järjestettyihin kokouksiin, joita pidettiin pitkän jakson aikana, sekä antoivat ja vastaanotti- vat tietoja teollisen sokerin hinnoista. British Sugar ja Tate & Lyle antoivat näissä kokouksissa toisil- leen myös tietoja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnasta. Kaikki edellä mainitut seikat ovat todisteita osapuolten salaisesta yhteistyöstä. Näin luotiin tarvittava keskinäisen varmuuden ilmapiiri, jonka vallitessa osapuolet eivät ehkä tienneet mui- den tarkkoja hintatasoja mutta saattoivat ainakin luottaa siihen, että muut pyrkivät yhteistä strate- giaa noudattamalla pitämään sokerin hintatason korkeana. Tämä keskinäinen yhteisymmärrys oli tärkeä kaikille osapuolille erityisesti, joskaan ei ainoastaan, hintatason noustessa kannattavuusra- jan yläpuolelle, jolloin hintakilpailu oli mahdollista ja samalla kannattavaa. Kuten edellä esitettiin (186), sokerikauppiaista Napier Brown ja James Budgett olivat aina erityisen kiinnostuneita matriisista ilme- nevistä teollisen sokerin hintaeroista, jotka perus- tuivat myytyihin määriin. Lopuksi voidaan todeta, että British Sugar ja Tate & Lyle halusivat saada Napier Brownin ja James Budgettin mukaan salai- seen yhteistyöhön, koska viimeksi mainitut olisivat mannermaan tuottajiin ylläpitämiensä perinteisten yhteyksien avulla voineet tuonnin avulla vaikeuttaa merkittävästi British Sugarin ja Tate & Lylen yhteistä strategiaa, jonka mukaan valkoisen kideso- kerin hintoja pyrittiin korottamaan Isossa-Britanni- assa. 73) Osapuolten toimintaa on pidettävä sopimuksena ja/tai yhdenmukaistettuna menettelytapana, jonka tavoitteena oli kilpailun rajoittaminen yhteensovit- tamalla kaikkien neljän osapuolen hinnoittelupoli- tiikka Ison-Britannian teollisen sokerin markki- noilla ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin ja Tate & Lylen markkinoilla British Sugarin osalta. Sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menet- telytavan tavoitteena oli erityisesti korottaa teolli- suuden käyttöön sekä vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hintoja Isossa-Britanniassa yhteensovitetun hinnoittelupolitiikan avulla ja pidättyä aggressiivi- sista hinnanalennuksista, joilla pyrittäisiin lisää- mään markkinaosuutta. Teollisuuden käyttöön tar- koitetun sokerin osalta sopimukseen ja/tai yhden- mukaistettuun menettelytapaan kuului hintaeroihin liittyvä yhteinen politiikka, jonka mukaan erot suuria ja pieniä määriä sokeria ostavilta yrityksiltä perittävissä hinnoissa otettiin käyttöön ja säilytet- tiin. Yhteenvetona voidaan todeta, että osapuolten salaisen yhteistyön tavoitteena oli rajoittaa hinta- kilpailua teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanni- assa. Ison-Britannian markkinoilla oli jo vanhas- taan luonteenomaista kilpailun vähentyminen, koska markkinat olivat keskittyneet ja niille oli erittäin vaikea päästä. 74) Vaikka Tate & Lyle, James Budgett ja Napier Brown olivat tarkastelujakson aikana ”hintaseuraa- jia” British Sugariin nähden, tämä ei muuta sitä tosiseikkaa, että niiden toiminnan tavoitteena oli kilpailunvastainen hinnoittelun yhteensovittaminen. Tämä voidaan havaita selvästi, kun tarkastellaan lähemmin säännöllisesti järjestettyjen kokousten merkitystä ja mahdollisuuksia kilpailuun, jota voi- daan ylläpitää myös hintajohtajuuteen perustuvilla markkinoilla. Kokousten ansiosta kaikki neljä osapuolta saattoivat luottaa siihen, että niiden kil- pailijat pitäisivät teollisen sokerin (ja lisäksi British Sugarin ja Tate & Lylen osalta vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin) hinnan jatkuvasti korkealla. L 76/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Niinpä kaikki kokousten osanottajat (British Sugar mukaan lukien) saattoivat toimia eri lailla verrat- tuna siihen tilanteeseen, että ne olisivat joutuneet luottamaan vain omaan näkemykseensä markki- noista. Kaikki osapuolet pystyivät arvioimaan markkinoiden tilaa ja tuleva kehitystä suuremmalla varmuudella kuin normaalioloissa olisi mahdol- lista. Jokainen osapuoli British Sugar mukaan lukien sai kokouksissa varmuuden siitä, että muut yhtiöt olivat yhtä tietoisia British Sugarin hinnoit- telustrategiasta ja siitä, että kaikki kolme ”seuraa- jaa” aikoivat myös tulevaisuudessa noudattaa sitä tarkasti. Näin ollen kaikki osapuolet British Sugar mukaan lukien saattoivat korottaa hintoja tietäen, että muut eivät — tarkoituksella tai tietämättään tai tulkittuaan British Sugarin hinnoittelupolitiik- kaa väärin pelkän markkinoiden tarkkailun perus- teella — laskisi hintoja tai pyrkisi alittamaan kil- taikka poikkeaisi aiempaa pailijoiden hintoja enemmän British Sugarin hinnoittelusta (187). Val- koinen kidesokeri on homegeeninen tuote, ja hinta on selvästi tärkein tekijä kilpailussa. Asiakkaat reagoivat herkästi hintojen muutoksiin, ja toimitta- jan vaihtaminen ei aiheuta merkittäviä kustannuk- sia. Koska kilpailijoiden hinnoittelupolitiikasta ei ole varmuutta, kilpailu luultavasti lisääntyy yksit- täisten sokeriyhtiöiden laskiessa hintojaan. Osa- puolten tavoitteena oli kilpailunvastainen toiminta keskinäistä hintakilpailua rajoittamalla, ja hinnoit- teluun liittyvä epävarmuus saatiin pitkälti poistet- tua kokousten avulla. British Sugarin hintajohta- juudesta huolimatta hintakilpailu oli mahdollista erityisesti, joskaan ei pelkästään, hintojen ylittäessä kannattavuusrajan, koska silloin hinnoilla kilpaile- minen oli mahdollista ja myös taloudellisesti kan- nattavaa kaikille neljälle osapuolelle. 75) Komissio katsoo yhteisöjen tuomioistuimen oikeus- käytännön perusteella (188), että kun osapuolten toiminta on katsottu kilpailunvastaiseksi, ei ole tarpeen selvittää sopimuksen ja/tai yhdenmukaiste- tun menettelytavan mahdollisia vaikutuksia. nin sekä James Budgettin osalta ensimmäisestä kaikkien neljän osapuolen välillä loppuvuonna 1986 pidetystä kokouksesta. Kaikkien neljän osapuolen osallistuminen sopimuksen ja/tai yhden- mukaistettuun menettelytapaan päättyi vasta 2 päi- vänä heinäkuuta 1990, jolloin Tate & Lylen halli- tuksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja määräsi lopetettavaksi kaikki sellaiset yhteydet kilpailijoi- hin, joita tämä menettely koskee (189). Tate & Ly- len toimittamasta listasta (190) ilmenee, että teollista sokeria ja vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria koskevia kokouksia pidettiin tarkastelujakson ai- kana säännöllisesti 1–3 kuukauden välein. Koska viimeinen kahdenvälinen vähittäismyyntiin tarkoi- tettua sokeria koskeva kokous pidettiin vasta 9 päivänä toukokuuta 1990 ja viimeinen neljän osapuolen välinen teollista sokeria koskeva kokous vasta 13 päivänä kesäkuuta 1990, komissiolla on syytä uskoa, että kaikki neljä osapuolta osallistui- vat sopimukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menet- telytapaan 2 päivään heinäkuuta 1990 saakka. 1. 2. 2 Merkityksellisyys 77) Ottaen huomioon asianosaisten yritysten markki- nasouudet ja erityisesti sen, että näillä neljällä yrityksellä oli tarkastelujakson aikana hallussaan lähes koko IsonBritannian valkoisen kidesokerin markkinat, sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menet- telytapa on rajoittanut merkittävästi kilpailua. 1. 3 Päätelmä 78) Edellä kuvatut tosiseikat vahvistavat sen, että tar- kastelujakson aikana noudatettiin sopimusta ja/tai yhdenmukaistettua menettelytapaa, jonka tavoit- teena oli rajoittaa kilpailua perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteen- sovittamalla kaikkien neljän osapuolen hinnoittelu- politiikan teollisen sokerin markkinoilla Isossa- Britanniassa ja yhteensovittamalla British Sugarin ja Tate & Lylen hinnoittelupolitiikan vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa- Britanniassa. 2. Osapuolten perustelut ja komission vastaukset 2. 1 Ei sopimusta, ei yhdenmukaistettua menettelytapaa, British Sugarin hintajohtajuus 2. 1. 1 British Sugarin perustelut 76) Osallistuminen sopimuksen ja/tai yhdenmukaistet- tuun menettelytapaan alkoi British Sugarin ja Tate & Lylen osalta niiden ensimmäisestä kokouk- sesta 20 päivänä kesäkuuta 1986 ja Napier Brow- 79) British Sugar kutsui koolle kokouksen Tate & Ly- len kanssa 20 päivänä kesäkuuta 1986 ja tapasi 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/27 sen jälkeen myös Napier Brownin Ja James Budget- tin edustajat ilmoittaakseen, että hintasota oli ohi ja vakuuttaakseen, ettei aio enää aloittaa agressii- vista alhaisten hintojen politiikkaa vaan aikovansa sen sijaan nostaa hintoja. British Sugarin mielestä näillä tapaamisilla ei näin ollen voinut olla merkit- tävää vaikutusta yhtiöiden toimintaan. British Sugar oli jo tehnyt päätöksen hintasodan lopetta- misesta. Koska Tate & Lyle, Napier Brown ja James Budgett seurasivat British Sugarin hinnoitte- lua, niillä ei ollut muuta mahdollisuutta kuin toi- mia samoin. Ne olisivat toimineet näin riippumatta siitä, olisiko tieto British Sugarin aikomuksista saatu yhtiöltä itseltään, markkinoita seuraamalla tai lehdistöltä. Näin ollen British Sugar kat- soo (191), että hyväksynnän saaminen muilta yrityk- siltä sen tekemään yksipuoliseen päätökseen ei ollut tarpeen eikä merkityksellistä tämän asian kannalta, minkä perusteella kyse ei ollut perusta- missopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tarkoite- tusta sopimuksesta. 80) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa (192) British Sugar viittaa Tate & Ly- len lausuntoon, jonka mukaan British Sugar päätti hintojensa muuttamisesta itsenäisesti eikä tarkaste- lujakson aikana tehty minkäänlaista sopimusta. British Sugar myöntää, että oikeudellista käsitettä ’sopimus’ on tulkittava laajasti, mutta painottaa että tulevan toiminnan yhteensovittamisesta pitäisi olla todisteita. British Sugarin mukaan todisteet viittaavat siihen suuntaan, että osapuolet eivät ole sopineet keskenään tietyllä tavalla. British Sugar on lisäksi sitä mieltä, että sopimuksen ja yhdenmukaistetun menettelytavan välinen ero on vailla merkitystä ainoastaan silloin, kun voidaan todistaa molempien olemassaolo. toimivansa jollain 81) Tämän näkemyksen mukaisesti British Sugar väit- tää (193), että yhdenmukaista menettelytapaa ei ole sovellettu, koska komissio ei pysty osoittamaan edellä mainittujen kokousten vaikutuksia markki- noihin. British Sugarin mukaan on epäoikeuden- mukaista ja yksipuolista, että komissio vertaa tar- kistetussa väitetiedoksiannossa tätä asiaa ensim- mäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Rhô- ne-Poulenc vastaan komissio (194) antamaan tuomi- oon. British Sugarin mielestä ensimmäisen oikeus- asteen tuomioistuin ei yhtynyt komission teoriaan, jonka mukaan aina kun esiintyy sellaista yhdenmu- kaistettua toimintaa, jonka tarkoituksena on rajoit- taa yritysten itsenäisyyttä toisiinsa nähden, on kyse yhdenmukaistetusta menettelytavasta, vaikka tällä ei olisikaan havaittu olevan mitään todellista vai- kutusta markkinoihin. British Sugarin mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki kysei- todis- havaintonsa sessä runsaan asiassa tusaineiston perusteella, joka osoitti osapuolten toiminnan vaikutukset markkinoihin, ja piti toi- mintaa ”sopimuksena”. British Sugarin mukaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi, että yhteisön kilpailulainsäädännössä ei anneta selkeää vastausta siihen, voiko yhdenmukaistettua menette- lytapaa olla ilman vaikutusta markkinoihin. Koska ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kuitenkin analysoi kyseisessä asiassa ilmenneitä vaikutuksia, British Sugar päättelee kilpailua mahdollisesti rajoittavan vaikutuksen yksilöimisen olevan tar- peellista. 2. 1. 2 Tate & Lylen perustelut 82) Tate & Lyle toteaa kirjallisessa vastauksessaan tar- kistettuun väitetiedoksiantoon (195), että sopimus tai yhteinen hinnoittelustrategia ei ollut tarpeen, koska British Sugar saattoi määräävän asemansa ansiosta päättää yksipuolisesti hinnoista, joita Tate & Lylen, Napier Brownin ja James Budgettin oli seurattava. Tate & Lylen mukaan British Sugar ei tarvinnut lupausta jatkuvasta korkeiden hintojen politiikasta, koska se päätti hinnoista yksin. ”Var- muus” siitä, että Tate & Lyle, Napier Brown ja James Budgett seuraisivat British Sugarin hinnoitte- lua, oli silloin ja on edelleen seurausta Yhdistyneen kuningaskunnan sokerimarkkinoiden luonteesta ja yhteisön sokerialan markkinajärjestelystä eikä osa- puolten osallistumisesta kokouksiin. 83) lausunnot ovat Edellä mainitut ristiriidassa Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman vastauksen kanssa, jossa todettiin (196), että ”yhteydenpidon myötä syntyi järjestely, joka kuuluu 85 artiklassa kiellettyihin toimiin ottaen huomioon sen vaikutuksen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. (197) Tate & Lyle totesi lisäksi vastauk- sessaan tarkistettuun väitetiedoksiantoon (198), että se osallistui ”järjestelyyn, joka rikkoi 85 artiklan 1 kohtaa ottaen huomioon sen vaikutuksen valtioi- den väliseen kauppaan. Ottaen huuomioon nämä olosuhteet ja väitteiden rajaaminen väitetiedoksian- nossa, Tate & Lyle ja komissio ovat suurelta osin samoilla linjoilla”. (199) Tate & Lyle toteaa, että kun British Sugar päätti lopettaa hintasodan, se olisi British Sugarin lailla siirtynyt korkeampaan hinnoitteluun riippumatta siitä, olisiko se saanut L 76/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 ennen kaikkea ovat ilmeisesti sitä mieltä, että liikkumavaraa ei ollut, sillä ne painottavat, että niillä ei ollut tar- vetta yhteensovittaa hinnoittelupolitiikkaansa Bri- tish Sugarin kanssa tämän vahvan markkina- aseman takia, vaan niiden oli seurattava sen hin- noittelua. Tämä on vahvasti ristiriidassa kaikkien osapuolten esittämän väitteen kanssa, jonka ne toistivat kirjallisissa vastauksissaan tarkistettuun väitetiedoksiantoon (207). Osapuolten mukaan kaikki neljä pystyivät kilpailemaan markkinoilla ja myös tekivät niin. Koska valkoinen kidesokeri on homogeeninen tuote, teollisen sokerin ja vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla kilpail- hinnoilla. Varsinkin laan Tate & Lyle, jolla oli 38–40 prosentin osuus val- koisen kidesokerin markkinoista Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkastelujakson aikana, oli vahva potentiaalinen kilpailija British Sugarille, jolla oli tuona aikana noin 51–54 prosentin mark- kinaosuus. Vaikka Tate & Lylen kate oli huo- nompi kuin British Sugarin ja vaikka Napier Brown ja James Budgett olivat suurelta osin riippu- vaisia Yhdistyneen kuningaskunnan kahdesta tuot- tajasta (British Sugar ja Tate & Lyle), ei voida väittää, että nämä kolme yritystä eivät olisi voineet kilpailla British Sugarin ja toistensa kanssa edellä mainittujen tuotteiden markkinoilla tarkastelujak- selvänä osoituksena son aikana. Tästä on Tate & Lylen toiminta hintasodan aikana, jolloin se yritti kilpailla British Sugarin kanssa useista asiakkaista. Myös British Sugar yritti kaapata itsel- leen useita Tate & Lylen asiakkaita vähittäismyyn- tiin tarkoitetun sokerin markkinoilla. Kauppiaat yrittivät jatkuvasti tuoda halpaa valkoista kideso- keria, ja ne olisivat myös voineet ostaa sokeria suurina erinä kahdelta Yhdistyneen kuningaskun- nan tuottajalta ja myydä sitä pienempinä erinä ja korkeammalla hinnalla toimiessaan pääkauppiaina. Erityisesti on huomattava, että osapuolet eivät ole osoittaneet, että British Sugarin nostaessa hintojaan valkoisen kidesokerin markkinoilla Isossa-Britanni- assa niiden olisi ollut mahdotonta vastata pienem- millä hinnankorotuksilla tai pitämällä hinnat samoina. Tämän olisi pitänyt olla mahdollista aina- kin hintojen ylittäessä kannattavuusrajan (208). tiedon suoraan British Sugarilta vai ei. Tate & Lyle on kuitenkin samaa mieltä (200) siitä, että ”yritysten väliset yhteydet saattoivat nopeuttaa hintasodan loppumista, mutta niillä ei voinut olla vaikutusta lopputulokseen”. (201) Tate & Lyle myöntää, että kyseisillä järjestelyillä saattoi olla kilpailunvastaisia vaikutuksia, mutta väittää niiden olleen ”vähäi- siä” (202) tai ”hyvin rajoitettuja” (”very limited”) (203). (”minimal”) 2. 1. 3 Napier Brownin perustelut 84) Napier Brown toteaa kirjallisessa vastauksessaan tarkistettuun väitetiedoksiantoon (204), että koska yksi määräävässä asemassa ollut toimittaja saneli hinnat, joita kaikkien muiden oli noudatettava, hinnoittelupolitiikan ”yhteensovittamisella” osoi- tuksena eri toimittajien välisestä yksimielisyydestä ei ollut merkitystä. 2. 1. 4 James Budgettin perustelut 85) James Budgett huomautti tarkistettuun väitetiedok- siantoon antamassaan vastauksessa (205) olleensa taloudellisesti pakotettu harjoittamaan huonosti kannattavaa nimellistä sokerikauppaa, ja Budgettin asema pääkauppiaana oli suurelta osin riippuvai- nen myös Yhdistyneen kuningaskunnan kahden sokerinjalostajan (Tate & Lylen ja erityisesti British Sugarin) suhtautumisesta, koska ne pystyivät käy- tännössä määräämään Budgettin pääkauppiaana harjoittaman liiketoiminnan kannattavuuden. Bud- gett arvostelee (206) lisäksi komissiota siitä, että se oletti virheellisesti, että kaikki British Sugarin ja Tate & Lylen väliset tai sopimukset ”ulotettiin koskemaan” (”extended”) myös Napier Brownia ja James Budgettia. järjestelyt 2. 1. 5 Komission vastaukset a) B r i t i s h S u g a r i n h i n t a j o h t a j u u s 86) Komissio on havainnut osapuolten perusteluissa British Sugarin hintajohtajuudelle huomattavaa epäjohdonmukaisuutta. Avainkysymys on se, jät- tikö British Sugarin hintajohtajuus teollisen sokerin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markki- noilla tarkastelujakson aikana muille osapuolille mahdollisuuksia kilpailla sen kanssa. Osapuolet 87) Hintajohtajuus ei ole harvinaista tiukasti oligopo- listisilla markkinoilla, sillä koska kilpailijoita on vähän, on (muun tyyppisiin markkinoihin verrat- tuna) helpompaa havaita jälkikäteen, miten kilpai- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/29 lijat ovat toimineet. Oligopolistisilla markkinoilla kilpailu on rakenteellisista syistä jossain määrin rajoitettua, ja niinpä kilpailijat eivät voi etukäteen aktiivisesti yhteensovittaa tulevaa hinnoittelupoli- tiikkaansa. Sitä vastoin epävarmuus näillä markki- noilla toimivien yritysten hinnoitteluaikeista on tär- kein kilpailua edistävä tekijä. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ilmaisi tämän selvästi asian Hoff- mann-La-Roche (209) yhteydessä todetessaan, että komission on oltava erityisen valpas niiden mark- kinoiden suhteen, joilla kilpailurakenne on jo hei- kentynyt, varmistaakseen että olemassa olevaa kil- pailua ei rajoiteta. 88) Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että British Sugarin hintajohtajuus teollisen sokerin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa ei estänyt kyseessä olevien nel- jän osapuolen välistä kilpailua tarkastelujakson aikana (210). Kun rikkominen on luokiteltu sopimukseksi ja/tai yhdenmukaistetuksi menettelytavaksi, tämä vaihto- ehtoinen näkemys on otettu huomioon toteamalla selvästi, että monimutkaista rikkomista voidaan kokonaisuudessaan pitää vähintään yhdenmukais- tettuna menettelytapana. Kyseenalaistamatta tätä määritelmää komissio antaa jäljempänä (213) esi- merkin järjestelystä, jota sen mielestä voidaan pitää sopimuksena. Komissio ei lisäksi yhdy näkemyk- seen, jonka mukaan niitä monimutkaisen rikkomi- sen osatekijöitä, joita ei voida pitää sopimuksina, ei voida pitää vähintään yhdenmukaistettuina menettelytapoina, koska niiden vaikutusta markki- noihin ei ole osoitettu riittävän selvästi. Lopuksi on muistettava, että pitkään jatkuneen monimutkaisen rikkomisen yhteydessä komission ei tarvitse jakaa jatkuvaa toimintaa, jolla on tietty kilpailunvastai- nen rikkomi- siksi (214). lukuisiksi yksittäisiksi tavoite, Koska markkinoilla oli mahdollisuuksia kilpailuun, tästä seuraa, että osapuolten välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olisi voinut rajoit- taa todellista ja/tai mahdollista kilpailua. aa) Kokousten merkitys b) S o p i m u s j a / t a i y h d e n m u k a i s t e t t u m e - n e t t e l y t a p a 89) Seuraavaksi on ratkaistava kysymys siitä, oliko osapuolten kesken tehty sopimus ja/tai noudatet- tiinko yhdenmukaistettua menettelytapaa. Vasta- tessaan osapuolten perusteluihin komissio viittaa pääasiassa siihen, mitä edellä on esitetty pitkään jatkuneen monimutkaisen rikkomisen ominaisuuk- sista (211) sekä käsiteltävänä olevaan asiaan liitty- västä sopimuksesta ja/tai yhdenmukaistetusta me- nettelytavasta (212). Verrattaessa sitä, mitä komissio sanoo ja osapuolet sanovat ääneen (tai jättävät sanomatta, koska asia on kiistaton), voidaan ha- vaita, että osapuolet ovat yhtä mieltä sopimuksen ja yhdenmukaisen menettelytavan käsitteistä. Bri- tish Sugar katsoo, että todisteita osapuolten yhtei- symmärryksestä tulevan markkinakäyttäytymisen suhteen ei ole, ja näin ollen asiaan ei liity moni- mutkaisen rikkomisen ominaispiirteitä, jotka voi- taisiin määritellä sopimukseksi. Komissio painot- taa, että vaikka tämä näkemys olisi oikea, kaikkia monimutkaisen rikkomisen osatekijöitä voidaan pitää ainakin yhdenmukaistettuina menettelyta- poina. 90) Osapuolten mukaan kyse ei voinut olla valkoisen kidesokerin hinnoittelua koskevasta sopimuksesta ja/tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta, koska British Sugar vain ilmoitti yksipuolisesti hinnoitte- lupolitiikkansa, eivätkä muut kolme osapuolta saa- neet uutta tietoa siihen verrattuna, mitä avoimia markkinoita tarkkailemalla saattoi havaita. Komis- sio ei lukuisten syiden takia pidä tätä väitettä uskottavana: Ensinnäkin jos markkinat olivat niin avoimet kuin osapuolet väittävät ja jos osapuolten oli pakko seurata British Sugarin hinnoittelua, on vaikea käsittää, miksi pitkän ajan kuluessa järjestettiin lukuisia kokouksia. British Sugar olisi voinut vain toteuttaa hinnoittelupolitiikkaansa ja antaa toisten osapuolten tehdä havaintoja markkinoilta. Edes 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetty tärkeä kokous ei olisi ollut tarpeen, jos osapuolten lausunnot pitäisi- vät paikkaansa. Sen sijaan, että osapuolet olisivat markkinoita tarkkailemalla seuranneet muiden yri- tysten hinnoittelua, ne saivat säännöllisesti järjeste- tyistä kokouksista ”lisäarvoa”. Tämä lisäarvo oli L 76/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 kahdentyyppistä. Toisaalta osapuolet saivat vahvis- tuksen havainnoilleen muiden kolmen yrityksen siihenastisesta hinnoittelusta, ja toisaalta osapuolet saivat kokousten ansiosta selvästi suuremman var- muuden muiden osapuolten tulevasta hinnoitte- lusta. Toiseksi jos British Sugarin tapana oli järjestää kokouksia tiedottaakseen muille markkinaosapuo- lille yksipuolisesti päätetyistä valkoisen kidesokerin hinnanmuutoksista, on epäselvää, miksei kaikkia Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivia markki- naosapuolia, sokerikauppi- erityisesti muita aita (215), kutsuttu kokouksiin, vaikka tiedot olisi- vat olleet yhtä tärkeitä kaikille. Muiden yritysten poissulkeminen osoittaa, että kokouksilla oli jokin muu merkitys tämän päätöksen kohteena olevalle neljälle osapuolelle. bb) British Sugarin ja Tate & Lylen välinen sopi- mus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa toimia markkinoilla 91) Komission mielestä Tate & Lylen kirje 29 päivältä elokuuta 1990 kilpailuvirastolle (216) todistaa, että British Sugar ja Tate & Lyle aikoivat yhteisen pää- töksen mukaisesti tietyllä tavalla (217), eli lopettaa hintasodan kaikkien soke- rilaatujen osalta, nostaa hintoja ja luopua aggressii- visesta hinnoittelusta markkinaosuutensa kasvatta- miseksi. Yhteisymmärrys, joka saavutettiin 20 päi- vänä kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa, ei syntynyt British Sugarin yksipuolisesti tekemästä ja Tate & Lylen edustajille ilmoittamasta päätöksestä vaan keskustelujen lopputuloksena, kuten samassa kirjeessä mainitaan. Keskustelut muodostavat kah- denvälisen prosessin, johon molemmat osapuolet osallistuvat ja joiden päätteeksi vallitsee erimieli- syys, epävarmuus tai yhteisymmärrys, mikä merkit- see yksimielisyyttä keskustelukumppanien tulevasta toiminnasta. British Sugar tai Tate & Lyle eivät ole kertaakaan väittäneet, että 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa käytyjen keskustelujen lopputuloksena olisi ollut erimielisyys tai epävar- muus. Ei voida myöskään väittää, että British Sugar olisi tehnyt hinnoittelupäätökset yksin ja vain ilmoittanut niistä muille, koska Tate & Lyle on todennut 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyn kokouksen olleen ”sikäli merkittävä, että siinä ase- tettiin perusperiaatteet, joiden pohjalta kaikki myö- hemmin pidettävät neuvottelut käytiin” (”was sig- nificant in that it set the background principles against which all future discussions were held”) (218). Tarkasteltaessa 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyn kokouksen tapahtumia erikseen komissio katsoo, että kokous oli se monimutkaisen rikkomisen osatekijä, jonka seurauksena British Sugar ja Tate & Lyle tekivät edellä kuvatun sopi- muksen hinnoittelun yhteensovittamisesta. Muita monimutkaisen rikkomisen osia voidaan pitää vähintään yhdenmukaistettuina menettelytapoina. 92) Myös British Sugarin ja Tate & Lylen kilpailuviras- tolle 15 päivänä huhtikuuta 1991 toimittama yhteinen muistio (219) todistaa komission mielestä, että British Sugar ja Tate & Lyle pääsivät 20 päi- vänä kesäkuuta 1986 pitämässään ensimmäisessä kokouksessa sopimukseen hinnoittelun yhteenso- vittamisesta. Muistion 4 b kohdassa todetaan, että sekä Tate & Lyle että British Sugar uskoivat British Sugarin yksipuolisen päätöksen hintasodan lopetta- misesta merkitsevän sitä, että British Sugar ja Tate & Lyle eivät enää hinnoittelisi aggressiivisesti, vaikka niiden markkinaosuuksiin jäikin edelleen jonkin verran liikkumavaraa. Tämä on osoitus siitä, että molemmilla osapuolilla vallitsi eräänlai- nen keskinäinen luottamus niiden tulevan markki- nakäyttäytymisen luonteeseen. Koska kukaan ulko- puolinen ei ohjaillut British Sugarin ja Tate & Ly- len toimintaa, ne saattoivat tehdä päätökset itse- näisesti. Muistiosta ilmeneekin osapuolten yhteinen aikomus tietyllä tavalla. Komission mielestä kaksi kilpailijaa on näin ollen tehnyt sopimuksen yleisestä hinnoitte- lupolitiikastaan. Kirjallisen sopimuksen ja ennalta määrättyjen rangaistusseuraamusten täytän- töönpanotoimenpiteiden puuttumisella ei ole mer- kitystä tämän asian kannalta (220). tuleva hinnoittelu toteuttaa tai Tämän lisäksi markkinaosuuksiin liittyvä liikkuma- vara, johon viitataan kahdesti muistion 4 koh- dassa, on osoitus näiden kahden yrityksen välisestä sopimuksesta. Valkoisen kidesokerin kaltaisen ho- mogeenisen tuotteen markkinaosuudet perustuvat ennen kaikkea hinnoitteluun, koska se on tämän- kaltaisen tuotteen tärkein kilpailukeino. Markkina- osuuksiin liittyvällä liikkumavaralla ei olisi ollut merkitystä, elleivät British Sugar ja Tate & Lyle olisi päässeet yhteisymmärrykseen ainakin yleisestä hinnoittelupolitiikastaan. 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/31 cc) British Sugarin, Tate & Lylen, Napier Brow- nin ja James Budgettin välinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa dd) Yhdenmukaistettu menettelytapa, jonka todel- lisista vaikutuksista ei ole todisteita 95) Toisin kuin British Sugar väittää, kyse voi olla yhdenmukaistetusta menettelytavasta, vaikka me- nettelytavalla ei olisikaan todellisia vaikutuksia markkinoihin. 93) Napier Brown ja James Budgett eivät osallistuneet yhteenkään 20. kesäkuuta 1986 järjestettyä ko- kousta vastaavaan tärkeään kokoukseen. Komis- sion keräämä todistusaineisto kuitenkin osoittaa, että niissä kokouksissa, joissa Napier Brownin ja James Budgettin edustajat olivat läsnä, he osallis- tuivat aktiivisesti teollisesta sokerista käytyihin kes- kusteluihin (kahdenväliseen prosessiin). He eivät vain kuunnelleet ilmoituksia British Sugarin yksi- puolisesti tekemistä päätöksistä. 96) 97) 94) keskustelujen British Sugar myöntää kirjeessään 7 päivältä elo- kuuta 1990 kilpailuvirastolle (221) neuvotelleensa hinnoittelusta myös Napier Brownin ja James Bud- gettin kanssa mutta kieltää koskaan muuttaneensa päätöksiään tai liiketoimintasuunnitelmaansa näi- den keskustelujen tuloksena. Näin sanoessaan Bri- tish Sugar sekoittaa kaksi kysymystä: ensinnäkin osanottajat yhdenmukaistivatko suunnitelmiaan ja toiseksi päädyttiinkö tämän yhdenmukaistamisen myötä samaan päätökseen, jonka yksi osapuoli (British Sugar) oli tehnyt jo ennen keskustelujen aloittamista. Ensimmäisen ky- symyksen osalta on jälleen huomautettava, että olisi ollut hyödytöntä käydä keskusteluja hinnoitte- lusta Napier Brownin ja James Budgettin kanssa, jos näillä ei olisi ollut sananvaltaa keskusteluissa. Napier Brownilla ja James Budgettilla oli tunne- tusti neuvotteluvaltteja, joita ne olisivat voineet käyttää näissä keskusteluissa. Yritykset olisivat voi- neet aloittaa tuontisokerin aggressiivisen markki- noinnin, mikä olisi hankaloittanut British Sugarin hinnankorotuksia Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla ja yrityksen aikomusta myydä koko A- ja B-sokerin kiintiönsä Yhdistyneessä kuningas- kunnassa (222). Tästä on todisteena muun muassa James Budgettin vuosien 1987—1990 yritysstrate- giaa koskeva asiakirja (223). Myös Tate & Lylen sisäinen muistio, jonka mukaan British Sugar neu- votteli eräästä teollisen sokerin hintaan haluamas- taan korotuksesta Napier Brownin hallituksen puheenjohtajan ja toimitusjohtajan tehtäviä hoita- neen henkilön kanssa, osoittaa Napier Brownin ja James Budgettin kanssa käytyjen keskustelujen vakavuuden (224). Näillä keskusteluilla ei olisi ollut merkitystä, jos British Sugarin ei olisi ollut tarpeen päästä Napier Brownin ja James Budgettin kanssa yhteisymmärrykseen osapuolten tulevasta teollisen sokerin hinnoittelupolitiikasta, mukaan lukien suurilta ja pieniltä ostajilta perittyjen hintojen väli- set erot. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan sana- muoto osoittaa, että yhdenmukaistettu menettely- tapa, jolla on kilpailunvastainen tavoite, rikkoo kyseisen kohdan määräyksiä. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa Rhône-Poulenc (225) antamassa tuomiossa todetaan, että yhdenmukainen menettelytapa syn- tyy jo silloin, kun toiminnalla on kilpailunvastai- nen tavoite. Tämän asian osalta merkityksellinen osa kyseisestä tuomiosta (226) perustuu aiemmin tuomioon (227). asiassa Suiker Unie annettuun Molemmat tuomiot osoittavat, kuinka laajat vaiku- tukset yhdenmukaistettujen menettelytapojen kiel- tämisellä on, kun siihen sisältyvät kaikki talouden toimijoiden väliset suorat tai välilliset yhteydet, joiden tavoitteena on tai joista seuraa, että yhtey- det vaikuttavat todellisen tai mahdollisen kilpaili- jan markkinakäyttäytymiseen tai niiden avulla pal- jastetaan tällaiselle kilpailijalle omat menettelyta- vat, joita on päätetty noudattaa tai joita aiotaan noudattaa markkinoilla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi (228) eräistä kokouksista, jotka muodostivat osan pitkään jatkuneesta monimutkai- sesta rikkomisesta, että Rhône-Poulenc ei voinut olla ottamatta huomioon, välittömästi tai välilli- sesti, tietoja jotka se sai kilpailijoidensa kanssa pitämistään kokouksista. Rhône-Poulencin kilpaili- jat hyödynsivät välittömästi tai välillisesti myös epäilemättä tietoja, jotka yritys antoi niille toimin- tatavasta, jota se itse oli päättänyt tai aikoi nou- dattaa markkinoilla. Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin ei arvioinut näiden kilpailijoiden välisten yhteyksien vaikutuksia, vaan päätteli (229), että komissio oli pelkästään näiden kokousten tar- koituksen perusteella oikeutettu luokittelemaan ne perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa tar- koitetuiksi yhdenmukaistetuiksi menettelytavoiksi. Asiassa Rhône-Poulenc ja asiassa Suiker Unie anne- tuista tuomioista seuraa, että — kilpailijoiden väliset yhteydet, joilla on kilpai- lunvastainen tavoite, muodostavat 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhdenmukaistetun me- nettelytavan, — jos kilpailijoille annetaan tietoja omaan mark- kinakäyttäytymiseen liittyvistä päätöksistä tai aikeista, tämä merkitsee vähintään yhdenmu- L 76/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 kaistettua menettelytapaa, koska kilpailijat ot- tavat nämä tiedot varmasti huomioon suunni- tellessaan omaa toimintaansa markkinoilla. sesti esimerkiksi yksittäisten asiakkaiden myyntieh- toja, hintatietoja, toimitusehtoja ja luottojärjeste- lyjä (231). 2. 2 Sokerimarkkinoiden avoimuus, etukäteen saadut luottamukselliset tiedot, kokouksissa annettujen hintatietojen arvo, kokousten merkitys ja niiden kilpailunvastainen vaikutus markkinoihin 2. 2. 1 British Sugarin perustelut 98) British Sugar väittää, että Tate & Lyle olisi joka tapauksessa huomannut British Sugarin lopetta- neen hintasodan, vaikka se ei olisikaan ilmoittanut päätöksestään Tate & Lylelle. Financial Times -leh- dessä kerrottiin 20 päivänä kesäkuuta 1986 British Sugarin toimitusjohtajan erosta. Samana päivänä pidettiin British Sugarin ja Tate & Lylen välinen kokous, jossa ensin mainittu ilmoitti päätökses- tään, jonka mukaan yrityksen strategia perustuisi jatkossa korkeaan hinnoitteluun. British Sugar antoi 25 päivänä kesäkuuta 1986 markkinoille ilmoituksen sokerin hintojen korotuksista. British Sugarin mukaan Tate & Lyle olisi näiden syiden takia ollut joka tapauksessa täysin tietoinen British Sugarin muuttuneesta hinnoittelupolitiikasta. Li- säksi British Sugar katsoo antaneensa Tate & Ly- lelle, Napier Brownille ja James Budgettille ennak- koon vain rajoitetusti tietoja muuttuneesta yleisestä käytännöstään ja yksittäisistä hinnankorotuksista. Kesäkuun 20 päivänä 1986 pidetyn kokouksen jälkeen British Sugar väittää ilmoittaneensa 25 päi- vänä kesäkuuta 1986 markkinoille vähittäismyyn- tiin tarkoitetun sokerin uusista hinnoista. Hintojen oli määrä tulla voimaan 14 päivänä heinäkuuta 1986. Näin ollen Tate & Lyle sai tiedon hintojen muuttumisesta viisi päivää ennen muita (230). 99) Lisäksi British Sugar on esittänyt seuraavat väit- teet: a) T e o l l i n e n s o k e r i 100) British Sugar myöntää antaneensa Tate & Lylelle, Napier Brownille ja James Budgettille kokousten aikana perustietoja hinnoittelusuunitelmistaan ja kerran myös hintamatriisin, mutta tällä ei British Sugarin mukaan ollut kilpailunvastaisia vaikutuk- sia, koska kokouksissa ei käsitelty yksityiskohtai- 101) British Sugar huomauttaa lisäksi, että matriisissa ei ilmoitettu vähimmäishintaa ja että matriisin hinnat poikkesivat täysin todellisista markkinoilla toteutu- neista hinnoista. British Sugar on toimittanut mat- riisin hintojen ja 11:ltä tärkeältä teollisuusasiak- kaalta tarkastelujakson aikana perittyjen hintojen erosta analyysin osoittaakseen, että kokouksessa annettu matriisi tai yleiset tiedot hintamuutoksista eivät vaikuttaneet yritysten todelliseen kilpailukäyt- täytymiseen. Analyysi osoittaa, että hintaerot olivat merkittäviä ja niissä esiintyi vaihteluita (232). British Sugar väittää, että jos matriisin hinnoilla ei komis- sion mielestä ollut yhteyttä todellisiin hintoihin, sen on johdonmukaisuuden nimissä hyväksyttävä myös se tosiasia, että teollisen sokerin hintoja käsitelleillä kokouksilla ei ollut vaikutusta tehok- kaaseen kilpailuun (233). 102) British Sugarin mukaan ei voida myöskään todis- taa, että teollisen sokerin hinnat olisivat olleet alhaisemmat, jos kokouksia ei olisi pidetty (234). b) V ä h i t t ä i s m y y n t i i n t a r k o i t e t t u s o k e r i 103) Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta British Sugar myöntää sekä alkuperäiseen että tarkistet- tuun väitetiedoksiantoon antamissaan vastauksissa tavanneensa säännöllisesti Tate & Lylen edustajia ja antaneensa näille usein etukäteen luettelon vähit- täismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnoista. British Sugar väittää kuitenkin, että näillä toimilla ei voi- nut mitenkään olla vaikutusta Tate & Lylen hin- noittelukäytäntöön, ja että kokoukset olivat merki- tyksettömiä ja vailla kilpailunvastaisia vaikutuksia eivätkä voineet vaikuttaa merkittävästi British Sugarin ja Tate & Lylen väliseen kilpailuun (235). Tämän osoittaa British Sugarin mukaan se, että annettuaan hintatiedot Tate & Lylelle British Sugar antoi ne pian myös muille markkinaosapuolille. British Sugarin mukaan Tate & Lyle katsoo tavan- neensa British Sugarin edustajat seitsemän kertaa neuvotellakseen vähittäismyyntiin tarkoitetun soke- rin hinnoista, ja ainoastaan kolmessa tilaisuudessa annettiin hintatietoja. British Sugarin mukaan näissä kolmessa tilaisuudessa annetut tiedot julkis- tettiin markkinoilla viisi päivää kokouksen jälkeen, neljä päivää ennen kokousta ja kaksi päivää kokouksen jälkeen, ja kerran tiedot annettiin jopa luettelon julkaisemisen jälkeen (236). British Sugar väittää, että näistä luetteloista ei ollut koskaan 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/33 saatavilla luonnoksia, eikä niitä koskaan muutettu kokousten jälkeen (237). British Sugar väittää edel- leen, että näissä kokouksissa ei puhuttu hinnoitte- lusta ja kilpailusta vaan pääasiassa (ja pelkästään silloin, kun hintatietoja ei annettu) yleisistä asi- oista, kuten Sugar Bureaun toiminnasta, yleisestä sokerin mainoskampanjasta ja tuotteiden viivakoo- deista. British Sugar ei kertomansa mukaan kos- kaan asiakkaista Tate & Lylen kanssa eikä myöskään kertonut alen- nuksista, joita ohjehinnoista annettiin, voitiin antaa tai olisi pitänyt antaa. Tämän vuoksi British Sugar katsoo, että näillä käytännöillä ei ollut merkittävää vaikutusta kilpailuun (238). keskustellut yksittäisistä 104) Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hintaluettelot eivät British Sugarin mukaan antaneet luotettavia tietoja todellisista markkinahinnoista eikä niistä olisi ollut hyötyä Tate & Lylelle tämän yrittäessä asettaa hintansa samalle tasolle. British Sugarin mukaan ohjehinnasta ei voinut päätellä, mitä yksit- täinen asiakas todellisuudessa maksoi valkoisesta kidesokerista (239). British Sugar on toimittanut vertailun vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin oh- jehinnoista ja tärkeimpien asiakkaiden todellisuu- dessa maksamista nettohinnoista. Vertailu osoittaa, että tarkastelujakson aikana ohjehintojen ja yksit- täisten asiakkaiden todellisuudessa maksamien net- tohintojen välillä oli merkittäviä eroja ja että nämä erot vaihtelivat (240). 105) British Sugar on lisäksi toimittanut seuraavat tiedot osoittaakseen, että vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hintatietojen antamisella ei ollut merkitystä yritysten toiminnalle: — vertailu, josta ilmenevät ajankohdat, jolloin Bri- tish Sugarin ja Tate & Lylen vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnanmuutokset tulivat voimaan, ajankohdat jolloin nämä muutokset ilmoitettiin markkinoille, luettelot molempien yritysten vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnoista ja Tate & Lylen välisten kokousten ajankohdat, joissa käsiteltiin yleisiä ja vähittäismyyntiin tar- koitettuun sokeriin liittyviä asioita. Vertailu osoittaa selviä yritysten välisiä eroja hinnan- muutosten ja täytäntöönpa- nossa sekä niiden hintaluetteloissa, sekä niiden British Sugarin ilmoittamisessa — jäljennökset sisäisistä muistioista, jotka osoitta- vat British Sugarin pyrkineen tarkastelujakson aikana aktiivisesti ja useaan otteeseen kaappaa- maan osan Tate & Lylen markkinaosuudesta tarjoamalla kilpailijoiden ehdoista poikkeavia myyntiehtoja (241). 106) British Sugar väittää niin ikään, että jos näiden kahden yrityksen väliset markkinasuhteet olisi Tate & Lylelle annettujen tietojen seurauksena or- ganisoitu tehokkaasti, mikä olisi samankaltaistanut hinnoittelua ja poistanut kilpailua yksittäisistä asi- akkaista, vähittäiskauppiailta olisi pitänyt tulla kanteluita tai edes jonkin verran näyttöä yhteishin- noittelusta (242). British Sugar korostaa lisäksi vas- tauksessaan tarkistettuun väitetiedoksiantoon, että vastoin komission luomaa vaikutelmaa vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin hinnat eivät nousseet olennaisesti British Sugarin tekemien hinnoittelu- päätösten seurauksena (243). British Sugar toteaa (244), että ”kyseessä oli vain rajoitettu ennakkoilmoitus ohjehintoihin tiettynä ajankohtana tulevasta korotuksesta, vaikkakin se annettiin kilpailijalle. Tämä ei ollut luottamuksel- lista tai yksinoikeutettua tietoa, ja asiasta oltiin jo puhuttu monien asiakkaiden kanssa”. (245) British Sugar jatkaa (246): ”Näin ollen kokouksilla ja tieto- jen antamisella ei ollut todellista vaikutusta osapuolten kilpailukäyttäytymiseen. ” (247) Vastauk- sessaan tarkistettuun väitetiedoksiantoon British Sugar toteaa, että komission väittämästä yhteisestä korkeiden hintojen strategiasta ei ole todisteita eikä myöskään voida havaita tällaisen yhteensovittami- sen yleistä vaikutusta hintoihin (248). 107) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa British Sugar kiistää komission väit- teet etukäteen annetuista vähittäismyyntiin tarkoi- tetun sokerin hintaluetteloista ja näiden hintojen muutoksista annetuista ennakkovaroituksista. Bri- tish Sugarin todisteet vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinnoittelua koskevista kokouksista tulevat neljästä lähteestä: kilpailuviraston pääjohtajan ja Tate & Lylen välisestä kirjeenvaihdosta, British Sugarin ja kilpailuviraston pääjohtajan välisestä kirjeenvaihdosta, British Sugarin vastauksesta en- simmäiseen väitetiedoksiantoon sekä British Suga- rin [poistettu, liikesalaisuus] suullisesta lausunnosta ja valaehtoisesta todistuksesta. L 76/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Yritys huomauttaa, 108) British Sugar pitää Tate & Lylen ja kilpailuviraston pääjohtajan välistä kirjeenvaihtoa hajanaisena ja epäselvänä (249). että Tate & Lylen sen tiloissa suoritettujen tutkimusten aikana (27. toukokuuta 1994) antamat lausunnot ajankohdasta, jolloin se väittää saaneensa ennak- kotiedon British Sugarin hinnankorotuksista, vaih- televat välillä ”3 tai 4 viikkoa” (”3 or 4 weeks”) ja ”viikko tai kaksi” (”by a week or two”). British Sugarin mielestä komissio toimi väärin luonnehties- saan Tate & Lylen saaman ennakkovaroituksen aikaväliä ”merkittäväksi”, vaikka Tate & Lyle ei ollut itsekään varma ennakkovaroituksen ajankoh- dasta (250). British Sugar toteaa jälleen, että hintalu- ettelot annettiin kolmesti etukäteen Tate & Lylelle, ja näissä kolmessa tapauksessa tieto annettiin markkinoille 5 päivää kokouksen jälkeen, 4 päivää kokousta ennen ja 2 päivää kokouksen jälkeen. Näistä hintaluetteloista ei koskaan jaettu luonnok- sia eikä niitä muutettu kokousten jälkeen. Tate & Lylen väitteelle, jonka mukaan British Sugar ilmoitti sille etukäteen hintaluetteloon tule- vista muutoksista, ei myöskään ole British Sugarin mukaan mitään todisteita (251). British Sugar toteaa lopuksi (252), että ennakkovaroitusta tulevasta hin- nanmuutoksesta ei tarvittu, koska se pystyttiin ennakoimaan ja asiasta oli yleensä jo keskusteltu asiakkaiden kanssa. British Sugar on Tate & Lylen tavoin sitä mieltä, että vähittäismyyntiin tarkoite- tusta sokerista pidetyt kokoukset olivat ”pelkäs- tään varmuustekijä, eräänlainen tuplavarmistus” (”just a safety factor, a belt and braces job really”) (253). 2. 2. 2. Tate & Lylen perustelut 109) Alkuperäiseen ja tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamissaan vastauksissa Tate & Lyle on samoilla linjoilla British Sugarin kanssa. Tate & Lyle kuiten- kin päätyy tosiasioiden perusteella erilaiseen loppu- tulokseen. Yritys väittää, että sen yhteyksillä Bri- tish Sugariin ja sen ennakkoon antamilla hintaluet- teloilla ei ollut merkittävää vaikutusta Tate & Ly- len hinnoitteluun pitkällä aikavälillä, koska Tate & Lyle olisi joka tapauksessa seurannut Bri- tish Sugarin hinnoittelua markkinatuntemuksensa avulla (254). Tate & Lyle kiistää lisäksi vastaukses- saan tarkistettuun väitetiedoksiantoon komission luonnehdinnan, jonka mukaan osapuolten väliset järjestelyt olivat ”hinnoittelupolitiikan yhteensovit- tamista”, ”salaa sovittuja hintoja” ja ”yhteinen korkeiden hintojen strategia”. Tate & Lyle toistaa edelleen, että British Sugar voi määräävän ase- mansa ansiosta tehdä päätöksiä välittämättä Tate & Lylen mielipiteistä ja että Tate & Lyle oli niin haavoittuvassa asemassa, että sillä ei ollut sitä valinnanvapautta, joka yleensä liittyy ”yhteensovit- tamiseen”, ”yhteistyöhön” ja ”salaiseen yhteistyö- hön” (255). 110) Tästä huolimatta Tate & Lyle myöntää tarkistet- tuun väitetiedoksiantoon antamassaan vastauk- sessa (256) osallistuneensa ”järjestelyihin, jotka rik- koivat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ottaen huomioon niiden vaikutus valtioiden väli- seen kauppaan. Ottaen huomioon nämä olosuhteet ja väitetiedoksiannossa esitettyjen väitteiden rajaa- minen Tate & Lylella ja komissiolla on pitkälti sama näkemys asiasta”. (257) Tate & Lyle oli jo alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa myöntänyt (258), että ”yhteyksien kautta syntyi järjestely, joka rikkoi 85 artiklaa ottaen huomioon sen vaikutuksen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. (259) Tate & Lyle väittää, että se olisi alkanut soveltaa British Sugarin lailla kor- keampien hintojen politiikkaa tämän päättäessä lopettaa hintasodan, vaikka se ei olisikaan saanut tietoa suoraan British Sugarilta. Tate & Lyle kui- tenkin myöntää (260), että ”yhteydet saattoivat nopeuttaa hintasodan loppumista, mutta niillä ei voinut olla vaikutusta lopputulokseen”. (261) British 111) Tate & Lyle toteaa vastauksessaan alkuperäiseen väitetiedoksiantoon (262) Sugarin, Tate & Lylen, Napier Brownin ja James Budgettin välisten säännöllisten kokousten vaikutuksista ja British Sugarin etukäteen toimittamista vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin hintaluetteloista, että ”näistä päätöksistä annettujen tietojen saattoi kor- keintaan odottaa yksinkertaistavan normaalia markkinatutkimusta ja nopeuttavan sopeutumista näihin päätöksiin, mikä olisi ollut joka tapauksessa välttämätöntä markkinaosapuolille”. (263) Samassa vastauksessa Tate & Lyle viittaa yrityk- sestä tehtyyn tutkintapöytäkirjaan (sivu 3) ja toteaa (264), että ”Tate & Lyle sai tietojen myötä tiettyä varmuutta British Sugarin suunnittelemasta hinnoittelupolitiikasta”. (265) Vähittäismyyntiin tar- koitetun sokerin osalta Tate & Lyle myöntää (266), että ”vaikka Tate & Lyle sai etukäteen varoituksen British Sugarin suunnittelemista vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin ohjehintojen muutoksista ja yleisiä tietoja vähittäismyyntiasiakkaille myönnettä- vistä alennuksista, näillä tiedoilla ei juurikaan ollut 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/35 kaupallista arvoa. Tietojen perusteella saattoi vain jossain määrin luottaa siihen, että British Sugar ei aikonut enää aloittaa hintasotaa. Saadut tiedot eivät myöskään vaikuttaneet lopullisiin hintoihin tai ajankohtaan, jolloin Tate & Lyle alkoi soveltaa uusia vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinto- jaan, vaan Tate & Lyle saattoi vain julkaista omat hintaluettelonsa hieman aikaisemmin kuin muuten olisi ollut mahdollista”. (267) 112) Tate & Lyle huomauttaa lisäksi, että vaikka tarkis- tetussa tunnustetaan väitetiedoksiannossa Tate & Lylen huonompi kate tarkastelujakson ai- kana, siinä väitetään, että Tate & Lyle olisi voinut kilpailla British Sugarin kanssa (268). Vaikka Tate & Lyle joutui reagoimaan British Sugarin aggressiiviseen toimintaan hintasodan aikana, tämä ei Tate & Lylen mielestä todista, että yritys olisi pystynyt itsenäisesti kilpailemaan British Sugarin kanssa (269). 113) Tate & Lyle on lisäksi sitä mieltä, että sokerimark- kinoiden erityispiirteiden, jotka ovat seurausta yhteisön sokerialan markkinajärjestelystä, vuoksi käsiteltävänä olevaan asiaan liittyvillä järjestelyillä ei ole olennaista merkitystä (270). British Sugarin kokouksissa tekemät ilmoitukset eivät antaneet James Budgettille uutta tietoa sen suhteen, mihin suuntaan British Sugar yleisesti ottaen halusi valkoisen kidesokerin hintojen liikku- van. Kokoukset eivät myöskään vaikuttaneet James Budgettin hintoihin tai hinnoittelupolitiikkaan. James Budgett toteaa (274), että se ei katsonut mat- riisin osoittavan British Sugarin vähimmäis- tai tavoitehintoja. James Budgett väittää olleensa tie- toinen yksittäisten hinnoittelupäätösten vaihtelusta, mutta toteaa vakuuttuneensa kokouksessa siitä, että tämä ei ollut seurausta siitä, että British Suga- rin myyntimiehet olisivat harjoittaneet järjestelmäl- lisesti syrjivää hinnoittelua johdon tietämättä. 2. 2. 5 Komission vastaukset 2. 2. 3 Napier Brownin perustelut a) S o p i m u k s e n j a / t a i y h d e n m u k a i s t e t u n m e n e t t e l y t a v a n v a i k u t u s t e n m e r k i t y s 114) Napier Brownin mukaan (271) komissio on väärässä väittäessään, että British Sugarin toimittamia tie- toja olisi ollut vaikea kerätä vähitellen markki- noilta. Napier Brown yhtyy ennemminkin James Budgettin näkemykseen, jonka mukaan markkina- voimat tuottivat nopeasti tarkkoja tietoja yleisestä hintatasosta ja jonka mukaan markkinat (etenkin asiakkaat) toimittivat nopeasti tarkat tiedot British Sugarin hintamatriisista ainakin kaikille tärkeille markkinaosapuolille. Napier Brown katsoo lisäksi, että komission väite yhteisestä korkeiden hintojen strategiasta ei perustu tosiasioihin eikä todistei- siin (272). 2. 2. 4 James Budgettin perustelut 115) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa (273) James Budgett painottaa sitä, että yrityksen neuvotteluasema asiakkaisiin nähden ei muuttunut British Sugarin antamien tietojen ansi- osta. James Budgettin mukaan markkinat, erityi- sesti kauppiaat, olivat hyvin perillä British Sugarin yleisistä hinnoittelupyrkimyksistä. Tämän vuoksi 116) Komissio myöntää, että tosiseikkojen perusteella ei voida päätellä, että kyseiset yritykset olisivat neu- votelleet yksittäisistä asiakkaista, joille teollisuuden käyttöön tai vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria myydään, tai asiakkaille myönnettävistä alennuk- sista. Tate & Lyle myöntää kirjeessään 16 päivältä heinäkuuta 1990 kilpailuvirastolle (275) tällaiset keskustelut: ”Näyttää myös siltä, että yritykset vaihtoivat joskus tietoja tietyille asiakkaille myön- nettävistä paljousalennuksista”. (276) Samassa kir- jeessä (277) Tate & Lyle toteaa myös seuraavaa: ”Asiakkaista käytyjen keskustelujen yhteydessä on vaihdettu tietoja eräille suurille asiakkaille (jotka ostivat sokeria molemmilta yrityksiltä) myönnettä- vien alennusten muutoksista. ” (278) Tate & Lyle totesi kuitenkin myöhemmin yhdessä British Suga- rin kanssa kilpailuvirastolle lähettämän muistion 15 päivältä huhtikuuta 1991 4 kohdassa (279), että ”järjestelyn aikana BS ilmoitti TLS:lle hintaluette- lon ja alennuskäytännön muutoksista ennen niiden ilmoittamista asiakkaille, mutta TLS:lle ei kerrottu yksittäisille asiakkaille myönnettävistä hinnoista tai alennuksista”. (280) British Sugar kiistää ehdotto- L 76/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 masti, että tällaisia keskusteluja oltaisiin käyty. Tate & Lyle ei ole antanut vakuuttavaa selitystä siitä, miksi se perui aiemmat lausuntonsa. Ei ole myöskään osoitettu, että nämä aiemmat lausunnot olisi annettu pakon alaisena tai että Tate & Lyle olisi jostain muusta syystä antanut vääriä tietoja. Koska Tate & Lylen alkuperäisen lausunnon tueksi ei ole muita todisteita, komissio katsoo, että se ei voi todistaa, että kokousten aikana vaihdettiin tie- toja yksittäisistä asiakkaista, ohjehinnoista myön- nettävistä alennuksista tai yksittäisille asiakkaille myönnettävistä alennuksista. Komissio ei myös- kään kiistä British Sugarin toimittamia tietoja, joi- den mukaan merkittäviä alennuksia myönnettiin ja niiden suuruus vaihteli. Komissio ei kiistä myös- kään sitä, että British Sugar ja Tate & Lyle kilpaili- vat joskus joistakin yksittäisistä asiakkaista. 117) Komissio ei kuitenkaan yhdy päätelmiin, joita osapuolet ovat tehneet näistä tosiseikoista ja havainnoista. Komissio ei hyväksy sitä, että sopi- mus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olisi ollut vailla vaikutusta, mutta myöntää, että on mahdotonta laskea niitä hintoja, joita Tate & Lyle, Napier Brown, James Budgett ja British Sugar olisivat perineet, jos kokouksissa ei olisi keskus- teltu hinnoittelupolitiikasta tai jos British Sugar ei olisi antanut ennakkoilmoitusta hintojensa muu- toksista. Tällaista vertailua ei voida tehdä, koska ei voida löytää mielekkäänä vertailukohtana toimivaa vastaavaa tilannetta. 118) Komission ei tarvitse tutkia sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan vaikutusta hin- toihin osoittaakseen, että järjestely rikkoo yhteisön kilpailusääntöjä. Riittää, että toiminnalla voidaan osoittaa olleen kilpailunvastainen tavoite. 119) Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”yhteismarkkinoille soveltumatto- mia ja kiellettyjä ovat sellaiset yritysten väliset sopimukset, yritysten yhteenliittymien päätökset sekä yritysten yhdenmukaistetut menettelytavat, jotka ovat omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan joiden tarkoituksena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua yhteismarkki- noilla tai joista seuraa, että kilpailu estyy, rajoittuu tai vääristyy yhteismarkkinoilla. ” Yhteisöjen ja tuomioistuin vahvisti asiassa Consten ja Grun- dig (281) antamassaan tuomiossa, että ”sopimuksen konkreettisia seurauksia ei tarvitse ottaa huomi- oon, jos ilmenee, että sopimuksen tavoitteena on estää, rajoittaa tai vääristää kilpailua”. Julkisasia- mies ja ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin vahvistivat tämän myös asian Rhône-Poulenc (282) yhteydessä. Julkisasiamies katsoi, että ”jos on sel- vää, että on tehty yhteistyötä, jolla on lainvastai- nen tavoite, ja jos (. ) voidaan olettaa, että yritys- ten toiminta on perustunut tuohon yhteistyöhön, ja vaikka komissiolla ei ole esittää todisteita kon- kreettisista toimista (käytännöistä), on kyse 85 artiklassa tarkoitetusta yhdenmukaistetusta menet- telytavasta, jolla on lainvastainen tavoite. Kun yri- tyksillä on enemmän tietoa ja enemmän tai vähem- män oikeutettuja odotuksia muista yrityksistä kuin niillä tavallisesti olisi tai pitäisi olla, on aina ole- massa vaara, että kilpailu ei ole niin tiukkaa kuin se olisi normaaleissa olosuhteissa. ” (283) Kuten edellä todettiin (284), ensimmäisen oikeusasteen tuo- mioistuin vahvisti asiassa Rhône-Poulenc antamas- saan tuomiossa julkisasiamiehen näkemyksen tote- amalla, että ”osallistumalla näihin kokouksiin Rhône-Poulenc osallistui yhdessä kilpailijoidensa kanssa yhdenmukaistettuun menettelytapaan, jonka tavoitteena oli vaikuttaa osapuolten käyttäy- tymiseen markkinoilla ja paljastaa toisille osapuo- lille ne toimintatavat, joita tuottajat aikoivat nou- dattaa markkinoilla” (285). Ensimmäisen oikeusas- teen tuomioistuin totesi Rhône-Poulencista edel- leen, että ”määrittäessään toimintatapaa, jota se aikoi noudattaa markkinoilla, yritys ei voinut olla ottamatta välittömästi tai välillisesti huomioon tie- toja, joita se sai näiden kokousten aikana. Vastaa- vasti sen kilpailijat eivät voineet olla ottamatta välittömästi tai välillisesti huomioon Rhône-Pou- lencin niille paljastamia tietoja toimintatavasta, jota se itse oli päättänyt noudattaa tai jota se itse aikoi noudattaa markkinoilla. ” (286) Pelkästään tämän perusteella ja tutkimatta mahdollisia vaiku- tuksia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kat- soi, että komissio oli oikeutetusti luokitellut tietyt kokoukset yhdenmukaistetuiksi menettelytavoiksi niiden tarkoituksen perusteella (287). Eräiden yritys- ten yhteisten aikomusten sekä tavoitehintojen ja tavoitemäärien perusteella ensimmäisen oikeusas- teen tuomioistuin totesi, että komissio oli oikeute- tusti pitänyt näitä monimutkaisen rikkomisen osa- tekijöitä 85 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina sopimuksina. Tässä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin (288) ei myöskään tarkas- tellut näiden sopimusten mahdollisia vaikutuksia vaan viitasi pelkästään vakiintuneeseen oikeuskäy- täntöön (289), jonka mukaan sopimuksen syntymi- seen riittää yritysten välisen järjestelyn osapuolten yhteisen tahdon vilpitön ilmaus, jonka mukaan ne aikovat toimia markkinoilla tietyllä tavalla. Näillä perusteilla ja jälleen tarkastelematta mahdollisia vaikutuksia ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi lopuksi, että komissiolla oli oikeus pitää jatkuvaa toimintaa, jolla oli ollut tietty tarkoitus, yhtenä sellaisen rikkomisen muotona, jota kutsut- tiin ”sopimukseksi ja yhdenmukaistetuksi menette- lytavaksi” (290). yhteydessä 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/37 b) S o k e r i m a r k k i n o i d e n a v o i m u u s , e t u k ä - t e e n s a a d u t l u o t t a m u k s e l l i s e t t i e d o t , k o k o u k s i s s a a n n e t t u j e n h i n t a t i e t o j e n a r v o j a k o k o u s t e n m e r k i t y s 120) Vastauksena osapuolten otsikossa mainituista asi- oista esittämiin perusteluihin on syytä osoittaa laa- jemmin, mikä merkitys ja arvo usein toistuvilla kokouksilla oli yrityksille. Asiasta voidaan tehdä se päätelmä, että osapuolten pitkän ajan kuluessa pitämien lukuisten kokousten ainoa mahdollinen selitys on osapuolten yhteinen pyrkimys kilpailun rajoittamiseen yhteensovittamalla markkinoilla so- veltamansa hinnoittelupolitiikka edellä kuvatulla tavalla (291). 121) Teollisen sokerin osalta on osoitettu (292), että Bri- tish Sugar ilmoitti kokouksissa suunnitelmistaan, jotka koskivat tulevia yleisiä hinnankorotuksia ja suuria tai pieniä määriä sokeria ostavilta asiak- kailta perittävien hintaerojen säilyttämistä tai kas- vattamista. Samoin on osoitettu, että British Sugar esitti laatimansa hinnoittelumatriisin, josta ilmeni- vät sen tavoitehinnat vuosineljänneksen ja ostetun tonnimäärän mukaan jaoteltuina. Osapuolet eivät myöskään kiistä, että British Sugarin matriisi annettiin ainakin kerran Tate & Lylelle, Napier Brownille ja James Budgettille, ja niissä kokouk- sissa, joissa varsinaista matriisia ei jaettu, osallistu- jille annettiin matriisista ilmenneitä tietoja vastaa- via tietoja. Edellä on esitetty (293), että kaikki osal- listujat – myös British Sugar hintajohtajuudesta huolimatta saivat pitkän ajan kuluessa säännölli- sesti järjestetyistä kokouksista varmuuden jatku- vasta yhteisestä korkeiden hintojen politiikasta, jol- laista ne eivät olisi voineet itse havaita pelkästään tarkkailemalla kehitystä markkinoilla (294). On kiis- taton tosiasia, että matriisin osoittamilla suurempia ja pienempiä määriä teollista sokeria ostavien asi- akkaiden hintaeroilla oli erityinen merkitys myös Napier Brownille ja James Budgettille (295). On myös osoitettu, että British Sugar sai erityistä etua siitä, että se sai Napier Brownin ja James Budgettin mukaan salaiseen yhteistyöhön voidakseen hallita yritysten muodostamaa uhkaa, joka perustui niiden mahdollisuuteen tuoda sokeria Yhdistyneeseen ku- ningaskuntaan. Tuontisokeri olisi vaikeuttanut merkittävästi British Sugarin strategiaa, jonka mukaan se yhdisti korkeat hinnat mahdollisuuteen myydä koko A- ja B-sokerin kiintiönsä Yhdisty- neessä kuningaskunnassa. Lopuksi voidaan todeta, että Tate & Lyle vahvisti 27. toukokuuta 1994 sen tiloissa suoritettujen tutkimusten yhteydessä, että matriisin sisältämät tiedot olivat hyödyllisiä, koska ne osoittivat Tate & Lylelle British Sugarin hinnoit- teluaikomukset (296). Jopa tarkistettuun väitetie- doksiantoon antamassaan vastauksessa, jossa Tate & Lyle peruu suurelta osin menettelyn aiem- missa vaiheissa antamiaan lausuntoja, Tate & Lyle myöntää (297), että ”tiedoista oli hyötyä ennakoita- essa British Sugarin todennäköisiä aikomuk- sia”. (298) Tate & Lyle vahvistaa (299), että ”saadut tiedot antoivat Tate & Lylelle jossain määrin mie- lenrauhaa British Sugarin suunnitteleman hinnoit- telupolitiikan suhteen”. (300) 122) Vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta on osoitettu, että British Sugar antoi Tate & Lylelle ainakin kahdesti vähittäismyyntisokerin hintaluet- telonsa ennen kuin julkaisi sen markkinoilla (301). British Sugarin mukaan (302) ”kyseessä oli vain rajoitettu ennakkoilmoitus ohjehintoihin tiettynä ajankohtana tulevasta korotuksesta, vaikkakin se annettiin kilpailijalle”. (303) Tate & Lyle myön- tää (304) ”saaneensa ennakkovaroituksen British Sugarin aikeista muuttaa vähittäismyyntiin tarkoi- tetun sokerin hintoja ja yleistä alennuskäytän- töä”. (305) Tate & Lylen mukaan (306) ennakkotieto British Sugarin vähittäismyyntiin tarkoitetun soke- rin hinnoittelupäätöksistä saattoi ”yksinkertaistaa tavanomaista markkinatutkimusprosessia ja no- peuttaa sopeutumista kyseisiin päätöksiin”. (307) Tate & Lyle myöntää edelleen (308), että saatuaan hintatiedot ”T & L pystyi julkaisemaan omat vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hintansa hie- man aikaisemmin kuin muuten olisi ollut mahdol- lista”. (309) Edellä on lisäksi osoitettu vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin osalta (310), että pit- kän ajan kuluessa pidetyt säännölliset kokoukset antoivat paitsi Tate & Lylelle, myös British Suga- rille (hintajohtajuudesta huolimatta) varmuuden jatkuvasta yhteisestä korkeiden hintojen politii- kasta. Tätä tietoa yritykset eivät olisi voineet saada tarkkailemalla itsenäisesti markkinoiden kehitystä. c) P ä ä t e l m ä 123) Vaikka komissio ei voikaan määrittää kokousten tarkkaa kilpailunvastaista vaikutusta markkinoiden hintatasoon sen perusteella, mikä merkitys ja arvo näillä kokouksilla oli osapuolille, se on kuitenkin L 76/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 osoittanut, että osapuolten tavoitteena oli kilpailun rajoittaminen hinnoittelua yhteensovittamalla. taeron säilyttämisestä toisaalta teollisen sokerin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin välillä sekä toisaalta suuremmilta ja pienemmiltä asiakkailta pyydettävien hintojen välillä”. (316) 2. 3 Kokousten väitetyt tavoitteet, erityisesti sitoumukset 2. 3. 1 British Sugarin perustelut 124) British Sugar väittää, että teollista sokeria käsittele- villä kokouksilla ei ollut myöskään kilpailunvastai- sia tavoitteita. British Sugarin mukaan kokouksilla oli kolme tehtävää (311). Sitoumukset, jotka British Sugar antoi komissiolle Napier Brownia koskevan menettelyn yhteydessä vuonna 1986, edellyttivät ensinnäkin säännöllisiä yhteyksiä sokerikauppiai- siin ja heille annettavia lupauksia hintatason pitä- misestä vakaana. Koska Tate & Lyle oli British Sugarin ohella ainoa sokerintuottaja Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla, sokerikauppiaiden pitäminen sen etujen rauhallisena oli myös mukaista. Sokerikauppiaat muodostivat yhden Bri- tish Sugarin ja Tate & Lylen suurimmista asiakas- ryhmistä, ja yritysten tärkeimmät toisiinsa liittyvät liiketoimet edellyttivät siten tarkoin harkittua yhteensovittamista kokousten osanottajien välillä. Kokouksissa oli lisäksi käsiteltävä myös muita sokerialaa koskevia hallinnollisia asioita. 125) British Sugar väittää (312), että myöskään vähittäis- myyntiin tarkoitettua sokeria koskevien hintatieto- jen toimittamisella ei ollut kilpailunvastaisia tavoit- teita. a) S i t o u m u k s e t 126) British Sugar totesi jo alkuperäiseen väitetiedoksi- antoon antamassaan vastauksessa (313) olleensa kyseiset sitoumukset annettuaan ”innokas otta- maan sokerikauppiaat mukaan hinnoittelupäätös- ten tekemiseen. Vaikka kauppiaat ovat kilpailijoita, ne ovat somalla myös asiakkaita, jotka hankkivat raaka-aineensa muun muassa British Sugarilta (. ) Jos British Sugar arvioisi tilanteen väärin laaties- saan teollista sokeria koskevia hinnoittelusuunni- telmia tai myydessään sokeria vähittäismyyjille, ensimmäisiä valittajia olisivat juuri kauppiaat. Bri- tish Sugarin ja kunkin kauppiaan kahdenväliset neuvottelut ja kokoukset, jotka olivat rinnastetta- vissa T &›L:n ja kauppiaiden välisiin kokouksiin, muuttuivat näin ollen vähitellen kaikkien neljän osapuolen välisiksi kokouksiksi”. (314) British Sugar totesi lisäksi (315), että sen päätös aloittaa kyseinen toiminta perustui havaintoon, että jos se halusi noudattaa sitoumuksiaan, sen ”oli pakko neuvo- tella sokerikauppiaiden kanssa hyväksyttävän hin- soveltamista 127) British Sugar väittää tarkistettuun väitetiedoksian- toon antamassaan vastauksessa (317), että ”sen jäl- keen kun British Sugarin sitoumukset oli hyväk- sytty elokuussa 1986, kauppiaat saivat itselleen erityisen turvatun aseman British Sugarin asiak- kaina ja kilpailijoina”. (318) British Sugar korostaa, että sitoumuksia on tulkittava yleisenä toteamuk- sena, jonka mukaan sokerikauppiailla oli edessään turvattu tulevaisuus, ja kauppiaiden elinkelpoisuu- den säilyttämistä haittaavien hinnoittelukäytäntö- jen yleisenä kieltämisenä, olipa sitten kyse teollista tai vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria myyvien kauppiaiden hinnoittelukäytän- nöistä (319). British Sugar ei näin ollen hyväksy komission väitteitä (320), joiden mukaan on vaikea ymmärtää, kuinka pelkästään teollisen sokerin hin- toja käsittelevät British Sugarin, Napier Brownin ja James Budgettin keskustelut olisivat edistäneet sitoumusten täytäntäänpanoa, sillä sitoumuksissa ei ollut erillistä mainintaa siitä, että ostajilta, jotka ostivat suuria määriä teollista sokeria, perittäisiin erilaista hintaa kuin pienempiä määriä ostavilta asiakkailta. Sitoumuksissa mainitaan sitä vastoin nimenomaan teollisuuden käyttöön ja vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin välinen hintaero. Bri- tish Sugar muistuttaa, että suurin osa Napier Brownin liiketoiminnasta ja James Budgettin koko liiketoiminta liittyi teollisen sokerin myyntiin (321) ja että sitoumuksiin sisältyvä yleinen lupaus kaup- piaiden toiminnan jatkumisesta edellytti British Sugarin välttävän syrjivää teollisen sokerin hinnoit- telua (322): ”British Sugarin kannalta oli tärkeintä (. ) että British Sugarin hinnat takasivat jälleen- myyjille katteen, joka oli riittävän suuri niiden säilymiseksi elinkelpoisina” (323). Jos British Sugar olisi veloittanut sokerikauppiailta liian korkeita hintoja, se olisi rikkonut sitoumuksiaan. Jos British Sugar taas olisi veloittanut kyseisten kauppiaiden kanssa jakamiltaan asiakkailta liian matalia hin- toja, kauppiaita olisi syrjitty ja ne olisivat joutuneet perustamissopimuksen 86 artiklassa tarkoitettuun epäedulliseen kilpailuasemaan (324). British Sugar painottaa, että Napier Brown ja James Budgett osallistuivat kokouksiin asiakkaina eivätkä kilpaili- joina (325). British Sugarin mukaan (326) sitoumus- ten kannalta ”oli erittäin tärkeää, että osapuolet tapasivat säännöllisesti, sillä siten voitiin varmistaa, että järjestelmä toimi odotetusti, ja varmistua eri- tyisesti siitä, että kauppiailta perityt hinnat eivät olleet syrjiviä niiden ostomäärät huomioon ottaen ja että British Sugar ei kohdellut kyseisiä sokeri- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/39 kauppiaita syrjivästi verrattuna niiden ja British Sugarin yhteisiin asiakkaisiin”. (327) 2. 3. 3 Napier Brownin perustelut 128) British Sugar väitti 18 ja 19 päivänä huhtikuuta 1996 pidetyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa lisäksi (328), että sitoumukset oli otettu asianmukai- sesti huomioon sen joulukuussa 1986 laaditussa ETY:n kilpailusääntöjen seurantaohjelmassa. Bri- tish Sugar kiinnitti huomiota erityisesti IV jakson toiseen alaotsikkoon ”Vilpillinen hinnoittelu”, jota se piti todisteena siitä, että liian pieni hintaero teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoite- tun sokerin välillä oli vain yksi niistä käytännöistä, jotka British Sugarin mielestä rikkoivat yhteisön kilpailusääntöjä. 129) British Sugarin mukaan (329) Tate & Lylen osallis- tumista kokouksiin voidaan osittain perustella sillä, että Tate & Lyle, jolla oli komission mukaan (330) yhteinen määräävä asema British Sugarin kanssa, oli mahdollinen sokerikauppiaiden kanteluiden kohde, ja sen etujen mukaista oli näin ollen var- mistaa, että kauppiailla ei ollut aihetta tehdä kan- teluita sitä vastaan. b) K o k o u s t e n m u u t t a v o i t t e e t 130) British Sugar väittää tarkistettuun väitetiedoksian- toon antamassaan vastauksessa (331), että osapuol- ten välisen kaupallisen suhteen monimutkaisuus edellytti niiden, ja siis myös Tate & Lylen, kokoon- tuvan mahdollisimman usein. British Sugarin muu- kaan kokouksissa neuvoteltiin ja päätettiin näiden neljän osapuolen välisistä myynti- ja ostojärjeste- lyistä. 2. 3. 2 Tate & Lylen perustelut 131) Tate & Lyle ei ottanut sitoumuksiin juurikaan kan- taa. Se mainitsi ne vain lyhyesti kirjeessään 16 päivältä heinäkuuta 1990 kilpailuvirastolle (332) ja suullisessa kuulemistilaisuudessa (333). perinteisesti sokerikauppiaiden 132) Napier Brown korosti tarkistettuun väitetiedoksi- antoon antamassaan vastauksessa (337) että sitou- mukset koskivat sokerikauppiaiden asemaa yleisti eivätkä pelkästään hinnoittelua. Teollisuuden soke- rin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin välinen hintaero oli vain yksi asiassa Napier Brown teh- dyssä komission päätöksessä käsitelty osa-alue. Napier Brown mukaan British Sugarin noudatta- massa toimintatavassa pienentää huomattavasti suurilta asiakkailta, jotka olivat useimmiten British Sugarin asiakkaita, ja pieniltä asiakkailta, jotka olivat asiak- kaita (338), veloitettavien hintojen välisiä eroja oli kyse hinnoittelukäytännöstä, joka oli tarkoitus sisällyttää sitoumuksiin. Napier Brownin mielestä kokoukset olivat hyödyllinen keino korostaa Bri- tish Sugarin ylimmälle johdolle, kuinka tärkeää on huolehtia siitä, että myyntihenkilökunta noudattaa, paisti sitoumusten määräyksiä, myös niiden taus- talla olevaa ajattelutapaa. Napier Brownin mielestä sitoumusten sanamuodosta käy selvästi ilmi, että riittämätön hintamarginaali British Sugarin tuotta- man teollisen sokerin ja sen vähittäismyyntiin tar- koitetun sokerin välillä oli vain yksi esimerkki hinnoittelutavasta, joka ei ollut ”tavanmukainen ja kohtuullinen” (”normal and reasonable”) ja jota voitiin siten ”pitää epäterveenä” (”construed as predatory”). 2. 3. 4 James Budgettin perustelut 133) James Budgett väitti tarkistettuun väitetiedoksian- toon antamassaan vastauksessa (339) uskoneensa, että British Sugarin päätös ottaa jälleen käyttöön määräperusteiset hintaerot (340) oli osa British Sugarin pyrkimystä noudattaa antamiaan sitou- muksia. Budgett uskoi komission varoittaneen Bri- tish Sugaria noudattamasta epätervettä hinnoittel- upolitiikkaa myydessään valkoista teollista sokeria pienempiä määriä ostaville asiakkaille siten, että ne rikkoisi perustamissopimuksen 46 artiklaa. Tate & Lyle antoi vain lyhyen lausunnon myös kokousten tavoitteista. Se totesi 27 päivänä touko- kuuta 1994 sen tiloissa suoritetuissa tutkimuksissa vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria käsittelevien kokousten olleen ”pelkästään varmuustekijä, eräänlainen tuplavarmistus” (”just a safety factor, a belt and braces job really”) (334). Tate % Lyle totesi lisäksi (335), että kokouksissa käsiteltiin myös ”muita sokerialan yleisen edun mukaisia tärkeitä aiheita”. (336) 2. 3. 5 Komission vastaukset 134) Osapuolten välisissä kokouksissa pyrittiin rajoitta- maan kaikkien neljän osapuolen välistä hintakilpai- lua teollisten sokerin osalta ja lisäksi British Suga- rin ja Tate & Lylen välistä hintakilpailua vähittäis- myyntiin tarkoitetun sokerin osalta. Tätä voidaan pitää todistettuna sen perustella, että osapuolten muut perustelut kokousten tavoitteiden selvittämi- seksi eivät ole uskottavia. L 76/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 a) S i t o u m u k s e t 135) Tärkein sitoumusten noudattamiseen perustuva perustelu ei ole vakuuttava, kun otetaan huomi- oon, keitä kuhunkin 40 kokouksesta todella osal- listui, tapahtumien aikajärjestys, kussakin kokouk- sessa käsitellyt aiheet ja sitoumusten noudattami- sen varmistamisessa ja seurannassa käytetyt mene- telmät. 136) British Sugarin ja Tate & Lylen on vahvistettu (341) osallistuneen kaikkiin 40 kokoukseen, kun taas Napier Brown ja James Budgett osallistuivat vain teollista sokeria käsitelleisiin kokouksiin ja teollista sokeria sekä virallisten hintojen muutoksia käsitel- leisiin kokouksiin. James Budgett ja Napier Brown osallistuivat kaiken kaikkiaan 18:aan näitä aiheita käsitelleeseen kokoukseen. Lisäksi pidettiin yksi muu teollista sokeria käsitellyt kokous, johon osal- listuivat vain British Sugar ja Tate & Lyle. James Budgett osallistui yhdessä British Sugarin ja Tate & Lylen kanssa myös yhteen muuhun ko- koukseen, jossa käsiteltiin sokerintuontia ja -vien- tiä. Loput 20 kokousta olivat British Sugarin ja Tate & Lylen välisiä kahdenvälisiä kokouksia, jotka on luokiteltu joko taustakokouksiksi tai ylei- siä markkinoita, yleisiä ja vähittäismyyntimarkki- noita, vähittäismyyntimarkkinoita, yleisiä ja tuonti- markkinoita sekä ja vientimarkkinoita tuonti- käsitteleviksi kokouksiksi. 137) Komissio pyysi 18 ja 19 päivänä huhtikuuta 1996 pidetyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa osapuo- lia antamaan pitävän selvityksen Tate & Lylen läs- näolosta kaikissa kokouksissa. Tämän pyynnön taustalla oli se, että jos British Sugar oli alkanut pitää kokouksia rauhoitellakseen sokerikauppiaita ja varmistuakseen siitä, että komissiolle annettuja ja pelkästään sokerikauppiaita muttei sokerinval- mistajia (342) koskevia sitoumuksia noudatetaan, Tate & Lylen osallistumista kaikkiin kokouksiin oli vaikea perustella. British Sugar vastasi (343), että molempien sokerinvalmistajien (British Sugar ja Tate & Lyle) ja molempien sokerikauppiaiden (Na- pier Brown ja James Budgett) osallistuminen kokouksiin oli sokerialan yhteisen edun mukaista ja että sokerikauppiaat olivat todennäköisesti yhtä huolissaan tulevista kauppasuhteistaan Tate & Ly- len kanssa kuin British Sugarin kanssa. Napier Brown vastasi (344), että British Sugarin tavoitteena oli tuolloin rauhoitella koko markkinoita eikä pel- kästään sokerikauppiaita ja että British Sugar halusi selittää tekemisiään avoimessa keskustelu- foorumissa, jossa jokaiselle, siis myös Tate & Ly- lelle, annettiin tilaisuus ottaa kantaa asiaan. James Budgett vastasi (345), että Tate & Lylen läsnäoloa ei voitu perustella yksiselitteisesti. James Budgett totesi, että varmistuttuaan British Sugarin täyttä- neen velvoitteensa se halusi vastaavasti osoituksen myös siitä, että Tate & Lyle oli toiminut vastaa- valla tavalla. 138) Komissio haluaa aivan ensiksi huomauttaa, että mitä innokkaammin kokousten tavoitteena väite- tään olleen kaikkien neljän osapuolen rauhoittele- minen sitä epäuskottavampaa on, että kokousten pääasiallisena tarkoituksena oli panna täytäntään sitoumukset, jotka eivät selvästikään koskeneet Tate & Lylea, joissa Tate & Lylea ei mainittu sanallakaan ja jotka British Sugar antoi Napier Brownia koskeneen menettelyn aikana, jolloin Tate & Lylen käyttäytymistä ei käsitelty lainkaan. totesi 139) Tate & Lyle ei yritä perustella kokouksia sitoumus- ten noudattamisella. Kun siltä kysyttiin 18 ja 19 päivänä huhtikuuta 1996 pidetyssä suullisessa kuu- lemistilaisuudessa sitoumusten merkitystä, se viit- tasi kirjeisiinsä 16 päivältä heinäkuuta 1990 (346) ja 29 päivältä elokuuta 1990 (347) kilpailuvirastolle, joiden se totesi olevan perusteellisia kuvauksia kokousten li- taustoista. Tate & Lyle säksi (348), että kirjeen 16 päivältä heinäkuuta 1990 mukaan ”sitoumukset olivat osa kontekstiä, jossa kokoukset järjestettiin” (349). Sitoumuksia ei itse asiassa mainita lainkaan kirjeessä 29 päivältä elo- kuuta 1990, ja kirjeessäkin 16 päivältä heinäkuuta 1990 ne mainitaan vain kerran ja silloinkin vain ohimennen. Tätä asiaa koskevassa osassa kirjettä todetaan (350), että ”kesällä 1986 saatiin viitteitä siitä, että British Sugar harkitsi Tate & Lyleen soveltamansa liiketoimintatavan muuttamista. Asi- asta vastuussa olevat British Sugarin työntekijät olivat tuolloin juuri lähteneet tai olivat lähtemäisil- lään yrityksestä. British Sugarin vaadittiin lisäksi Napier Brownia koskevan menettelyn yhteydessä sitoumuksia. antamaan Euroopan komissiolle Myös sen liiketoiminataan kohdistui paineita. Tate & Lylen annettiin ymmärtää, että British Sugar oli valmis ottamaan käyttöön uuden liiketoi- mintatavan. ” (351). Tämä lainaus osoittaa, että sitoumukset olivat vain yksi tekijä monien muiden tekijöiden joukossa ja että ne eivät missään tapauk- sessa olleet tärkein syy siihen, että British Sugar päätti muuttaa suhteessa Tate & Lyleen. toimintatapaansa 140) Yksityiskohtaisempi tarkastelu tukee sitoumuksiin perustuvien väitteiden kumoamista: aa) Kokousten osanottajat 141) Ei ole ensinnäkään uskottavaa, että British Sugarin ja Tate & Lylen 20 kahdenvälisen kokouksen tar- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/41 koituksena oli sitoumusten noudattaminen, sillä Napier Brownia ja James Budgettia ei kutsuttu mukaan kokouksiin, vaikka sitoumuksilla oli väli- töntä vaikutusta näihin sokerikauppaa harjoittaviin yrityksiin. Napier Brownin ja James Budgettin lisäksi sitoumukset koskivat myös muita valkoisen kidesokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa toimi- via sokerikauppiaita (352). Se, että nämä muut soke- rikauppiaat eivät osallistuneet yhteenkään 40 kokouksesta, on lisätodiste siitä, että kokousten tarkoituksena ei ollut sitoumusten noudattaminen. bb) Tapahtumien aikajärjestys 142) British Sugarin ja Tate & Lylen välinen ratkaiseva kokous, johon Napier Brown ja James Budgett eivät osallistuneet, pidettiin 20 päivänä kesäkuuta 1986, kun taas sitoumusten antamista ehdotettiin vasta 5 päivänä elokuuta 1986. Tate & Lyle kuvasi kirjeessään 29 päivältä elokuuta 1990 (353) 20 päi- vänä kesäkuuta 1986 pidettyä kokousta ”sikäli merkittävä, että siinä asetettiin perusperiaatteet, joiden pohjalta kaikki myöhemmin pidettävät neu- vottelut käytiin” (”significant in that it set the background principles agianst which all future dis- cussions were held”). Tältä kannalta katsoen on selvää, että 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa ei voitu käsitellä sitoumusten noudat- tamista, kun otetaan ensinnäkin huomioon Napier Brownin ja James Budgettin poissaolo kokouksesta ja kokouksen pitoajankohta. Lisäksi se seikka, että 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetty kokous, jolla oli olennainen merkitys myöhemmin ilmenevien kilpailunvastaisten toimintatapojen ja myöhempien kahden- ja neljänvälisten kokousten perustana ole- vien periaatteiden määrittämiselle, pidettiin ennen sitoumusten antamista, on selvä osoitus siitä, että myöhemmissä kokouksissa ei käsitelty sitoumusten noudattamista. 143) Jos kokousten tarkoituksena oli panna täytäntöön Napier Brownia koskevan menettelyn yhteydessä 5 päivänä elokuuta 1986 annetut sitoumukset, on vaikea ymmärtää, miksi British Sugar ei kertonut sitoumusten antamisen ja asiassa Napier Brown tehdyn komission päätöksen (354) välisenä aikana missään vaiheessa komissiolle näistä kahden- ja neljänvälisistä kokouksista. Nykyisessä menette- lyssä British Sugar on pyrkinyt antamaan vaikutel- man, että sen tarkoituksena oli varmistaa sitou- mustensa ja yhteisön kilpailusääntöjen noudattami- nen pääasiassa kahdella tavalla. Se laati ensinnäkin joulukuussa 1986 yhteisön kilpailusääntöjen nou- dattamista edistävän yleisen ohjelman ja pyrki lisäksi varmistamaan sääntöjen ja sitoumusten nou- dattamisen jotka ovat järjestämällä kokouksia, tämän menettelyn aiheena. Komissio otti asiassa Napier Brown tekemässään päätöksessä huomioon sitoumusten antamisen ja kilpailusääntöjen noudat- tamista edistävän ohjelman pitäen niitä lieventä- vinä seikkoina (355), mutta määräsi yhtiölle siitä huolimatta kolmen miljoonan ecun suuruisen sakon. Tätä taustaa vasten on mahdotonta selittää sitä, miksi British Sugar ei maininnut kokouksia kertaakaan komissiolle, vaikka niiden pääasialli- sena tarkoituksena väitettiin olevan sitoumusten ja yhteisön kilpailusääntöjen pääkohtien noudattami- sen varmistaminen. British Sugarin ajattelutavan mukaan sen etujen mukaista olisi ollut osoittaa komissiolle, että se paneutui erittäin huolellisesti sitoumustensa ja seurantaohjelmansa täytäntäänpa- noon, ja se olisi voinut ottaa tämän seikan esiin myös pyrkiessään saamaan alennusta komission sille määräämistä sakoista. cc) Kokouksissa käsitellyt aiheet 144) On muistettava, että sitoumukset annettiin Napier Brownia koskeneen menettelyn aikana, jossa keski- tyttiin vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin kaup- paan. Teollista sokeria käytetään raaka-aineena jat- kojalostustuotteen eli vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin valmistuksessa. Asiassa Napier Brown teh- dyssä päätöksessä todettiin, että British Sugarilla oli määräävä asema sekä teollisen sokerin että vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa (356). Jos kauppiaat siis haluavat käydä British Sugarilta ostettuun teolliseen sokeriin perustuvaa kauppaa vähittäismyyntiin tarkoitetulla sokerilla, ne ovat riippuvaisia siitä, että British Sugar säilyttää hinnoittelussaan riittävän marginaa- lin (uudelleenpakkaukseen perustuva marginaali) teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoite- tun sokerin välillä. Napier Brownin kantelun ja komission päätöksessä esitettyjen päätelmien tär- kein peruste oli se, että British Sugar oli alentanut keinotekoisesti vähittäismyyntiin tarkoitetusta so- kerista veloittamiaan hintoja, niin että vähittäis- myyntiin ja teollisuuden käyttöön tarkoitetun soke- rin välinen hintaero oli riittämätön, jotta Napier Brown voisi jatkaa toimintaansa vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanni- assa. Sitoumuksissa viitataan näin ollen nimen- omaan teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoitetun British Sugarin valmistaman sokerin väliseen hintaeroon, jolla on keskeinen merkitys sokerikauppiaiden harjoittamalle vähittäismyyn- nille (357). Sitoumukset eivät koske teollisen sokerin ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin yleistä hin- tatasoa. Sitoumuksissa ei myöskään mainita erik- seen pienempiä ja suurempia määriä teollista soke- ria ostavien asiakkaiden välisten hintaerojen luo- mista tai säilyttämistä. Tämä johtuu siitä, että L 76/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 komissio ei syyttänyt asiassa Napier Brown British Sugaria missään vaiheessa haitallisen tai kohtuutto- man hintaeron säilyttämisestä pienempiä ja suu- rempia määriä teollista sokeria ostavien asiakkai- den välillä. 145) Komission saamien tietojen mukaan Napier Brown ja James Budgett kävivät British Sugarin ja Tate & Lylen kanssa keskusteluja vain teollisen sokerin hinnoista ja erityisesti pienempiä ja suu- rempia määriä teollista sokeria ostavien asiakkai- den välisten hintaerojen luomisesta ja säilyttämi- sestä. Näiden neljän osapuolen välillä pidettiin 18 teollista sokeria käsitellyttä kokousta, ja lisäksi British Sugar ja Tate & Lyle pitivät keskenään yhden vastaavan kokouksen. Napier Brown ja James Budgett eivät osallistuneet seitsemään vähittäismyyntiä käsitelleeseen kokouk- seen eivätkä yleisiä asioita ja vähittäismyyntiä käsi- telleeseen kokoukseen, jotka olivat British Sugarin Tate & Lylen kahdenvälisiä kokouksia. Lukuun ottamatta 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidettyä ensimmäistä kahdenvälistä kokousta British Sugar ja Tate & Lyle eivät pitäneet yhtään kokousta, joissa olisi käsitelty sekä teollista sokeria että vähit- täismyyntiin tarkoitettua sokeria. British Sugar ja Tate & Lyle käsittelivät mahdollisesti ensimmäi- sessä kahdenvälisessä kokouksessaan 10 päivänä kesäkuuta 1986 myös teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin välistä hinta- eroa, vaikka sitoumukset eivät olleetkaan syynä siihen, sillä ne annettiin sokerikauppiaiden osalta Napier Brownia koskeneen menettelyn aikana, johon Tate & Lyle ei osallistunut. Jos 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidetyssä kokouksessa todella kes- kusteltiin teollisen sokerin ja vähittäismyyntiin tar- koitetun sokerin välisestä hintaerosta jos osapuolten selitykset sitoumusten merkityksestä tämän asian kannalta pitävät paikkansa, olisi joh- donmukaista, että British Sugar, Napier Brown ja James Budgett olisivat ensinnäkin osallistuneet yhdessä 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidettyyn kokoukseen ja olisivat lisäksi osallistuneet koko tarkastelujakson ajan edelleen yhdessä molempien sokerilaatujen hinnoittelua käsitteleviin kokouk- siin. ja Tätä taustaa vasten komissio päättelee kokouksissa ja kokousten osallistujien käsiteltyjen aiheiden perusteella, että lukuun ottamatta mahdollisesti 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidettyä ensimmäistä kokousta sokerilajien välisestä hintaerosta ei kes- kusteltu teollista sokeria eikä vähittäismyyntiin tar- koitettua sokeria käsittelevissä kokouksissa. Koska Napier Brown ja James Budgett eivät osallistuneet kyseiseen kokoukseen ja koska ei pidetty myös- kään muita kokouksia, joissa olisi käsitelty molem- pia sokerilajeja ja siten myös niiden välistä hinta- eroa, jotka käsiteltiin erikseen asiassa Napier Brown tehdyssä päätöksessä ja joka mainittiin nimenomaisesti sitoumuksissa, on vaikea uskoa, että yhdenkään kokouksen tarkoituksena olisi ollut sitoumusten noudattaminen. 146) Jos sitoumusten tavoitteena oli, kuten British Sugar väittää, saada sokerikauppiaat vakuuttuneiksi siitä, että niiden tulevaisuus oli turvattu, on vaikea selit- tää siitä, miksi Napier Brown ja James Budgett osallistuivat vain teollista sokeria käsitteleviin kokouksiin mutta eivät lainkaan vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria käsitteleviin kokouksiin. Teol- lisen sokerin markkinat eivät varsinaisesti olleet Napier Brownia koskeneen menettelyn keskeisenä aiheena eikä sitoumuksissa mainittu erikseen kysei- siin markkinoihin liittyviä seikkoja. Vähittäismyyn- tiin tarkoitetun sokerin markkinat olivat sen sijaan kyseisen menettelyn pääaiheena, ja kyseisillä mark- kinoilla toimivien sokerikauppiaiden asema oli näin ollen yksi niistä ongelmakohdista, joiden rat- kaisemiseksi sitoumukset annettiin. sitä, että British 147) Ei ole näin ollen uskottavaa, että kokousten, joihin Napier Brown ja James Budgett osallistuivat, tar- koituksena oli missään määrin edistää sitoumusten noudattamista, varsinkaan kun sitoumukset eivät koskeneet Tate & Lylea (358), joka oli siitä huoli- matta poikkeuksetta läsnä kokouksissa. On vaikea uskoa myöskään Sugar Tate & Lyle edistivät millään tavoin sitoumusten täytäntäänpanoa jättäessään Napier Brownin ja James Budgettin kokoustensa ulkopuolelle, pitäes- sään vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria tai muita aiheita käsitelleitä kahdenvälisiä kokouksia, varsinkin kun eivät koskeneet sitoumukset Tate & Lylea, kuten edellä jo todettiin. Komissio katsoo kokousten varsinaisten aihealueiden perus- teella ja Tate & Lylen jatkuvan läsnäolon takia, ettei se voi hyväksyä British Sugarin väitettä (359), jonka mukaan sen toimintatavat perustuivat pää- telmään, että noudattaakseen sitoumuksiaan sen ”oli neuvoteltava sokerikauppiaiden kanssa hyväk- syttävästä hintaerosta teollisuuden käyttöön ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin välillä sekä suurempia ja pienempiä sokerimääriä ostavien asi- akkaiden välisestä hintaerosta”. (360) 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/43 148) Vastaukset, jotka Napier Brown ja James Budgett antoivat 18 ja 19 päivänä huhtikuuta 1996 pide- tyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa, tukevat ko- mission näkemystä syistä, joiden takia ne eivät osallistuneet edes keskusteluihin vähittäismyyntiin ja teollisuuden käyttöön tarkoitetun sokerin väli- sistä hintaeroista. Napier Brownin edustaja huo- mautti seuraavaa (361): ”Me kyllä keskustelimme asiasta, mutta minulla ei kuitenkaan ollut aiko- musta keskustella aisasta muiden siihen kokouk- seen osallistuneiden osapuolten kanssa. Se oli mei- dän ja British Sugarin välinen asia. ” (362) James Budgettin edustaja seuraa- vaa (363): ”Minun näkemykseni, joka tukee Pat Ridgwellin lausuntoja asiasta, on, että olipa kokousten ja erityisesti ensimmäisten kokousten tarkoitus mikä tahansa, niissä ei varsinaisesti käsi- telty vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin ja irto- sokerin välistä hintaeroa. ” (364) totesi puolestaan dd) Kilpailulainsäädännän seurantaohjelman mer- kitys 149) EY:n kilpailulainsäädännän noudattamista koskeva seurantaohjelma, josta British Sugar ilmoitti komis- siolle lokakuussa 1986 ja joka hyväksyttiin joulu- kuussa 1986, heikentää entisestään British Sugarin esittämän väitteen uskottavuutta. British Sugar nimittäin väitti, että sen toimintatavat perustuivat päätelmään, että noudattaakseen sitoumuksiaan sen ”oli neuvoteltava sokerikauppiaiden kanssa” (”was obliged to consult with the merchants”) hinnoittelusta. Kyseinen ohjelma kattaa kaikki talouden toimijoihin sovellettavat yhteisön kilpailu- säännöt. Ohjelmassa otetaan huomioon myös perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohta ja tuo- daan riittävän selvästi esiin riski, että hinnoittelua koskeva suora yhteydenotto kilpailijoiden välillä saattaa olla ristiriidassa perustamissopimuksen ky- seisen määräyksen kanssa. 150) Asiassa Napier Brown 18 päivänä huhtikuuta 1988 (365) tehdyssä komission päätöksessä todetaan seuraavaa: ”. BS ilmoitti komissiolle lokakuussa 1986 aikovansa ottaa käyttöön kattavan kilpailu- sääntöjen seurantaohjelman varmistuakseen siitä, että se täyttää kaikki perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan ja erityisesti 86 artiklan mukai- set velvollisuutensa. Ohjelma hyväksyttiin sittem- min. BS järjestää osana tätä ohjelmaa vuosittain kilpailulainsäädännön noudattamista käsittelevän kokouksen, jonka perusteella laadittava kertomus toimitetaan komissiolle. ” että Napier Brown -menettely perustui 86 artiklaa. Kuten kyseisessä päätöksen kohdassa todetaan, päätös koskee kaikkia perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan mukaisia velvolli- suuksia, mikä vahvistetaan viittaamalla ohjelman perustana olevaan asiakirjaan (366). Päätöksessä esi- tetään perusteellisia selvityksiä ja käytännän esi- merkkejä sekä 85 artiklan 1 kohtaan että 86 artiklaan liittyvistä tapauksista. Ohjelmassa tode- lisäksi seuraavaa: ”Kaikkien soveltuvien taan lakien noudattamista koskevan toimintapolitiik- kansa mukaisesti yhtiä sitoutuu noudattamaan ETY:n kilpailusääntöjä ja ryhtyy kaikkiin toimen- piteisiin varmistaakseen, että kyseistä toimintapoli- tiikkaa noudatetaan. Yhtiön toimintapolitiikkana ei ole pelkästään noudattaa lakia, vaan mennä lain kirjaimellisen tulkinnan noudattamista pidemmälle ja välttää kaikkia käytäntöjä, jotka saattavat aiheuttaa epäilyjä yrityksen toiminnan laillisuu- desta (. ) Yhtiön kaikkien johtajien ja muun henkilökunnan odotetaan nain ollen noudattavan yhtiön toimintapolitiikkaa ja ETY:n kilpailusääntö- jen kirjaimellista tulkintaa ja niiden perustana ole- vaa ajattelutapaa. Heidän odotetaan lisäksi juur- ruttavan alaisiinsa velvollisuudentuntoa ja pyrki- mystä kyseisten sääntöjen noudattamiseen. Yhdel- läkään ylemmän tai alemman tason henkilökunnan jäsenellä ei ole lupaa antaa määräyksiä tai toteut- taa toimintaa, joka on ristiriidassa yhtiön toiminta- politiikan kanssa, jota on kuvattu edellä. ” (367) 151) Noudattamisohjelman kokonaisvaltaisuus ilmenee myös tiedoista, jotka British Sugar toimitti komissi- olle esittäessään 23 päivänä syyskuuta 1986 kyseistä noudattamis-ohjelmaa koskevan puuttu- mattomuustodistuspyynnön (asia IV/32. 214). Bri- tish Sugar totesi lomakkeen A/B liitteessä seuraa- vaa: ”Lyhyt kuvaus: Noudattamisohjelma, joka British Sugarin on tarkoitus ottaa käyttöön tuottei- densa toimituksia, hinnoittelua ja markkinointia varten Rooman sopimukseen sisältyvien kilpailu- sääntöjen mukaisesti. ” (368) Otsikon ”2. Markki- nat” jälkeen esitetään seuraava määritelmä: ”Tä- män asian kannalta merkitykselliset tuotemarkki- nat ovat vähittäiskauppiaille ja teollisuusasiakkaille myytävän kidesokerin markkinat. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat ovat Yhdistyneen ku- ningaskunnan markkinat. ” (369) ee) Vaihtoehtoiset menetelmät sitoumusten nou- ja noudattamisen tarkkailemi- dattamiseksi seksi Se, että perustamissopimuksen 86 artikla mainitaan erikseen asiassa Napier Brown tehdyn päätöksen kyseisessä kohdassa, johtuu yksinkertaisesti siitä, 152) Jos valkoisen kidesokerin markkinat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Isossa-Britanniassa ja British Sugarin hinnoittelupolitiikka olivat niin avoimia kuin osapuolet väittävät, on vaikea ymmärtää sitä, L 76/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 miksi sitoumusten täytäntäänpanon toteuttamiseksi ja tarkkailemiseksi oli lainkaan tarpeen järjestää kokouksia. Olisi riittänyt, jos Napier Brown ja James Budgett olisivat yksinkertaisesti tarkkailleet British Sugarin markkinoilla soveltamia hinnoitte- lukäytäntöjä. Sitoumukset ovat lisäksi edelleen voi- massa. Se, että osapuolten välillä ei ole pidetty yhtään kokousta heinäkuun 1990 jälkeen ja että sokerikauppiaat eivät ole tehneet asiasta yhtään kantelua, osoittaa, että sitoumusten noudattaminen ja tarkkailu voidaan toteuttaa onnistuneesti ilman kokouksia. C. MERKITTÄVÄ VAIKUTUS JÄSENVALTIOIDEN VÄLISEEN KAUPPAAN 1. Komission arvio asiasta 1. 1. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan sanamuoto ja yhteisöjen tuomioistuimen asettamat normit b) M u u t s e l i t y k s e t k o k o u s t e n t a r k o i t u k - s i s t a 153) Myöskään väite, jonka mukaan osapuolten välisten kauppasuhteiden monimutkaisuus edellyttää niiden kokoontuvan mahdollisimman usein, ei ole vakuut- tava. Se, että kokouksia ei ole pidetty heinäkuun 1990 jälkeen, vaikka osapuolten väliset kauppa- suhteet ovat säilyneet yhtä monimutkaisina kuin tarkastelujakson aikana, osoittaa, että näitä suh- teita voidaan hoitaa menestyksekkäästi myös ilman kokouksia. Ei voida myöskään uskottavasti va- kuutta, että kyseisten yritysten kauppasuhteet mui- den Ison-Britannian valkoisen kidesokerin markki- noilla toimivien osapuolten, erityisesti sokerikaup- piaiden, kanssa olisivat selkeämpiä kuin kyseisten yritysten väliset suhteet. Sitä, että osapuolet eivät kutsuneet näitä muita toiminnan harjoittajia mu- kaan kokouksiinsa, voidaan näin ollen pitää osoi- tuksena siitä, että kokouksilla ei ollut osapuolten väittämiä tavoitteita. c) P ä ä t e l m ä t 154) Koska osapuolten tarjoamat selitykset kokousten tarkoituksista eivät ole vakuuttavia ja koska kokousten väitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi ei ole enää tarkastelujakson jälkeen ollut tarpeen järjestää kokouksia, voidaan päätellä, että todelli- nen syy siihen, että osapuolet jatkoivat aikansa ja varojensa investoimista kokousten järjestämiseen ja niihin osallistumiseen niin tiheään ja pitkällä aika- välillä, on kaikkien neljän yrityksen pyrkimys rajoittaa välillään käytävää hintakilpailua yhden- mukaistamalla hinnoittelupolitiikkaansa teollisen sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa ja British Sugarin ja Tate & Lylen osalta myös yhdenmukais- tamalla hinnoittelupolitiikkaansa vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanni- assa. tavoitteet 155) Osapuolten hinnoittelupolitiikan yhteensovitta- mista koskeva sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olivat omiaan vaikuttamaan merkit- tävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Tämä voidaan todeta, vaikka sopimuksen ja/tai yhden- mukaistetun menettelytavan liittyivät hinnoittelupolitiikkaan markkinoilla, jotka eivät käsittäneet koko Yhdistynyttä kuningaskuntaa vaan pelkästään Ison-Britannian. Perustamissopi- muksen 85 artiklan 1 kohdan rikkominen ei edel- lytä sitä, että kilpailunrajoitusten kohde tai vaiku- tukset koskevat markkinoita, jotka ulottuvat maantieteellisesti tai tuotekohtaisesti yhden jäsen- valtion rajojen ulkopuolelle, jos rajoituksilla on ollut joko kielteinen tai myönteinen vaikutus jäsen- valtioiden väliseen kauppaan. 156) Tarkasteltavana olevassa asiassa on mahdotonta määrittää, missä määrin hinnoittelun yhteensovitta- mista koskeva sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa toimivat houkuttimena Isoon-Britan- niaan suuntautuvalle tuonille. 157) Komission ei kuitenkaan ole tarpeen määrittää kyseistä asiaa. Perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa käytetty sanamuoto ”sopimukset. ja yhdenmukaisetetut menettelytavat, jotka ovat omi- aan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kaup- paan” osoittaa ensinnäkin, että määräyksen sovel- taminen ei edellytä todisteiden antamista todelli- sesta vaikutuksesta kauppaan. Yhteisöjen tuomiois- tuin on lisäksi todennut useaan otteeseen (370), että vaikuttaakseen jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sopimuksen tai yhdenmukaistetun menettelytavan on oikeudellisten seikkojen ja tosiseikkojen perus- teella annettava riittävästi aihetta epäillä, että se voi vaikuttaa suoraan tai välillisesti taikka tosiasi- allisesti tai mahdollisesti, jäsenvaltioiden väliseen kauppaan siten, että niiden voidaan pelätä estävän jäsenvaltioiden välisten yhtenäismarkkinoiden to- teutumista. Sopimuksen tai yhdenmukaistetun me- nettelytavan mahdollinen vaikutus jäsenvaltioiden kauppaan on määritettävä ottamalla huomioon eri- tyisesti osapuolten asema ja merkitys asian kan- nalta merkityksellisillä markkinoilla (371). 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/45 158) Yhteisöjen tuomioistuin on lisäksi todennut useissa asioissa (372), että rajoittava sopimus, joka ulottuu jäsenvaltion koko alueelle, voi jo sellaisenaan vah- vistaa markkinoiden kansallista jakamista ja siten estää perustamissopimuksessa tavoiteltua taloudel- lista vuorovaikutusta. Yhteisöjen tuomioistuin huo- mautti asiassa Belasco (373), joka koski Belgian kat- tohuopamarkkinoilla muodostettua kartellia, että kartellin jäsenet olivat sopineet suojatoimenpiteistä, joita toteutettaisiin siinä tapauksessa, että ulko- maisten yritysten taholta tuleva kilpailu kiristyy, ja että kartellin jäsenten osuus kyseisen jäsenvaltion kotimaan markkinoista mahdollisti kyseisten toi- menpiteiden tehokkaan soveltamisen. Oli näin ollen katsottava, että sopimus ja/tai yhdenmukais- tettu menettelytapa voivat vaikuttaa yhteisön sisäi- seen kauppaan. Ensimmäisen oikeusasteen tuomi- oistuin korosti asiassa John Deere (374) asian kan- nalta merkityksellisten markkinoiden (maatalous- traktoreiden markkinat Yhdistyneessä kuningas- kunnassa) oligopolistista luonnetta sekä sitä, että kartellin jäsenten hallussa oli 88 prosenttia kysei- sistä markkinoista. Ensimmäisen oikeusasteen tuo- mioistuin päätteli lisäksi, että komissio oli näiden seikkojen perusteella aivan oikein arvioinut, että yritysten välinen tiedonvälitysjärjestelmä oli omi- aan vaikuttamaan merkittävällä tavalla jäsenvalti- oiden väliseen kauppaan, koska se heikensi kilpai- lua ja vaikutti siten joka tapauksessa Yhdistynee- seen kuningaskuntaan suuntautuvan tuonnin mää- riin. 1. 2 Tarkasteltavana olevan asian arviointi 159) Yhteisöjen tuomioistuimen asettamien normien soveltaminen tarkasteltavana olevaan asiaan johta- vat päätelmään, että sopimus ja/tai yhdenmukais- tettu menettelytapa voivat vaikuttaa merkittävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. 160) Sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelyta- van tavoitteena oli korottaa valkoisen kidesokerin hintoja yhdenmukaisesti koko Isossa-Britanniassa. Taloudelliselta kannalta oli johdonmukaista odot- taa, että valkoisen kidesokerin tuonti Isoon-Britan- niaan kasvaisi Ison-Britannian korotettua kyseisen sokerilajin hintaa, vaikka edellä mainitut tekijät tuonnille rakenteellisia esteitä (375). asettivatkin Tätä taustaa vasten voidaankin riittävällä varmuu- della päätellä, että sopimus ja/tai yhteensovitettu menettelytapa olivat omiaan vaikuttamaan merkit- tävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. 161) Tätä päätelmää tukee myös asian kannalta merki- tyksellisten markkinoiden rakenne ja niillä toimi- vien osapuolten vahva asema. Teollisuuden käyt- töön ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin mark- kinat Isossa-Britanniassa olivat luonteeltaan puh- taasti oligopolistiset tarkastelujakson aikana (376). ja/tai Teollista sokeria koskevaan sopimukseen yhdenmukaistettuun menettelytapaan osallistuneet neljä yhtiötä pitivät hallussaan yli 90:ää prosenttia merkityksellisistä markkinoista. Vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria koskevaan sopimukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan osallistunei- den kahden yhtiön osuus merkityksellisistä markki- noista oli puolestaan noin 89 prosenttia. Sillä, että asian kannalta merkitykselliset markkinat eivät kata Yhdistyneen kuningaskunnan aluetta koko- naisuudessaan vaan rajoittuvat Isoon-Britanniaan eivätkä ulotu Pohjois-Irlantiin (377), ei ole merki- tystä tarkasteltaessa järjestelyjen vaikutusta kaup- paan. Jos pieni osa jäsenvaltion alueesta sijaitsee jäsenvaltion muusta alueesta, erillään kyseisen mikä pätee Pohjois-Irlannin asemaan suhteessa Isoon-Britanniaan, markkinoiden jakamista koske- via periaatteita, jotka yhteisöjen tuomioistuin on laatinut (378) yhden ainoan jäsenvaltion koko aluee- seen vaikuttavan kilpailua rajoittavan käyttäytymi- sen kannalta, sovelletaan myös kyseisen jäsenval- tion alueen pääosan ja muiden jäsenvaltioiden väli- seen kauppaan, lukuun ottamatta tapauksia, joissa merkittävät vaikutukset kauppaan ovat kaikilta osin poissuljettuja. Tämä pätee tarkasteltavana ole- vaan asiaan. Tämän asian kannalta merkityksellisten markkinoi- den rakenteen ja kyseisillä markkinoilla toimivien osapuolten vahvan aseman perusteella voidaan näin ollen riittävällä varmuudella päätellä, että sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa oli- vat omiaan vaikuttamaan merkittävästi jäsenvalti- oiden väliseen kauppaan. 162) Teolliseen sokeriin ja vähittäismyyntiin tarkoitet- tuun sokeriin liittyy lisäksi joitakin tekijöitä, joiden perusteella voidaan riittävällä varmuudella päätellä, että sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olivat omiaan vaikuttamaan merkittävästi jäsenval- tioiden väliseen kauppaan. 1. 2. 1 Teollisuuskäyttöön tarkoitettu sokeri 163) Eräät brittiläiset yhtiöt, muun muassa pääasiassa sokeriin liittyvää liiketoimintaa harjoittavat kaup- piaat, ostavat sokerinsa Manner-Euroopan sokerin- itselleen vaihtoehtoisen valmistajilta ilmenee hankintalähteen, satovahinkoja tai muita vastaavia tuotantovaikeuk- sia. Kyseiset kauppiaat ovat tarvittaessa valmiita maksamaan korkeampaa hintaa näistä hankin- noista. Manner-Euroopan tärkeimmät sokerintuot- jos Isossa-Britanniassa taatakseen L 76/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 jos tajat ovat lisäksi perinteisesti myyneet huomattavia määriä teollista sokeria Isoon-Britanniaan. On joh- donmukaista, että teollisen sokerin hinta kohoaa Isossa-Britanniassa asianomaisten neljän yhtiön hintojen yhteensovitettua korottamista kos- kevan sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menet- telytavan seurauksena, brittiläisten yhtiöiden kan- nattaa kääntyä muissa jäsenvaltioissa sijaitsevien vaihtoehtoisten hankintalähteiden puoleen. Hinto- jen kohoaminen voi lisäksi kannustaa muiden jäsenvaltioiden yhtiötä lisäämään vientiään Isoon- Britanniaan. 164) On saatu viitteitä siitä, että sopimus ja/tai yhden- mukaistettu menettelytapa, jotka koskevat teollisen sokerin hintojen yhteensovitettua korottamista hin- tasodan jälkeen Isossa-Britanniassa, muuttivat huo- mattavasti Ison-Britannian ja naapurijäsenvaltioi- den, erityisesti Ranskan ja Tanskan (379), välisen teollista sokeria koskevan kaupan rakenteita. 165) Kuten edellä todettiin (380), sokerintuonti muista yhteisön jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan kasvoi tarkastelujakson kattavina myynti- vuosina (1 päivän lokakuuta ja 30 päivän syys- kuuta välisenä aikaan) 80 000 tonnista vuonna 1986/1987 110 000 tonniin vuonna 1987/1988, sittemmin 132 200 tonniin vuonna 1988/1989 ja lopulta 153 000 tonniin vuonna 1989/90. Lisäystä oli 73,9 prosenttia, mikä merkitsi sitä, että tuonnin osuus kansallisesta kulutuksesta kasvoi 3,9 prosen- tista vuonna 1986/1987 6,7 prosenttiin vuonna 1989/1990. Tuonnin määrä hintasodan viimeisenä varsinaisena vuonna eli vuonaa 1985/1986 oli 137 000 tonnia. Jos tätä määrää verrataan tuonnin määrään vuonna 1989/1990, johon sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa vaikuttivat mer- kittävästi, lisäystä oli 11,7 prosenttia. Suurin osa Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Isoon-Britanni- aan tuodusta sokerista on perinteisesti ollut, ja oli myös tarkastelujakson aikana, valkoista kidesoke- ria, josta suurin osa toimitettiin teollisuusasiak- kaille. 166) Se, että erityisesti Tate & Lyle pyrki, kuten edellä todettiin (381), aktiivisesti uhkaamaan tuojia vientiä koskevilla vastatoimilla, jos ne lisäisivät sokerin- tuontiaan Isoon-Britanniaan, osoitti osapuolten olleen ilmeisen huolissaan siitä, että Ison-Britan- nian hintatason kohomainen lisäisi sokerin tuontia maahan. Vaikka komissio hylkäsi tarkistetussa väi- tetiedoksiannossaan tämän Tate & Lylen ja British Sugarin menettelytavan määrittelemisen perusta- missopimuksen 85 artiklan 1 kohdan ja 86 artiklan vastaiseksi toiminnaksi, se ei kuitenkaan merkitse sitä, että kyseistä menettelytapaa ei voitaisi ottaa huomioon tässä päätöksessä. Tate & Lyle myönsi tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamassaan vas- tauksessa (382) jälleen kerran, ”että se oli painotta- nut sokerintuojille puolustavansa myyntiosuuttaan Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoilla ja että se oli toisinaan uhannut tuojia yksipuolisilla vasta- toimilla (vaikkei se loppujen lopuksi toteuttanut vastatoimia tuonnin kasvusta huolimatta)” (383). Tämä lausunto tukee komission arviota asiasta kahdella tavalla. lausunnossa myönnetään ensinnä- kin se, että Tate & Lyle todellakin uhkaili sokerin- tuojia. Se osoittaa, lisäksi, että sokerintuonti Isoon- Britanniaan kasvoi tuojiin kohdistetuista uhkauk- sista huolimatta, mitä voidaan järkevimmin perus- tella sillä, että osapuolten tekemä sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olivat nostaneet markkinahintoja Isossa-Britanniassa. 1. 2. 2 Vähittäismyyntiin tarkoitettu sokeri 167) Vaikka yhden kilogramman pakkauksiin pakatun valkoisen kidesokerin tuonti vähittäismyyntiä var- ten ei olekaan perinteisesti luonteenomaista Ison- Britannian sokerimarkkinoille, kyseinen tuonti ei ole missään tapauksessa mahdotonta. Vaikka tämänkaltaisten tuotteiden markkinoille pääsylle on asetettu merkittäviä esteitä (erityisesti tarve pai- nattaa erikseen englanninkielisiä pakkauksia tai tuoteselosteita, asiakkaiden tottumus käyttää tun- nettuja tuotemerkkejä ja suurten valintamyymälöi- den haluttomuus hankkia tavaraa sellaisilta toimit- tajilta, joiden kyvystä toimittaa tavarat säännölli- sesti ja asianmukaisesti heillä ei ole takeita), niiden tuonti muodostaa vähittäismyyntihintojen koho- amisen takia yhä suuremman ja todellisemman uhan brittiläisille tuottajille. Suurimmilla valinta- myymäläketjuilla on suuri ostovoima, ja mikään ei estä niitä saattamasta markkinoille tuontisokeria omalla tavaramerkillään. 168) Yhtiöillä, esimerkiksi sokerikauppiailla tai suurilla valintamyymälöillä, on kaikki mahdollisuudet os- taa teollista sokeria muista jäsenvaltioista, tuoda sitä maahan ja pakata se uudelleen jälleenmyyntiä varten, kuten Napier Brown toimikin vuoteen 1988 saakka. Kun vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin hinta kohoaa Isossa-Britanniassa, sokerin uudelleenpakkaamisesta tulee liiketoiminnalliselta kannalta entistä houkuttelevampaa. Kotimaisten tuottajien ei juurikaan kannata myydä teollista sokeria asiakkaille, jotka haluavat pakata sokerin uudelleen ja myydä sen edelleen jälleenmyyntiä varten. Uuden pakkaajan ilmaantuminen markki- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/47 noille tai nykyisen pakkaajan toiminnan laajenta- minen aiheuttaa väistämättä painetta vähittäis- myyntiin ja teollisuuden käyttöön tarkoitetun soke- rin hintaeroon. Vaikka jotkin kotimaiset tuottajat ovatkin valmiita myymään sokeria uudelleenpakat- tavaksi, on olemista, että uudelleenpakkaustoimin- taa harjoittavat yhtiöt haluvat hankkia ainakin jonkin verran teollista sokeria ja joissakin tapauk- sissa jopa kaiken taritsemansa teollisen sokerin muiden jäsenvaltioiden sokerintuottajilta, erityisesti silloin kun teollisen sokerin hinnat kohoavat Ison- Britannian markkinoilla. 2. Osapuolten perustelut 2. 1 British Sugar lisäksi (384), että 169) British Sugar korostaa, että järjestelyillä ei ollut todellista vaikutusta kauppaan ja että tuonnin vähäiselle kasvulla ei ollut mitään tekemistä kunkin sokerilajin hintamuutosten kanssa. British Sugar toteaa ilmoittaessaan tuonnin määrällisen lisäyksen komission olisi pitänyt valita lähtökohdaksi vuosi, jolloin hintasota vaikutti hin- toihin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan suuntau- tuneeseen tuontiin, eikä vuotta, johon hintasodalla ei ollut vaikutusta. Lähtökohdaksi olisi siten pitä- nyt ottaa vuosi 1985/1986 eikä vuotta 1986/1987. Jos ensin mainittua vuotta verrataan vuoteen 1989/ 1990, joka oli viimeinen vuosi, johon väitetty hin- tojen yhteensovittaminen mahdollisesti vaikutti, tuonnin lisäykseksi olisi saatu vain 12 prosenttia 74 prosentin sijaan. British Sugar pyrkii perustele- maan esittämänsä tuonnin lisäyksen pääasiassa kahdella (385). Se toteaa ensinnäkin, että vuoden 1986 jälkeinen lisäys oli pidemmältä aikaväliltä tarkasteltuna pelkästään paluuta aiempiin tuonti- määriin. British Sugar väittää lisäksi, että osan tuonnin lisäyksestä voidaan yksinkertaisesti katsoa johtuvan valuuttakeinottelusta saatavien voittojen kasvusta, kun maatalouden valuuttajärjestelmän mukaisesti lasketun niin sanotun vihreän punnan arvoa laskettiin asteittain. 170) British Sugarin mielestä (386) komission näkemykset jälleenmyyntiin tarkoitetun sokerin vaikutuksista kauppaan ovat puhdasta arvailua. Se huomauttaa, että British Sugarin päätöksiin perustuva sokerin hinnan kohoaminen oli tarkastelujakson aikana kaiken kaikkiaan merkityksetöntä, eli 6,8 prosent- tia. Kohoaminen johtui lisäksi pääasiassa instituti- onaaliseen hintaan tehdyistä tarkistuksista, joiden vaikutukset siirrettiin poikkeuksetta sopimusjärjes- telyin vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osta- jilta veloitettuihin hintoihin. British Sugar väittää lisäksi, että tarkastelujakson aikaan tuotiin vain 350 tonnia jälleenmyyntiin tarkoitettua sokeria vuonna 1989/1990 ja että kyseisen määrän tuon- nista vastasi yksi ainoa vähittäiskauppias. 171) British Sugar muistuttaa, että koska se oli tarkaste- lujakson aikana määräävässä hinnoitteluasemassa, se asetti hintansa aina mahdollisimman lähelle alinta hintaa, jolla eurooppalaisten tuottajien kan- natti tuoda Manner-Euroopasta sellaisia määriä sokeria, joka uhkaisi British Sugarin mahdollisuuk- sia myydä koko kiintiönsä Yhdistyneessä kuningas- kunnassa (387). British Sugar väittää tämän perus- teella (388), että ”vaikka British Sugar olisikin otta- nut käyttöön kilpailunvastaisia menettelytapoja, minkä se ehdottomasti kielsi, sen toiminta rajoittui tiukasti pyrkimyksiin olla edistämättä tuontia. Väi- tetty ”sopimus” ei siten voinut vaikuttaa jäsenvalti- oiden väliseen kauppaan. ” (389) 2. 2 Tate & Lyle 172) Tate & Lyle myöntää, että Yhdistyneen kuningas- kunnan sokerinhintojen korottaminen lisää soke- rintuonnin houkuttelevuutta. Tate & Lyle väittää kuitenkin, että osapuolten järjestelyjä ei voida perustellusti syyttää hintojen kohoamisesta Yhdis- tyneessä kuningaskunnassa tarkastelujakson ai- kana. Sen mielestä hintojen kohoaminen johtui ennemminkin siitä, että British Sugar teki yksipuo- lisen päätöksen hintasodan lopettamisesta (390). 2. 3 Napier Brown sokerin 173) Napier Brown toteaa, että sokerinhinnan kohoami- sen Yhdistyneessä kuningaskunnassa tarkastelujak- son aikana ei ole voitu toistaa vaikuttaneen millään tavalla tuonnin määrään (391). Napier Brown selitti suullisessa kuulemistilaisuudessa (392), että ”tärkein kilpailutekijä ovat kustannukset ja rahtikulut, jotka aiheutuvat tuonnista Manner-Euroo- pasta”. (393)) Napier Brown vahvisti lisänneensä valkoisen sokerin tuontia Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan vuosien 1986 ja 1990 välisenä ai- kana (394), tuoneensa sokeria maahan strategisista syistä, esimerkiksi luodakseen kolmannen itsenäi- sen hankintalähteen, ja käyttäneensä tuontia vah- vistaakseen ja Tate & Lylen kanssa käymissään ostoneuvotte- luissa (395). asemaansa Sugarin British 2. 4 James Budgett 174) James Budgett painottaa, että British Sugar, jota se kuvaa ”määräävässä asemassa olevaksi sokerintoi- mittajaksi” (”the dominant supplier”), ohjaili Ison- Britannian hintatasoa. James Budgettin mukaan teollista sokeria käsitelleet kokoukset, joihin James Budgett osallistui, eivät vaikuttaneet hintoihin, ja kokouksilla ei siten ollut todellista tai potentiaa- lista vaikutusta sokerintuontiin (396). L 76/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 175) lyhyellä James Budgett huomauttaa myös kolminkertaista- neensa sokerintuonnin Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan vuosien 1986 ja 1990 välisenä aikana, vaikka siitä ei tähtäimellä ollutkaan odotettavissa voittoa. James Budgettin mukaan se toi sokeria lähinnä strategisista syistä, erityisesti täyttääkseen asiakkaiden toivomuksen saada käyt- töönsä vaihtoehtoisia hankintalähteitä ja vahvis- taakseen asemaansa British Sugarin ja Tate & Ly- len kanssa käymissään neuvotteluissa (397). kunnassa ja Isossa-Britanniassa. Tarkistetun väite- tiedoksiannon jälkeen pidetyssä suullisessa kuule- mistilaisuudessa British Sugar esitti lisäksi laskel- man, jonka mukaan toimijat, jotka halusivat tuoda sokeria Isoon-Britanniaan, saivat voittoa, vaikka- kin vähäistä, sokerinhinnan kohoamisesta tarkaste- lujakson aikana. Voittomarginaalin laskemisessa on otettu huomioon institutionaalisessa hinnassa tapahtuneet muutokset ja maatalouden valuuttajär- jestelmän mukaisesti lasketun nk. vihreän punnan arvon mukauttamisen vaikutukset (401). 3. Komission vastaukset 176) On aivan ensiksi todettava, että osapuolten väit- teissä keskitytään kysymykseen todellisesta vaiku- tuksesta jäsenvaltioiden väliseen kauppaan otta- matta aisanmukaisella tavalla huomioon perusta- missopimuksen 85 artiklan 1 kohdan sanamuotoa ja normeja, jotka yhteisöjen tuomioistuin oli aset- tanut sen arvioimiseksi, ovatko sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytpa omiaan vaikutta- maan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Komissio pyrkii siten ensisijaisesti pitämään kiinni edellä esitetyistä tuomioistuimen normeja ja tämän asian arviointia koskevista toteamuksistaan (398). Se, että komissio tukeutuu kilpailua rajoittavaa vaikutusta arvioidessaan toimintatavan tavoitteeseen, ei sulje pois sitä, että komissio voi nojautua arvioidessaan vaikutusta kauppaan kyseisen käytännän mahdolli- seen vaikutukseen. Kyseinen päätelmä on epäile- mättä yhdenmukainen 85 artiklan 1 kohdan sana- muodon kanssa. 177) British Sugarin päätelmä, jonka mukaan tässä asi- assa ei missään tapauksessa voida riittävällä var- muudella ennakoida edes mahdollisia vaikutuksia kauppaan, on hylättävä. Erityisesti väite siitä, että British Sugarin tapa asettaa hinnat tietyn tason alapuolelle kumosi mahdollisuuden, että toimin- nalla olisi minkäänlaista vaikutusta kauppaan, ei ole vakuuttava. 178) Myöskään muut British Sugarin esittämät väitteet komission mainitsemista tuontitilastoista eivät ole vakuuttavia. 179) On ensinnäkin huomautettava, että tuontia koske- vien lukujen lisäksi komissio on edellä (402) jo esit- tänyt riittävästi muita tosiasioihin ja lainsäädän- tään liittyviä tekijöitä, joiden perusteella voidaan riittävällä varmuudella päätellä, että sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa olivat omiaan vai- kuttamaan merkittävästi jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. 180) On lisäksi kiistatonta, että tuonnin määrä kasvoi tarkastelujakson aikana. Vaikka oikean viitevuo- den valinnasta ei olla päästy yhteisymmärrykseen, vuotuisten määrien paikkansapitävyydestä ei ole epäilystä. Mutta vaikka British Sugarin näkemys viitevuoden valinnasta olisikin oikea, on tosiasia, että tuonti lisääntyi huomattavasti tarkastelujakson aikana ja että viimeisenä vuonna, johon sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa vaikutti huomattavasti, eli vuonna 1989/1990, tuonti saa- vutti 153 000 tonnin huippulukeman, jonka jäl- keen se aleni seuraavien vuosien aikana siten, että se oli vuonna 1993/1994 enää 108 000 ton- nia (403). British Sugarin esittämistä väitteistä puuttuu myös johdonmukaisuus. Se toteaa sekä alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antamassaan kirjallisessa vas- tauksessa (399) että tarkistettuun väitetiedoksian- toon antamassaan kirjallisessa vastauksessa (400) pyrkineensä tarkastelujakson aikaisessa hinnoitte- lussaan välttämään tuonnin kasvun tasolle, joka vaarantaisi sen omat mahdollisuudet myydä koko sokerikiintiönsä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tällainen hinnoittelupolitiikka ei kuitenkaan ku- moa sitä, että sokerintuonti oli kannattavaa muille yhteisön sokerintuottajille tai sokerikauppiaille jo silloin, kun oli kyse vain muita yrityksiä, erityisesti Tate & Lylea, uhanneista määristä, jotka eivät kui- tenkaan vaarantaneet British Sugarin kykyä säilyt- tää markkinaosuutensa Yhdistyneessä kuningas- 181) Myös tuonnin kasvun syistä ollaan eri mieltä. Komission mielestä todennäköisin syy tuonnin kas- vuun oli sopimuksesta ja/tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta aiheutunut markkinahintojen ko- hoaminen Isossa-Britanniassa. Muut osapuolten esittämät selitykset eivät ole vakuuttavia. Varsinkin toteamukselle, jonka mukaan vuoden 1986 jälkei- nen tuonnin kasvu merkitsi vain paluuta aiempiin tuontimääriin, ei ole riittäviä perusteita. Vaikka kasvu merkitsikin paluuta aiempiin tuontimääriin, sen taustalta oli kuitenkin löydyttävä jokin syy. Sen jälkeen kun tuonti oli vähentynyt vuosien 1984 ja 1986 välisen hintasodan aikana, uskottavin selitys sitä seuranneelle kasvulle on, että se johtui osapuolten hintasodan jälkeen laatimasta yhteenso- 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/49 vitetusta korkeamman hinnoittelun strategiasta, varsinkin kun tuontimäärät laskivat huomattavasti kilpailunvastaisten menettelytapojen poistuttua käytöstä. Vastineena Tate & Lylen, Napier Brow- nin ja James Budgettin perusteluihin, joissa ne sanoutuvat irti vastuustaan vetoamalla British Sugarin määräävään hinnoitteluasemaan, komissio viittaa edellä esittämiinsä toteamuksiin (404). 182) Varsinkin vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta komission kannanotot eivät ole puhtaita arvailuja eivätkä ristiriidassa sen aiemmin esittä- mien näkemysten kanssa. Kyse on yhteisöjen tuo- mioistuimen asettamien normien perusteella siitä, voidaanko komission edellä kuvaaman skenaa- rion (405) riittävällä varmuudella todeta olevan kil- pailunvastaisten menettelytapojen mahdollinen seu- raus. Näkyvin oikeustapaus, jossa yhteisöjen tuo- mioistuin hylkäsi mahdollisuuden vaikutuksista kauppaan, on asia Hugin vastaan komissio (406), joka koski perustamissopimuksen 86 artiklan soveltamista. Tuomioistuin laati yksityiskohtaisen analyysin alasta, johon asia liittyi, ja päätteli, että vaikutukset kauppaan voitiin kumota kaikilta osin alalle ominaisten taloudellisten ja teknisten tekijöi- den perusteella. Kyseisen yhtiön liiketoiminta ei ollut koskaan ulottunut yhden ainoan jäsenvaltion ulkopuolelle, asian kannalta merkityksellisellä tuot- teella ei ollut käyty jäsenvaltioiden välillä kauppaa teknisistä syistä, vaikka markkinaolosuhteet olivat täysin vapaat, eikä niihin kohdistettu kilpailua rajoittavia menettelytapoja. 183) Tarkasteltavana olevassa asiassa olosuhteet ovat hyvin erilaiset. On ensinnäkin totta, että markki- noille pääsylle on asetettu esteitä, jotka vaikeutta- vat vähittäismyyntiin tarkoitetun pakatun sokerin kauppaa Ison-Britannian ja muiden jäsenvaltioiden välillä. Kyseiselle kaupalle ei kuitenkaan ilmeisesti ole järkiperäisesti perusteltavissa olevia esteitä. Se, että teollisen sokerin tuonti ja pakkaaminen uudel- leen jälleenmyyntiä varten on realistisesti mahdol- lista, voidaan todistaa sillä, että Napier Brown harjoitti niemenomaan kyseistä toimintaa vuoteen 1988 saakka. Seikat, joiden perusteella komissio on laatinut edellä kuvatun skenaarion, erityisesti suurten valintamyymälöiden pyrkimys käyttää hy- väkseen suurta ostovoimaansa ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin kauppiaiden toivomus mahdol- lisuudesta käyttää useampia hankintalähteitä, pe- rustuvat lisäksi tiukasti tosiasioihin. D 85 ARTIKLAN 3 KOHTA 184) Edellä kuvatusta sopimuksesta ja/tai yhdenmukais- tetusta menettelytavasta ei ole ilmoitettu komissi- olle. Asetuksen N:o 17 4 artiklan 1 kohdan nojalla on siten todettava, että kyseiselle sopimukselle ja/ tai yhdenmukaistetulle menettelytavalle ei voida menettelyä koskevien syiden takia myöntää poik- keusta. Vaikka ilmoitus olisikin annettu, komissio katsoo sille tähän mennessä toimitettujen tietojen perusteella, että sopimukselle ja/tai yhdenmukaiste- tulle menettelytavalle ei aineelliseen oikeuteen liit- tyvistä syistä voitaisi missään tapauksessa myöntää eikä olla tähän mennessä myönnetty poikkeusta. Komission tiedossa ei ole mitään sellaisia seikkoja, joiden perusteella se voisi päätellä, että sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa tehostaisi tuotantoa tai tuotteiden jakelua tai edistäisi tek- nistä tai taloudellista kehitystä, eikä sen tiedossa ole myöskään tekijöitä, joiden perusteella se voisi uskoa yhdenkään kolmesta yksittäisen poikkeuksen myöntämiselle asetetusta ehdosta täyttyvän. IV ASETUKSEN N:o 26 SOVELTUMATTOMUUS 185) Tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maata- loustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 4 päivänä huhtikuuta 1962 annetun neuvoston asetuksen N:o 26 (407), sellaisena kuin se on muutettuna asetuk- sella N:o 49 (408), 2 artiklan 1 kohdassa säädetään joitakin maatalousalan sopimuksia, päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja koskevasta poikkeuksesta perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltamisessa. Jotta sopimus, päätös tai yhdenmukaistettu menettelytapa kuuluisi asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sen on koskettava jotakin perustamissopimuksen liit- teessä II luetelluista tuotteista. Sokeri kuuluu näi- hin tuotteisiin. Tämä ei kuitenkaan merkitse sitä, että tässä päätöksessä käsiteltävä sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa jäisi 85 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa täyttää edellytyk- set, joiden mukaan mitään asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen sovelta- miselle asetetuista kolmesta perusteesta ei sovelleta. Näin on varsinkin sen takia, että asetuksen N:o 26 2 artiklaa, jossa säädetään poikkeuksesta perusta- missopimuksen 85 artiklan 1 kohdassa määrätyn yleisen säännön soveltamisessa, on yhteisöjen tuo- mioistuimen mukaan tulkittava tiukasti (409). 186) Asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdassa säädetylle poikkeukselle asetetuista edellytyksistä ensimmäi- sen osalta (sopimukset, päätökset tai yhdenmukais- tetut menettelytavat kuuluvat ”olennaisena osana kansallisiin markkinoihin”) riittää kun tuodaan esiin se seikka, että kansallisten sokerialan markki- najärjestelyjen päättämisestä perustamalla yhteis- öön sokerialan yhteinen markkinajärjestely määrät- tiin kauan ennen käsiteltävänä olevan sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan voimaan- L 76/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 tuloa vuonna 1986, sillä asiasta säädettiin ensim- mäisen kerran asetuksessa (ETY) N:o 1009/67. Tämä ensimmäinen asetus korvattiin myöhemmin asetuksella (ETY) N:o 3330/74 ja edelleen asetuk- sella (ETY) N:o 1111/77, ja tällä hetkellä voimassa oleva asetus on neuvoston asetus (ETY) N:o 1785/ 81 (410), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1148/98 (411). Koska kansal- liset sokerialan markkinajärjestelyt oli lakkautettu ja sokerialan yhteinen markkinajärjestely otettu käyttöön tämän menettelyn kohteena olevan sopi- muksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan tullessa voimaan, sopimuksen ja/tai yhdenmukais- tetun menettelytavan ei voida johdonmukaisesti ajatellen katsoa kuuluneen olennaisena osana kan- sallisiin markkinoihin. V ASETUKSEN N:o 17 3 ARTIKLA 189) Tate & Lyle päätti virallisesti edellä kuvatun sopi- muksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan 2 päivänä heinäkuuta 1990, jolloin sen hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja määräsivät päätty- neeksi kaikki tämän menettelyn kohteena olevat yhteydet kilpailijoihin (414). Tämä vahvistettiin Tate & Lylen kirjeessä 16 päivänä heinäkuuta 1990 kilpailuvirastolle, josta lähetettiin kopio kil- pailuasioista vastaavalle komission jäsenelle. Ko- missiolla ei ole todisteita siitä, että kukaan neljästä osapuolesta olisi jatkanut kilpailunvastaisia menet- telytapoja 2 päivän heinäkuuta 1990 jälkeen. 187) Toista perustetta asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdassa säädetyn poikkeuksen soveltamiselle (so- pimukset, päätökset tai yhdenmukaistetut menette- lytavat ovat ”tarpeen perustamissopimuksen 39 artiklassa esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi”) sovelletaan vain siinä tapauksessa, että perustamis- sopimuksen 85 artiklan 1 kohdan soveltaminen vaarantaisi perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen viiden tavoitteen saavuttamisen (412). Tarkasteltavana olevassa asiassa ei ole tällaista vaaraa. Asetuksessa (ETY) N:o 1785/81 ja sen täytäntöön- panoasetuksissa säädetään keinoista yhteisen maa- talouspolitiikan tavoitteiden saavuttamiseksi soke- rialan osalta. Tällaisia keinoja ovat kansallisten tuotantokiintiöiden luominen, takuuhinnat, maksut ja tuet yhdistettynä järjestelmään, jonka tarkoituk- sena on poistaa valuuttakurssivaihteluiden vaikutus tuotteiden vapaaseen liikkuvuuteen jäsenvaltioiden välillä. Tässä päätöksessä kuvattu yhteensovitettu hinnoittelupolitiikka on ristiriidassa tämän järjes- telmän kanssa. Kyse on lisäksi toimenpiteistä, jotka ovat omiaan vaikuttamaan kauppaan ja hintoihin kuluttajille haitallisella tavalla. Näiden kilpailunra- joitusten ei näin ollen voida katsoa olevan tarpeen perustamissopimuksen 39 artiklassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 188) Myöskään poikkeuksen myöntämiselle asetettua (asetuksen N:o 26 2 artiklan 1 kohdan toisen virkkeen mukaista) kolmatta perustetta koskevat edellytykset eivät täyty. Tämä johtuu siitä, ettei tämän päätöksen kohteena olevista neljästä osa- puolesta yhtäkään voida määritellä kyseisen sään- nöksen mukaiseksi maataloustuottajaksi, tuottajien yhteenliittymäksi tällaisten yhteenliittymien muodostamaksi yhteenliittymäksi (413). tai VI ASETUKSEN N:o 17 15 ARTIKLAN 2 KOHTA joka on vähintään 1 000 190) Asetuksen N:o 17 15 artiklan 2 kohdan nojalla komissio voi päätöksellään määrätä yrityksille sakon, ja enintään 1 000 000 ecua taikka tätä suurempi mutta enin- tään 10 prosenttia kunkin rikkomiseen osallisen yrityksen edellisen tilikauden liikevaihdosta, jos ne tahallaan tai tuottamuksesta rikkovat perustamis- sopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa. Sakon suuruutta määrättäessä on otettava huomioon rikkomisen vakavuuden lisäksi sen kesto. A TAHALLISUUS 191) Yhteisöjen tuomioistuin on johdonmukaisesti kat- sonut, että jotta rikkominen katsotaan tahalliseksi, kyseessä olevien yhtiöiden ei ole tarvinnut tietää rikkoneensa 85 artiklaa tai olleen tietoisia siitä, että ne rikkoivat kyseisessä artiklassa asetettua kieltoa. Riittää, että ne eivät ole voineet olla tietä- mättä, että kyseisen menettelyn tavoitteena tai vai- kutuksena oli kilpailun rajoittaminen yhteismarkki- noilla siten, että menettelyllä oli todellinen tai potentiaalinen vaikutus jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (415). 192) Komissio katsoo, että koska hinnoittelua koskevat suorat yhteydet kilpailijoiden välillä katsotaan poikkeuksetta ongelmallisiksi kilpailulainsäädän- nön kannalta ja ottaen huomioon tässä asiassa todetun kilpailunvastaisen käytännön vakavuuden sekä järjestelmällisyyden ja toistuvuuden vuoksi 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/51 yksikään yhtiöistä ei ole voinut olla tietämättä, että niiden menettelyn tavoitteena oli kilpailun rajoitta- minen yhteismarkkinoilla. Kyseiset yhtiöt eivät myöskään ole voineet olla epätietoisia siitä, että niiden menettely mahdollisesti vaikutti jäsenvaltioi- den väliseen kauppaan. British Sugarin osalta näitä havaintoja vahvistaa se, että se oli vuonna 1986 ottanut käyttöön laajan yhteisön kilpailulainsää- dännön noudattamisohjelman, jossa kerrottiin yk- sityiskohtaisesti 85 artiklassa tarkoitetusta kiel- losta. Yhteenvetona voidaan todeta, että asian kon- kreettisten seikkojen puolueeton arviointi johtaa päätelmään, että kaikki neljä yhtiötä rikkoivat kiel- toa tietoisesti. B RIKKOMISEN VAKAVUUS 193) Käsiteltävänä olevassa asiassa kilpailusääntöjen rikkomisen tunnusmerkit ovat seuraavat: Sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelyta- van tavoitteena oli rajoittaa kilpailua yhteensovit- tamalla hinnoittelupolitiikkaa horisontaalisesti. Kartelli toimi erittäin keskittyneillä markkinoilla. Rikkomiseen osallistuneiden osuus merkitykselli- sistä markkinoista oli teollisen sokerin osalta yli 90 prosenttia ja vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin osalta noin 89 prosenttia (416). Vaikka salaiseen yhteistyöhön kuului korkeamman hinnan yhteistyöstrategia, ei ole riittävästi todis- teita siitä, että vähimmäishinnoista tai tietyiltä asiakkailta veloitetuista hinnoista olisi sovittu yhdessä. Vaikka komissio ei sulje pois mahdolli- suutta, että kilpailun todellinen rajoittava vaikutus ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan kohdistunut johtuivat osapuolten käyttäytymisestä, vaikutus todistusarvoon. komissio ei Lisäksi merkitykselliset markkinat rajoittuivat maantieteellisesti Isoon-Britanniaan. luota vaikutusten 194) Edellä olevan johdosta komissio päättelee, että tässä menettelyssä kyseessä oleva sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa muodosti yhteisön kilpailusääntöjen vakavan rikkomisen. 195) Asianomaisten yritysten osalta on tehtävä huomat- tavia eroja niiden osallistumisessa rikkomiseen: 196) British Sugarin osallistuminen kartellin toteuttami- seen oli olennaista, kun otetaan huomioon sen ja vähittäismyyntiin tarkoitetun osuus teollisen sokerin merkityksellisistä markkinoista ja sen asema markkinajohtajana. Tämän johdosta komissio katsoo, että British Sugarille määrättävää sakkoa laskettaessa on asian- mukaista asettaa sakon suuruudeksi 18 miljoonaa ecua rikkomisen vakavuuden vuoksi. 197) Tate & Lyle oli kartellin toiseksi tärkein jäsen, kun otetaan huomioon sen osuus teollisen ja vähittäis- myyntiin sokerin merkityksellisistä markkinoista. tarkoitetun Tämän johdosta komissio katsoo, että Tate & Ly- lelle määrättävää sakkoa laskettaessa on asianmu- kaista asettaa sakon suuruudeksi 10 miljoonaa ecua rikkomisen vakavuuden vuoksi. 198) Sokerikauppiaat Napier Brown ja James Budgett eivät osallistuneet 20 päivänä kesäkuuta 1986 pidettyyn tärkeään kokoukseen, jossa asetettiin tulevan kilpailunvastaisen käyttäytymisen periaat- teet. Napier Brown ja James Budgett liittyivät kartelliin vasta muutamaa kuukautta myöhemmin ja osallistuivat siitä lähtien ainoastaan teollista sokeria koskevaan rikkomiseen. Koska Napier Brown ja James Budgett olivat riippuvaisia kahden kotimaisen ja Tate & Lyle) toimituksista merkittävältä osalta sokeria, jonka ne myivät joko pää- tai nimellisinä sokerikauppiaina (417), niiden vaikutus merkityksel- lisiin markkinoihin ja mahdollisuudet käyttää vai- kutusvaltaa kyseisillä markkinoilla olivat rajoitet- tuja. sokerintuottajan (British Sugar Tämän johdosta komissio katsoo, että Napier Brownille ja James Budgettille määrättäviä sakkoja laskettaessa on asianmukaista asettaa kummankin yhtiön sakon suuruudeksi 1,5 miljoonaa ecua rik- komisen vakavuuden vuoksi. C RIKKOMISEN KESTO 199) British Sugarin ja Tate & Lylen osalta teollista ja vähittäismyyntiin tarkoitettua sokeria koskenut rikkominen alkoi 20 päivänä kesäkuuta 1986, jol- loin nämä yhtiöt pitivät ensimmäisen kokouksensa, ja päättyi 2 päivänä heinäkuuta 1990, joilloin Tate & Lyle päätti kyseessä olevan sopimuksen ja/ tai yhdenmukaistetun menettelytavan. Napier Brownin ja James Budgettin osalta teollista sokeria koskeva rikkominen kesti vuoden 1986 lopulta 2 päivään heinäkuuta 1990 saakka, jolloin kyseinen sopimus ja/tai yhdenmukaistettu menettelytapa päätettiin (418). L 76/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 200) Komission sakkojen määräämistä koskevan politii- kan mukaisesti kyseessä oleva rikkominen katso- taan kestoltaan keskipitkäksi. 201) Rikkomisen vakavuuden ottamiseksi huomioon on sakon määrää korotettava British Sugarin osalta 7,2 miljoonaa ecua, Tate & Lyle osalta 4 miljoo- naa ecua, Napier Brownin osalta 0,5 miljoonaa ecua ja James Budgettin osalta 0,5 miljoonaa ecua. 202) Perusmääriksi asetetaan siten 25,2 miljoonaa ecua British Sugarille, 14 miljoonaa ecua Tate & Lyle, 2 miljoonaa ecua Napier Brownille ja 2 miljoonaa ecua James Budgettille. 204) Arvioidessaan komission päätöksessä määrättyjen sakkojen suuruutta (423) yhteisöjen tuomioistuin totesi, ettei komissio ollut ottanut riittävästi huo- mioon sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn ai- heuttamia kilpailunrajoituksia. Tuomioistuin totesi myös, että järjestelyn avulla voitiin varmistaa, että sokerintuottajat jatkoivat kilpailunvasteista käyt- täytymistään. Yhteisöjen tuomioistuin rajasi kui- tenkin mahdollisuuden alentaa kilpailunvastaisesta käyttäytymisestä määrättyjä sakkoja menettelyta- poihin, jotka aiheutuvat järjestelmän nykyisistä kil- pailunvastaisista käytännöistä — ja vahvistavat niitä — kuten kansallisten tai alueellisten markki- noiden jakamisesta ja suojelemisesta siten, että sää- dellään muista jäsenvaltioista tulevaa tarjontaa, samoin kuin muista kyseisessä asiassa havaituista tuonti- ja vientirajoitusten muodoista (424). D RASKAUTTAVAT JA LIEVENTÄVÄT SEIKAT 1. Sokerimarkkinoiden yhteinen järjestely 203) Lieventäväksi seikaksi ei katsota sitä, että sokeri- alan yhteisen markkinajärjestelyn johdosta kilpailu markkinoilla on käytännössä tietyssä määrin rajoi- tettua sääntelyn vuoksi, kuten yhteisöjen tuomiois- tuin on todennut asiassa Suiker Unie antamassaan tuomiossa (419). Analysoidessaan sokerimarkkinoi- den kilpailun laajuutta yhteisöjen tuomioistuin totesi, että sokerialan yhteiseen markkinajärjeste- lyyn kuuluivat erityisesti hintatukijärjestelmä, tuon- titullin kerääminen, vientitukien myöntäminen ja kansallisten tuotantokiintiöiden asettaminen. Tuo- mioistuin totesi, että kansallisten kiintiöiden järjes- telmä esti tuotannon vapaan jakautumisen, samoin kuin tuotannon huomattavan lisäyksen yleisellä tasolla, ja että tämä rajoitus yhdessä suhteellisen korkeiden kuljetuskustannusten kanssa vaikutti yhteen kilpailun olennaiseen tekijään, nimittäin tar- jontaan, joka puolestaan vaikutti jäsenvaltioiden välisen kaupan määrään ja rakenteeseen (420). Tuo- mioistuin painotti kuitenkin, että näistä rajoituk- sista huolimatta jäljelle jää käytännössä edelleen jonkin verran kilpailua, joka kuuluu yhteisön kil- pailusääntöjen soveltamisalaan (421). Tässä yhtey- dessä yhteisöjen tuomioistuin mainitsi nimenomaan hintakilpailun, koska yhteisön järjestelmän mukai- set hinnat eivät olleet vähittäiskauppiaiden, käyttä- jien ja kuluttajien hintoja, ja siten tuottajilla oli jonkin verran vapautta päättää myyntihinnoistaan. Yhteisöjen tuomioistuin viittasi myös todisteisiin, joiden mukaan myyntihinnoista käydään tiukkoja neuvotteluja (422). Yhteisöjen tuomioistuin painotti erityisesti, että nämä kilpailunvastaiset menettelytavat aiheuttivat käyttäjille ja kuluttajille vain vähäistä vahinkoa, sillä asianosaiset eivät olleet korottaneet myynti- hintojaan yhdenmukaistetusti tai epäasianmukai- sesti (425). Lievennysmahdollisuuksien laajentamista esimerkiksi hinnoittelua koskevaan salaiseen yhteis- työhön ei siten voida puolustella Suiker Unie -tuo- mion periaatteiden nojalla. Suiker Unie -tuomiossa annettujen lievennysmahdollisuuksien tiukka tul- kinta on myös seurausta perussäännöstä, jonka mukaan yleissääntöihin tehtäviä poikkeuksia on tulkittava suppeasti (426). 205) Toisin kuin asia Suiker Unie, käsiteltävänä oleva asia koskee käyttäytymistä, jonka tavoitteena oli rajoittaa hintakilpailua merkityksellisillä markki- noilla hintojen yhteensovittamisen avulla. Tavoit- teen saavuttamiseksi tehty sopimus ja/tai nouda- johdu tettu yhdenmukaistettu menettelytapa ei sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä eikä kyseinen järjestely ole helpottanut tätä käyttäyty- mistä. Ei voida myöskään väittää, että sopimus tai menettelytapa olisi lisäännyt järjestelmään sisälty- viä kilpailunvastaisia käytäntöjä. Hintojen yhteen- sovittamisessa ei ollut kyse järjestelmän mukaisesta käytännöstä. se on salaista yhteistyötä ja kilpailun- vastaista käyttäytymistä, joka koskee vähittäismyy- jiin, käyttäjiin ja kuluttajiin sovellettavia myyntih- intoja. Kyseiset myyntihinnat muodostavat erityi- sen tärkeän kilpailuun vaikuttavan tekijän, jonka yhteisöjen tuomioistuin on nimenomaisesti mainin- nut muodostavan osan sokerimarkkinoilla jäljelle 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/53 jäävää kilpailua, jota pyritään suojaamaan yhteisön kilpailusääntöjen avulla, Lisäksi edellä on osoitettu erityisesti Ison-Britannian valkoisen kidesokerin markkinoiden osalta (427), että yhteisön sokerialan jätti aina runsaasti yhteinen markkinajärjestely tilaa hintakilpailulle, josta ovat todisteena paitsi itse hintakilpailu, myös hintasodan päättymisen jälkeen vallinneet olosuhteet. Brown -päätös oli tehty 18 päivänä heinäkuuta 1988. Molemmissa tapauksissa British Sugar rikkoi yhteisön kilpailusääntöjä samoilla merkityksellisillä markkinoilla sekä tuotteen että markkinoiden maantieteellisen laajuuden osalta, toisin sanoen vähittäismyyntiin ja teolliseen käyttöön tarkoitetun valkoisen kidesokerin markkinoilla Isossa-Britanni- assa. On lisäksi muistettava, että 85 ja 86 artiklalla on yhteinen tavoite, josta määrätään perustamisso- pimuksen 3 artiklan g alakohdassa, eli perustaa järjestelmä, joka varmistaa, että kilpailu sisämark- kinoilla ei vääristy (431). 2. British Sugar 206) Raskauttavina seikkoina on otettava huomioon seuraavat seikat: 210) Voidaankin päätellä, että edellä mainitut raskautta- vat seikat oikeuttavat korottamaan British Sugarin sakkojen perusmäärää 75 prosenttia eli 18,9 mil- joonaa ecua. 207) British Sugar oli sopimuksen ja/tai yhdenmukaiste- tun menettelytavan alkuunpanija ja se oli koko kyseessä olevan jakson ajan rikkomisen liikkeelle- paneva voima. Tätä päätelmää tukee erityisesti se, että British Sugarin aloitteesta pidettiin 20 päivänä kesäkuuta 1986 kokous, jossa asetettiin tulevan kilpailunvastaisen käyttäytymisen periaatteet. 208) British Sugar rikkoi toiminnallaan periaatteita, jotka mainittiin selvästi sen yhteisön kilpailulain- säädännön noudattamisohjelmassa, josta se ilmoitti komissiolle lokakuussa 1986 ja jonka se otti käyt- töön joulukuussa 1986. Kuten Napier Brown -pää- töksestä ilmenee (428), noudattamisohjelman käyt- töönotto otettiin kyseisessä päätöksessä huomioon lieventävänä seikkana sakkoa määrättäessä, minkä ansiosta British Sugar sai merkittävää alennusta sille määrätystä sakosta verrattuna summaan, joka olisi asetettu, jos kyseistä ohjelmaa ei olisi ollut. Kuten edellä olevissa yksityiskohtaisemmissa tie- doissa todettiin (429), noudattamisohjelma koski yhtiön kaikkia 85 ja 86 artiklan mukaisia velvoit- teita ja siinä mainittiin erityisesti hinnoittelua kos- kevat sopimukset ja/tai yhdenmukaistetut menette- lytavat. Lisäksi British Sugar lupasi noudattamisoh- jelmassaan varmistaa kaikin tavoin yhteisön kilpai- lusääntöjen noudattamisen, menevänsä jopa tiuk- koja oikeudellisia velvoitteitaan pidemmälle, välttä- vänsä kaikenlaista epäilyttävää käyttäytymistä ja ilmoittavansa tästä yhtiön jokaisella hierarkia- asteella. Tässä päätöksessä todettu rikkominen osoittaa, että lupausta ei täytetty. 209) Yhtiön todettiin rikkoneen myös perustamissopi- muksen 85 artiklaa tekemällä salaista yhteistyötä. Salainen yhteistyö oli alkanut jo kaksi vuotta ennen Napier Brown -menettelyn päättymistä (430) ja jatkui toiset kaksi vuotta sen jälkeen kun Napier 211) Komissio myöntää, että rikkomisen suoritti British Sugarin johto, joka vaihdettiin pian tarkastelujak- son jälkeen, ja että nykyinen emoyhtiö, Associated British Foods (ABF), hankki British Sugarin omis- tukseensa vasta tarkastelujakson jälkeen (tammi- kuussa 1991). Kuitenkin vain British Sugarin käyt- täytyminen tarkastelujakson aikana on olennaista arvioitaessa rikkomisen luonnetta ja vakavuutta. Vastuu yhdistetään British Sugariin yhtiönä, ei yhtiön johtoon eikä emoyhtiöön tarkastelujakson aikana tai sen jälkeen. Se, että AFB:n on mahdollisesti vastattava osittain tai kokonaan British Sugarille määrätystä sakosta, ei ole olennaista komission arvioidessa, kuinka suureksi sakko on asetettava. Sääntönä on, että yhtiö siirtyy ostajalleen kaikkine vastattavineen, mukaan lukien yhteisön kilpailusääntöjen rikkomi- sesta aiheutuvat vastattavat. E KOMISSION TIEDONANTO SAKKOJEN MÄÄRÄÄMÄTTÄ JÄTTÄMISESTÄ TAI LIEVENTÄMISESTÄ KARTELLEJA KOSKEVISSA ASIOISSA (432) 212) Komission mielestä on yhteisön edun mukaista käsitellä sakkojen määräämisessä suopeasti yrityk- siä, jotka tekevät komission kanssa yhteistyötä tiedonannossa mainituilla edellytyksillä. Vaikka komission periaatteena oli jo aiemmin kohdella suopeasti yhteistyöhaluisia kartellinjäseniä määrä- tessään sakkojen suuruutta, tiedonannossa men- nään aikaisempaa käytäntöä pidemmälle ja luo- daan erityisiä kannusteita yrityksille, jotka tekevät yhteistyötä komission kanssa ja tekevät siten mah- L 76/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 dolliseksi kartellin havaitsemisen ja kieltämisen tai auttavat näissä toimissa. Tiedonannossa mainittu- jen edellytysten soveltaminen sakkojen määrää- mättä jättämisessä tai alentamisessa on siten suo- tuisampaa yrityksille aikaisempaan käytäntöön ver- rattuna. Tiedonantoa voidaan kuitenkin soveltaa suoraan vain sellaiseen yhteistyöhön, jota tehtiin sen jälkeen kun tiedonanto julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 18 päivänä heinä- kuuta 1996. Kaikissa muissa yhteistyötapauksissa tiedonantoa sovelletaan vastaavasti, mikä tarkoit- taa tässä yhteydessä tiedonannon soveltamisen laa- jennusta ajan suhteen. Soveltamisella vastaavasti tarkoitetaan, että tiedonannon mukainen suotuisa käsittely riippuu tiedonannossa asetettujen yhteis- työtä koskevien oleellisten edellytysten täyttämi- sestä. 1 Kaikki neljä osapuolta 213) Komission helmikuussa 1996 vastaanottamissa osapuolten kirjallisissa vastauksissa tarkistettuun väitetiedoksiantoon yksikään neljästä osapuolesta ei esittänyt suurempia vastalauseita niitä seikkoja vastaan, joihin komissio perusti väitetiedoksian- nossa esittämänsä väitteet (433). Kaikki neljä osa- puolta ovat siten täyttäneet tiedonannon jakson D. 2 toisessa luetelmakohdassa asetetut olennaiset edellytykset. Koska kirjallinen vastaus annettiin ennen kuin tiedonanto julkaistiin 18 päivänä hei- näkuuta 1996, tiedonantoa sovelletaan vastaa- vasti. 214) Määrittäessään sakkojen alentamista tiedonannon jaksossa D mainituissa rajoissa komissio on otta- nut huomioon, että se, että osapuolet ovat myöntä- neet näiden seikkojen pitävän paikkaansa, on aino- astaan johdonmukainen seuraus siitä, että käsitel- tävänä olevassa asiassa alkuperäinen väitetiedoksi- anto korvattiin tarkistetulla väitetiedoksiannolla, jossa otettiin huomioon se, että osapuolet kiistivät eräät seikat, ja että siinä rajattiin syytökset niihin, joita tukivat vahvat yhteisöjen tuomioistuimen vaa- timat asiatodisteet. Kun tiedonannon jakson D. 2 toista luetelmakohtaa sovelletaan vastaavasti, sak- koja, jotka olisi määrätty British Sugarille, Napier Brownille ja James Budgettille, jos ne eivät olisi tehneet yhteistyötä komission kanssa, on alennettu 10 prosenttia kunkin yhtiön osalta (alennus on siten 4,4 miljoonaa ecua British Sugarin osalta, 0,2 miljoonaa ecua Napier Brownin osalta ja 0,2 mil- joonaa ecua James Budgettin osalta). 2. Erityisesti Tate & Lyle 215) Tate & Lylen osalta on lisäksi otettu huomioon seuraavat seikat: Tate & Lyle on toiminut yhteis- työssä komission kanssa erityisesti lähettämällä kaksi rikkomiset paljastavaa kirjettä 16 päivältä heinäkuuta 1990 (434) ja 29 päivältä elokuuta 1990 (435). Koska yhteistyö tapahtui ennen tiedon- annon julkaisemista 18 päivänä heinäkuuta 1996, tiedonantoa sovelletaan vastaavasti. 216) Tate & Lyle on täyttänyt jakson B a, b ja c alakoh- dassa mainitut edellytykset tuodessaan rikkomisen komission tietoon silloin, kun komissio ei tiennyt sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelyta- van olemassaolosta, eikä siten ollut ryhtynyt tutki- maan asiaa. Lisäksi Tate & Lyle oli rikkomiset paljastavilla kirjeillään 16 päivältä heinäkuuta 1990 ja 29 päivältä elokuuta 1990 ensimmäinen osapuoli, joka antoi ratkaisevaa näyttöä kartellin olemassaolosta. Tate & Lyle lopetti osallistumi- sensa laittomaan toimintaan välittömästi sen jäl- keen kun se oli ilmoittanut tästä toiminnasta komissiolle. Itse asiassa Tate & Lylen hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja määräsivät 2 päi- vänä heinäkuuta 1990, että sopimus ja/tai yhden- mukaistettu menettelytapa oli lopetettava. Määräys annettiin hieman ennen kuin Tate & Lyle ilmoitti komissiolle kartellin olemassaolosta kilpailusta vas- taavan komission jäsenen kanssa 5 päivänä heinä- kuuta 1990 pidetyssä kokouksessa ja toimittamalla komissiolle kopion kirjeestään kilpailuvirastolle 16 päivältä heinäkuuta 1990. 217) Aluksi tekemiensä paljastusten jälkeen Tate & Lyle ei kuitenkaan tehnyt jatkuvaa eikä kokonaisval- taista yhteistyötä komission kanssa tutkimuksen aikana. Näin ollen jakson B d alakohdan oleelliset edellytykset eivät täyty eikä Tate & Lyle voi hyötyä tiedonannon jaksossa B tai C tarkoitetun suotuisan käsittelyn vastaavasta soveltamisesta. 218) Tate & Lylen yhteisyöhön sovelletaan siten tiedon- annon jakson D. 2 ensimmäistä luetelmakohtaa. Koska Tate & Lyle paljasti sopimuksen ja/tai yhdenmukaistetun menettelytavan silloin kun ko- missio oli vielä täysin tietämätön asiasta ja ottaen huomioon edellä mainitussa kahdessa rikkomiset paljastavassa kirjeessä annettujen tietojen arvo ja se, että Tate & Lyle täytti, kuten edellä mainit- tiin (436), myös tiedonannon jakson D. 2 toisen luetelmakodan olennaiset edellytykset, komissio 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/55 katsoo aiheelliseksi myöntää Tate & Lylelle jakson D vastaavan soveltamisen nojalla alennuksen, joka on 50 prosenttia (eli 7 miljoonaa ecua) sakosta, joka olisi määrätty sille, ellei se olisi toiminut yhteistyössä komission kanssa, Napier Brown & Company Ltd:lle määrätään 1,8 miljoo- nan ecun suuruinen sakko 1 artiklassa tarkoitetusta rik- komisesta. James Budgett Sugars Ltd:lle määrätään 1,8 miljoonan ecun suuruinen sakko 1 artiklassa tarkoitetusta rikkomi- sesta. ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 4 artikla 1 artikla plc, Sugar Tate & Lyle British plc, Napier Brown & Company Ltd ja James Budgett Sugars Ltd ovat rikkoneet perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa osallistumalla sopimukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan, joiden tavoitteena oli rajoittaa kilpailua yhteensovittamalla osapuolten hinnoittelupolitiikkaa teol- lisen sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa. British Sugar plc:n ja Tate & Lyle plc:n osallistuminen kesti 20 päivän kesäkuuta 1986 ja 2 päivän heinäkuuta 1990 välisen ajan. Napier Brown & Company Ltd:n ja James Budgett Sugars Ltd:n osallistuminen kesti vuoden 1986 loppupuolelta 2 päivään heinäkuuta 1990. 2 artikla British Sugar plc ja Tate & Lyle plc ovat rikkoneet 85 artiklan 1 kohtaa osallistumalla 20 päivän kesäkuuta 1986 ja 2 päivän heinäkuuta 1990 välisenä aikana sopi- mukseen ja/tai yhdenmukaistettuun menettelytapaan, joi- den tarkoituksena oli rajoittaa kilpailua yhteensovitta- malla osapuolten hinnoittelupolitiikkaa vähittäismyyntiin tarkoitetun sokerin markkinoilla Isossa-Britanniassa. 3 artikla British Sugar plc:lle määrätään 39,6 miljoonan ecun suu- ruinen sakko 1 ja 2 artiklassa tarkoitetusta rikkomi- sesta. Tate & Lyle plc:lle määrätään 7 miljoonan ecun suurui- nen sakko 1 ja 2 artiklassa tarkoitetusta rikkomisesta. Edellä 3 artiklassa määrätyt sakot on maksettava ecuina kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksian- tamisesta Euroopan komission pankkitilille N:o 310- 0933000-43, osoitteeseen Banque Bruxelles Lambert, Agence Europe´enne, rond-point Schuman 5, B-1040 Brys- sel. Edellä mainitun määräajan päätyttyä sakkoihin sovelle- taan täysimääräistä korkoa Euroopan keskuspankin ecu- määräisiin toimiin soveltaman koron mukaisesti. Korkoa lasketaan tämän päätöksen tekemisen kuukauden ensim- mäisestä arkipäivästä alkaen korotettuna 3,5 prosenttiyk- siköllä eli 7,5 prosentilla. 5 artikla Tämä päätös on osoitettu seuraaville yrityksille: — British Sugar plc, Oundle Road, Peterborough PE2 9QY, Yhdistynyt kuningaskunta, — Tate & Lyle plc, Sugar Quay, Lower Thames Street, London EC3R 6DQ, Yhdistynyt kuningaskunta, — Napier Brown & Company Ltd, International House, 1 St. Katharine’s Way, London E1 9UN, Yhdistynyt kuningaskunta, — James Budgett Sugars Ltd, Beacon House, Rainsford Road, Chelmsford, Essex CM1 2PY, Yhdistynyt kuningaskunta. Päätös pannaan täytäntöön EY:n perustamissopimuksen 192 artiklan mukaisesti. Tehty Brysselissä 14 päivänä lokakuuta 1998. Komission puolesta KAREL VAN MIERT Komission jäsen L 76/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 Alaviitteet (1) EYVL 13, 21. 2. 1962, s. 204/62. (2) EYVL 127, 20. 8. 1963, s. 2268/63. (3) British Sugariin viitataan usein seuraavilla lyhenteillä, joita käytetään myös tässä päätöksessä: BS = British Sugar ja BSC = British Sugar Company. (4) Tate & Lyleen viitataan usein seuraavilla lyhenteillä, joita käytetään myös tässä päätöksessä: T & L = Tate & Lyle ja TLS = Tate & Lyle Sugars; katso myös 9 kappale. (5) Katso 58 kappale. (6) Katso myös 59 kappale. (7) Neuvoston asetus (ETY) N:o 793/72, EYVL L 94, 21. 4. 1972, s. 1 ja komission asetus (ETY) N:o 2103/77, EYVL L 246, 27. 9. 1977, s. 12. (8) Monopoleja ja sulautumia käsittelevän komitean (Monopo- lies and Mergers Commission, MMC) kertomuksen Tate & Lyle plc and British Sugar plc. A report on the proposed merger 4. 30 kohdassa, sivulla 23 (HMSO Cmd 1435, helmikuu 1991) (jäljempänä ’MMC:n kolmas kerto- mus’), esitetään Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuotetun sokerin jakauma Yhdistyneen kuningaskunnan kokonais- myynnin osalta vuosina 1988–89 eri sokerilaaduittain: kide- sokeri: 73,2 %, nestämäinen sokeri: 17 %, erikoissokerit 8 % ja muut laadut: 1,9 %. (9) Lisätietoja näistä kolmesta sokerilaadusta saa MMC:n ker- tomuksen Tate & Lyle plc and Ferruzzi Finanziaria SpA and S & W Berisford plc. A report on the existing and proposed mergers. 2. 62–2. 73 kohdasta (HMSO Cmd 89, helmikuu 1987) (jäljempänä ’MMC:n toinen kertomus’) ja MMC:n kolmannen kertomuksen 4. 30–4. 32 kohdasta. (10) Helmikuun 28 päivänä 1975 allekirjoitetun Lome´n AKT- ETY-yleissopimuksen liitteenä oleva AKT-sokeria koskeva pöytäkirja N:o 3, joka on liitetty Lome´ssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitetun neljännen AKT-ETY-yleis- sopimuksen pöytäkirjaan N:o 8. (11) Kaikki tämän menettelyn kohteena olevat osapuolet ovat hyväksyneet tämän näkemyksen. Katso myös MMC:n toi- sen kertomuksen 2. 31–2. 35 kohta ja MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 7 kohta. (12) Myös sokerijuurikkaan kasvattajat ja sokerin jalostajat osal- listuvat sokerialan yhteisen markkina-järjestelyn rahoittami- seen tuotantomaksujen kautta. (13) Tarjouskilpailujärjestelmä, jonka perusteella vientituki myönnetään, toimii seuraavasti: Komissio järjestää vientitu- kea koskevan tarjouskilpailun. Viejät voivat jättää tarjouk- sen pelkästään valkoista sokeria koskevasta vientituesta. Tarjouksessa on eriteltävä vietävät määrät ja jalostajien asettamien myyntitavoitteiden edellyttämä tuen määrä. Saa- tuaan kaikki tarjoukset komissio laskee maksettavan tuen enimmäismäärän. Kaikki tämän enimmäismäärän alittavan tarjouksen tehneet osapuolet saavat vientilisenssin ja ilmoit- tamansa tukimäärän. Osapuolilla on velvollisuus viedä koko tarjouksessa ilmoittamansa sokerimäärä. Valituille tar- joajille annettavaan vientitukeen sisältyy yhteisön vientisata- maan kuljettamisesta aiheutuvien kustannusten kattamiseen tarkoitettu kiinteä summa (FOB-kuljetuskustannukset). Ko- missio käyttää korvausjärjestelmää sisämarkkinoiden tasa- painottamiseen ja kotimarkkinoiden hintojen tukemiseen. Komissio järjestää tarjouskilpailun katsoessaan, että sisä- markkinoilla saatavilla olevan sokerin määrä ylittää kulu- tuksen ja tietynsuuruisen varasto-osuuden. Tarjouskilpailuja järjestetään käytännöllisesti katsoen viikoittain. Noin 98 prosenttia A- ja B-sokerin ylijäämästä käytetään tällä tavoin. Vaikka tukijärjestelmän avulla saavutettu keskimää- räinen hinta voi toisinaan jäädä hieman tosiasiallista tuki- hintaa alemmalle tasolle, suurin osa yhteisön jalostajista pitää sitä parempana kuin myyntiä interventiota varten, sillä jälkimmäinen vaihtoehto merkitsee käytännössä sitä, että myyjän on varastoitava itse sokeri siiloihin, jotka tarvitaan yleensä seuraavaa satokautta varten. Yhteisössä viime vuo- sina tuotetusta noin 16 miljoonan tonnin vuotuisesta soke- rimäärästä on vuosittain myyty noin kolme miljoonaa ton- nia vientituen avulla. (14) Yhtiö muutti 13. helmikuuta 1989 nimensä Berisford Inter- national plc:ksi. (15) Lisätietoja British Sugarista saa MMC:n kolmannen kerto- muksen 3. 26–3. 36 kohdasta. (16) Katso James Budgettin kirjallinen vastaus alkuperäiseen väitetiedoksiantoon, sivu 24. Katso myös Tate & Lylen tiloissa asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 6 ja British Sugarin tiloissa asetuksen N:o 17 14 artiklan 2 kohdan nojalla 25. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 2), sivu 12. (17) Katso James Budgettin kirjallinen vastaus alkuperäiseen väitetiedoksiantoon, sivu 25. (18) Sokerikauppiaiden asemaa kuvataan myös MMC:n kolman- nen kertomuksen 4. 38–4. 40 kohdassa. (19) Lähde: komission pääosasto VI:n (Maatalous) sisäiset tilas- tot. (20) Katso 3 kappale. (21) Markkinaosuudet Isossa-Britanniassa eivät eroa merkittä- västi Yhdistyneen kuningaskunnan vastaavista. British Suga- rilla ja Tate & Lylella oli koko tämän päätöksen tarkastelu- jakson ajan suuri markkinaosuus. (22) Nämä luvut on saatu Tate & Lylelta ja kattavat nestemäisen ja erikoissokerin. British Sugar käytti laskutoimituksissaan erilaisia perusteita, sillä se otti huomioon vain kidesokerin. Tästä aiheutuvilla eroilla markkinaosuuksissa ei ole merki- tystä tämän päätöksen kannalta. British Sugarin mukaan sen markkinaosuus oli tarkastelujakson aikana 55,9–58,6 prosenttia ja Tate & Lylen osuus puolestaan 33,1–36,7 pro- senttia; tuonti kasvoi vuosien 1986/1987 5,3 prosentista 9,2 prosenttiin vuosina 1989/1990. (23) Vuosien 1986/1987 ja 1989/1990 välisenä aikana tuonti Tanskasta kasvoi 34 tonnista 60 tonnin vastaavaa määrää valkoista sokeria, tuonti Ranskasta puolestaan 7 tonnista 42 tonniin ja tuonti Irlannista 38 tonnista 48 tonniin. British Sugarin väitetiedoksiantoon antamassa kirjallisessa vastauksessa sivulla 5 esitetty taulukko 5, joka oli peräisin Euroopan yhteisöjen komission pääosasto VI:n muistiosta ja joka liitettiin taulukkona 7 British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antamassa kirjallisessa vastauksessa sivulla 63. (24) Katso British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 ja 105 kohta ja British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjalli- sen vastauksen 164 kohta. (25) Asiassa Napier Brown — British Sugar tehty komission päätös N:o 88/518/ETY (EYVL L 284, 19. 10. 1988, s. 41). IV/30. 178 (Napier Brown — British Sugar), (EYVL L 284 van 19. 10. 1988, s. 41). 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/57 (26) MMC:n toisen kertomuksen 16. 25 ja 16. 62 kohta ja MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 25 ja 7. 26 kohta. (27) Katso 64 ja 65 kappale ja MMC:n toisen kertomuksen 16. 27 kohta. (28) MMC:n kolmannen kertomuksen 4. 59 ja 7. 28 kohta. (29) Edellä 14 kappaleessa olevasta taulukosta ja jäljempänä 20–21 kappaleissa olevasta analyysista voidaan havaita, että kun hintoja nostettiin British Sugarin aloitteesta, tuonti muista yhteisön jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningas- kuntaan lisääntyi huomattavasti. Katso Tate & Lylen Ison- Britannian kilpailuvirastolle osoittaman 29. elokuuta 1990 päivätyn kirjeen liite II (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3). (30) Katso MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 28 ja 4. 59 kohta. Komissio väitti alkuperäisessä väitetiedoksiannossa, että nämä käytännöt, joissa British Sugar oli osallisena, rikkoi- vat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa ja 86 artiklaa. Komissio päätteli kuitenkin kyseisten yritysten antamien kirjallisten vastausten ja alkuperäiseen väitetie- doksiantoon liittyneissä kuulusteluissa esitettyjen todisteiden perusteella, että sillä ei ollut riittäviä todisteita siitä, että kyseiset käytännöt rikkoivat perustamissopimuksen 85 artiklan 1 kohtaa tai 86 artiklaa. (31) Katso Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutet- tujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksi- annon liite 1, sivu 7) ja 16. heinäkuuta 1990 päivätty Tate & Lylen kirje (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5), johon viitataan 36 kappaleessa. (32) Katso myös Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 31 kohta, osa I. (33) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 2. 6 kohta, osa I, ja British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen 88 kohta. (34) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 85 kohta. (35) MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 27 kohta. (36) MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 25 kohta. (37) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 86 ja 92 kohta. James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen 3. 2. 2 kohta ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 kohta. (38) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 70 kohta. (39) Katso 14 kappaleessa esitetyt Yhdistyneen kuningaskunnan sokerimarkkinoita koskevat tilastotiedot. (40) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 34 kohta. Luvut esitetty Napier Brow- nin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman vastauksen liitteessä A. (41) James Budgettin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 60 kohta. Luvut on esitetty James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman vas- tauksen taulukossa 6 ja tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman vastauksen liitteessä 4. (43) Katso MMC:n ensimmäisen kertomuksen 9 kohta, MMC:n toisen kertomuksen 16. 24 ja 16. 39 kohta ja MMC:n kol- mannen kertomuksen 7. 18 kohta. Katso myös British Suga- rin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 100 kohta ja tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 32–33 kohta. Katso lisäksi Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 2. 4 ja 2. 16 kohta ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 20 koh- dan 4 alakohta. (44) Katso MMC:n kolmannen kertomuksen 7. 18 kohta. (45) Katso 59, 60–65, 74 ja 86–88 kappale. (46) Sokerikauppiaat eivät kiistä tätä. Katso Napier Brownin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen 30 ja 55 kohta sekä sen tarkistettuun väitetiedoksi- antoon antaman kirjallisen vastauksen 17 kohta. Katso myös James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 6. 4 kohta ja sen tarkistet- tuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 79 kohta. (47) Katso 16 kappale; British Sugarin alkuperäiseen väitetiedok- siantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 ja 105 kohta ja British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 164 kohta. (48) Katso 19 kappale. (49) Katso 59, 60–65, 74 ja 86–88 kappale. (50) MMC:n kolmannen kertomuksen 1. 4 kohta. (51) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25. (52) ”(C) British Sugar accepts the need for sugar merchants and believes that they have a useful function to perform in the UK market. British Sugar has no intention now or in the future of undertaking any pricing practice which may in any way damage the continued existence of the merchants. British Sugar undertakes to the Commission that it will engage in normal and reasonable pricing practices which can in no way be construed as predatory. British Sugar recognises the Commission’s concern that an insufficient margin between its price for industrial sugar and its price for retail sugar might be considered to be an unreasonable pricing practice. ” (53) ”Article 85(1) Anti-competitive agreements (. ) Agreements or concerted practices fixing prices, limi- ting production or markets, sharing markets, collective boycotts of actual or potential customers or suppliers and tie-in agreements, are all, for instance, prohibited. (. ) Article 85(1) also prohibits agreements or concerted practices for the exchange of information between competi- tors about prices, trading terms, credit notes, discounts and so on, and may even apply where such information is given unilaterally. (. ) In line with its policy of complying with all applicable laws the company is therefore committed to compliance with the EEC competition rules and will take every step to ensure observance of that policy. It is also the company’s policy not only to observe the law but to go beyond mere compliance with the strict letter of the law and seek to avoid any conduct which may give rise to doubt as to whether or not it has acted lawfully. ” (54) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25. (55) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksi- annon liite 3), 1 kohta. (42) Katso 5 kappale. (56) Ks. alaviite 55. L 76/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 (57) ”The Tate & Lyle representatives came away with the understanding that the price war that had been going on for some two years would cease. It was also understood that the retail market shares enjoyed by Tate & Lyle and British Sugar at that moment should remain and that neither party would price in an aggressive manner. It was also accepted by Tate & Lyle that British Sugar could not be prevented from putting their full A + B quota of 1 144 000 tonnes into the United Kingdom market. The implication of these discussions, as understood by Tate & Lyle, was that British Sugar would not disturb the market by importing sugar because to do so would be to restart the price war, since the market was in balance. In order to give these matters commercial substance, Mr Pepler for Tate & Lyle Sugars carried the message back to his staff that they should not cut prices so as to try to gain market share from British Sugar. This meeting was significant in that it set the background principles against which all future discussions were held. ” (58) British Sugarin ja Tate & Lylen välisiä järjestelyjä koskeva 15. huhtikuuta 1991 päivätty muistio (tarkistetun väitetie- doksiannon liite 4). (59) ”4 BS announced at a meeting on 20 June 1986 that the price war then current in the United Kingdom sugar mar- ket, resulting from BS’s then commercial policy, would cease. In the context of the ongoing EEC Commission investigation into the affairs of BS pursuant to the Napier Brown Decision, BS was concerned to ensure that there was no further possibility of BS engaging in a form of pricing policy which could give rise to a complaint to the EEC Commission or the OFT of predatory pricing or other such abuses of its dominant position. Both TLS and British Sugar believed that as a consequence of the unilateral decision taken by British Sugar to end the price war: (a) retail market shares would tend to remain at around the level the parties believed existed at the time of the making of the announcement by British sugar; and further to that end; (b) British Sugar would not price aggressively with the result that TLS would not price aggressively although there would nevertheless still be a band of tolerance in relation to their respective market shares. During the arrangement, BS informed TLS, before it made a general announcement to its customers, of changes in list prices, and discount policy, although TLS was not informed of any specific price or discount which was to be quoted to a specific customer. Prior to TLS being given any such information all major customers of BS would have known of its general intentions as to the order of magnitude of its price increases for the relevant period. At times the parties would be in contact about whether their shares in the retail market were within the band of tolerance. ” (60) Kokousluettelo on Tate & Lylen kilpailuvirastolle osoitta- man 29. elokuuta 1990 päivätyn kirjeen liitteenä (tarkiste- tun väitetiedoksiannon liite 3). (61) Tässä suhteessa kyseiset kolme yhtiötä tukevat komission näkemystä tapahtumien kulusta ja joko nimenomaisesti vahvistavat tai vähintään epäsuorasti hyväksyvät kyseisen näkemyksen esittäessään puolustuksensa. Katso British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjalli- sen vastauksen 11 kohta ja sitä seuraavat kohdat ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen 1 kohta ja sitä seuraavat kohdat; Napier Brownin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen 31–33 kohta ja sen tarkistettuun väitetiedoksian- toon antaman kirjallisen vastauksen 10 kohta; James Bud- gettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 4. 3–4. 4 kohta ja sen tarkistettuun väitetiedoksi- antoon antaman kirjallisen vastauksen 3 kohta. (62) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje kilpailuvi- raston pääjohtajalle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5). (63) ”Certain meetings took place, at which British Sugar indica- ted its paramount commercial and political requirement to sell all its A and B quota sugar in the United Kingdom. They also indicated their desire to see United Kingdom price levels rise from the low levels that they had by then reached, and also to see differentials between customers taking different volumes restored to more sensible and logical levels. As a price follower, and given the parlous state of the cane refining business, Tate & Lyle had little commercial alternative to falling in with British Sugar’s new pricing policy. Views were exchanged between the companies as to the minimum prices which British Sugar wanted to achieve in the industrial and retail markets and the likely phasing of price increases. Tate & Lyle stressed that its commercial policy was both to follow British Sugar’s price leadership and to defend its then market share of around one third of the retail market. British Sugar subsequently introduced industrial and retail price increases in the United Kingdom during the summer of 1986, and Tate & Lyle followed with substantially similar increases. Tate & Lyle understood that it could not prevent British Sugar selling the whole of its A and B quota in the United Kingdom, and that British Sugar would not import sugar into this country. As regards sales of sugar in the industrial market, it appears that since that time meetings have taken place two or three times a year between representatives of British Sugar and Tate & Lyle. At some of these meetings, British Sugar tabled the minimum net prices to customers in various volume bands it intended to achieve over the coming year. This matrix and other matters relating to prices, has been the subject of communication between the companies and also representatives of Napier Brown and Budgetts. The timing of changes in list prices, and the content of such changes, has also been the subject of communication as have matters such as drop sizes, customer credit-worthiness, etc. It also appears that sometimes information was exchan- ged between the companies about the volume discounts being applied to specific customers. (. ) As regards retail prices there have also been contacts between the companies, in which British Sugar indicated the dates and timing of increases in its retail price list. In connection with customer negotiations information has been exchanged about changes in the discounts that would be offered to some of the larger customers (who took supplies from both companies). Tate & Lyle has consis- tently made it clear that it would defend its one-third share of the retail market and has made every effort to prevent British Sugar from eroding that share. It has not been in Tate & Lyle’s commercial interests to attack British Sugar’s market position, nor undermine British Sugar’s commercial objective of improving its returns from the United Kingdom sugar market. ” (64) British Sugarin edustaja. Alkuperäisen väitetiedoksiannon jälkeen pidetyn suullisen kuulemistilaisuuden pöytäkirja, sivu 103. (65) ”on all the other occasions, I think we admit, I don’t think we’ve anything to fear, the matrix was discussed in general terms but we have found no instance where another printed or written document was handed to Tate’s or the mer- chants. (66) British Sugarin tiloissa 25, toukokuuta 1994 tehtyjen tutki- musten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 2), sivu 3. 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/59 (67) ”what we would normally do is just announce that we were atempting to move, if you like, the 50 000 tonne band by a certain amount and thereafter an increase for the balance lower down, so it might have been 2£/2,5£/3£ and so on”. (68) James Budgettin kirjallinen vastaus komission 9. kesäkuuta 1994 asetuksen N:o 17 11 artiklan nojalla esittämään tietojensaantipyyntöön (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 6), A 1 kohta. (69) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 2. (70) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 2. (71) ”. the point was really that they presented a piece of paper which they said was their intent in terms of moving the market price (. ) Now it wasn’t a matter of it appearing every time. It related to their intent for a subse- quent period, a year ahead”. (72) Tate & Lylen kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksi- antoon, neljännen jakson 33 kohta. (73) Tate & Lylen kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksi- antoon, neljännen jakson 33 kohta. (74) ”other than on the one or possibly two or three occasions when the matrix was handed to T & L and the merchants, no written or printed pricing information was passed to T & L. T & L therefore agrees with BS that, except for the matrix, no other printed or written documents were handed to T & L”. (75) Katso 38 kappale. (76) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon annetun kirjallisen vas- tauksen 11 kohta. (77) Tarkistetun väitetiedoksiannon 30 kohdan a alakohta. (78) Katso 29 kappaleen a alakohta. (79) ”At least once a copy of the written matrix was provided to Tate & Lyle, Napier Brown and James Budgett, and on other occasions information of a similar nature to that of the matrix was provided by British Sugar. ”. (80) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 18 kohta, osa I. (81) ”while the matrices were talked about at the meetings, they were not ’proposed’ by BSC for discussion and amendment but represented BSC’s unilateral decision”. (82) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 kohta, osa II. Katso myös 16. heinäkuuta 1990 päivätty Tate & Lylen kirje OFT:lle (tar- kistetun väitetiedoksiannon liite 5), johon viitataan edellä 36 kohdassa. Katso myös 19. lokakuuta 1990 päivätty kirje (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 7). (83) ”the ’matrix’ was a BSC internal document which, for its own reasons, it chose on occasion (although not invariably) to disclose to T & L and the two merchants”. (84) Alkuperäisen väitetiedoksiannon perusteella järjestetyn suul- lisen kuulemistilaisuuden pöytäkirja, sivu 104. Katso myös tarkistetun väitetiedoksiannon perusteella 18. –19. huhti- kuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemistilaisuuden pöytä- kirja, sivu 11. (85) ”an internal document, it is a vertical document, if you like, within British Sugar”. (86) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 41 kohta. British Sugarin edustaja, tarkistetun väitetiedoksiannon perusteella 18. –19. huhti- kuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemistilaisuuden pöytä- kirja, sivu 11. (87) 4. 4. 6 kohta. (88) ”considered the volume/price matrix tabled by BS as anyt- hing other than a guide as to the price BS was asking its salesmen to seek. This information was not secret (it was available to industrial customers who enquired)”. (89) James Budgettin väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 24 kohta. (90) ”understood to constitute only a British Sugar internal guide to its salesmen, which they could depart from (but should first seek internal management approval)” (91) James Budgettin väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 30 kohta. (92) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 2. (93) ”they (British Sugar) presented a piece of paper which they said was their intent in terms of moving the market price (. ) this presentation was for the benefit of the others so that we would know what they intended to do”. (94) British Sugarin tiloissa 25. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 2), sivu 14. (95) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon annetun kirjallisen vas- tauksen 48 kohta. (96) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 3. (97) ”we might have been already negotiating with some, maybe not with others”. (98) Tutkimusmuistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 5. (99) Tutkimusmuistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 3. (100) ”it would be foolish to say it wasn’t useful, it was useful (. ) if we had an indication of their intents it had some bearing perhaps on the way in which we might have seen it. We are followers”. (101) Tate & Lylen 15. tammikuuta 1991 päivätyt vastaukset käsinkirjoitettuun kyselylomakkeeseen (tarkistetun väitetie- doksiannon liite 13). (102) ”indications of an intention to change some or all list prices were at times made as much as nine months ahead. Please note that the majority of industrial sales are not contracted at List Price”. (103) Neljännen jakson 36 kohta. (104) ”Price lists in the industrial sector are of very little relevance in terms of the actual prices charged to individual custo- mers. The information provided by BS was of far more relevance to the merchants to enable them to base their prices. In terms of competing with BS on individual accounts such information was of little value to T & L. Therefore, (. ) the information was of use as to BS’ probable intentions rather than providing any certainty”. (105) Neljännen jakson 36 kohta. (106) ”Although the matrix itself was not given to customers, the information it contained, by the time T & L received it, would have been available to customers at the same time as it was released to T & L. Consequently, T & L would have already begun to pick up the information from the market or at the very least, would have obtained that information very quickly thereafter. T & L did not therefore receive information on the content of BS’ price intentions in advance of BS’ customers (see also paragraphs 152 and 160 of BS’s response to the First SO”. (107) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje Ison- Britannian kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5), sivu 4. (108) ”indicated their desire to see United Kingdom price levels rise from the low levels that they had by then reached, and also to see differentials between customers taking different volumes restored to more sensible and logical levels”. L 76/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 (109) British Sugarin tiloissa 25. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 2), sivu 7. (110) ”sharing of the matrix. was designed to be able to impress upon them that certain relativities between price and volume would be preserved”. (111) 12 kohta. (112) considered industrial price differentials between larger and smaller purchases of sugar”. (113) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje Ison-Britan- nian kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3), sivu 3. (114) ”matters discussed included price changes, differentials, delivery terms, credit terms, concerns about volume loss and, in some cases, the situation in particular accounts”. (115) 19–23 kohta. (116) ”the unrealistically ’flat’ structure which had developed during the course of the price war” (117) ”British Sugar’s policy of drastically reducing the differenti- als between prices charged to customers taking large quanti- ties of sugar (who were frequently existing customers of British Sugar) and customers taking smaller quantities, who were the traditional customers of the merchants”. (118) 27–29 kohta. (119) ”Budgett had just been suffering, not from the absolute level of average prices for industrial sugar (. ) but rather from the lack of distinction in the price charged by British Sugar to different sizes of customers. (. ) From Budgett’s point of view therefore, elimination of differentials was clearly the main unfair pricing practice conducted by British Sugar, and one which had inflicted substantial damage on Budgett. (. ) From Budgett’s point of view, the meetings provided reassurance that British Sugar’s determination to avoid unfair pricing practices which damaged the mer- chants, evident at a senior management level, was also subject to some internal mechanism concerning the day to day activity of British Sugar’s salesmen”. (120) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 4. (121) ”It tended to be a matter of three or four weeks I think before the official date of the price increase and I think it was really just to get the information across so that we weren’t totally unaware and they (British Sugar) were comfortable that we were going to follow. We always had followed and they always assumed that we would. And it was just to make themselves comfortable that we were going to follow on that occasion”. (122) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 4. (123) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 9. (124) Neljännen jakson 36 kohta. (125) ”T & L was provided with copies of BS’s price lists on only three occasions during the period in question, once five days and once two days before the price lists were officially circulated to the trade. T & L was on the third occasion handed a copy of the price lists four days after its official circulation to the trade. However, BS would invariably have spoken to its customers before talking to T & L and in particular would have indicated to customers two or three weeks in advance that it was going to increase its prices. T & L were not therefore given any privileged information. Any ’advance’ knowledge was only in advance of the official circulation of the price lists and not in advance of BS’ customers being made aware of new prices”. (126) Tate & Lylen 12. joulukuuta 1990 antama kirjallinen lau- sunto (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 14). (127) ”Since my first meeting with BS in February 1987, I cannot remember any subsequent price increase that they initiated that was not signalled to me at least 2 to 3 weeks in advance of their official trade circular”. (128) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 9. (129) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 4. (130) ”it tended to be a matter of three or four weeks I think before the official date of the price increase”. (131) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje Ison- Britannian kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5), s. 4. (132) ”information passing between customer and producer may often be unreliable if not totally misleading. This has been especially true of the sugar market over the past few years”. (133) Katso esimerkiksi edellä 31 kohta; Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), s. 3. (134) James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 4. 7 kohta, s. 64. (135) ”market sources, although they might not give perfect, immediate information as to prices to individual accounts (e. g. individual buyers might quote misleading buy-in prices from third parties) provided very accurate, rapid informa- tion about general price levels. The unique market structure was ideally suited to this”. (136) James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 4. 7 kohta, s. 64. (137) ”information concerning BS’s matrix was rapidly and accu- rately communicated via the market (especially customers) to all major players at least”. (138) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 12 kohta. (139) British Sugarin tiloissa 27. toukokuuta 1994 toteutettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 2), s. 12. (140) ”had an effect in terms of providing a degree of assurance to merchants”. (141) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje Ison-Britan- nian kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3), s. 3–4. (142) ”2. Industrial sales (. ) Mr Smith’s recollection is that at the first of these meetings of the four representatives a minimum floor price in the region of £370 per tonne was accepted for industrial sugar. At subsequent meetings this floor price was assumed to be upgraded in accordance with the general increase in prices shown by the ’matrix’ which was produced by British Sugar and which gave minimum net prices for specific volume bands. Matters discussed included price changes, differenti- als, delivery terms, credit terms, concerns about volume loss and, in some cases, the situation in particular accounts. In the early days the meetings appeared to Tate & Lyle to be partly a fence mending exercise for British Sugar and the merchants. During the price war the merchants had suffered substantial losses of tonnage in small accounts and British Sugar were gradually surrendering the small accounts back to them. Tate & Lyle Sugars was not involved in this since they had never had much presence in small accounts. (. ) 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/61 3. Retail sales Meetings between the individuals at British Sugar and Tate & Lyle responsible for retail marketing, Mr (deleted, business secret) and Mr (deleted, business secret) respecti- vely, occurred in two situations: first, to enable British Sugar to inform Tate & Lyle of an imminent price increase, and secondly when specific instances arose leading one of the sugar producers to believe that the other was soliciting business from his customers by undercutting price. At price change meetings British Sugar would hand over its price list a few days before publication and inform Tate & Lyle of the level of discount that it would quote to the multiples to ensure that the multiples profit margin was not reduced. However, Tate & Lyle was not informed of any specific price which was to be quoted to a specific customer”. (143) Kirje toimitettiin edelleen komissiolle 7. elokuuta 1990 päivätyllä kirjeellä (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 8). (144) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje kilpailuvi- raston pääjohtajalle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5), katso edellä 36, kappale. (145) James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 4. 3. 2 kohta, ja Napier Brownin alku- peräiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauk- sen 33 kohta. (146) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje kilpailuvi- rastolle. (147) Tämä lausunto on ristiriidassa British Sugarin muiden lau- suntojen kanssa. Alkuperäiseen väitetiedoksiantoon anta- massaan kirjallisessa vastauksessa, tarkistettuun väitetiedok- siantoon antamassaan kirjallisessa vastauksessa ja kahdessa kuulemistilaisuudessa British Sugar ei kertaakaan kiistänyt komission havaintoa, jonka mukaan British Sugarin ja Tate & Lylen kokouksia alettiin järjestää 20. kesäkuuta 1986 lähtien. Sugar’s pricing (148) ”Paragraph 3 on page 4 of Mr Shaw’s letter” refers to sales of industrial sugar, and to meetings and communications between the two companies and the major sugar merchants, Napier Brown and Budgetts. Initial meetings were with the merchants. One of the complaints made by Napier Brown and upheld by the Commission as constituting an infringe- ment of Article 86 was that British Sugar had reduced its prices for retail and industrial sugar. The initial purpose of the meetings and of British Sugar confirming what the merchants (who were also customers of British Sugar) would have discovered in the market place was to give comfort to the merchants that the problem was not about to recur. Later at these meetings, information was given on British intentions. Meetings with Tate & Lyle began in late 1987. The British Sugar represen- tative at these meetings announced the prices that British Sugar intended to achieve in future quarterly periods. As is normal business practice in such situations, a pricing matrix was developed on a volumetric sugar usage basis for guidance of British Sugar’s own sales force — identifying minimum prices below which it must seek managerial approval. The existence of this matrix was known to both the trade and competition — there was even discussion as to the publishing of the matrix. The matrix was developed within the annual planning process of British Sugar and was one of the key elements in the profit mix. It also represen- ted a deliberate move to satisfy the indication which British Sugar had received from the European Commission that it ought to have a cost-related price structure. Thus, it must be emphasised, what was communicated to the other com- panies were commercial decisions which had already been taken by British Sugar. At no time were prices which were to be charged to particular customers agreed. Likewise, there was no agreement between the parties as to prices which were to be quoted. The information was centred upon the price increases British Sugar intended to apply to customers purchasing different volumes. However, this information would also have been available to any indus- trial customers of British Sugar at the same time as it was released to Tate & Lyle and the sugar merchants. Though discussion did take place, on no occasion were British Sugar decisions and consequently its business plan amended. Additional discussion did take place concerning market issued such as customer credit worthiness. At all times Tate & Lyle and the merchants had the opportunity, and in practice took the opportunity, to make their own pricing decisions”. (149) ”It appears that British Sugar has, on occasion, indicated to Tate & Lyle the dates and timing of increases in its retail price list. Again, the information flow appears to have been entirely one-sided. We are assured that at no time has information been exchanged about the level of specific discounts which would be offered to particular customers. For the most part, the information as to the timing of price increases which was given to customers was a matter of public knowledge within the industry. Prices are increased annually with effect from 1 July, to reflect changes in the Community pricing structure. Thus, on the 11 May this year, British Sugar informed its customers of the price increases which would be effective as of 1 July. Tate & Lyle was given the information on 9 May. If any particular customer inquires of British Sugar whether it intends to increase its prices at other times during the year, that customer will be informed of British Sugar’s current intenti- ons and, if possible, the likely amount of the proposed increase”. (150) James Budgett & Son Limited — Business Strategy 1987–1990 (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 9). (151) ”It is now in British Sugar’s interest to switch to a high price strategy, since they are ex growth in volume terms, and to rebuild market premiums. To achieve this they require, and are currently seeking, the dealers’ cooperation because aggressive marketing of imports can entirely frus- trate their ambitions. Progress towards an orderly market is under way. Improved refiners commissions are under nego- tiation and profits from dealing are improving”. (152) Elokuun 2. päivänä 1990 pidetty James Budgettin hallituk- sen kokous (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 10). (153) ”Recent independent discussions with BS and T & L suggest minimum increase of £3–£4 per tonne will be sought by British Sugar and no doubt T & L will follow”. (154) Kesäkuun 29. päivänä 1987 päivätty De Danske Sukkerfab- rikkerin sisäinen muistio (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 11). (155) British Sugarin silloinen toimitusjohtaja Peter Jacobs. (156) Alkuperäinen teksti tanskaksi; suomennos perustuu englan- ninkieliseen toisintoon. (157) F. R. Smithin (T & L:n teollisuustuoteosaston toimitusjoh- taja) 1. maaliskuuta 1989 antama muistio ”Subject: 1990- Pricing” R. A. Shirtcliffille (T & L:n pääjohtaja) ja C. Rutherfordille (T & L:n myynti- ja markkinointiosaston osastopäällikkö) (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 12). (158) Napier Brownin hallituksen puheenjohtaja ja apulaistoimi- tusjohtaja Ridgwell. L 76/62 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 (159) ”BS have indicated that the bottom line loss to them, following a 5 % cut in support levels, would be of the order of £9 m. They are proposing to advise the trade (industrial) that with effect from January 1990 price levels will need to increase by £20 per tonne to retrieve a position which would permit them to continue with their necessary levels of investment for the future!! They have obviously discussed this with Ridgwell who rang me to put this point across”. (160) Edellä 6 kappaleessa on lisätietoja asiasta. (161) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antama kirjallinen vastaus, taulukot 2–6. (162) Huhtikuun 18. –19. päivänä 1996 pidetyn suullisen kuule- mistilaisuuden pöytäkirja, s. 26–27. (163) Katso 31 kappale. (164) Ison-Britannian kilpailuviraston lehdistötiedote N:o 54/96, 11. joulukuuta 1996. (165) MMC:n toisessa kertomuksessa on lisätietoja saatavilla ole- ja niiden erityisominaisuuksista, vista makeutusaineista katso MMC:n toisen kertomuksen 2. 59–2. 75 kohta. (166) Sokerialan yhteistä markkinajärjestelyä kuvataan 4–7 kap- paleessa. (167) Katso myös 8 kappale. (168) Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 16. 12. 1975 yhdistetyissä asioissa 40–48, 50, 54–56, 111, 113 ja 114/ 73, Suiker Unie ja muut v. komissio, Kok. 1875, s. 1663 ja 1914, 16 kohta. (169) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 17 kohta. (170) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 24 kohta. (171) Katso British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 92 kohta. (172) Katso myös 16–21 kappale, joissa käsitellään sokerin tuon- tia Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Isoon-Britanniaan. (173) Katso myös 16 kappale. (174) 16. 62 kohta. (175) Katso MMC:n kolmannen kertomuksen 4. 59 ja 7. 28 kohta. (176) Tätä päätelmää tukee MMC:n toisen kertomuksen 16. 27 kohta. (177) Katso Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 tehtyjen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), s. 12. (178) Katso asia 41/69,. ACF Chemiefarma NV v. komissio, Kok. 1970, s. 661, 112 kohta, johon on viitattu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 24. Lokakuuta 1991 anta- massa tuomiossa, asia T-1/89, Rhône-Poulenc v. komissio, Kok. 1991, s. II–867, 120 kohta. (179) Asia 48/69, ICI v. komissio , tuomio 14. 7. 1972, Kok. 1972, s. 619, 64 kohta. (180) Asia ICI v. komissio, ks. alaviite 179, 65–67 kohta. (181) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 173–174 kohta, sellaisena kuin se on vahvistettuna asiassa T-1/89, Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 121, kohta. (182) Esimerkiksi asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 125–127 kohta, tai asia ICI, ks. alaviite 179, 259–261 kohta. (183) Rikkomisen sisältöä käsitellään 72 kappaleessa ja sitä seu- raavissa kappaleissa. (184) Kuten 66 kappaleessa määritellään. (185) Kuten 67–69 kappaleessa määritellään. (186) Katso erityisesti 44–45 kappale. (187) Kokousten merkityksestä British Sugarin kannalta katso esimerkiksi 46 kappale. (188) Yhdistetyt asiat 56 ja 58/64, Consten ja Grundig, Kok. 1966, s. 299, 342; katso myös julkisasiamiehenä asiassa Rhône-Poulenc toimineen tuomari Vesterdorfin lausunto, ks. alaviite 178, s. 942. (189) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 93 kohta. (190) Katso 33 kappale. (191) Katso British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 2 kohta. (192) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 78–83 kohta. (193) Sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 110–120 kohta. (194) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178. (195) Neljännen jakson 51–53 kohta. (196) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 5 kohta, osa I. (197) ”that the contacts gave rise to an Arrangement which, subject to the appreciability of its effect on trade between Member States, fell within the prohibition of Article 85”. (198) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensimmäisen jakson 1. 4 kohta. (199) ”that it was party to arrangements which, subject to the appreciability of their effect on inter-State trade, infringed Article 85(1). In those circumstances and given the reduc- tion in the scope of the allegations in the SO, there is substantial common ground between T & L and the Com- mission”. (200) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 7 kohta, osa I; Tate & Lylen tarkis- tettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensimmäisen jakson 1. 6 kohta. (201) ”the contacts that took place may have affected the speed of the ending of the price war, but they could not affect the outcome”. (202) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 5 kohta. (203) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 55 kohta. (204) 8 ja 17 kohta. (205) 73–79 kohta. (206) Sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 54 kohdassa. (207) British Sugar 11 ja 53 kohdassa; Tate & Lyle neljännen jakson 20 ja 53 kohdassa; Napier Brown 29 kohdassa; James Budgett jäljempänä. (208) Katso 72 ja 74 kappale. (209) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 13. 2. 1979 asiassa 85/76, Hoffmann-La Roche v. komissio, Kok. 1979, s. 461, 123 kohta. (210) Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailutuomioistuin teki 21. elokuuta 1996 antamassaan tuomiossa saman päätelmän (katso 58 kappale). (211) Katso 66–71 kappale. (212) Katso 72–74 kappale. (213) 91–92 kappale. (214) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 126–127 kohta; katso myös tämän päätöksen 70 kappale. (215) Katso 10 kappale. (216) Kyseiseen kirjeeseen viitataan 30, 44 ja 50 kappaleessa. (217) Katso 66 kappale. (218) Katso 30 kappale. (219) Katso 31 ja 58 kappale. (220) Katso edellä 66 kappale. (221) Katso edellä 51 kappale. (222) Katso edellä 72 kappale. (223) Katso 53 kappale. (224) Katso 56 kappale. 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/63 (225) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178. (226) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 121–124 kohta. (227) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 172–176 kohta. (228) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 123 kohta. (229) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 122–124 kohta. (230) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 148 kohta. (231) British Sugarin tarkstettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 41 kohta. (232) Kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksiantoon, 37 kohta taulukko 10. (233) Kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksiantoon, 43 kohta. (234) Kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksiantoon, 8 kohta. (235) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 10 kohta. (236) Kirjallinen vastaus tarkistettuun väitetiedoksiantoon, 10 ja 125 kohta. (237) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 125 kohta. (238) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 206 kohta, British Sugarin tarkistet- tuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 10 kohta. (239) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 49 kohta. (240) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 183 kohta mukaan lukien liite 19 ja kaaviot H ja J; British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksian- toon antaman kirjallisen vastauksen 49 kohta. (241) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 203 kohta mukaan lukien liite 10. (242) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman (255) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 2–2. 3 kohta. (256) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensimmäisen jakson 1. 4 kohta. (257) ”that it was party to arrangements which, subject to the appreciability of their effect on inter-State trade, infringed Article 85(1). In those circumstances and given the reduc- tion in the scope of the allegations in the SO, there is substantial common ground between T & L and the Com- mission”. (258) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 5 kohta, osa I. (259) ”that the contacts gave rise to an arrangement which, subject to the appreciability of its effect on trade between Member States, fell within the prohibition of Article 85”. (260) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 7 kohta, osa I; Tate & Lylen tarkis- tettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensimmäisen jakson 1. 6 kohta. (261) ”the contacts that took place may have affected the speed of the ending of the price war, but they could not affect the outcome”. (262) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 1. 6 kohta, osa I; katso myös sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vas- tauksen ensimmäisen jakson 1. 6 kohta. (263) ”At most, the communication of such decisions could be expected only to short-circuit the normal process of market intelligence, and to accelerate the adjustment to those decisions which the market would in any event have had to make”. (264) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 12 kohta. kirjallisen vastauksen 204–207 kohta. (265) ”the information provided gave T & L a certain degree of (243) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman comfort regarding BS’ intended pricing policy”. kirjallisen vastauksen 51 kohta. (244) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 189 kohta. (245) ”What took place was simply limited advance notice, albeit to a competitor, that a revised price list increase would be announced on a certain date. Such information was not confidential or proprietary and would have already been discussed with many customers”. (246) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 192 kohta. (247) ”It follows that the meetings and the passing of information had no actual effect on the competitive behaviour of the parties”. (248) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman (266) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 13 kohta. (267) ”Although T & L received advance warning of BS’ intention to change its retail list prices and its broad retail discount policy such information was of little commercial value and merely provided limited comfort that BS were not intending to resume the price war. Moreover, receipt of such informa- tion did not affect end prices or the timing of the implemen- tation of T & L’s new retail prices, but simply enabled T & L to publish its own new retail price lists a little earlier than might otherwise have been the case”. (268) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 6 kohta. kirjallisen vastauksen 52 kohta. (269) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman (249) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 7 kohta. kirjallisen vastauksen 122 kohta. (250) British Sugarin British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksian- toon antaman kirjallisen vastauksen 123 kohta. (251) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 125 kohta. (252) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 126 kohta. (253) Tate & Lylen tiloissa 27. maaliskuuta 1994 tehtyjen tutki- musten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 8. (254) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3. 15–3. 18 kohta ja 3. 25, osa I; Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 60 kohta. (270) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensimmäisen jakson 1. 5 kohta, katso myös toisen jakson 2. 8 kohta. (271) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 12 kohta. (272) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 15 kohta. (273) 24 b kohta. (274) James Budgettin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 39 kohta. (275) Kyseiseen kirjeeseen viitataan 36 kappaleessa (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5, sivu 4). L 76/64 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 (276) ”It also appears that sometimes information was exchanged between the companies about the volume discounts being applied to specific customers”. (277) Kyseiseen kirjeeseen viitataan 36 kappaleessa (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5, sivu 4). (278) ”In connection with customer negotiations information has been exchanged about changes in the discounts that would be offered to some of the larger customers (who took supplies from both companies)”. (279) Katso 31 ja 58 kappale. (280) ”During the arrangement, BS informed TLS, before it made a general announcement to its customers, of changes in list prices, and discount policy, although TLS was not informed of any specific price or discount which was to be quoted to a specific customer”. (281) Yhdistetyt asiat Consten ja Grundig, ks. alaviite 188. (282) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178. (283) Katso myös julisasiamiehenä asiassa Rhône-Poulenc toimi- neen tuomari Vesterdorfin lausunto, s. II–942, ks. alaviite 178. (284) Katso 97 kappale. (285) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 122 kohta. (286) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 123 kohta. (287) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 124 kohta. (288) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 120 kohta. (289) Asia ACF Chemiefarma N. V. , alaviite 178, 112 kohta. (290) Asia Rhône-Poulenc, ks. alaviite 178, 126–127 kohta. (291) Katso myös edellä 72–74 ja 90–94 kohta sekä jäljempänä kokousten tarkoitusta käsittelevä 134–154 kohta. (292) Katso 29 kappaleen a kohta ja 30 ja 46 kappale. (293) Katso 72, 74 ja 90 kappale. (294) Katso 90 kappale. (295) Katso 44, 45, 72 ja 73 kappale. (296) Katso 41 kappale. (297) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 36 kohta. (298) ”the information was of use as to BS’ probable intenti- ons”. (299) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 12 kohta. (300) ”that the information provided gave T & L a certain degree of comfort regarding BS’ intended pricing policy”. (301) Katso 47 kappale; het British Sugarin tarkistettuun väitetie- doksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 10 ja 125 kohta; Tate & Lylen tarkistettun väitetiedoksiantoon anta- man kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 13 kohta. (302) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 189 kohta. (303) ”what took place was simply limited advance notice, albeit to a competitor, that a revised price list increase would be announced on a certain date”. (304) Tate & Lyle tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kir- jallisen vastauksen toisen jakson 2. 13 kohta. (305) ”received advance warning of BS’ intention to change its retail list prices and its broad retail discount policy”. (306) Tate & Lylen alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 1. 6 kohta, osa I, ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen ensim- mäisen jakson 1. 6 kohta. (307) ”short-circuit the normal process of market intelligence, and to accelerate the adjustment to those decisions”. (308) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 13 kohta. (309) ”enabled T & L to publish its own new retail price lists a little earlier than might otherwise have been the case”. (310) Katso 72–74 ja 90 kappale. (311) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 7 kohta. (312) Tarkistettuun väitetiedoksiantoon annetun kirjallisen vas- tauksen 10 kohta. (313) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 165 kohta. (314) ”anxious to involve the merchants in pricing decisions. They were competitors yet as customers, they derived their raw materials from, inter alia, British Sugar. If British Sugar misjudged the situation in establishing its industrial price schedules or in its sales to the retail trade, the merchants would have been the first to complain. This is why bilateral discussions and meetings between the British Sugar and each merchant, which were paralleled by mee- tings between T & L and each merchant, evolved to mee- tings between all four parties”. (315) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 20 kohta. (316) ”was obliged to consult with the merchants on the mainte- nance of an acceptable differential between industrial and retail prices, and also on acceptable differentials in price between the larger and smaller customers”. (317) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 21 kohta. (318) ”Following the acceptance of the undertakings in August 1986 the merchants acquired a special ’protected’ status both as customers and as competitors of British Sugar”. (319) British Sugarin 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyssä suulli- sessa kuulemistilaisuudessa esittämä toteamus, sivu 18. (320) Tarkistetun väitetiedoksiannon 73 kohta. (321) British Sugarin 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyssä suulli- sessa kuulemistilaisuudessa esittämä toteamus, sivu 18. (322) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 22 kohta. (323) ”From British Sugar’s perspective it was vital (. ) for British Sugar’s prices to be sufficient for the merchants to secure an adequate margin on resale in order for them to survive”. (324) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 22 kohta. (325) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 23 kohta. (326) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 25 kohta. (327) ”it was essential, for the parties to have met regularly to ensure that the regime was working as it was intended to do and, in particular, to ensure that the merchants received prices which were non-discriminatory having regard to the volumes they purchased and that British Sugar would not discriminate against them, especially in relation to custo- mers they had in common”. (328) 321 British Sugarin 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa esittämä toteamus, sivu 18–19. (329) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 27 kohta. (330) Katso komission alkuperäisen väitetiedoksiannon 188–191 kohta. (331) 26 ja 27 kappale. (332) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje Ison- Britannian kilpailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5); katso myös jäljempänä 139 kohta. (333) Katso Fowlerin 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyssä suulli- sessa kuulemistilaisuudessa antama lausunto, sivu 77. (334) Tate & Lylen tiloissa 27. toukokuuta 1994 suoritettujen tutkimusten muistiinpanot (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 1), sivu 9. 22. 3. 1999 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 76/65 (335) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen toisen jakson 2. 8 kohta, jossa viita- taan Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivättyyn kirjeeseen kilpauluvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3). (336) ”other legitimate matters of general interest to the industry to be discussed”. (337) 21–25 kappale. (338) Katso 44 ja 45 kappale. (339) Katso 34 ja 35 kappale. (340) Katso 44 ja 45 kappale. (341) Katso 32 ja 33 kappale. (342) Katso 26 kappale. (343) Huhtikuun 18. –19. päivänä 1996 pidetyn suullisen kuule- mistilaisuuden pöytäkirja, sivut 76. (344) Huhtikuun 18. –19. päivänä 1996 pidetyn suullisen kuule- mistilaisuuden pöytäkirja, sivu 76. (345) Huhtikuun 18. –19. päivänä 1996 pidetyn suullisen kuule- mistilaisuuden pöytäkirja, sivu 76. (346) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje Ison- Britannian killailuvirastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5). (347) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje kilpailuviras- tolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3). (348) Huhtikuun 18. –19. päivänä 1996 pidetyn suullisen kuule- mistilaisuuden pöytäkirja, sivu 77. (349) ”the existence of the undertakings as being part of the context in which the meetings took place”. (350) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje kilpailuvi- rastolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 5), sivu 3. (351) ”in the summer of 1986 there were indications that British Sugar was contemplating a change in its commercial policy vis-à-vis Tate & Lyle. At that time key relevant employees of British Sugar had left or were on the point of leaving. British Sugar was also required to give undertakings to the European Commission in the context of Napier Brown proceedings and it was facing commercial pressures. It was indicated to Tate & Lyle that British Sugar was prepared to adopt new commercial policies”. (352) Katso 10 kappale. (353) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje kilpailuviras- tolle (tarkistetun väitetiedoksiannon liite 3, joka on mai- nittu 30 kappaleessa. (354) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25. (355) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25, 85–86 kohta. (356) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25, 60 kohta. (357) Katso 26 kappale. (358) Katso 137–139 kappale. (359) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 20 kohta. (360) ”was obliged to consult with the merchants on the mainte- nance of an acceptable differential between industrial and retail prices, and also on acceptable differentials in price between the larger and smaller customers”. (361) Ridgwellin esittämä toteamus, 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemistilaisuuden pöytäkirja, sivu 81. (362) ”We certainly did discuss it, but I had no intention of discussing that with the other parties there. It was a private matter between us and British Sugar”. (366) Katso myös 27 kappale. (367) ”In line with its policy of complying with all applicable laws the company is therefore committed to compliance with the EEC competition rules and will take every step to ensure observance of that policy. It is also the company’s policy not only to observe the law but to go beyond mere compliance with the strict letter of the law and seek to avoid any conduct which may give rise to doubts as to whether or not is has acted lawfully. Therefore all directors, managers and other employees throughout the company are expected to follow the company’s policy and comply with the spirit and the letter of the EEC competi- tion rules. They are also expected to instil in all their subordinates a sense of obligation and concern to comply in the same way. No member of staff, at whatever level has the authority to give orders or to take any action which contradicts the company’s policy as set out above”. (368) ”1. Brief description: A compliance programme to be enfor- ced by British Sugar in respect of the supply, pricing and marketing of its products having regard to the competition rules contained in the Treaty of Rome”. (369) ”The relevant product market for the purposes of this application is granulated sugar for sale to retail and indus- trial clients. The relevant geographical market is the United Kingdom”. (370) Katso esimerkiksi yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 56/65, Socie´te´ Technique Minie`re, Kok. 1966, s. 235, 249; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 5/69, Völk v. Vervaecke, Kok. 1969, s. 295, 302, 5–7 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-77/92, Par- ker Pen v. komissio, Kok. 1994, s. II–549, 564, 39 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-66/89, Publishers Association v. komissio, Kok. 1992, s. ECR II–1995, 2016–2017, 55 kohta. (371) Asia Parker Pen, ks. alaviite 370, 40 kohta, ja asiassa 99/79, Lancôme v. ETOS, Kok. 1980, s. 2511, 2536, 24 kohta. (372) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 8/72, Cement- handelaren v. komissio,, Kok. 1972] s. 977, 991, 29 kohta, ja asiassa 73/74, Papiers Peints v. komissio, Kok. 1975, s. 1491, 1513, 26 kohta. (373) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 246/86, Belasco v. komissio, Kok. 1989, s. 2117, 2190–2191, 37–38 kohta. (374) Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-35/92, John Deere v. komissio, Kok. 1994, s. II–957, 1009–1010, 101 kohta. (375) Katso 16–21 sekä 62 ja 63 kappale. (376) Katso 65 kappale. (377) Katso 16 ja 17 sekä 64 ja 65 kappale. (378) Asia Cementhandelaren, ks. alaviite 372, 29 kohta, ja asia Papiers Peints, ks. alaviite 372, 26 kohta. (379) Katso 15 kappale. (380) Katso 14 ja 20 kappale. (381) Katso 17 kappale. (382) Neljännen jakson 9 kohta. (383) ”that it had stressed to importers that it would defend its sales on the UK market and that on occasion it had unilaterally threatened retaliatory action (although in fact it took no action despite increases in imports)”. (384) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 143 kohta. (385) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman (363) O’Hanlonin, esittämä toteamus, 18. –19. huhtikuuta 1996 kirjallisen vastauksen 144–146 kohta. pidetyn kuulemistilaisuuden pöytäkirja, sivu 82. (364) ”My view, and I would endorse what’s been said by Pat Ridgwell, whatever these meetings were about, the early ones, they weren’t specifically about the issue of the retail over the bulk margin”. (386) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 158–161 kohta. (387) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 kohta. (388) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman (365) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25, 10 kohta. kirjallisen vastauksen 164 kohta. L 76/66 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 22. 3. 1999 (389) ”even if British Sugar had engaged in anti-competitive conduct, which is strenuously denied, it did so in a manner which was carefully limited by the objective never to encourage imports. Thus the alleged ’agreement’ was inca- pable of affecting trade between Member States”. (390) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 80 kohta. (391) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 34 kohta. (392) Katso 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemis- tilaisuuden pöytäkirja, s. 67. (393) ”the main area of competition is the cost of importing sugar from the Continent plus the freight”. (394) Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen liitteessä A esitetyistä luvuista ilmenee, että Napier Brownin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tuo- man valkoisen sokerin määrä kasvoi 60 prosenttia 1. tam- mikuuta 1986 ja 31. joulukuuta 1990 välisenä aikana. (395) Katso 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemis- tilaisuuden pöytäkirja, s. 67–68. (396) James Budgettin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 55 kohta. (397) James Budgettin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksenen 60 ja 61 kohta. Luvut on esitetty James Budgettin alkuperäiseen väitetiedoksiatoon antaman kirjallisen vastauksen taulukossa 6 ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman vastauksen liitteessä 4. Katso myös Budgettin lausunto 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyssä suullisessa kuulemistilaisuudessa, s. 49. (398) Katso 155–158 ja 159–168 kappale. (399) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 61 kohta. (400) British Sugarin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 164 kohta. (401) Katso 18. –19. huhtikuuta 1996 pidetyn suullisen kuulemis- tilaisuuden pöytäkirja, s. 32. (402) Katso 159–163 sekä 167 ja 168 kappale. (403) Lähde: komission pääosasto VI:n (Maatalous) sisäiset tilas- tot, joihin viitataan edellä 14 kappaleessa ja jotka sisältyvät kokonaisuudessaan (vuoteen 1993/1994 saakka) British Sugarin alkuperäiseen väitetiedoksiantoon antaman kirjalli- sen vastauksen taulukkoon 5, s. 33, ja sen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen, tauluk- koon 7, s. 63 jälkeen. (404) Katso 86–88 kappale. (405) Katso 167 ja 168 kappale. (406) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 22/78, Hugin v. komissio, Kok. 1979, s. 1869, 1899–1901, 17–26 kohta. (407) EYVL 30, 20. 4. 1962, s. 993/62. (408) EYVL 53, 1. 7. 1962, s. 1571/62. (409) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-399/93, Oude Luttikhuis, Kok. 1995, s. I-4515, 4527, 23 kohta; ensim- mäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio yhdisteyissä asioissa T-70/92 ja T-71/92, Florimex v. komissio, Kok. 1997, s. II-693, 745, 152 kohta. (410) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4. (411) EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 38. (412) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 71/74, Frubo v. komissio, Kok. 1975, s. 563, 582–583, 22– 27 kohta, ja asiassa Oude Luttikhuis, ks. alaviite 411, 25 kohta. (413) Kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen tulkinnasta sen lähtökohtien kannalta ja asetuksen N:o 26 perustana olevista syistä katso yhteisöjen tuomioistuimen tuomio yhdistetyissä asioissa C-319/93, C-40/94 ja C-224/ 94 Dijkstra, Kok. 1995, s. I-4471,4506–4507, 17–20 kohta. (414) Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen neljännen jakson 93 kohta. Katso myös tämän päätöksen 76 kappale. (415) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 19/77, Miller v. komissio, Kok. 1978, s. 131, 152, 18 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-29/92, SPO v. komissio, Kok. 1995, s. II-289, 402, 356–358 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-61/89, Danks Pelsdy-avlerforing, Kok. 1992, s. II–1931, 1991–1992, 157 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-279/87, Tipp-Ex v. komissio, Kok. 1990, s. I–261. (416) Katso 65 ja 161 kappale. (417) Katso 23 kappale. (418) Katso 76 ja 188 kappale. (419) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168. (420) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 166, 13–17 kohta. (421) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 166, 24 kohta. (422) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 21–22 kohta. (423) Asiassa IV/26. 918 Euroopan sokeriteollisuus 2. tammikuuta 1973 tehty komission päätös 73/109/ETY, (EYVL L 140, 26. 5. 1973, s. 17). (424) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 164–620 kohta. (425) Yhdistetyt asiat Suiker Unie ja muut, ks. alaviite 168, 621 kohta. (426) Katso myös 15 päivänä heinäkuuta 1997 annettu julkisasia- mies Cosmaksen lausunto asiassa C-235/92 P, Montecatini v. komissio, 48 kohta, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoel- massa. (427) Katso erityisesti 22 ja 23, 72–74 ja 86–88 kappale. (428) Päätös asiassa Napier Brown, ks. alaviite 25, 10, 85 ja 86 kohta. (429) Katso 27 ja 150–151 kappale. (430) Napier Brown -menettely aloitettiin 19. syyskuuta 1980 komissiolle tehdyllä virallisella kantelulla. (431) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 6/72, Continental Can v. komissio, 21. 2. 1973, Kok. 1973, s. 215, 244–245, 25 kohta; ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-51/89, Tetra Park Rausing SA v. komissio, 10. 7. 1990, Kok. 1990, s. II-309, 356–357, 22 kohta. (432) EYVL C 207, 18. 7. 1996, s. 4. (433) British Sugarin tarkistettun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 16 kohta ja jäljempänä olevat kohdat; Tate & Lylen tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 1. 4 kohta ja jäljempänä olevat koh- dat; Napier Brownin tarkistettuun väitetiedoksiantoon anta- maan kirjallisen vastauksen 5 kohta ja jäljempänä olevat kohdat; James Budgettin tarkistettuun väitetiedoksiantoon antaman kirjallisen vastauksen 3–5 kohta ja jäljempänä olvet kohdat. (434) Tate & Lylen 16. heinäkuuta 1990 päivätty kirje kilpailuvi- rastolle (tarkstetun väitetiedoksiannon liite 5). (435) Tate & Lylen 29. elokuuta 1990 päivätty kirje kilpailuviras- tolle (tarkstetun väitetiedoksiannon liite 3). (436) Katso edellä 213 kappale