title: Særberetning nr. 12/98 om gennemførelsen af de operationelle programmer til fremme af udviklingen i landdistrikterne i de områder, der er omfattet af mål nr. 5b, med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU aid
Structural Funds
operational programme
regional policy
rural development

text: C 356/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 SÆRBERETNING Nr. 12/98 om gennemførelsen af de operationelle programmer til fremme af udviklingen i landdistrikterne i de områder, der er omfattet af mål nr. 5b, med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten) (98/C 356/02) INDHOLD 1. Revisionens mål og omfang. 1. 1 — 1. 4 Punkt 2. Resume´ af de vigtigste revisionsresultater. 2. 1 — 2. 13 3. Stillingen med hensyn til afslutningen af OP. 3. 1 — 3. 9 4. Attestering af udgifter og rapporter om aktionernes forløb. 4. 1 — 4. 9 Pålideligheden af udgiftsattesteringerne. 4. 2 — 4. 4 Gennemførelsesrapporter. 4. 5 — 4. 9 5. Forvaltning og opfølgning. 5. 1 — 5. 37 Gennemførelse af OP. 5. 1 — 5. 25 Programmering. 5. 2 — 5. 6 Omprogrammering. 5. 7 — 5. 9 Anvendelse af de grundlæggende begreber. 5. 10 — 5. 11 Udvælgelse af aktioner og støttemodtagere. 5. 12 Overvågningsmekanismer. Finansielt tilsyn. Fysisk kontrol. Faglig bistand. 5. 13 — 5. 25 5. 14 — 5. 18 5. 19 — 5. 21 5. 22 — 5. 25 Kontrol. 5. 26 — 5. 31 Evaluering. 5. 32 — 5. 33 Overgangen til den anden periode. 5. 34 — 5. 37 6. Konklusion og henstillinger. 6. 1 — 6. 7 Side 19 19 20 24 24 24 25 25 25 25 26 26 26 26 27 27 28 28 28 28 Bilag. 30 Kommissionens svar. 32 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/19 1. REVISIONENS MÅL OG OMFANG 1. 1. Retten har revideret afslutningen af de operationelle programmer (OP), som var blevet gennemført i områ- derne under mål nr. 5b (fremme af udviklingen af land- distrikterne), i den første programmeringsperiode efter vedtagelsen af strukturfondsreformen (SF) i 1988 (1) (1989–1993). Sigtet med revisionen var navnlig at efter- prøve, om de fællesskabsbevillinger fra EUGFL, Udvik- lingssektionen, der var afsat til gennemførelsen af disse programmer, var anvendt lovligt og formelt rigtigt, og om den økonomiske forvaltning havde været forsvarlig. 1. 2. Revisionen omfattede følgende: a) stillingen med hensyn til afslutningen af OP b) pålideligheden af udgiftsattesteringerne og gennemfø- relsesrapporterne c) kvaliteten af de systemer, der anvendes til forvaltning og overvågning af OP d) overgangen til den anden programmeringsperiode (1994–1999). 1. 3. Revisionen blev gennemført i de ansvarlige tjeneste- grene i Kommissionen og i medlemsstaterne. Den omfat- tede især en stikprøve på tolv afsluttede eller uafsluttede OP, hvortil der var ydet 388,3 mio. ECU i støtte eller 36 % af det samlede tilskud fra EUGFL, Udviklingssek- tionen, til mål nr. 5b. Retten har aflagt revisionsbesøg i Tyskland, Spanien, Frankrig, Italien og Nederlandene og revideret 60 foranstaltninger og 272 projekter, heraf 101 hos de endelige støttemodtagere. 1. 4. Bilag 1 er en oversigt over de principper, der ligger til grund for reformen, målene for den og de vigtigste elementer i gennemførelsen af den. 2. RESUME AF DE VIGTIGSTE REVISIONSRESULTATER 2. 1. Af de 58 OP vedrørende mål nr. 5b, der blev finansieret over EUGFL, Udviklingssektionen, blev kun tolv afsluttet inden for den oprindelige frist. Ultimo 1997 var 32 programmer endnu ikke afsluttet (jf. punkt 3. 1–3. 9). (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordnin- gen af deres interventioner indbyrdes såvel som med inter- ventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (EFT L 185 af 15. 7. 1988, s. 9). 2. 2. For syv af elleve OP i stikprøven, der omfattede tolv OP, svarede de udgiftsattesteringer, som medlemsstaterne havde fremsendt til Kommissionen til underbygning af deres anmodning om udbetaling af restbeløb, ikke til de faktisk afholdte udgifter, fordi der var forskelle mellem de EUGFL-bevillinger, der var udbetalt og de beløb, der var udnyttet; der var medregnet forventede udgifter, eller de forelagte projektlister kunne ikke godkendes (jf. punkt 4. 1–4. 4). 2. 3. Kommissionen kan ikke ud fra rapporterne om de operationelle programmers forløb skabe sig et klart over- blik over, hvor langt man er nået med projekterne, fordi de fysiske indikatorer er ufuldstændige, og de finansielle oplysninger alt for generelle (jf. punkt 4. 5–4. 9). 2. 4. Denne situation skyldes en række forsinkelser, som har resulteret i, at gennemførelsen af foranstaltningerne er blevet koncentreret i slutningen af perioden. Der opstod allerede forsinkelser under programmeringen af foranstaltningerne, og forvaltnings- og overvågningsme- kanismerne har ikke korrigeret de negative konsekvenser heraf. 2. 5. Kommissionen traf i 1989 ingen beslutning vedrø- rende den oprindelige programmering af de 58 berørte OP, i 1990 traf den kun fem beslutninger, i 1991 50 og i 1992 to. Det sidste OP blev først vedtaget i 1993, som var det år, programmeringsperioden udløb (jf. punkt 5. 1–5. 4). 2. 6. For at løse de problemer, der opstod som følge af, at OP skulle gennemføres på kortere tid, medtog de nationale administratorer allerede gennemførte projekter, som ikke indgik i den oprindelige programmering, og overførte programmerede foranstaltninger til perioden 1994–1999 (jf. punkt 5. 5–5. 6). 2. 7. Hertil kommer, at Kommissionen ved udgangen af perioden har været nødt til næsten systematisk at tillade yderligere forlængelser og ændringer af indholdet af OP. Denne fremgangsmåde har gjort programmeringen mindre kohærent (jf. punkt 5. 7–5. 9). 2. 8. Uenigheden om definitionen af begrebet forpligtelse har resulteret i blokering af betalinger, og at hovedparten af OP i en medlemsstat derfor ikke har kunnet afsluttes (jf. punkt 5. 10–5. 11). 2. 9. Flere foranstaltninger og støttemodtagere er blevet udvalgt umiddelbart før udløbet af støtteberettigelsespe- rioden, som allerede var blevet forlænget. Udvælgelsen af disse foranstaltninger og modtagere skete på et utilstræk- keligt grundlag (jf. punkt 5. 12). 2. 10. Forvaltnings- og overvågningsmekanismerne, som burde have korrigeret disse svagheder, var ineffektive. Enten har Kommissionen ikke været omhyggelig nok i sin kontrol af anmodningerne om udbetaling af restbeløbet C 356/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 for de enkelte årlige trancher og blot behandlet denne udbetaling som en ren finansiel transaktion, eller bevillin- gerne til faglig bistand er blevet anvendt til andre formål (jf. punkt 5. 14–5. 25). 2. 11. Disse svagheder blev forværret af, at Kommissio- nens tjenestegrenes og de nationale myndigheders stedlige kontrol var mangelfuld (jf. punkt 5. 26–5. 31). 2. 12. Endvidere har administratorerne ikke kunnet udnytte erfaringerne fra de evalueringer, der blev foreta- get, mens OP’erne var under gennemførelse (jf. punkt 5. 32–5. 33). 2. 13. Endelig blev mange af foranstaltningerne gennem- ført samtidig med, at programmerne for den anden periode blev iværksat, hvilket bevirkede, at de to perioder blev blandet sammen, og resulterede i, at programmerne for den anden periode blev (jf. punkt 5. 34–5. 37). forsinket 3. STILLINGEN MED HENSYN TIL AFSLUTNINGEN AF OP 3. 1. Kommissionen og medlemsstaterne forvalter pro- grammerne i fællesskab. I Kommissionen er denne opgave overdraget til to tjenestegrene : GD VI/FI/3, som står for forvaltningen af alle operationelle spørgsmål og GD VI/ G3, som primært er ansvarlig for de finansielle aspekter og for kontrollen med medlemsstaternes udgiftsanmeldel- ser og anmodninger om indgåelse af forpligtelser og afholdelse af betalinger. I medlemsstaterne varetages opgaven af de tjenester, der er udpeget i programmerne. 3. 2. Kommissionen vedtog for den første periode en række beslutninger om godkendelse af EF-støtterammer (EFSR) og de hertilhørende OP. Tabel 1 er en oversigt over disse. Der blev således godkendt 44 EFSR, hvortil der over strukturfondene blev ydet fællesskabsbevillinger på i alt 2 606,7 mio. ECU. Bidraget fra EUGFL, Udvik- lingssektionen, var på 1 068,6 mio. ECU (41 %). Inden for disse EF-støtterammer blev der iværksat 74 OP finan- sieret af en eller flere fonde. EUGFL, Udviklingssektio- nen, deltog i finansieringen af 58 af disse OP. EFSR OG OP UNDER MÅL Nr. 5B FOR PERIODEN 1989-1993 Tabel 1 EUGFL, Udviklingssektionen EFRU ESF I ALT STRUKTURFONDE (mio. ECU) MS REGION OP EFSR Oprinde- lig Endelig % EFSR OP % EFSR OP % EFSR OP % 3,16 3,42 3,60 30 4,23 4,90 40 4,16 3,70 30 11,55 12,20 0,5 B B Hageland Vallonien(3 OP fi- nansieret over en fond) 8,38 8,05 8,60 11,54 11,47 12,20 DK Danmark 5,00 4,50 3,80 5,00 4,50 3,80 Baden-Württemberg Bayern Hessen Niedersachsen Nordrhein-Westfalen Rheinland-Pfalz Saarland Slesvig-Holsten 10,34 88,81 18,76 35,60 4,21 10,76 1,21 24,74 11,21 88,81 20,33 38,57 4,21 11,66 1,40 13,11 12,50 111,00 21,70 42,60 5,80 13,10 1,50 14,60 42 37 18 18 38 45 56 41 26 47 42 41 7,06 8,10 11,29 13,00 12,20 10,80 12,20 10,80 15,25 17,70 108,17 103,20 15,60 43,30 14,60 9,90 0,80 20,20 16,51 54,62 11,80 15,53 3,38 10,22 39 40 51 51 54 42 40 42 66 36 22 57 5,51 4,00 9,67 7,70 5,80 6,70 5,80 6,70 3,16 60,22 2,73 17,75 3,53 4,94 1,26 1,52 2,70 31,80 1,40 18,10 1,60 4,80 1,30 0,50 19 23 31 31 8 13 4 17 7 17 36 1 20,95 20,70 32,50 32,90 23,00 21,30 23,00 21,30 28,75 257,20 38,00 107,97 19,53 31,23 5,85 36,47 32,90 246,00 38,70 104,00 22,00 27,80 3,60 35,30 0,9 1,5 1,0 1,0 1,5 11,0 1,7 4,7 1,0 1,2 0,2 1,6 194,41 189,30 222,80 44 235,49 225,30 44 95,10 62,20 12 525,00 510,30 22,9 Aragonien (3 OP fi- nansieret over en fond) Balearerne Cantabrien 90,64 11,22 23,22 71,23 8,64 19,89 81,50 8,60 15,30 71 45 58 31,00 6,80 4,40 29,30 8,80 11,00 25 46 42 13,71 6,39 1,77 4,80 1,90 4 10 135,35 24,41 29,39 115,60 19,30 26,30 5,2 0,9 1,2 D D D D D D D D E E E 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/21 (mio. ECU) EUGFL, Udviklingssektionen EFRU ESF I ALT STRUKTURFONDE MS REGION OP EFSR Oprinde- lig Endelig % EFSR OP % EFSR OP % EFSR OP % E E E E E E F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F I I I I I I I I Catalonien Rioja Madrid Navarra Baskerlandet Tværregional (2 OP) 26,60 7,40 5,81 13,83 6,18 17,32 6,55 4,12 13,73 4,65 19,60 7,10 4,70 17,30 5,80 71 61 61 76 62 5,00 4,00 3,90 4,00 2,00 5,80 4,60 3,00 4,30 3,10 21 39 39 19 33 4,47 0,36 0,74 2,10 0,46 9,00 2,10 8 1,10 0,50 24,60 5 5 100 36,07 11,76 10,45 19,93 8,64 9,00 27,50 11,70 7,70 22,70 9,40 24,60 1,2 0,5 0,3 1,0 0,4 1,1 184,90 146,13 159,90 60 61,10 69,90 26 39,00 35,00 13 285,00 264,80 11,9 Alsace Aquitaine (3 OP - Nord/Pyre´ne´es/Tu- risme) Auvergne (3 OP fi- nansieret over en fond) Basse-Normandie Bourgogne Bretagne Centre Champagne-Ardenne Franche-Comte´ Jura (Bugey 2 OP) Languedoc-Roussil- lon Languedoc-Roussil- lon - Aude/ He´rault Languedoc-Roussil- lon - Træ- og skov- sektoren Languedoc-Roussil- lon - Loze`re Limousin Lorraine Midi-Pyre´ne´es Pays-de-Loire Poitou-Charentes (2 OP - Arc Est/Marais) Provence-Alpes-Côte d’Azur Rhône-Alpes Rhône-Alpes - Ain/ Bresse Rhône-Alpes - Arde`- che Rhône-Alpes - Drô- me Rhône-Alpes - Ise`re Massif central Bolzano (3 OP finan- sieret over en fond) Lazio Marche Piemonte Toscana Trento Umbrien Veneto 3,80 4,11 5,00 63 1,31 1,80 23 1,99 1,20 15 7,10 8,00 0,4 40,05 41,59 48,30 58 38,42 20,50 25 16,54 14,30 17 95,01 83,10 3,7 43,85 21,97 30,79 13,58 11,87 4,87 2,57 11,66 32,26 23,81 26,32 14,72 10,26 5,28 2,79 12,64 43,85 25,50 36,30 15,70 12,40 5,60 3,00 13,20 47,69 12,13 13,70 10,26 11,90 0,95 0,90 49,96 7,41 61,72 8,29 20,43 42,11 8,03 60,74 8,98 24,60 52,70 8,70 66,10 11,30 21,41 21,55 23,00 40,72 26,82 30,35 37,00 3,09 3,30 14,86 16,00 4,88 3,41 2,48 5,30 3,60 2,60 56 48 63 51 50 47 67 44 57 58 75 58 61 43 64 57 51 52 66 66 60 65 38 32,60 13,63 15,00 34,76 6,03 3,70 0,66 6,28 15,80 16,80 17,70 9,20 10,40 5,10 0,80 8,80 20 32 31 30 42 43 18 29 25,93 12,66 6,93 8,94 5,83 1,98 1,82 8,03 19,30 11,00 3,90 5,80 1,90 1,30 0,70 8,10 31,81 6,90 29 14,71 3,60 5,70 28 2,80 0,30 13,30 17,60 6,40 27,70 6,40 25 31 21 31 27 32 24,76 6,72 63,51 3,51 18,05 5,17 12,38 6,19 4,70 15,40 5,30 9,00 2,20 12,95 14,90 33 10,49 7,20 24 21 7 19 8 11 16 27 15 14 11 18 26 9 11 16 102,38 48,26 52,72 57,28 23,73 10,55 5,05 25,97 78,95 53,30 57,90 30,70 24,70 12,00 4,50 30,10 94,21 24,20 20,40 1,20 42,60 85,70 20,40 102,80 19,90 92,77 19,30 137,61 17,99 44,85 45,10 21,02 18,30 26,60 38 10,21 8,16 7,30 6,80 10 100 71,95 53,28 1,70 8,40 3,60 1,90 4,20 34 34 40 35 62 70,90 6,80 5,00 24,40 8,90 5,50 6,80 3,5 2,4 2,6 1,4 1,1 0,5 0,2 1,3 1,1 0,9 0,1 1,9 3,8 0,9 4,6 0,9 2,0 3,2 0,3 0,2 1,1 0,4 0,2 0,3 449,02 418,03 489,55 56 334,96 252,50 29 176,01 131,80 15 960,00 873,85 39,2 24,91 39,75 26,64 4,24 24,91 10,78 21,90 31,77 18,29 29,73 18,64 3,32 25,50 7,11 14,37 31,49 25,70 26,60 14,80 4,90 22,20 10,30 22,20 48,40 43 55 38 56 46 52 49 53 27,17 32,22 21,06 3,06 21,17 5,70 12,10 22,92 31,30 13,90 17,20 3,30 19,80 6,60 19,30 34,90 52 29 45 38 41 34 42 38 1,64 12,77 11,02 0,90 8,65 2,84 5,86 11,02 2,70 7,70 6,60 0,60 5,90 2,80 4,10 7,80 5 16 17 7 12 14 9 9 53,72 84,74 58,72 8,20 54,73 19,32 39,86 65,71 59,70 48,20 38,60 8,80 47,90 19,70 45,60 91,10 2,7 2,2 1,7 0,4 2,1 0,9 2,0 4,1 184,90 148,45 175,10 49 145,40 146,30 41 54,70 38,20 11 385,00 359,60 16,1 C 356/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 (mio. ECU) EUGFL, Udviklingssektionen EFRU ESF I ALT STRUKTURFONDE MS REGION OP EFSR Oprinde- lig Endelig % EFSR OP % EFSR OP % EFSR OP % L Lac de la Haute-Sûre 1,42 1,51 1,60 1,42 1,51 1,60 NL Friesland 12,50 13,55 14,30 12,50 13,55 14,30 57 57 43 43 0,90 1,00 0,90 1,00 24,90 12,60 24,90 12,60 36 36 38 38 0,18 0,20 0,18 0,20 6,60 6,00 6,60 6,00 7 7 18 18 2,50 2,80 2,50 2,80 44,00 32,90 44,00 32,90 UK Devon & Cornwall (2 OP) UK Dumfries & Gallo- way UK Dyfed Gwynedd Po- wys UK Scotland: Highlands 59,49 30,20 75 14,95 10,20 25 74,44 40,40 12,00 13,60 91 1,87 1,30 9 13,87 14,90 106,44 33,60 86 14,95 5,60 14 121,39 39,20 & Islands 24,90 7,41 7,50 20 98,88 19,40 52 16,22 10,60 28 140,00 37,50 24,90 7,41 7,50 6 276,80 96,80 73 47,99 27,70 21 349,69 132,00 0,1 0,1 1,5 1,5 1,8 0,7 1,8 1,7 5,9 I alt 1 068,59 940,35 1 086,75 49 1 103,04 828,20 37 435,06 315,50 14 2 606,69 2 230,45 100,0 Kilde: OP-beslutninger og GD VI-FI 3. 3. Den 31. december 1993 blev fastsat som sidste frist for indgåelse af fællesskabsforpligtelser for OP for den første periode. De nationale betalinger skulle afholdes senest to år efter, og Kommissionen skulle udbetale restbeløbene inden den 31. august 1996. Fristen for indgåelse af forpligtelser er blevet overholdt, men ikke fristen for afholdelse af fællesskabsbetalinger. indgået til OP forpligtelser 3. 4. Pr. 31. december 1993 var der over EUGFL, Udvik- lingssektionen, for 1 084,96 mio. ECU (jf. tabel 2). Forpligtelserne skulle have været fordelt over en femårig periode, men forplig- telserne for 80 % af det samlede beløb blev indgået i programmeringsperiodens to sidste år. Hvis man medreg- ner de forpligtelser, der blev frigjort pr. 31. december til faktiske 1997, beløber de 1 072,64 mio. ECU. Betalingerne androg 988,79 mio. ECU. forpligtelser sig Tabel 2 EUGFL, Udviklingssektionen GENNEMFØRELSE AF OP UNDER MÅL Nr. 5B I PERIODEN 1989-1993 (mio. ECU) MS REGION 1990-1991 1992-1993 I alt Forpligtelser Frigørel- ser Betalinger 1990-1993 1994-1997 I alt % Beløb % Beløb % Beløb Beløb Beløb % Beløb % Beløb B B Hageland Vallonien DK Danmark D D D D D D D D Baden-Württemberg Bayern Hessen Niedersachsen Nordrhein-Westfalen Rheinland-Pfalz Saarland Slesvig-Holsten 0,90 2,36 3,26 1,05 1,05 2,56 21,53 4,57 9,26 1,09 1,98 3,36 44,35 25 28 27 28 28 20 19 21 22 19 15 23 2,74 6,20 8,94 2,73 2,73 9,95 89,44 17,17 33,38 4,76 11,09 1,51 11,22 75 72 73 72 72 80 81 79 78 81 85 100 77 3,64 8,56 12,20 3,78 3,78 12,51 110,97 21,74 42,64 5,85 13,07 1,51 14,58 -0,30 -0,30 1,50 3,32 4,82 2,71 2,71 9,15 93,08 16,96 28,72 5,07 8,86 0,75 13,30 20 178,52 80 222,87 175,89 41 40 41 72 72 73 84 78 67 87 68 50 91 79 2,14 4,94 7,08 59 60 59 3,64 8,26 100,0 100,0 11,90 100,0 2,71 2,71 27 22 33 12,51 6 100,27 21,74 42,64 5,07 12,38 1,51 14,58 27 50 9 71,7 71,7 100,0 90,4 100,0 100,0 86,7 94,7 100,0 100,0 3,36 7,19 4,78 13,92 3,52 0,76 1,28 34,81 16 210,70 94,5 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/23 (mio. ECU) MS REGION 1990-1991 1992-1993 I alt Forpligtelser Frigørel- ser Betalinger 1990-1993 1994-1997 I alt Beløb % Beløb % Beløb Beløb Beløb % Beløb % Beløb E E E E E E E E F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F I I I I I I I I Aragonien Balearerne Cantabrien Catalonien Rioja Madrid Navarra Baskerlandet Ain - Bresse Alsace Aquitaine - Nord Aquitaine - Pyre´ne´es Arde`che Aude/He´rault Auvergne Basse-Normandie Bourgogne Bresse - Revermont Bretagne Centre Champagne-Ardenne Drôme Franche-Comte´ (Jura Bugey) Franche-Comte´ (Jussey) Ise`re Languedoc-Roussillon - Træ- og skovsekto- ren Languedoc-Roussillon Limousin Lorraine Loze`re Massif central Midi-Pyre´ne´es Pays-de-Loire Poitou-Charentes Poitou-Charentes Marais Provence-Alpes-Côte d’Azur - Trento Toscana Bolzano Umbrien Veneto Piemonte Marche Lazio L Lac de la Haute-Sûre NL Friesland UK Scotland: Highlands & Islands 21,60 2,73 4,79 4,06 1,62 1,15 4,14 1,14 41,23 1,32 1,03 7,63 2,77 3,31 2,57 7,99 4,71 9,03 0,88 3,61 2,57 1,32 1,29 1,97 0,77 0,85 3,03 8,93 2,01 6,55 0,93 15,22 1,66 2,66 27 32 31 21 23 24 24 20 59,88 5,85 10,48 15,49 5,53 3,55 13,17 4,68 26 118,63 29 20 21 23 21 22 18 18 25 27 23 21 23 24 23 26 23 22 17 23 27 35 23 15 19 3,24 4,02 28,38 9,53 12,64 9,35 35,87 20,80 27,28 2,41 12,10 9,82 4,31 3,98 6,59 2,19 2,79 0,95 10,63 43,74 6,66 18,05 1,69 50,89 9,64 11,58 73 68 69 79 77 76 76 80 74 71 80 79 77 79 78 82 82 75 73 77 79 77 76 77 74 77 100 78 83 77 73 65 77 85 81 81,48 8,58 15,27 19,55 7,15 4,70 17,31 5,82 72,58 7,48 11,14 12,61 4,70 2,89 15,13 4,05 -1,65 -0,96 -0,18 -0,17 159,86 -2,96 130,58 -0,29 -0,02 -1,81 -0,12 4,56 5,05 36,01 12,30 15,95 11,92 43,86 25,51 36,31 3,29 15,71 12,39 5,63 5,27 8,56 2,96 3,64 0,95 13,66 52,67 8,67 24,60 2,62 66,11 11,30 14,24 4,04 3,49 27,52 10,39 13,43 6,07 39,19 17,97 25,07 2,80 11,35 8,44 4,03 3,90 6,48 2,21 3,09 0,47 8,02 40,68 6,25 18,17 2,00 47,46 8,67 9,58 4,39 25,38 8,78 100 8,78 6,94 19 30,09 101,55 21 388,00 2,36 4,89 5,64 2,96 7,95 2,09 4,99 23 22 22 13 16 14 19 7,92 17,35 20,04 19,24 40,49 4,69 12,71 21,58 30,88 18 144,02 0,52 0,52 3,90 3,90 1,18 1,18 33 33 27 27 16 16 1,08 1,08 10,35 10,35 6,37 6,37 81 79 77 78 78 87 84 100 86 81 82 68 68 73 73 84 84 37,03 489,55 -2,24 360,54 10,28 22,24 25,68 22,20 48,44 4,69 14,80 26,57 -1,12 -0,84 -2,60 6,57 11,12 16,47 11,10 24,62 3,34 7,40 13,28 174,90 -4,56 93,90 1,60 1,60 14,25 14,25 7,55 7,55 -0,51 -0,51 -1,05 -1,05 -1,21 -1,21 0,42 0,42 8,03 8,03 6,28 6,28 89 87 82 65 76 64 87 72 83 89 69 76 84 86 51 89 70 73 85 72 68 72 76 76 75 85 49 59 77 72 74 76 72 77 67 50 69 74 72 50 64 50 51 87 61 50 55 39 39 61 61 99 99 % 89,1 100,0 100,0 87,4 100,0 100,0 100,0 100,0 1,10 2,48 4,47 1,49 1,63 2,18 1,60 72,58 8,58 13,62 17,08 6,19 4,52 17,31 5,65 13 18 23 24 36 13 28 14,95 10 145,53 92,8 0,19 1,08 5,42 0,95 2,23 4,85 4,65 5,29 9,43 0,22 3,06 2,62 1,13 1,25 1,37 0,54 0,26 3,84 11,99 1,70 6,43 0,42 8,47 1,48 3,10 2,63 7,89 92,49 2,59 6,79 9,21 11,10 13,20 0,51 8,08 51,48 0,67 0,67 5,17 5,17 0,06 0,06 4,23 4,57 32,94 11,34 15,66 10,92 43,84 23,26 34,50 3,02 14,41 11,06 5,16 5,15 92,8 90,5 91,5 92,2 100,0 91,6 100,0 91,2 100,0 91,8 91,7 89,3 91,7 100,0 7,85 91,7 2,75 3,35 92,9 92,0 0,47 11,86 52,67 7,95 24,60 2,42 55,93 10,15 12,68 49,5 86,8 100,0 91,7 100,0 92,4 84,6 89,8 89,0 7,02 80,0 4 21 15 8 14 41 11 21 27 7 19 21 20 24 16 18 7 28 23 20 26 16 13 13 22 30 21 33,27 19 453,03 28 31 36 50 27 13 30 9,16 17,91 25,68 22,20 37,82 3,85 7,40 21,36 89,8 93,0 100,0 80,5 100,0 100,0 78,1 100,0 60,7 80,4 30 145,38 85,3 61 61 39 39 1 1 1,09 1,09 100,0 100,0 13,20 100,0 13,20 100,0 6,34 6,34 100,0 100,0 I alt 227,40 21 857,56 79 1 084,96 -12,32 782,75 73 206,04 19 988,79 92,2 Kilde: GD VI-G3, ARINCO, SINCOM C 356/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 3. 5. Pr. 31. december 1997 var 26 OP, dvs. mindre end halvdelen, afsluttet. Kun tolv af programmerne var blevet afsluttet inden for de frister, der var fastsat i beslutnin- gerne om godkendelse af OP. betingelser er overholdt. I praksis anses et program for at være afsluttet, hvis alle trancherne er udnyttet. Attesterin- gerne og erklæringerne vedrørende den sidste tranche adskiller sig ikke fra dem vedrørende de tidligere tran- cher. 3. 6. De 32 OP, der endnu ikke var afsluttet pr. udgan- gen af regnskabsåret 1997, er fordelt på følgende måde: — 22 i Frankrig (af 28) — 4 i Italien (af 8) — 3 i Tyskland (af 8) — 2 i Spanien (af 8) — 1 i Danmark (af 1). 3. 7. I en skrivelse af 10. december 1993 bevilgede Kom- missionen Frankrig en seks måneders forlængelse af fris- terne for indgåelse af forpligtelser og afholdelse af beta- linger (2). For 22 OP er disse nye frister ikke blevet overholdt, og Frankrig skal forelægge supplerende oplys- ninger om de attesterede udgifter. 3. 8. For otte OP havde medlemsstaterne ikke indsendt anmodningen om udbetaling af restbeløb til Kommissio- nen inden fristens udløb. Ultimo 1997 var anmodning- erne for to af programmerne endnu ikke sendt. 3. 9. Generelt er restbeløbene både af EFRU- og ESF- bidragene også blevet udbetalt med forsinkelse. Derfor var kun otte af de 74 OP under mål nr. 5b, der var medfinansieret af Fællesskabet, afsluttet pr. 31. oktober 1997. 4. ATTESTERING AF UDGIFTER OG RAPPORTER OM AKTIONERNES FORLØB 4. 3. Attesteringerne skal give Kommissionen en solid garanti for, at de anmeldte udgifter faktisk er blevet afholdt, og at de er støtteberettigede. Retten har under- søgt flere medlemsstaters attesteringer og konstateret føl- gende: a) Der er blevet attesteret beløb uden forelæggelse af bilag til dokumentation for, at de pågældende udgifter virkelig er blevet afholdt, og uden at det ved den stedlige revision har været muligt at se, hvordan man var nået frem til disse beløb. b) En række beløb svarede ikke til de faktiske udgifter. c) Nogle attesterede udgifter var ikke støtteberettigede af følgende grunde: — Der var anmodet om fællesskabsstøtte til aktioner, som enten var gennemført før eller efter støttebe- rettigelsesperioden. — En række foranstaltninger og udgifter svarede ikke til bestemmelserne i fondsforordningen eller til bestemmelserne om programmerne. — Der var medtaget driftsudgifter, navnlig ved at administrative omkostninger og personaleomkost- ninger var blevet fratrukket de beløb, der blev udbetalt til støttemodtagerne. Det indvirkede endvidere på disse udgifter, at anvendel- sen af udbudsprocedurerne og reglerne for indgåelse af offentlige aftaler var behæftet med svagheder, for eksem- pel var den tekniske og administrative dokumentation, der lå til grund for tildelingen af kontrakter, ikke fyldest- gørende. 4. 1. Fællesskabsmidlerne udbetales på grundlag af en betalingsanmodning, der er udarbejdet og underskrevet af den ansvarlige nationale myndighed (3). For at få restbe- løbet for de årlige trancher udbetalt skal medlemsstaten tillige forelægge en rapport om aktionens forløb, samt en erklæring til bekræftelse af rigtigheden af de forelagte oplysninger. 4. 4. For så vidt angår punkt 4. 3. a), måtte Retten aflægge et supplerende revisionsbesøg i Bayern, for at få de bilag, som ikke kunne forelægges ved den første revision, selv om delstaten med mere end 10 % af fonds- midlerne er det område, der modtager flest strukturfonds- midler under mål nr. 5b. De bilag, som Retten fik forelagt ved denne supplerende revision, var imidlertid ikke særlig overbevisende. Pålideligheden af udgiftsattesteringerne Gennemførelsesrapporter 4. 2. I henhold til bestemmelserne er det eneste, der kræves for at afslutte et program, at de ovenfor anførte (2) Ved beslutning af 19. december 1995 om OP Massif Cen- tral. 4. 5. I henhold til artikel 25 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 (4) skal medlemsstaterne tilsende Kommissio- nen rapporter om gennemførelsen af de årlige trancher og en endelig rapport senest seks måneder efter programmets (3) Med undtagelse af det første forskud på den første tranche, som udbetales automatisk. (4) EFT L 374 af 31. 12. 1988, s. 1. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/25 afslutning. Disse rapporter skal — navnlig ved hjælp af forud fastlagte fysiske og finansielle indikatorer — vise de fremskridt, der er nået. — OP, hvori de forskellige interventionsformer, der skal iværksættes for at omsætte retningslinjerne i EFSR til konkrete foranstaltninger, er fastlagt. 4. 6. Rapporterne indeholder imidlertid ofte samlede og kumulerede finansielle oplysninger, som ikke gør det muligt at identificere: — projekternes samlede omkostninger — de støtteberettigede omkostninger — den del, der svarer til de offentlige udgifter — bidraget fra EUGFL og/eller fra andre fonde. 4. 7. Hertil kommer, at det er vanskeligt at sammenholde oplysningerne i rapporterne om gennemførelsen af de forskellige programtrancher med udgiftsattesteringerne, fordi de udarbejdes på forskellige tidspunkter. 4. 8. Disse oplysninger er således ikke af ret stor inter- esse, dels fordi de ikke er særligt detaljerede, dels fordi det er umuligt at sammenholde dem med attesteringerne. I praksis udbetaler Kommissionen restbeløbene for tran- cherne på grundlag af attesteringerne efter en ganske kort gennemgang af rapporterne. 4. 9. Ofte indeholder rapporterne ikke fysiske indikato- rer, og de giver derfor ikke Kommissionens forvaltnings- tjenester de oplysninger, der er nødvendige for at få overblik over aktionerne. Derfor giver afslutningen af de årlige trancher og af OP ingen sikkerhed for, at de mål, der er fastsat i OP, er blevet nået, men er blot en rent formel finansiel transaktion. 5. FORVALTNING OG OPFØLGNING Gennemførelse af OP 5. 1. Allerede ved begyndelsen af programmeringen opstod der en lang række forsinkelser (jf. punkt 5. 3–5. 4), og det kunne derfor ikke undgås, at gennemførelsen af aktionerne blev koncentreret i slutningen af perioden. Strukturfondsreformen skulle imidlertid i princippet have resulteret i en mere sammenhængende programmering, en bedre forvaltning af fondene og en permanent opfølgning og evaluering af aktionerne. Programmering 5. 3. Målene i EFSR kan kun nås inden for de fastsatte frister, hvis EFSR og OP vedtages på et tilstrækkeligt tidligt tidspunkt. EFSR blev imidlertid først vedtaget medio 1990, og det har ofte taget længere tid at behandle OP end de seks måneder, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 4253/88. For 40 af de 58 OP tog sagsbehand- lingen således længere tid end de seks måneder, der er fastsat i forordningen. Det tog i gennemsnit otte måneder at behandle programmerne, og i to tilfælde tog det 22 måneder. 5. 4. Selv om programmeringsperioden begyndte i 1989, blev der ikke vedtaget nogen OP i det år. Der blev vedtaget fem i 1990, 50 programmer blev først vedtaget i 1991 og to i 1992, dvs. et år før den oprindelige programmeringsperiode udløb. Det sidste blev først ved- taget i 1993. 5. 5. På grund af den oprindelige programmering blev gennemførelsesperioden dermed kortere, og det fik de franske regioner til at udvælge foranstaltninger, der alle- rede var gennemført (5). I Basse-Normandie viste revisio- nen, at mere end 32 % af de offentlige udgifter til projekterne i de undersøgte delforanstaltninger skyldtes denne praksis, og at disse projekter efterfølgende var blevet medtaget i OP. Selv om disse udgifter — under hensyntagen til de betalinger, der er afholdt i støtteberet- tigelsesperioden — kan godkendes i henhold til bestem- melserne, har denne praksis forvansket programmeringen til en proces med tilbagevirkende kraft og bevirket, at de aktioner, der var fastlagt i programmet, er blevet opdelt vilkårligt i forskellige kategorier, som ikke har været underlagt de samme regler. 5. 6. For at undgå, at fællesskabsbevillingerne skulle hen- stå uudnyttede, blev der iværksat forskellige former for tilpasning af aktioner. I Limousin bestod disse tilpasnin- ger i, at aktioner, der var programmeret til det nye samlede programmeringsdokument (SPD), blev overført til OP, og at aflyste foranstaltninger blev erstattet med andre. Retten har anslået, at disse tilpasninger, som blev foretaget uden hensyn til støtteberettigelsesreglerne, an- drager omkring 2 % af de anmeldte offentlige udgifter. Omprogrammering 5. 7. Med reformen blev gennemførelsen af foranstaltnin- gerne gjort mere fleksibel, fordi det blev muligt inden for 5. 2. De centrale elementer i programmeringen er: — EFSR, der indeholder en beskrivelse af målene og en definition af den strategi, der skal anvendes for at nå dem inden for den pågældende periode. (5) Forvaltningsfaciliteten alternerende udbetaling gjorde det nemmere at anvende denne fremgangsmåde. I henhold til denne procedure skal de offentlige udgifter fordeles på fælles- skabsmidler og nationale midler, og den er baseret på, at det klart fremgår, hvilke midler der er anvendt som finansieringskilde for de enkelte projekter. C 356/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 rammerne af partnerskabet mellem Kommissionen og medlemsstaten at ændre den oprindelige programmering. 34 af de EFSR, der blev vedtaget til gennemførelse af mål nr. 5b, blev således ændret. I henhold til beslutningerne vedrørende OP kan der foretages ændringer af program- merne. Afhængigt af programmets størrelse kan disse ændringer foretages blot på grundlag af en beslutning i overvågningsudvalget, eller de skal vedtages af Kommis- sionen. 5. 8. For 45 af de 51 OP, der blev ændret i henhold til sidstnævnte procedure, blev ændringerne vedtaget i november og december 1993, dvs. i løbet af de to sidste måneder, inden programmet udløb. Ved denne frem- gangsmåde er der ikke tale om en egentlig omprogram- mering, men snarere om, at Kommissionen accepterer de givne forhold. 5. 9. De ændringer, der blev foretaget af overvågningsud- valgene, vedrørte især finansieringsplanerne for program- merne og indholdet af foranstaltningerne. Når disse til- pasninger er foretaget i slutningen af perioden, er det et tegn på, at den oprindelige programmering ikke har været fyldestgørende. Anvendelse af de grundlæggende begreber Ifølge de franske myndigheder udgør den endelige 5. 10. støttemodtagers beslutning om at deltage i gennemførel- sen af et OP en retlig forpligtelse, der giver ret til fællesskabsfinansiering, uanset om de relevante nationale myndigheder har besluttet at yde finansiel støtte. På grund af dette problem med anvendelsen af EF-bestem- melserne og beslutningen om fondsstøtte, som ikke var afklaret ved udgangen af 1997, blev udbetalingen af restbeløbet for 22 OP suspenderet. 5. 11. At dette spørgsmål melder sig så sent, gør, at man kan sætte spørgsmålstegn ved, om partnerskabet mellem Kommissionen og denne medlemsstat, som er den største støttemodtager under mål nr. 5b, sikrer en effektiv for- valtning og opfølgning af programmerne. Udvælgelse af aktioner og støttemodtagere 5. 12. De nationale administratorer har ikke fastlagt tilstrækkeligt klare kriterier for udvælgelse af aktioner og støttemodtagere. Ud over disse mangler konstaterede Ret- ten følgende: a) Aktioner under OP har fået tildelt fællesskabsstøtte på betingelser, der var mindre restriktive end dem, der er fastsat i de specifikke forordninger. b) Der var ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, om pro- jekterne var anvendelige og bæredygtige. c) Der var ydet støtte i henhold til forskellige satser (fra 17 til 75 %) til ensartede aktioner, der indgik i den samme foranstaltning. Overvågningsmekanismer 5. 13. Overvågningen af programmerne sikres ved, at de ansvarlige fra Fællesskabet og medlemsstaterne deltager i møderne i programovervågningsudvalgene. Udvalgene har primært til opgave at sørge for, at foranstaltningerne gennemføres i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningerne og for programmerne. Overvågningen skal foretages ved hjælp af fysiske og finansielle indikato- rer. Dens effektivitet afhænger af, om disse indikatorer er fyldestgørende og forvaltningen af midlerne gennemsig- tig. Finansielt tilsyn 5. 14. I henhold til bestemmelserne i artikel 21 i forord- ning (EØF) nr. 4253/88 skal hvert forskud debiteres forpligtelsen for den tilsvarende tranche. For nemheds skyld anvendes der imidlertid under EUGFL en procedure til regnskabsføring af forpligtelser og betalinger, der be- står i, at det systematisk er restbeløbene for de ældste forpligtelser, der udbetales (6). Proceduren strider imidler- tid imod fondsbestemmelserne og finansforordningen. Den fordrejer princippet om årlige trancher og gør det vanskeligt at foretage finansielle analyser under program- gennemførelsen. 5. 15. Finansieringsmekanismen fungerer desuden sådan, at der af hver årlig programtranche udbetales et første forskud til den pågældende medlemsstat. Når det er bekræftet, at de faktiske udgifter udgør 50 % af det første forskud, udbetales endnu et forskud. Endelig udbe- taler Kommissionen efter at have modtaget en sidste erklæring restbeløbet for den pågældende årlige tranche. Indtil medlemsstaterne endeligt har bekræftet de udgifter, der faktisk er afholdt for en tranche, er de midler, Kommissionen har udbetalt, forskud, som i overensstem- melse med artikel 71 i finansforordningen skulle have været indført på en versurkonto og været afviklet. Kom- missionen regnskabsfører imidlertid forskuddene som endelige udgifter, og Fællesskabernes finansielle oversigter viser således ikke den faktiske programgennemførelse. 5. 16. Betalingen af restbeløbet for en mellemliggende tranche behandles ikke anderledes end andre betalinger. I praksis behandler Kommissionen disse udbetalinger på samme måde som forskuddene, og det er kun restbeløbet for den sidste tranche, der behandles som et restbeløb (7). (6) Jf. i denne forbindelse særberetningerne til underbygning af revisionserklæringerne for regnskabsårene 1995, punkt 3. 26, og for 1996, punkt 21. 4. (7) Jf. Kommissionens svar til særberetningen til underbygning for regnskabsåret 1995, punkt af revisionserklæringen 3. 34–3. 35. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/27 Under den endelige afslutning opstår der som følge af svagheder ved forvaltningen, navnlig de mangler, der blev konstateret ved tilsynet med den finansielle gennemførelse af OP, og mere specifikt ved afslutningen af de enkelte årlige trancher, en række problemer, som kunne have været afklaret længe før, hvis der havde været foretaget effektiv kontrol på det tidspunkt, hvor de årlige trancher blev afsluttet. 5. 17. På nationalt niveau opstod der ud over startvan- skelighederne en række problemer, som primært skyldtes følgende: a) Der er ikke noget dokument, hvori samtlige procedu- rer fra forelæggelsen af projektet til den endelige kontrol af udgiftsanmeldelserne er beskrevet. b) Den manuelle kontrol var utilstrækkelig, og ud over væsentlige fejl har usædvanlige forhold af principiel art, som sår tvivl om kvaliteten og pålideligheden af de forelagte oplysninger og dermed om gyldigheden af udgiftsattesteringerne, ikke kunnet påvises. c) Databehandlingen var mangelfuld, og det var årsagen til vanskelighederne med at samle den dokumentation, der var nødvendig for at udarbejde anmodningerne om udbetaling af restbeløb og den endelige rapport. d) En lang række formidlerorganer er involveret i forvalt- ningen af støtten, hvilket gør, at det tager længere tid, før midlerne udbetales til de endelige støttemodtagere, og at det bliver vanskeligere at føre tilsyn med, hvordan midlerne forvaltes. I sit svar til særberetning nr. 4/90 om De Integre- 5. 18. rede Middelhavsprogrammer (IMP) (8), anførte Kommis- sionen, at de nationale myndigheder var tilbageholdende med at tilvejebringe pålidelige indikatorer og etablere et system, som kunne sikre »gennemsigtighed i forvaltnin- gen af bevillingerne«. Revisionen af gennemførelsen af mål nr. 5b har vist, at situationen ikke har ændret sig væsentligt. Fysisk kontrol 5. 19. Det er nødvendigt at føre tilsyn med gennemførel- sen af foranstaltningerne, for at partnerne kan analysere de faktiske resultater og i tide gribe ind og korrigere uregelmæssigheder. For de foranstaltninger, der var iværksat under den første periode, var tilsynet imidlertid utilstrækkeligt, hvilket de endelige rapporter, som ofte er af middelmådig kvalitet, bærer præg af. 5. 20. Under revisionen konstateredes der således til- fælde, hvor: (8) EFT C 298 af 28. 11. 1990. — dossiererne vedrørende den praktiske gennemførelse af foranstaltningerne ikke var ajourførte — planlagte aktioner ikke var blevet gennemført — der ikke var truffet bestemmelse om, at det skulle undersøges, hvorfor aktionerne ikke var blevet gen- nemført — aktioner ligeledes var blevet erstattet med andre, uden at der formelt var truffet bestemmelse herom. 5. 21. Under den stedlige revision var det ikke altid muligt at påvise nogen sammenhæng mellem de finan- sielle oplysninger i rapporterne og de faktiske forhold. Dette skyldes, at der var medregnet finansielle trancher, som ikke havde noget at gøre med den faktiske gennem- førelse, at de foreløbige udgiftsopgørelser ikke svarede til de faktisk afholdte udgifter, at der ikke havde fundet aktiviteter sted i den periode, udgifterne vedrørte, at udbudsbetingelserne ikke var blevet overholdt, eller at de mål, som var blevet opstillet, da projektet blev godkendt, var blevet ændret. I andre tilfælde er det umuligt at fastslå de endelige faktiske omkostninger ved gennemfø- relsen, fordi der systematisk er anvendt faste priser som dokumentation for udgifterne. Faglig bistand 5. 22. Med bevillingerne til specifikke foranstaltninger er der i OP stillet midler til rådighed til finansiering af faglig bistand til forvaltning, opfølgning og evaluering, som blandt andet skulle gøre det muligt at etablere systemer til indsamling, konsolidering og analyse af data. 5. 23. Medlemsstaterne har ofte anvendt disse bevillinger til at dække omkostninger, der ikke kan dækkes over bevillinger til faglig bistand, til betaling af: a) de nationale forvaltende myndigheders driftsomkost- ninger, herunder aflønning af tjenestemænd b) offentlige organers aktiviteter, som intet har at gøre med de foranstaltninger, der var fastsat i OP. 5. 24. De faktiske omkostninger forbundet med faglig bistand viste sig i øvrigt at være højere end de beløb, der var fastsat i programmerne, fordi der var anvendt aktionsbevillinger til foranstaltninger, som kan sidestilles med faglig bistand. Der blev således konstateret to til- fælde, hvor mere end 15 % af bevillingerne til operatio- nelle foranstaltninger var blevet anvendt til forvaltning og stimulerende foranstaltninger. Bevillinger til operationelle foranstaltninger er beregnet til programgennemførelsen, men de var her anvendt til aktioner, som henhørte under faglig bistand. Dette forringede effekten af de pågældende foranstaltninger. 5. 25. En sådan situation er også kritisabel, fordi den er i strid med budgetprincippet om, at bevillingerne skal specificeres, fordi den gør det meget vanskeligt at anslå de faktiske omkostninger forbundet med den faglige C 356/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 bistand, og fordi den resulterer i, at de pågældende myndigheders driftsudgifter, som allerede er dækket af de pågældende offentlige budgetter, bliver finansieret over Fællesskabernes almindelige budget. Kontrol 5. 26. Kommissionens tjenestegrene har aflagt 21 kon- trolbesøg, hvor den har foretaget stedlig kontrol af 23 af de 58 OP under mål nr. 5b i perioden 1992–1997. Det fremgår af rapporterne vedrørende disse kontroller, at gennemførelsen af OP’erne er behæftet med en lang række svagheder og mangler. 5. 27. På baggrund af disse resultater og i betragtning af, hvor komplekse de enkelte OP er, bør Kommissionen udbygge sin kontrol. Det er i den forbindelse overra- skende, at OP for Bayern ikke er blevet revideret på stedet, — på trods af de store beløb, der er tale om (jf. punkt 4. 4). 5. 28. De nationale myndigheder har ikke foretaget ret mange kontroller, og kontrollerne omfattede kun få områder. For eksempel var den stedlige kontrol, som de ansvarlige myndigheder angav at have foretaget i forbin- delse med en foranstaltning i delstaten Hessen, ikke underbygget af en fuldstændig dokumentation. I et bestemt tilfælde var et projekt til 2,7 mio. ECU blevet afsluttet finansielt, selv om man ikke havde foretaget den obligatoriske tekniske kontrol. Der er ikke systematisk blevet udarbejdet en kontrolrapport. 5. 29. I to tilfælde var kontrollen blevet foretaget af en intern revisionstjeneste. De henstillinger, der blev rettet til de nationale administratorer, er imidlertid ikke altid blevet fulgt, og Kommissionen er ikke blevet informeret herom. 5. 30. I 1994 blev det OP, som var vedtaget for Bayern, revideret af delstatens overordnede revisionsorgan. Rap- porten indeholder væsentlige revisionsresultater. 5. 31. Kontrollen blev i nogle tilfælde foretaget af de tjenester, der havde behandlet sagerne. En sådan frem- gangsmåde er i strid med princippet om, at forvaltnings- og kontrolfunktionerne skal være adskilt. 5. 33. Hertil kommer, at kun et af de tolv programmer, som Retten reviderede, var blevet evalueret efterfølgende på de nationale myndigheders initiativ. I forbindelse med de øvrige programmer blev der i de fleste tilfælde blot foretaget generelle analyser som forberedelse til de sam- lede programmeringsdokumenter (SPD) for den anden periode. Overgangen til den anden periode 5. 34. De samlede programmeringsdokumenter for den nye periode er præget af, at kriterierne for, hvornår et område kan omfattes af mål nr. 5b, er blevet lempet, og at antallet af små områder er steget, hvilket er i strid med reformens målsætning om øget koncentration. De områ- der, der er støtteberettigede under mål nr. 5b, afgrænses stadig uden hensyntagen til de administrative og økono- miske grænser, som der foreligger statistiske oplysninger om. Det er fortsat kompliceret at føre tilsyn med udgif- terne, og det er umuligt at vurdere, om analysen af virkningen af visse foranstaltninger er korrekt. 5. 35. I finansieringsplanerne for de 84 godkendte SPD, var der afsat 1 791,4 mio. ECU i forpligtelsesbevillinger til de fire første gennemførelsesår (1994–1997). Gennem- førelsen af programmerne er imidlertid allerede forsinket, og der er kun indgået forpligtelser for 1 440,2 mio. ECU i denne periode. 5. 36. For det første år blev planerne fulgt uden proble- mer, fordi forpligtelserne for den første tranche blev indgået automatisk. For 1995 er planerne derimod langt fra blevet fulgt. Ifølge planerne skulle der indgås forplig- telser for 441,9 mio. ECU, men der er kun indgået forpligtelser for 249,5 mio. ECU, hvilket svarer til 56 %. 5. 37. Ofte er OP blevet gennemført samtidig med, at SPD blev iværksat, og en række aktioner er derfor blevet spredt over de to programperioder. Denne fremgangs- måde er ikke alene usædvanlig, revisionen viste også, at det ikke altid fysisk og finansielt var muligt at fastslå, at der virkelig var tale om to projektfaser, og at det dermed var berettiget, at de blev gennemført i forskellige pro- grammeringsperioder. Evaluering 6. KONKLUSION OG HENSTILLINGER I 1994 foretog Kommissionen efterfølgende eva- 5. 32. luering i overensstemmelse med artikel 26 i Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88. 21 OP blev evalueret. Dette evalueringsarbejde, som omfattede OP’er, der var under gennemførelse, kan i realiteten ikke betragtes som efterfølgende evaluering. Endvidere var evalueringen ble- vet gennemført uden koordinering med de regionale myn- digheder, og resultaterne blev ikke altid analyseret i samarbejde med disse myndigheder. 6. 1. Afslutningen af OP er meget forsinket, og Kommis- sionen og medlemsstaterne bør derfor foretage en gen- nemgribende revidering af programmerings- og til- synsprocedurerne. Medlemsstaterne forsøger på forskel- lige måder at indhente forsinkelserne i gennemførelsen af OP, der anvendes f. eks. mere lempelige udvælgelseskrite- rier, der programmeres »med tilbagevirkende kraft«, dvs. , at der medtages udgifter, som allerede er afholdt, og der omprogrammeres for at tillade nye udgifter. Disse praksis 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/29 ikke gennemskuelige og bør ændres (jf. punkt er 3. 1–3. 9). 6. 2. Attesteringsproceduren er behæftet med en lang række unøjagtigheder og uregelmæssigheder, og udgifts- attesteringerne er ikke pålidelige. En udgiftsattestering udstedt af en offentlig myndighed udgør imidlertid en retsakt, som er en garanti for den, der modtager atteste- ringen, og som den, der udsteder den, kan holdes ansvar- lig for. Kommissionen bør derfor tage sit kontrolsystem og de mekanismer, der på nuværende tidspunkt udløser fællesskabsbetalingen, op til revision (jf. punkt 4. 1–4. 9). 6. 3. Forvaltnings- og tilsynssystemet afslørede en række mangler ved programmeringen og omprogrammeringen. For så vidt angår den praktiske anvendelse af definitio- nerne af de grundlæggende begreber, bør Kommissionen fastlægge klare gennemførelsesbestemmelser og helt fra starten sikre sig, at alle medlemsstaterne accepterer Kom- missionens fortolkning heraf (jf. punkt 5. 1–5. 11). 6. 4. Det er nødvendigt at fastlægge klare kriterier for udvælgelse af aktioner og støttemodtagere, således at forvaltningstjenesterne kan basere deres beslutninger på et solidt grundlag, og så det sikres, at støtten til de forskellige interventionstyper ydes på grundlag af ensar- tede kriterier, og at gennemførelsen af foranstaltningerne er gennemskuelig (jf. punkt 5. 12). 6. 5. For så vidt angår det finansielle tilsyn, burde de problemer, der opstod under afslutningen af de årlige trancher, have været løst på dette tidspunkt i gennemfø- relsen af programmet. Der bør foretages kontrol af udbetalingen af restbeløbet for de enkelte trancher, da en sådan kontrol sikrer kontinuitet og gør det muligt at undgå en lang række problemer i slutningen af program- met og de forsinkelser i afslutningen, som de medfører. En sådan kontrol ville indebære et mere permanent og effektivt tilsyn og dermed resultere i, at Kommissionen og medlemsstaterne bedre ville kunne styre de aktioner, der iværksættes under OP (jf. punkt 5. 14–5. 18). 6. 6. Bevillingerne til faglig bistand, som har til formål at forbedre forvaltningen, opfølgningen og evalueringen af OP, er gentagne gange blevet anvendt til at finansiere andre foranstaltninger. Kommissionen bør sørge for, at disse bevillinger kun anvendes til de fastsatte formål. Enhver anden anvendelse er i realiteten i strid med budgetprincippet om, at bevillingerne skal specificeres (jf. punkt 5. 22–5. 25). 6. 7. Kontrollen af OP er utilstrækkelig — i visse tilfælde foretages der slet ikke kontrol — og Kommissionens kontrol bør derfor udbygges. Der bør aflægges mindst et kontrolbesøg ved samtlige OP. Hver gang medlemssta- terne aflægger kontrolbesøg bør der udarbejdes en rap- port, og Kommissionen skal orienteres om de væsentligste resultater. Kommissionens og medlemsstaternes kontrol bør koordineres bedre (jf. punkt 5. 26–5. 31). Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 16. og 17. september 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand C 356/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 BILAG MÅL Nr. 5B I STRUKTURFONDSREFORMEN 1. Strukturfondsreformen bygger på fire grundprincipper: koncentration, partnerskab, programmering og additionalitet. Disse fire principper skal tages i betragtning ved gennemførelsen af de seks mål, der er fastsat for strukturfondene. 2. EUGFL, Udviklingssektionen, deltager i gennemførelsen af følgende tre mål: a) Mål nr. 1, som tager sigte på at fremme udvikling og strukturtilpasning i tilbagestående regioner. b) Mål nr. 5, som er delt op i to dele: — Mål nr. 5a, der udelukkende henhører under EUGFL, Udviklingssektionen, tager sigte på at fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne. — Mål nr. 5b, som også involverer EFRU og ESF, tager sigte på at fremme landdistrikternes udvikling. c) Mål nr. 6, hvis sigte er at fremme udviklingen i regioner med ringe befolkningstæthed (dette mål blev opstillet for den anden programmeringsperiode efter de nye medlemsstaters tiltrædelse). 3. De landdistrikter, der er støtteberettigede under mål nr. 5b, er karakteriseret ved, at landbrugsbeskæfti- gelsen udgør en betydelig andel af den samlede beskæftigelse, og at det økonomiske udviklingsniveau og landbrugsindkomstniveauet er lavt. Formålet med de planlagte aktioner, som vedtages i henhold til de enkelte fondes karakteristika, er at tilpasse og diversificere landbrugssektoren samt at udvikle økonomi- ske aktiviteter, der er tilpasset landdistrikterne, og de har især form af støtte til udvikling af infrastrukturerne i landdistrikterne og med henblik på turisme, landskabsbevaring og miljøbeskyttelse og udvikling af skovbrug. Mål nr. 5b omfattede i den første periode 50 regioner, 5 % af Fællesskabets befolkning og 17 % af dets areal, og i den anden periode 89 regioner, 8 % af befolkningen og 25 % af arealet. Den første programmeringsperiode (1989–1993) 4. Aktionerne i den første periode blev iværksat i tre hovedetaper: a) Medlemsstaterne forelægger en flerårig plan, der indeholder en socio-økonomisk analyse, den planlagte udviklingsstrategi, de prioriterede interventionsområder og et overslag over finansieringsbe- hovene. b) Kommissionen vedtager en EF-støtteramme (EFSR), hvori de prioriterede interventionsområder defineres, og forelægger en vejledende finansieringsplan samt en oversigt over de interventionsformer, der skal iværksættes. c) Kommissionen træffer på grundlag af medlemsstaternes støtteanmodninger og EFSR beslutning om interventionsformerne. Interventionerne har enten form af operationelle programmer (OP), store projekter, globaltilskud eller medfinansiering af støtteordninger. 5. I den første programmeringsperiode bestræbte Kommissionen sig på at iværksætte EFSR for mål nr. 5b i form af operationelle programmer (OP). OP defineres som en sammenhængende gruppe af flerårige foranstaltninger, som kan gennemføres med støtte fra en eller flere strukturfonde. 6. Fællesskabsforpligtelserne til OP indgås i årlige trancher på grundlag af de godkendte finansieringsplaner og fremskridtene i gennemførelsen af dem. Betalingerne — normalt et første forskud på 50 % af den tilsvarende forpligtelse, endnu et forskud på 30 % og et restbeløb på 20 % — afholdes i henhold til de udløsningstærskler for støtteberettigede udgifter, der er fastsat af Kommissionen. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/31 Den anden programmeringsperiode (1994–1999) 7. For den anden programmeringsperiode er bestemmelserne blevet ændret (1), og medlemsstaterne kan nu indgive et samlet programmeringsdokument (SPD), der både indeholder de nødvendige oplysninger vedrørende de enkelte flerårige planer og de oplysninger, der kræves i forbindelse med ansøgningerne om støtte. Når medlemsstaten har forelagt et samlet programmeringsdokument, vedtager Kommissionen e´n enkelt beslutning, der både vedrører EFSR og den støtte, der ydes over fondene. (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 1993 om ændring af forordning (EØF) nr. 4253/88 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investeringsbank og de øvrige finansielle instrumenter, EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 20. C 356/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 KOMMISSIONENS SVAR 1. GENERELLE BEMÆRKNINGER Strukturfondsreformens mål 5b sigter mod at fremme udviklingen i landdistrikterne i de regioner, der ikke hører ind under mål 1. Udvælgelsen af de støtteberetti- gede områder foretages på grundlag af, om de har en høj landbrugsbeskæftigelse, et lavt landbrugsindkomstniveau og et lavt socioøkonomisk udviklingsniveau. De tre struk- turfonde (EUGFL, Udviklingssektionen, EFRU og ESF) har som led i deres specifikke opgaver ydet støtte til udviklingen i disse områder, som regel inden for ram- merne af de regionale flerfondsprogrammer. Programmeringen af mål 5b. Tidsplan og indhold Gennemførelsen af mål 5b fulgte den tidsplan, som er fastlagt i forordningerne om reformen, ifølge hvilken forberedelsen skulle foregå i tre etaper (udviklingsplan, fællesskabsstøtteramme, operationelt program), med en yderligere etape for udvælgelse af områderne for mål 2 og 5b’s vedkommende. Efter offentliggørelsen af Rådets forordninger om refor- men i De Europæiske Fællesskabers Tidende i slutningen af 1988 blev udvælgelsen af de støtteberettigede land- distrikter foretaget i maj 1989, og medlemsstaterne frem- lagde deres udviklingsplaner for landdistrikterne i okto- ber 1989. Kommissionen fastlagde sit finansielle bidrag til hver enkelt medlemsstat i slutningen af 1989. Forhandlingerne om udviklingsprioriteterne for hver enkelt region og de midler, der skulle afsættes til dem, foregik i partnerskab og førte til, at Kommissionen kunne vedtage fællesskabsstøtterammerne i juni 1990, således at den operationelle programmering kunne indledes. I slut- ningen af 1990 havde medlemsstaterne fremlagt 70 % af de planlagte programmer, og godkendelsen kunne således først ske i 1991. I disse programmer havde de ansvarlige myndigheder i overensstemmelse med grundforordningens artikel 4 med- taget de traditionelle udviklingsaktioner, som allerede fandtes i regionen, side om side med en række nye aktioner (fællesskabsaktionerne skal ses som et supple- ment til de tilsvarende nationale aktioner eller et bidrag til disse). Ifølge Denne planlægningsprocedure, som blev indført med strukturfondsreformen, ændrede arbejdsmetoderne for strukturaktionerne. programmeringsprincippet skulle hver enkelt aktion placeres inden for rammerne af en udviklingsstrategi, som var defineret i målsætningerne og de prioriterede interventionsområder. Partnerskabet tvang de myndigheder, der havde ansvaret for udviklin- gen af landdistrikterne på lokalt, regionalt, nationalt og europæisk plan, til at samarbejde. Hvad angår fler- fondsprogrammerne, som udgjorde flertallet af program- merne under mål 5b, blev fornyelsen styrket af, at man involverede de myndigheder, der havde ansvaret for land- brug, regionaludvikling og udnyttelse af de menneskelige ressourcer, i gennemførelsen af programmerne. Gennemførelse Medlemsstaterne iværksatte programmerne med anven- delse af hver enkelt myndigheds normale procedurer ved udvælgelsen af modtagerne og gennemgangen af dossier- erne for de enkelte projekter. Da programmerne var regionale og tværfaglige, var det nødvendigt med en decentraliseret gennemførelse, som et stort antal myndigheder med ansvar for udviklingen af landdistrikterne deltog i. Det krævede en stor koordine- ringsindsats fra de tjenester, der havde det overordnede ansvar på de forskellige administrationsniveauer, og gjorde finansforvaltningen, som medlemsstaterne stadig har det endelige ansvar for over for Kommissionen, mere kompleks. Denne decentralisering muliggjorde imidlertid en gennemførelse, som lå tættere på de endelige modta- gere, således at programmernes virkning blev mangedob- let. Opfølgning For at kontrollere, at programmerne blev gennemført korrekt, blev der oprettet en række tilsynsudvalg med deltagelse af de interesserede nationale, regionale og lokale myndigheder og Kommissionen. For de fleste af disse myndigheder var deltagelsen i udvalgene noget nyt. Udvalgene fulgte med i, hvordan aktionerne skred frem, både økonomisk og fysisk, på grundlag af oplysningerne i de årlige rapporter, som de organer, der havde ansvaret for gennemførelsen, udarbejdede. De foreslog også æn- dringer i programmerne, når det var nødvendigt. Den myndighed, der i programmet er udpeget til at tage sig af den finansielle gennemførelse, modtager og kontrol- lerer de udgiftserklæringer, som de forskellige forvalt- ningsorganer udarbejder. Ud fra disse oplysninger fore- lægger den Kommissionen anmodningerne om udbetaling af forskud og restbeløb, ledsaget af de tilsvarende for- melle udgiftsattesteringer, efterhånden som udgifterne når op over de fastsatte tærskler. Evaluering Kommissionen var fra begyndelsen af gennemførelsen af mål 5b opmærksom på de metodeproblemer, som evalue- ringen af de pågældende programmer ville volde. Den fik derfor straks udarbejdet en metodeundersøgelse, som på 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/33 grundlag af en analyse af nogle typiske programmer gjorde det muligt at finde frem til de aktioner, som ville gøre det muligt at foretage en operationel evaluering. I 1994–1995 blev denne undersøgelse, som denne gang omfattede 22 programmer, videreført i samarbejde med de myndigheder, der havde ansvaret for gennemførelsen. Den viser således, at Kommissionen hele tiden er opmærksom på betydningen af at evaluere foranstaltnin- gerne under mål 5b. 2. RESUMÉ AF DE VIGTIGSTE REVISIONSRESULTATER sen af den pågældende foranstaltning, og betingelserne for støtteberettigelse overholdes. 2. 7. Den præcise art af de ændringer, Revisionsretten henviser til, og begrundelsen herfor gennemgås under punkt 5. 7–5. 9. Ifølge Kommissionen stemte disse ændrin- ger fuldt ud overens med programmeringsproceduren. 2. 8. Den præcise art af det problem, som Revisionsret- ten nævner, gennemgås under punkt 5. 10. 2. 9. En nærmere gennemgang af Revisionsrettens be- mærkninger om betingelserne for udvælgelse af projek- terne findes under punkt 5. 12. 2. 1. De faktorer, som ligger til grund for disse forsinkel- ser, beskrives nærmere under punkt 5. 2–5. 4. 2. 10. og 2. 11. Disse aspekter kommenteres udtømmende under punkt 5. 16–5. 18 og 5. 23–5. 31. 2. 2. Kommissionen er i gang med at gennemgå med- lemsstaternes svar. 2. 3. Hovedformålet med rapporterne om de operatio- nelle programmers forløb er at informere Kommissionen og tilsynsudvalget om, hvor langt man er kommet med gennemførelsen af de forskellige foranstaltninger, og om de problemer, man er stødt på, så udvalget kan træffe de relevante beslutninger. Når den mener, at der er behov for mere detaljerede oplysninger, beder den de myndighe- der, der har ansvaret for gennemførelsen af program- merne, om at indsende dem. Se også punkt 4. 6. 2. 4. Koncentrationen af foranstaltningerne i slutningen af programmeringsperioden var uundgåelig i betragtning af tidsplanen for godkendelsen af forordningerne og arten af de procedurer, der er fastsat i forordningerne. Koncen- trationen resulterede i et finansielt gennemførelsesniveau i de pågældende år i samme størrelsesorden som det årlige gennemsnit for de igangværende programmer. 2. 5. Grundene til det forhold, Revisionsretten påpeger, forklares i de generelle bemærkninger i indledningen. 2. 6. Den udviklingsstrategi, der blev anvendt i de udvalgte landdistrikter, skulle nødvendigvis omfatte de eksisterende støtteordninger, hvis positive virkning har medført, at man har bibeholdt dem i fasen 1994–1999. Nogle medlemsstater anvendte den praksis at opføre udbetalinger, der i støtteberettigelsesperioden for dette program blev foretaget i forbindelse med disse støtteord- ninger, under programmet for 1989–1993. Kommissio- nen mener, at et program er et hele af sammenhængende foranstaltninger, som ledsages af kvantificerede mål; udvælgelsen af de konkrete projekter, der bedst svarer til målene for foranstaltningen, henhører fortsat under de myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen. Den anser den praksis, som Revisionsretten nævner, for rime- lig, når den gør det muligt at nå målene for gennemførel- 2. 12. Under punkt 5. 32 og 5. 33 beskrives det evalue- ringsarbejde, der er udført i forbindelse med mål 5b, dets banebrydende karakter og den måde, hvorpå de nationale og regionale partnere deltog i arbejdet. 2. 13. Overgangen til den anden periode analyseres under punkt 5. 34–5. 37. 3. STILLINGEN MED HENSYN TIL AFSLUTNINGEN AF OP Ifølge artikel 21 i forordning (EØF) nr. 4253/88, 3. 3. som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93, skal Kommissionen foretage udbetalingen inden for en frist, som generelt ikke må overstige to måneder fra modtagel- sen af en anmodning, der kan godkendes. De tilfælde, hvor fristen på to måneder er overskredet, svarer til anmodninger, som kræver komplekse supplerende oplys- ninger, eller hvor der er problemer, fordi Kommissionens og medlemsstatens kriterier er forskellige. I disse tilfælde har Kommissionen foretrukket at undersøge sagen til bunds, selv om den fastsatte tidsfrist blev overskredet. 3. 4. I betragtning af, at hovedparten af programmerne blev godkendt i 1991, var koncentrationen af forpligtel- serne i de to sidste år uundgåelig. 3. 5. og 3. 6. Der er følgende grunde til den manglende afslutning af de pågældende OP i de enkelte lande: — Frankrig (22 ud af 28 OP ikke afsluttet): Kommissio- nen anså Frankrigs fortolkning af visse forpligtelsers gyldighed og anvendelsen af EUGFL-bevillingerne i forbindelse med OP Limousin for uacceptable. Disse problemer er ved at blive løst. — Italien (4 OP ud af 8): Medio 1998 er alle de italienske programmer afsluttet med undtagelse af C 356/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 programmet for Lazio-regionen, hvor der er indrøm- met en forlængelse for visse projekter, der er suspen- deret af retlige grunde. De resterende beløb for de tre OP vil blive frigjort hurtigst muligt. — Tyskland (3 OP ud af 8): For OP Rheinland-Phalz vil den ikke anvendte støtte (0,681 mio. ECU), som afventede en eventuel anfægtelse af beregningsmeto- den fra Tysklands side, blive frigjort hurtigst muligt. De to andre (Bayern og Nordrhein-Westfahlen) er stadig åbne og er ved at blive gennemgået. Program- met for Hessen, som allerede er afsluttet, vil blive genåbnet som følge af Revisionsrettens bemærknin- ger. — Spanien (2 OP ud af 8): Ved kontrollen på stedet af OP for Aragon og Catalonien anså Kommissionen visse udgifter for ikke-støtteberettigede; de nationale og regionale myndigheder i Spanien har fremlagt yderligere oplysninger, som har medført en delvis ændring af denne holdning. Udbetalingen af restbelø- bet skal ske, så snart situationen er endeligt afklaret. — Danmark (1 OP ud af 1): Da den anmodning om udbetaling af restbeløbet, som de danske myndigheder havde fremlagt, var ufuldstændig, afventer Kommis- sionen endnu, at de yderligere oplysninger, den har bedt om, bliver fremsendt. 3. 7. Som anført under punkt 3. 5 og 3. 6 har Kommissio- nen konstateret visse former for praksis i de franske OP, som den betragter som uregelmæssige. Kommissionen har pligt til at sikre sig, at de betingelser, der er fastsat for tildelingen af fællesskabsstøtten, er overholdt, selv om det sommetider medfører, at de frister, der er fastsat i forord- ningerne, overskrides. 3. 8. Kommissionen beklager, at de frister, der er fastsat i forordningerne, ikke er overholdt; den mener dog ikke, at den manglende overholdelse af denne frist er grund nok til, at betalingsanmodningen ikke kan godkendes. 4. ATTESTERING AF UDGIFTER OG RAPPORTER OM AKTIONERNES FORLØB Pålideligheden af udgiftsattesteringerne 4. 2. Ved afslutningen af programmet råder Kommissio- nen over yderligere oplysninger om gennemførelsen tak- ket være møderne i tilsynsudvalget og de forskellige årlige rapporter; den årlige rapport for den sidste tranche medtager normalt oplysningerne om den konsoliderede gennemførelse lige fra det pågældende OP’s start. 4. 3. Kommissionen går videre med sin undersøgelse af de konstateringer, som Revisionsretten baserer sine bemærk- ninger på med hensyn til gyldigheden af udgiftsattesterin- gerne. Den lægger ikke skjul på, at den også sommetider finder fejl, udeladelser og unøjagtigheder i medlems- staternes attesteringer, specielt i forbindelse med pro- grammer som dem, der gennemføres under mål 5b, som omfatter en lang række små, meget forskelligartede pro- jekter, hvis gennemførelse afhænger af mange forskellige instanser. Disse konstateringer er for administrative øvrigt grunden til hovedparten af de forsinkelser i udbe- talingen af restbeløbet for programmerne, som Revisions- retten påpeger i del 3. Kommissionen er enig med Revi- sionsretten i, at attesteringerne skal give en solid garanti for, at de anmeldte udgifter faktisk er blevet afholdt, og at de er støtteberettigede, og med henblik herpå har den godkendt forordning (EF) nr. 2064/97 (EFT L 290 af 23. 10. 1997, s. 1). Den pålægger bl. a. medlemsstaterne en forpligtelse til senest på tidspunktet for anmodningen om endelig betaling at fremlægge en erklæring, som er udar- bejdet af en uafhængig revisor, og som udtaler sig om gyldigheden af anmodningen og den endelige udgiftsan- meldelse og retmæssigheden og korrektheden af transak- tionerne i forbindelse med udgifterne. 4. 4. De tyske myndigheder har fremsendt et svar på Revisionsrettens bemærkninger. Kommissionen har siden december 1997 blokeret udbetalingen af restbeløbet for dette program, som anslås til 10 mio. ECU. Gennemførelsesrapporter 4. 6. Gennemførelsesrapporterne er i overensstemmelse med artikel 25 i samordningsforordningen og gennemfø- instrumenter, der omfatter en relsesbestemmelsernes række fysiske og finansielle indikatorer, som viser den aktuelle fase i aktionsforløbet samt den forvaltningsmæs- sige situation og eventuelle problemer i denne forbindelse. De finansielle oplysninger i rapporterne er medtaget til orientering, for så vidt som de gør det muligt at under- søge, hvor langt man er kommet med programmerne. 4. 7. Gennemførelsesrapporten og udgiftsattesteringen er to dokumenter, hvis art og formål er forskellige, som behandles i to forskellige artikler i samordningsforordnin- gen, som normalt vedrører to forskellige datoer, og som ofte udarbejdes af forskellige organer. Derfor skal proble- merne med at sammenholde oplysningerne i de to doku- menter ikke fortolkes sådan, at de er i modstrid med hinanden. 4. 8. Kommissionen mener ikke, at disse rapporter skal levere specifikke regnskabsoplysninger. Den anser de årlige rapporter om gennemførelsen af aktionerne for yderst interessante, når man skal følge med i gennemfø- relsen af de forskellige foranstaltninger. 4. 9. Kommissionen mener ligesom Revisionsretten, at det er yderst vigtigt, at disse årlige rapporter er fuldstæn- dige og beskriver de fremskridt, der er gjort, og de vanskeligheder, man er stødt ind i; den har altid over for de ansvarlige myndigheder insisteret på, at en god forbe- redelse af disse rapporter var afgørende, hvis møderne i tilsynsudvalget skulle være effektive. Rapporternes gen- nemsnitlige kvalitet er steget betydeligt i den nuværende 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/35 fase 1994–1999, og den bliver stadig bedre, efterhånden som udvalgene får mere erfaring. (Se også bemærknin- gerne til punkt 5. 18). Afslutningen af de årlige trancher sker på grundlag af medlemsstatens udgiftsattesteringer efter modtagelsen af den årlige rapport, hvis overensstem- melse Kommissionen udtaler sig om. 5. FORVALTNING OG OPFØLGNING Gennemførelse af OP 5. 1. Koncentrationen af foranstaltningerne i slutningen af perioden er i princippet ikke i modstrid med en sammenhængende programmering, en god finansforvalt- ning og en permanent opfølgning og evaluering af aktio- nerne. Den årlige investeringstakt i 1991–1993 var i samme størrelsesorden som investeringstakten i perioden 1994–1999. Programmering 5. 2. –5. 4. Den tid, som udarbejdelsen, gennemgangen og godkendelsen af programmerne krævede, er forklaret i de generelle bemærkninger i indledningen. Efter Kommissio- nens mening er det uundgåeligt, at de forskellige etaper tager en vis tid i forbindelse med en reform, som har medført omfattende ændringer i de arbejdsmetoder, der anvendes i forbindelse med strukturaktionerne. 5. 5. og 5. 6. Revisionsretten henviser til en række aktio- ner, hvor udvælgelsen af støttemodtagerne fandt sted, inden programmerne var godkendt, men hvor udbetalin- gen af fællesskabsbevillingerne overholder de støtteberet- tigelsesdatorer, der er fastsat i støttetildelingsbeslutnin- gen. Den samme situation opstod i 1994 ved overgangen mellem de to programmeringsfaser, hvor en række aktio- ner, som skulle have været gennemført under den anden fase, modtog en samfinansiering, som blev opført under det første program, og som erstattede andre aflyste foranstaltninger. Kommissionen anser denne fremgangs- måde for helt retmæssig, når først det er kontrolleret, at alle betingelserne for støtteberettigelse er overholdt. Ifølge artikel 5 i grundforordningen (EØF) nr. 2081/93 skal et program betragtes som et sammenhængende hele med mål for gennemførelsen og ikke som en samling forud fastlagte projekter. Overholdelsen af programme- ringsprincippet og en korrekt gennemførelse af foranstalt- ningen kræver, at man når de fastsatte fysiske og finan- sielle mål for gennemførelsen og målene for virkningen. Desuden må man ikke glemme, at selv om den operatio- nelle programmeringsfase kom sent i gang, var planlæg- ningen af aktionerne for udvikling af landdistrikterne allerede begyndt ude i regionerne, så snart mål 5b- områderne var afgrænset. I artikel 15 i samordningsfor- ordningen fastsættes det, at de udgifter, der er påløbet i de seks måneder, der går forud for forelæggelsen af støtteanmodningen for Kommissionen, er støtteberetti- gede ved samfinansiering af projekter og støtteordnin- ger. Omprogrammering 5. 7. –5. 9. Ændringen af fællesskabsstøtterammerne og OP under mål 5b blev foretaget på grund af en række forskellige omstændigheder, hvoraf de vigtigste var føl- gende: — Afstemning af fællesskabsstøtterammerne. Arbejdet bestod i at sammenligne de beløb i faste 1989-priser, der var anvendt i perioden 1989–1993 til alle de interventioner, der var omfattet af den enkelte støtte- ramme (OP, de aktioner i henhold til de forskellige forordninger, som udgør de tidligere indgåede forplig- telser), med det beløb i faste 1989-priser, der er fastlagt i fællesskabsstøtterammen. Den forskel, som en sådan sammenligning viste, og som kunne være positiv eller negativ, skulle overføres til de nugæl- dende interventionsformer. — Tekniske justeringer af de operationelle programmer med henblik på at programmere de yderligere bevillin- ger, som skyldes deflatoren (der var på det tidspunkt tale om betydelige bevillinger) og i visse tilfælde konsekvenserne af de meget store udsving i pariteten mellem den nationale valuta og ecu, som opstod i slutningen af programgennemførelsesperioden. — Forlængelse af tidsfristerne for forpligtelses- og beta- lingsoperationerne. Alle disse ændringer, som kan fortolkes på den måde, som Revisionsretten påpeger, blev foretaget med henblik på at overdrage de bevil- linger, der er afsat i fællesskabsstøtterammerne, og gøre det muligt at tilpasse Fællesskabets intervention til de faktiske forhold, man møder ved gennemførel- sen af programmerne. Anvendelse af de grundlæggende begreber 5. 10. Begrebet gyldig retlig forpligtelse, som de franske myndigheder anvender, overholdt ikke de betingelser, der var fastlagt for dette begreb i støttetildelingsbeslutnin- gerne. Som følge af denne konstatering krævede Kommis- sionen efter en tilbundsgående undersøgelse af problemet, at begrebet forpligtelse blev anvendt korrekt i overens- stemmelse med beslutningen, sådan som det anvendes i alle medlemsstaterne, og det accepterede de franske myn- digheder. Kommissionen vil udbetale restbeløbet for de pågældende programmer, når den har kontrolleret, at disse forholdsregler er overholdt. 5. 11. Kommissionen glæder sig over, at dette problem er blevet opdaget, idet det viser, at kontrolarbejdet fungerer effektivt. Udvælgelse af aktioner og støttemodtagere 5. 12. Kommissionen er ved at gennemgå Revisionsret- tens bemærkninger sammen med medlemsstaterne. Ud- C 356/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 vælgelsen af støttemodtagerne foretages af medlemssta- terne på grundlag af en række prioriterings- og rele- vanskriterier, som normalt optræder i de nationale bestemmelser for anvendelsen af denne støtte, som er godkendt inden for rammerne af fællesskabsbestemmel- serne. Fællesskabslovgivningen præciserer ikke, i hvilke tilfælde der er behov for feasibility-undersøgelser, eller hvad de skal indeholde. Sådanne undersøgelser skal efter Kommissionens mening tage hensyn til projektets stør- relse og til erfaringerne fra andre projekter af samme art. For de fleste af projekterne under mål 5b, som er små, og hvis indhold ofte er velafprøvet, er det mere hensigtsmæs- sigt, at det er de regionale eller lokale myndigheder, der direkte foretager en vurdering. Anvendelsen af forskellige støttesatser er stadig det vigtigste instrument, de offent- lige myndigheder har til at opdele aktionerne ud fra, hvor interessante de er, og hvor godt de stemmer overens med den førte udviklingspolitik. Strukturfondsforordningerne tillader disse forskellige satser, og Kommissionen har forståelse for, at der forekommer forskelle fra den ene region til den anden. Overvågningsmekanismer Finansielt tilsyn 5. 14. Den nuværende praksis for EUGFL, Udviklings- sektionen, består i, at hver enkelt udbetaling opføres under den ældste endnu åbne forpligtelse under det pågældende program. Denne praksis er gennemsigtig og reducerer arbejdsbyrden med forvaltningen af program- merne, som Kommissionen endnu en gang påpegede i sit svar på erklæringen om regnskabernes rigtighed for regn- skabsåret 1996 (punkt 21. 4 i rapporten). Kommissionen imod ikke, at denne fremgangsmåde strider mener bestemmelserne om strukturfondene. 5. 15. I det tilfælde, som Revisionsretten omtaler, mener Kommissionen, at disse transaktioner, selv om terminolo- gien ikke altid er særlig klar, skal betragtes som aconto- betalinger og ikke som forskud. Der er således tale om budgetforskud, der udgør endelige, men delvise udbetalin- ger forud for den endelige afslutning, og som derfor udgør acontobetalinger, jf. finansforordningens artikel 46. Hvis sådanne forskud blev opført på de forskuds- konti, der skal afvikles som led i det generelle regnskab, ville det både medføre, at den budgetmæssige udnyttelse af betalingsbevillingerne ville falde betydeligt, og at fæno- menet med de tidligere indgåede forpligtelser ville få større vægt i budgetregnskabet. 5. 16. Det forhold, at udbetalingen af restbeløbet for en tranche ud fra et budgetudnyttelsessynspunkt ikke medfø- rer en frigørelse, betyder på ingen måde, at denne udbeta- ling behandles som et forskud. Derimod sker udbetalin- gen af restbeløbet for en tranche, når Kommissionen har modtaget den årlige gennemførelsesrapport, og forvalt- ningstjenesterne har godkendt rapportens indhold. efter den enkelte stats forvaltningsret og budgettraditio- ner. Den har udviklet sig meget siden de første år efter strukturfondsreformen, bl. a. takket være erfaringerne med de første programmer. a) Der findes ingen bestemmelser, som kræver, at der skal foreligge dokumenter som dem, Revisionsretten omtaler. Visse mål 5b-regioner offentliggjorde allerede i 1991 brochurer for potentielle støttemodtagere, hvori det beskrives, hvilke procedurer man skal følge for at kunne få fællesskabsstøtte; disse informations- tiltag har siden vundet generel udbredelse under fasen 1994–1999. b) og c) Den administrative forvaltnings kvalitet er ble- vet betydeligt bedre takket være brugen af edb, ikke kun i forbindelse med forvaltningen af program- merne, men generelt i alle de aktiviteter, der foregår hos myndighederne og i virksomhederne. d) Det er rigtigt, at gennemførelsen af mål 5b er foregået meget decentralt, samtidig med at medlemsstaten fort- sat har været Kommissionens endelige samtalepartner, bl. a. i forbindelse med den finansielle gennemførelse. Dette gør forvaltningen tungere, men har beriget gennemførelsen af programmerne og øget deres virk- ning. 5. 18. Opfølgningen af 5b-programmerne er sket på grundlag af fysiske indikatorer for de forskellige foran- staltninger, selv om de mange forskelligartede interventio- ner, der var planlagt, som var nøje tilpasset behovene i hvert enkelt konkret område, gjorde det vanskeligt at finde den præcise indikator og specielt at sammenligne med foranstaltningerne under de øvrige programmer. Resultaterne har været af forskellig kvalitet, alt efter hvor komplekse programmerne var, og hvor stor en indsats der blev gjort under opfølgningsarbejdet. Selv om proble- met er forekommet under De Integrerede Middelhavspro- grammer, har Kommissionen ikke i forbindelse med mål 5b oplevet, at de myndigheder, der havde ansvaret for gennemførelsen, var specielt tilbageholdende med at tilve- jebringe oplysninger. Den har snarere mødt forbehold med hensyn til, om arbejdet var nyttigt i betragtning af, hvor vanskeligt det var at finde de rigtige indikatorer. På nuværende tidspunkt, efter flere års forskning i evalue- ringsteorier og -praksis, betragter de specialiserede insti- tutter stadig udvælgelsen af indikatorer som en af de kritiske faser i evalueringen. Fysisk kontrol 5. 19. Det er altid muligt at forbedre tilsynet med pro- grammerne, men den indsats, der gøres, skal stå i et rimeligt forhold til de anvendte ressourcer. Kommissionen og medlemsstaterne bestræber sig på at forbedre dette aspekt, og der er gjort store fremskridt på grundlag af erfaringerne med den første fase. 5. 17. Den måde, strukturinterventionerne administreres på, varierer fra den ene medlemsstat til den anden alt 5. 20. De fleste 5b-programmer omfatter et stort antal projekter, der gennemføres på privat initiativ, og hvis 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/37 praktiske gennemførelse afhænger af udefra kommende og uforudsigelige faktorer, som de ansvarlige myndighe- der ikke har nogen kontrol over. Erstatningen af projek- terne må ske ved hjælp af smidige procedurer. 5. 21. Kommissionen undersøger de sager, som omtales i Revisionsrettens sektorbreve. Faglig bistand 5. 23. Kommissionen anser kun de offentlige myndighe- ders driftsudgifter for støtteberettigede, hvis der er tale om yderligere udgifter, dvs. udgifter, som kommer oven i de ordinære udgifter, som er knyttet til udtrykkelige, yderligere krav i lovgivningen, og som følger af gennem- førelsen af programmerne. Kommissionen undersøger de pågældende sager. 5. 24. Det er sommetider umuligt og absolut ikke opera- tionelt inden for en foranstaltning at adskille de egentlige materielle investeringer fra visse forvaltnings- og stimule- ringsforanstaltninger, som er nødvendige for gennemfø- relsen. 5. 25. Kommissionen mener, at medtagelsen af de for- ventede stimuleringsudgifter i de operationelle foranstalt- ninger overholder princippet om specificering af bevillin- gerne. Desuden er det kun de yderligere administrations- udgifter, der er et direkte resultat af tilsynet med pro- grammerne, der kan medfinansieres af Fællesskabet. Kontrol 5. 26. og 5. 27. Kommissionen anvender de begrænsede menneskelige og materielle midler, den råder over, til bedst muligt at opfylde de forpligtelser, som traktaterne har pålagt den. En større kontrolindsats for mål 5b- programmerne ville utvivlsomt have svækket andre, lige så nødvendige, aktiviteter. 5. 29. –5. 31. De nationale myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen af programmerne, har beføjelser til at bestemme, hvad der skal gøres for at følge op på de henstillinger, som revisionsorganerne sender dem. Under alle omstændigheder vil forordning (EF) nr. 2064/97 øge disse organers betydning for kontrolarbejdet i medlems- staterne. Evaluering 5. 32. og 5. 33. Kommissionen mener, at den fra de første stadier i anvendelsen af mål 5b har lagt ganske særlig vægt på evalueringen af programmernes virkning. Således indgik den i 1992 en kontrakt med en gruppe konsulen- ter om en midtvejs-evalueringsundersøgelse med stor vægt på metoderne, der omfattede 11 programmer under mål 5b, som var udvalgt sådan, at de dækkede de forskellige typer, både med hensyn til størrelse og gennemførelsens administrative tilrettelæggelse. Dette arbejde, som er banebrydende på evalueringsområdet, var en første kon- takt med de velkendte evalueringsinstitutter i Europa og var en veritabel prøvebænk for evalueringen af program- merne under de andre mål. Der blev indgået kontrakt om de 21 efterfølgende evalueringsundersøgelser i 1994, og arbejdet blev udført i 1994 og 1995. De vedrørte en række programmer, hvor fristen for indgåelse af forplig- telser for aktionerne var udløbet, og alle de støtteberetti- gede aktioner var således kendt, selv om de ikke alle var afsluttet. Hvis man havde ventet længere, ville evaluerin- gerne ikke have fremhævet og videregivet erfaringerne fra de gennemførte programmer, og de ville ikke have kunnet bruges under udarbejdelsen af programmerne for 1994–1999. De nationale, regionale og lokale myndighe- der blev allerførst informeret om iværksættelsen af eva- lueringerne og resultaterne af Kommissionens udbud med henblik på udvælgelse af evalueringseksperter. De fik lejlighed til at udnytte de analyser, der var udarbejdet, så meget mere som der blev foretaget direkte undersøgelser hos støttemodtagerne, hvilket sker temmelig sjældent i forbindelse med evalueringsarbejdet og gjorde det muligt førstehåndsoplysninger. Resultaterne af dette at arbejde blev drøftet på et seminar i Bruxelles den 3. maj 1995 med deltagelse af alle de myndigheder, der havde ansvaret for gennemførelsen. få Overgangen til den anden periode 5. 34. Mål 5b’s egenart gør det nødvendigt at afgrænse landdistrikterne inden for NUTS III-regionerne for at sikre, at aktionerne koncentreres i de områder, som har mest brug for dem. Evalueringseksperterne løser de pro- blemer, som Revisionsretten nævner, bl. a. med hensyn til analysen af virkningerne, ved hjælp af de relevante meto- der. 5. 35. Kommissionen håber, at den forsinkelse, Revi- sionsretten nævner (19,6 % i forhold til forudsigelserne), vil blive indhentet uden problemer i de to år, der er tilbage. 5. 36. Som Revisionsretten anfører, var den finansielle gennemførelse i 1995 dårlig. Det skyldtes startvanskelig- heder for de nye programmer som følge af den admi- nistrative gennemførelse af de nye aktioner (godkendelse af støtteordningerne, udbud om udførelsen af projek- terne) og de potentielle modtageres manglende kendskab til programmerne. 5. 37. Kommissionen ser ingen problemer i, at en aktion eller foranstaltning, der blev gennemført i den første programmeringsfase, fortsætter i den anden fase, hvis de enkelte projekter eller udgifter kan identificeres tilstræk- kelig klart. C 356/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 6. KONKLUSION OG HENSTILLINGER 6. 1. Der blev allerede foretaget en gennemgribende revi- sion under forberedelsen af programmeringsfasen 1994–1999 med indførelsen af de samlede programme- ringsdokumenter, som samler planlægnings- og program- meringsfasen i e´n operation. Som anført i bemærknin- gerne til punkt 5. 5 og 5. 6 mener Kommissionen, at programmeringen sker og skal overholdes på foranstalt- ningsplan og ikke for hvert enkelt projekt. Der er derfor ikke grund til at tale om programmering med tilbagevir- kende kraft eller om medtagelse af udgifter, som allerede er afholdt, når udvælgelsen af de konkrete projekter ikke falder sammen med programmeringstidspunktet. 6. 2. Som anført under punkt 4. 3 indeholder Kommissio- nens forordning (EF) nr. 2064/97 bestemmelser om instrumenter, der skal gøre attesteringerne mere pålidelige i overensstemmelse med det, Revisionsretten anfører. 6. 4. Kommissionen har altid holdt fast på, at der skulle være klare kriterier for udvælgelsen af projekterne inden for hver enkelt foranstaltning. Man må dog ikke glemme, at i et system med samfinansiering er det de myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen af de enkelte foran- staltninger, der udvælger støttemodtagerne i overensstem- melse med de krav og prioriteringskriterier, der er fastlagt i de administrative bestemmelser, som giver tilladelse til den offentlige intervention. 6. 5. Kommissionen udbetaler restbeløbet for de årlige trancher på grundlag af de udgiftserklæringer, som med- lemsstaterne udarbejder, efter at have kontrolleret de årlige rapporter og efter aftale med de tjenester, der deltager i tilsynet med programmerne. Det er dog uund- gåeligt, selv om det ikke tilstræbes, at forhold, der er relevante for restbeløbet, først identificeres under forbere- delsen af udbetalingen af restbeløbet. 6. 6. Kommissionen mener, at den faglige bistand også kan spille en meget nyttig rolle i forbindelse med stimula- tion, information af potentielle støttemodtagere og oplys- nings- og demonstrationsaktioner, som alle skal forbedre gennemførelsen af programmet. 6. 3. Kommissionen mener, at de problemer, som Revi- sionsretten omtaler under punkt 5. 10 i sin beretning, skyldes den manglende overholdelse af en af artiklerne i støttetildelingsbeslutningen. Når først Kommissionen har konstateret forholdene, har den ikke manglet juridiske argumenter for at kræve overholdelse af de pågældende bestemmelser. 6. 7. Forordning (EF) nr. 2064/97 stemmer overens med Revisionsrettens anbefalinger, idet den forpligter med- lemsstaterne til senest på tidspunktet for anmodningen om endelig betaling for hver enkelt intervention at frem- lægge en erklæring, der er udarbejdet af en ekstern revisor, som bl. a. gør rede for resultaterne af den kon- trol, der er foretaget


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Directive amending Directive 77/ 388/EEC on the common system of value-added tax (the Value- added Tax Committee) (COM(97)0325 C4-0365/97- 97/0186(CNS)) (Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
application of EU law
approximation of laws
catalogue
committee (EU)
double taxation
new economic order

formats: html print


title: Wetgevingsresolutie houdende advies van het Europees Parlement inzake het voorstel voor een richtlijn van de Raad tot wijziging van richtlijn 77/388/EEG betreffende het gemeenschappelijk stelsel van belasting over de toegevoegde waarde (Comité voor de belasting over de toegevoegde waarde) (COM(97)0325 C4-0365/97 97/0186(CNS)) (Raadplegingsprocedure)


title: Regolamento (CE) n. 1981/98 della Commissione del 17 settembre 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 762/94 recante modalità d'applicazione del regolamento (CEE) n. 1765/92 del Consiglio per quanto riguarda il ritiro di seminativi dalla produzione

eurovoc_concepts:
aid per hectare
cereals
leguminous vegetable
oleaginous plant
regional aid
set-aside

formats: html pdf print

text: L 256/8 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 18. 9. 98 REGOLAMENTO (CE) N. 1981/98 DELLA COMMISSIONE del 17 settembre 1998 che modifica il regolamento (CE) n. 762/94 recante modalit(cid:133) d’applicazione del regolamento (CEE) n. 1765/92 del Consiglio per quanto riguarda il ritiro di seminativi dalla produzione LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1765/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, che istituisce un regime di sostegno a favore dei coltivatori di taluni seminativi (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1624/98 (2), in particolare l’articolo 12, considerando che il regolamento (CE) n. 762/94 (3), modi- ficato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1566/97 (4), stabi- lisce le modalit(cid:133) d’applicazione del regolamento (CEE) n. 1765/92 del Consiglio per quanto riguarda il ritiro di seminativi dalla produzione e prevede, in particolare, che le superfici messe a riposo debbano essere state coltivate dal richiedente nei due anni precedenti la presentazione della domanda; considerando che, a scopo di semplificazione, si pu(cid:149) rinunciare a tale condizione; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere della riunione congiunta dei comitati di gestione per i cereali, i grassi e i foraggi essiccati, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Primo trattino dell’articolo 3, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 762/94 (cid:138) soppresso. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 settembre 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 12. (2) GU L 210 del 28. 7. 1998, pag. 3. (3) GU L 90 del 7. 4. 1994, pag. 8. (4) GU L 208 del 2. 8. 1997, pag. 29


title: Wetgevingsresolutie houdende advies van het Europees Parlement inzake het voorstel voor een besluit van de Raad betreffende het standpunt van de Gemeenschap in de Associatieraad inzake de deelname van Estland aan het communautaire programma voor het midden- en kleinbedrijf (COM(98)0113 C4-0205/98 98/0080(CNS))(Raadplegingsprocedure)

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
Estonia
Mexico
clock and watch industry
small and medium-sized enterprises


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2806/98 do Deputado Joan VALLVÉ à Comissão. O "Misteri d'Elx"

eurovoc_concepts:
Spain
Unesco
cultural heritage
customs and traditions

text: C 96/148 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 8. 4. 1999 (1999/C 96/211) PERGUNTA ESCRITA E-2803/98 apresentada por Nikitas Kaklamanis (UPE) (cid:224) Comissªo (17 de Setembro de 1998) Objecto: FuncionÆrios locais da representa(cid:231)ªo da Comissªo Europeia em Atenas A representa(cid:231)ªo da Comissªo Europeia em Atenas, emprega, hÆ anos, pessoal local (local staff) para cobrir as necessidades de funcionamento do gabinete de Atenas. Pergunta-se (cid:224) Comissªo: 1. Quem fixa o montante do vencimento mensal dos funcionÆrios locais do gabinete de Atenas? 2. Com base em que critØrios? 3. Quais sªo as tabelas de categorias? 4. Qual Ø o regime de seguran(cid:231)a social destes funcionÆrios? Resposta dada por Erkki Liikanen em nome da Comissªo (27 de Outubro de 1998) As condi(cid:231)ıes de trabalho dos agentes locais do gabinete de representa(cid:231)ªo em Atenas sªo fixados por 1. e 2. uma regulamenta(cid:231)ªo adoptada pela Comissªo em 14 de Mar(cid:231)o de 1997, estabelecida a fim de alargar as normas constantes no artigo 79o e seguintes do regulamento aplicÆvel aos outros agentes(ROA). Esta regulamenta(cid:231)ªo Ø revista periodicamente com vista a adaptar os emolumentos dos agentes locais em servi(cid:231)o em Atenas aos par(cid:226)metros formulados na referida regulamenta(cid:231)ªo. Os emolumentos foram fixados inicialmente tendo em conta o mercado do trabalho de emprego local e sªo revistos em fun(cid:231)ªo da evolu(cid:231)ªo dos salÆrios pagos no sector pœblico, privado e do (cid:237)ndice dos pre(cid:231)os de consumo. 3. A carreira de agente local tem actualmente 21 escalıes. Tal como consta no artigo 80o do ROA, os funcionÆrios locais estªo inscritos no regime de seguran(cid:231)a social 4. nacional e a Comissªo assume os custos que lhe competem enquanto entidade empregadora. No entanto, a regulamenta(cid:231)ªo local de referŒncia integra um seguro complementar que cobre os riscos de doen(cid:231)a, invalidez e acidentes de trabalho. (1999/C 96/212) PERGUNTA ESCRITA E-2806/98 apresentada por Joan VallvØ (ELDR) (cid:224) Comissªo (17 de Setembro de 1998) Objecto: O «Misteri d(cid:146)Elx» A cidade de Elx (Elche) pretende que uma das suas tradi(cid:231)ıes seculares, a representa(cid:231)ªo do «Misteri o Festa d(cid:146)Elx» seja declarada Patrim(cid:243)nio da Humanidade pela UNESCO. Esta Festa tem a sua origem no final do sØculo XIV e desde entªo, Ø representada todos os anos durante as festas da Assun(cid:231)ªo a 14 e 15 de Agosto. Sobre estas festas o escritor Joan Fuster declarou: esta festa popular vive na (cid:237)ntegra a tradi(cid:231)ªo douta e a alegria piedosa da popula(cid:231)ªo local junta-se aos sinais mais mediatos de uma cultura resistente; os res(cid:237)duos das velhas liturgias surgem no trabalho diÆrio com a seguran(cid:231)a amb(cid:237)gua e eloquente dos grandes acontecimentos colectivos. Tenciona a Comissªo, de acordo com o estabelecido no artigo 128o do Tratado, apoiar esta iniciativa que representaria o reconhecimento de um valor cultural europeu de tradi(cid:231)ªo centenÆria? Resposta dada pelo Sr. Oreja em nome da Comissªo (20 de Outubro de 1998) Remete-se a aten(cid:231)ªo do Senhor Deputado para a resposta da Comissªo (cid:224) sua pergunta oral H-865/98, no per(cid:237)odo de perguntas da sessªo de Outubro de 1998 (1) do Parlamento. (1) Debates do Parlamento (Outubro de 1998)


title: PERGUNTA ESCRITA n. 2814/98 do Deputado Michael HINDLEY à Comissão. Programa de acção para a República do Casaquistão (ajuda da UE ao Casaquistão)

eurovoc_concepts:
EU aid
Kazakhstan
action programme
common organisation of markets
cooperation policy
technical cooperation

text: 29. 4. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 118/149 Por conseguinte, a Comissªo nªo tenciona apresentar qualquer proposta de altera(cid:231)ªo das directivas «farmacŒuticos» que ponha em causa o princ(cid:237)pio da unicidade do diploma. A Comissªo entende que este principio constitui um dado adquirido extremamente positivo para os farmacŒuticos comunitÆrios na medida em que lhes garante efectivamente o direito (cid:224) liberdade de circula(cid:231)ªo no mercado interno. (1) (2) (3) JO L 253 de 24. 9. 1985. JO L 147 de 9. 6. 1975. JO L 147 de 9. 6. 1975. (1999/C 118/185) PERGUNTA ESCRITA E-2813/98 apresentada por Susan Waddington (PSE) (cid:224) Comissªo (17 de Setembro de 1998) Objecto: Regulamenta(cid:231)ªo das agŒncias matrimoniais a n(cid:237)vel internacional Existem, em toda a UE, uma sØrie de «agŒncias matrimoniais» a oferecer servi(cid:231)os especializados destinados a apresentar homens da UE a mulheres jovens na Tail(cid:226)ndia e outros pa(cid:237)ses do Sudeste AsiÆtico. Embora algumas dessas agŒncias actuem de boa fØ, a sua actividade nªo estÆ actualmente submetida a qualquer regulamenta(cid:231)ªo ou controlo. Sem regulamenta(cid:231)ªo, inspec(cid:231)ªo e controlo, tais agŒncias podem ser utilizadas directa ou indirectamente como cobertura para o trÆfico de mulheres e sua explora(cid:231)ªo sexual. Na sequŒncia da recomenda(cid:231)ªo do Parlamento (1) que preconizava o estabelecimento de um quadro regulamentar para as referidas agŒncias, que medidas tomou a Comissªo nesse sentido e que outras medidas tem em vista? (1) JO C 14 de 19. 1. 1998, p. 39. Resposta dada por Anita Gradin em nome da Comissªo (26 de Outubro de 1998) A Comissªo estÆ a par do facto de alguns casos terem vindo a pœblico, em particular atravØs dos media, em que agŒncias matrimoniais na Uniªo Europeia sªo usados directa ou indirectamente para fins de trÆfico sexual de mulheres. TambØm Ø verdade que, de momento, cabe aos Estados-membros decidir se e como desejam controlar o modo como estas agŒncias matrimoniais operam. A Comissªo estÆ a preparar um estudo comparativo sobre a situa(cid:231)ªo nos Estados-membros, de modo a avaliar a necessidade de uma iniciativa legislativa a n(cid:237)vel europeu. Neste momento, e ao abrigo da iniciativa Daphne, a questªo do casamento for(cid:231)ado Ø um dos assuntos sob investiga(cid:231)ªo por parceiros em dois projectos de 1997. (1999/C 118/186) PERGUNTA ESCRITA E-2814/98 apresentada por Michael Hindley (PSE) (cid:224) Comissªo (17 de Setembro de 1998) Objecto: Programa de ac(cid:231)ªo para a Repœblica do Casaquistªo (ajuda da UE ao Casaquistªo) No (cid:226)mbito do programa indicativo para 1996-1999, acordado entre as autoridades do Casaquistªo e o ComitØ de gestªo do TACIS, Ø feita uma referŒncia espec(cid:237)fica (cid:224) concessªo de assistŒncia a fim de facilitar a entrada do Casaquistªo na OMC. A Comissªo pode indicar as formas de que se reveste essa assistŒncia?