title: Erityiskertomus N:o 17/98 uusiutuvien energialähteiden tukemisesta Joule-Thermie-ohjelmaan liittyvien kustannusten jaolla toteutettavien toimien ja Altener-ohjelmaan liittyvien koehankkeiden yhteydessä, sekä komission vastaukset (annettu Europan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

eurovoc_concepts:
EU aid
EU financing
EU programme
European Commission
project evaluation
renewable energy

formats: html pdf print

text: 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/39 ERITYISKERTOMUS NRO 17/98 uusiutuvien energialähteiden tukemisesta Joule-Thermie-ohjelmaan liittyvien kustannusten jaolla toteutettavien toimien ja Altener-ohjelmaan liittyvien koehankkeiden yhteydessä, sekä komission vastaukset (annettu Europan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 356/03) SISÄLLYSLUETTELO Kohdat Sivu 1. Tarkastuksen laajuus. 1. 1 — 1. 2 2. Yhteenveto tärkeimmistä tarkastusta koskevista huomautuksista. 2. 1 — 2. 12 3. Joule-Thermie-ohjelma. 3. 1 — 3. 58 Oikeudellinen kehys ja organisaatio. 3. 1 — 3. 4 Ohjelman kuvaus ja tavoitteet. 3. 5 — 3. 9 Talousarvion toteutuminen. 3. 10 — 3. 13 Ohjelman hallinto ja valvonta. 3. 14 — 3. 43 Hankkeiden valinta. 3. 14 — 3. 25 Hankkeiden hallinto ja valvonta. 3. 26 — 3. 37 Ohjelman seuranta. 3. 38 — 3. 41 Ohjelman hallintokustannukset. 3. 42 — 3. 43 Hankkeen täytäntöönpano. 3. 44 — 3. 58 Hankkeen koordinointi eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien avulla. 3. 44 — 3. 47 Virheettömien kustannusselvitysten tuottamiseen liittyvät ongelmat. 3. 48 — 3. 55 Kesken jäävien hankkeiden riski. 3. 56 — 3. 58 4. Altener-ohjelma. 4. 1 — 4. 16 Oikeudellinen kehys ja organisaatio. 4. 1 — 4. 3 Ohjelman kuvaus ja tavoitteet. 4. 4 — 4. 7 Ohjelman hallinto ja valvonta. 4. 8 — 4. 16 Hankkeiden valinta. 4. 8 — 4. 10 Muodollinen päätösmenettely. 4. 11 — 4. 12 Hankkeen hallinto. 4. 13 — 4. 16 5. Tiedonlevitys. 5. 1 — 5. 2 6. Joule-Thermie- ja Altener-ohjelmien yhteensovittaminen EU:n ja jäsenvaltioi- den muiden uusiutuvia energialähteitä koskevien tukitoimien kanssa. 6. 1 — 6. 8 7. Päätelmät ja suositukset. 7. 1 — 7. 9 Liite 1 — Uusiutuvien energialähteiden asema yhteisön politiikoissa. Liite 2 — Joule-Thermie-ohjelman Joule-osan valintamenettelyt. 40 40 41 41 41 42 42 42 44 46 46 47 47 47 48 48 48 49 49 49 49 50 50 50 52 56 57 Komission vastaukset. 58 C 356/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 1. TARKASTUKSEN LAAJUUS 1. 1. Uusiutuvia energialähteitä koskevat kustannusten- jaolla toteutettavat toimet (1) muodostavat Joule-Ther- mie-ohjelman talousarviosta (1 039 miljoonaa ecua) noin 35 prosenttia. Altener-koehankkeet (28,8 miljoonaa ecua), joiden osuus ohjelman talousarviosta (44 miljoo- naa ecua) on noin 66 prosenttia, koskevat Joule-Thermie- ohjelman kaltaisia toimia. 1. 2. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoit- teena oli arvioida, oliko asianomaisissa neuvoston pää- töksissä määritetyt tavoitteet saavutettu tehokkaasti ja tuloksellisesti. Tähän sisältyi ohjelman, ohjelman hallinto- rakenteiden sekä tiedettä, tutkimusta ja kehitystyötä (PO XII) käsittelevän komission pääosaston ja energia-alan pääosaston (PO XVII) menettelyjen tarkastelu. Kuudesta jäsenvaltiosta (Belgia, Ranska, Saksa, Espanja, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta) valittiin Joule-Thermie-ohjel- man toimeenpanon tarkastusta varten yhdeksäntoista hankeosapuolta, jotka olivat mukana kolmessakymme- nessä yhteensä noin 300 hankkeesta. Valinta kohdistui aurinkoenergiaa ja biomassaa koskeviin hankkeisiin, mutta myös joitakin muiden alojen hankkeita oli mukana ja tarkastelussa. Tarkastettaviksi otettujen hankkeiden pääasiallisena valintaperusteena oli yhteisön tuen suuruus, mutta pyrkimyksenä oli myös saada mukaan tarkastukseen erilaisia tuensaajatyyppejä (kor- keakoulut, tutkimuslaitokset ja yksityiset yritykset, pienet ja keskisuuret yritykset mukaan lukien). Altener-ohjelman tarkastus pääosasto XVII:ssä. asiakirjatutkimuksiin järjestöjen perustui 2. YHTEENVETO TÄRKEIMMISTÄ TARKASTUSTA KOS- KEVISTA HUOMAUTUKSISTA 2. 1. Vaikka neuvosto onkin tehnyt päätöksen tutki- musta ja teknologista kehittämistä koskevan Joule-ohjel- man ja esittelyä koskevan Thermie-ohjelman yhteenliittä- misestä, hankkeiden valintaa ja hallintomenettelyjä ei ole yhdenmukaistettu hallinnosta vastaavissa kahdessa pää- osastossa. Yhteenliittämisen olennaista tavoitetta — tut- kimuksen ja esittelyn välisen juovan voittamista — ei ole saavutettu (ks. kohdat 3. 04, 3. 16, 3. 24 ja 3. 29). 2. 2. Thermie-alan hankkeiden valintamenettely ei ole riittävän selkeää, kun taas ohjelman Joule-osassa on havaittu edistystä ensimmäisen ehdotuspyynnön jälkeen (ks. kohdat 3. 15 ja 3. 16). 2. 3. Monilta Thermie-esittelyhankkeilta katsottiin puut- tuvan merkittävä innovatiivinen ominaispiirre; niiden eurooppalainen ulottuvuus oli vain rajallinen eikä niiden rahoitus täyttänyt kumppaneiden tasapainoisen osallistu- misen vaatimuksia (ks. kohdat 3. 22, 3. 23 ja 3. 24). 2. 4. Hankkeiden tieteellinen ja rahoituksellinen hallinto sekä valvonta olivat heikkoja kummallakin alalla, vaikka Thermie-osassa laajalti käytetty ulkoinen apu mahdollis- taa Joule-osaa tarkemman valvonnan (katso kohdat 3. 26, 3. 27, 3. 28 ja 3. 29). 2. 5. Hankkeiden valinnan, hallinnon ja valvonnan alalla niin Joule- kuin Thermie-ohjelmankin osalta voi esiintyä tekijöitä, jotka eivät ole keskenään yhdenmukaisia (ks. kohdat 3. 17, 3. 18, 3. 30 ja 3. 31). 2. 6. Komissio ei kerää eikä arvioi tietoja, jotka koskevat ohjelman hallintokuluja tai hankkeiden valintaan ja hal- lintoon liittyviä kuluja. PO XII:ssa yli 50 % toimista, jotka rahoitetaan Joule-Thermie -ohjelman talousarvion määrärahoista (katso kohdat 3. 21, 3. 41, 3. 42—3. 43). 2. 7. Lukuisat Thermie-hankkeet, erityisesti biomassa- alan hankkeet, ovat vakavasti myöhässä, tai niistä on jopa luovuttu (ks. kohdat 3. 56—3. 58). 2. 8. Hankkeiden osapuolten esittämiin kulukorvausvaa- timuksiin liittyi paljon ongelmia eivätkä komission yksi- köiden tarkastukset olleet riittäviä (katso kohdat 3. 32, 3. 48—3. 55). 2. 9. Altener-ohjelmaa koskevia rahoituspäätöksiä ei ole tehty asianmukaisesti (ks. kohdat 4. 11—4. 12). 2. 10. Komissio ei koordinoi, ohjaa eikä valvo Altener- ohjelman valintamenettelyn osittaista delegoimista jäsen- valtioille. Menettely ei ole tämän vuoksi avoin eikä valin- nan oikeudenmukaisuutta ole (katso kohdat 4. 08—4. 10). taattu 2. 11. Rinnakkaisten tietoverkkojen ja tarkastettuja oh- jelmia koskevien tiedotuspisteiden suuri määrä vaikuttaa haitallisesti tiedotuspolitiikan tehokkuuteen ja tulokselli- suuteen (ks. kohdat 5. 01—5. 02). (1) Kustannustenjaolla toteutettavat toimet ovat tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alan hankkeita tai esittelyhank- keita, joiden osalta komissio korvaa osan hankkeen osapuol- ten kuluista. 2. 12. Koska kaikkia yhteisön tukemia uusiutuvia energi- alähteitä koskevia hankkeita — erityisesti rakennerahas- tojen alalla — ei ole käyty perusteellisesti läpi, ohjelmia ja komission yksiköiden toimintaa ei voida sovittaa yhteen tehokkaasti (katso kohdat 6. 2—6. 4). 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/41 3. JOULE-THERMIE-OHJELMA Ohjelman kuvaus ja tavoitteet Oikeudellinen kehys ja organisaatio 3. 1. Joule-Thermie-ohjelman mukainen tuki jaettiin en- nen vuotta 1994 kahden erillisen ohjelman kautta. Joule- ohjelma, joka oli yksi tutkimuksen ja teknologisen kehit- tämisen (TTK) kolmannen puiteohjelman erityisohjel- mista, koski tutkimustoimia (PO XII), kun taas esittely- toiminta rahoitettiin Thermie-ohjelmasta, joka kuului energiapolitiikan alaan (PO XVII). 3. 2. Maastrichtin sopimuksen 130 f artiklan 3 kohdassa esittelyhankkeista tuli osa XV osastoa, joka koskee tutki- musta ja teknologista kehittämistä. Tämän johdonmukai- nen seuraus oli se, että esittelyhankkeet sisällytettiin tut- kimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaan. Kun neljäs puiteohjelma tuli voimaan, Thermie-ohjelman esittelyosa sulautettiin näin ollen Joulen mukana Joule- Thermie-ohjelmaan. 3. 3. Joule-Thermie-ohjelmasta (1994—1998) määrätään neljännestä puiteohjelmasta tehdyssä päätöksessä (2) sekä tutkimusta ja teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta energia-alan erityisohjelmasta muun kuin ydinenergian alalla tehdyssä päätöksessä (3). 3. 5. Tuetut yhteisrahoitteiset toimet ovat yleensä hank- keita, jotka toteutetaan useista eri jäsenvaltioista olevien osapuolten yhteistyöryhmässä, konsortiossa, ja joiden tar- koituksena on tutkimus tai laitoksen rakentaminen esitte- lyä varten jollakin seuraavista aloista: a) uusiutuvien energialähteiden integroiminen (ainoas- taan tutkimus) b) aurinkokennot c) uusiutuvien energialähteiden käyttö rakennuksissa d) tuulienergia e) biomassasta ja jätteistä saatava energia f) vesivoimalat (ainoastaan esittely) g) geoterminen energia h) energian varastointi ja muut vaihtoehdot (esimerkiksi polttokennot ja aurinkoenergia). Joule-Thermie-ohjelman yleisenä 3. 6. tavoitteena on edistää energia-alan turvallisuutta, kestävää kehitystä, puhtaita ja tehokkaita energiateknologioita, teollisuuden kilpailukykyä sekä sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Uusiu- tuvien energialähteiden kannalta tärkeimpiä tavoitteita ovat uusiutuvien energialähteiden kustannus-hyötysuh- teen ja käyttövarmuuden parantaminen sekä asianomais- ten toimijoiden luottamuksen lisääminen niin, että uusiu- tuvat energialähteet saataisiin merkittävällä tasolla osaksi energiajärjestelmää. Lisäksi tavoitteena on saada uusiutu- vat energialähteet entistä paremmin talouden ja yhteis- kunnan päivittäisen elämän osaksi. 3. 4. Vaikka Joule-Thermie muodostaakin määräyksissä yhden ohjelman, komission organisaatiokaavion mukaan kahdesta alkuperäisestä ohjelmasta (Joule ja Thermie) vastaa yhä kaksi pääosastoa, pääosastot XII ja XVII, kahden komissaarin alaisuudessa. Pääosastossa XII ohjel- maa hallinnoidaan energiaosastossa F, jossa uusiutuvien energialähteiden alasta vastaa erillinen yksikkö. Pääosas- tossa XVII ohjelmaa hallinnoidaan energiateknologi- aosastossa D, jonka D3-yksikkö vastaa uusiutuviin ener- gialähteisiin liittyvistä hankkeista. 3. 7. Edellä mainitut tavoitteet pätevät koko ohjelmaan, mutta neuvoston päätökseen sisältyy myös erillisiä, kaik- kia mainittuja ohjelman osa-alueita koskevia tavoitteita. Joule-alan osalta painotetaan huipputeknologioita, joita ei ole joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta onnistuttu vielä tuomaan markkinoille. Thermie-esittelyhankkeiden tarkoituksena on todistaa uusien teknologioiden tekninen elinkelpoisuus sekä samalla tarvittaessa osoittaa mahdol- liset taloudelliset edut. (2) Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1110/94/EY, tehty 26 päivänä huhtikuuta 1994, Euroopan yhteisön nel- jännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittä- mistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994—1998) (EYVL L 126, 18. 5. 1994, s. 1). tutkimusta (3) Neuvoston päätös 94/806/EY, tehty 23 päivänä marraskuuta 1994, teknologista kehittämistä, esittely mukaan lukien, koskevasta energia-alan erityisohjelmasta muun kuin ydinenergian alalla (1994—1998)(EYVL L 334, 22. 12. 1994, s. 87). ja 3. 8. Kyseiset tavoitteet sisällytetään komission Joule- Thermie-työohjelmaan, jossa määritetään tavoitteisiin liit- tyvät tehtävät ja joka on osa kaikille sellaisille tahoille toimitettavaa perusasiakirja-aineistoa, joita kiinnostaa hanketta koskevan ehdotuksen tekeminen. 3. 9. Erityisaloja ja energialähteitä koskevat tavoitteet ovat kohtuullisen tarkkoja ja eriytettyjä. Niitä strategi- semmat tavoitteet, kuten Euroopan teollisuuden kilpailu- C 356/42 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 kyvyn sekä taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuu- den parantamista koskevat tavoitteet, ovat sen sijaan niin epämääräisiä, että niitä ei voida pitää perustana, jonka avulla voidaan arvioida ohjelman todellisia tuloksia. osuus alkaa olla 31. 12. 1997 mennessä neuvoston ohjeelli- sen tavoitteen mukainen. Tämä ei koske pienten ja keski- suurten yritysten erityisiä tukitoimia, joiden 1,28 prosen- tin osuus on kaukana 5 prosentin rajasta. Talousarvion toteutuminen 3. 10. Taulukosta 1 käy ilmi, että vaikka vuoden 1995 maksusitoumusmäärärahat käytettiin ohjelman ensimmäi- senä vuonna käytännöllisesti katsoen kokonaan, maksu- virrat olivat hitaita. Tämä oli seurausta hankkeiden valin- tamenettelyn ja sopimusneuvottelujen kestosta. Ensim- mäinen ehdotuspyyntökierros käynnistyi 15. 12. 1994, ja hanke-ehdotusten jättämisen määräpäivä oli 24. 3. 1995. Ensimmäiset sopimukset allekirjoitettiin vasta joulu- kuussa 1995, ja näin ollen ennakkomaksut suoritettiin enimmäkseen vasta varainhoitovuonna 1996. 3. 11. Joule-Thermie-ohjelmaa koskevassa neuvoston päätöksessä määrättiin ohjeellisesta jaosta Joule- ja Ther- mie-osaan sekä kussakin osassa tärkeimpiin tukikohtei- siin. Päätöksessä määrättiin myös siitä, että osa talousar- viosta varataan liitännäistoimenpiteisiin ja hallinnollisiin kuluihin. Taulukossa 2 esitetään, miten 31. 12. 1997 men- nessä myönnettyjen tosiasiallisten tukien osalta on nouda- tettu neuvoston tekemää jakoa (4). 3. 12. Talousarviomäärärahojen jakamista eri aloille (uu- siutuvien energialähteiden, fossiilisten polttoaineiden ja energian järkevän käytön aloille) ei voitu toteuttaa heti niin kuin oli alun perin tarkoitus, koska vuonna 1995 järjestetyn ensimmäisen yleisen ehdotuspyyntökierroksen yhteydessä ei ilmaantunut tyydyttäviä hankkeita uusiutu- vien energialähteiden alalla. Sen vuoksi vuoden 1995 lopulla käynnistettiin, Euroopan parlamentin sitä painok- kaasti toivottua, uusi ehdotuspyyntökierros, joka oli avoin ainoastaan uusiutuvia energialähteitä koskeville hankkeille. Taulukosta 2 käy ilmi, että tämän ehdotus- pyynnön jälkeen uusiutuvien energialähteiden prosentti- (4) Komission kertomuksilla ja rahoitusjärjestelmällä ei valitetta- vasti voida valvoa neuvoston asettamien rajojen noudatta- mista tyydyttävällä tavalla, koska kaikilla neuvoston määrit- telemillä luokilla ei ole omaa alatilitysnumeroa. Lisäksi kus- tannusten jakaminen luokkiin ”hallinnolliset kulut”, ”tiedon- levitys”, ”pk-yritysten tuki” sekä ”hankkeet” jättää paljon tulkinnan varaa. Sen vuoksi taulukossa 2 esitetyt luvut eivät voi olla täysin luotettavia. Komissiota hankkeiden valinnassa ja hallinnossa avustavien asiantuntijoiden kustannukset esi- merkiksi kohdistetaan hankkeisiin hallinnon sijasta. Hallin- non osuutta kuvaava luku ei ole siten täysin kattava, vaikka 2 prosenttia alittaakin 2,15 prosentin rajan. Myös taulukon kohtaan ”muu” luokiteltujen kulujen 2,07 prosentin osuus, johon sisältyy ryhmä SINCOM-järjestelmän mukaisesti hank- keiden kohdalle tehtyjä vientejä, koskee pääasiassa hallinnol- lisia kuluja. Kun nämä kaksi kohtaa yhdistetään, 2,15 pro- sentin raja ylitetään. 3. 13. Varojen jakautuminen Joule- ja Thermie-osuuteen sisältyviin eri aloihin esitetään taulukoissa 2, 3 ja 4. Erään tarkastettavaksi valitun 4,5 miljoonan ecun suurui- sen Joule-alan sopimuksen osalta huomattiin, että hanke oli jouduttu luokittelemaan hankeluetteloissa uudelleen fossiilisten polttoaineiden alalta uusiutuvien energialähtei- den alalle marraskuussa 1996 — 11 kuukautta hankkeen alkamisen jälkeen. Hanke koski biomassan sekapolttoa hiilen kanssa, ja tämä ala kuuluu työohjelman sekä neuvoston päätöksen mukaan selkeästi fossiilisten poltto- aineiden alaan (työohjelma 1994—95, 4. luku, Fossiiliset polttoaineet: 4. 1. 1. A. 2. Polttoainesekoitukset: hiilisekoi- tusten ja hiilen poltto yhdessä biomassan kanssa, jäämät ja/tai jätteet). Kaupallisella pohjalla toimivissa laitoksissa tulisi tavoitella biomassan tai jätteen muuttamista sähkö- energiaksi korkeatuottoisella tavalla (yli 40 prosenttia) taloudellisesti kannattavasti ja vähentäen samalla hiilidi- oksidin ja muiden kaasumaisten tai kiinteiden päästöjen määrää ja tavoittelemalla jäämiä, jotka ovat joko neu- traaleja tai uudelleen käytettävissä. Neuvoston päätös 94/806/EY: Fossiiliset polttoaineet 3. 1 Tutkimus ja kehi- tys — Hiilen ja biomassan kaasuttamisprosessien (tai polttoprosessien) kehittäminen). Tämän yksittäisen pro- jektin uudelleenluokittelu aiheutti Joule-alan fossiilisia polttoaineita koskevien sitoumusten vähenemisen 9 pro- sentilla ja Joule Res-alan sitoumusten kasvun 3 prosen- tilla. Ohjelman hallinto ja valvonta Hankkeiden valinta 3. 14. Hanke-ehdotuksen valmistelu edellyttää hakijalta huomattavaa ajan ja varojen käyttöä. Ehdotuksen laati- mista koskeva tiedottaminen mahdollisille hakijoille on parantunut ohjelman alkuvaiheesta erityisesti Joule-alan osalta, ja hankkeen osapuolet ilmoittivat, että laaja- alainen ehdotus oli tarpeen oikeudenmukaisen arvioinnin kannalta. Sähköiset vakiomuotoiset hakulomakkeet, joita on jo käytössä muissa ohjelmissa, voisivat kuitenkin tehostaa valintamenettelyä. 3. 15. Joule-alan hankkeiden valintamenettelyssä, joka on esitetty yksityiskohtaisesti liitteessä 2, noudatetaan neljännen puiteohjelman mukaisia menettelyjä, ja ulko- puolisten asiantuntijoiden arviolla on valintamenettelyssä suuri merkitys. Ensimmäisen Joule-ehdotuspyyntökierrok- sen aikana vuoden 1995 alkuperäisessä yhteisymmärrys- muistiossa ehdotettiin, että 143 ehdotusta 563 ehdotuk- sesta luokiteltaisiin uusiutuvien energialähteiden alalle, mutta ohjelman hallintoelin luokitteli nämä ehdotukset alemmaksi 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/43 ennen niiden toimittamista Joule-komitealle. Vaikka muutoksia perusteltiinkin siten, että näin yhdenmukais- tettiin yksittäisten asiantuntijoiden yksilöllisten valintape- rusteiden luokittelua lopullisiin yhteisymmärrysmuistioi- hin nähden, tällaisen yhdenmukaistamisen tarve on osoi- tus siitä, että arvioijille ja paneelikeskustelujen puheen- johtajana toimiville komission virkamiehille annetut ohjeet eivät olleet riittäviä. Jotta vältyttäisiin ensimmäisen ehdotuspyyntökierroksen ongelmien toistumiselta, komis- sio selkeytti arvioijille ja komission virkamiehille annetta- via kirjallisia ohjeita. 3. 16. Vaikka Thermie-osuus kuuluukin neljännen puite- ohjelman alaan, sen hankkeiden valintaan ei sovelleta samaa vakiomenettelyjä. Valintamenettely ei ollut niin kaavamainen ja asiakirja-aineistoa oli vähemmän, joten menettely ei ollut yhtä selkeä kuin Joulen tapauksessa. Joule-ehdotusta arvioi kuusi ulkopuolista asiantuntijaa, kun taas Thermie-ehdotusta arvioi kaksi ulkopuolista asiantuntijaa, yksi tai kaksi komission tieteellisen alan virkamiestä sekä teoriassa kaikki asianomaisen teknisen Thermie-komitean jäsenet. Thermie-komiteoiden jäsenet edustavat jäsenvaltioita. Heidän osuutensa ei rajoitu val- vontatehtäviin niin kuin Joule-komiteassa, vaan työhön kuuluu todellinen osallistuminen erityishankkeiden tekni- seen arviointiin. Joule-alan valintajärjestelmä vaikuttaa paremmalta, koska ehdotuksia pyritään tarkastelemaan ainoastaan tieteellisten ansioiden kannalta ilman poliittis- ten seikkojen vaikutusta. 3. 17. Joitakin jäsenvaltioita edustivat sekä Joule- että Thermie-komiteassa sellaiset henkilöt, jotka kuuluivat jul- kisten tai osittain julkisten tutkimuslaitosten henkilökun- taan ja jotka myös osallistuivat ohjelmaan hankkeen osapuolena. Vaikka tällaisten asiantuntijoiden käytännön kokemus on varmasti arvokasta keskusteluissa, komitea- jäsenyys voi antaa heidän edustamilleen laitoksille epäoi- keudenmukaista ”tietoetumatkaa” kilpailijoihin. 3. 18. Lisäksi epäkohdaksi voi muodostua sellainen sopi- mus, jossa komissio nimittää ehdotuksen arvioineen ulko- puolisen asiantuntijan myös hankkeen tieteellisen seuran- nan suorittajaksi Thermie-alan teknisenä päällikkönä. Jos asiantuntija arvioi ensin ehdotuksen myönteisesti, saman asiantuntijan voi olla myöhemmin vaikea suhtautua saman hankkeen toteuttamiseen kriittisesti. 3. 19. Komissio tekee päätöksen hankkeiden rahoittami- sesta noin neljän kuukauden kuluttua ehdotusten vas- taanottamisesta. Päätöksen ja varsinaisen sopimuksen allekirjoittamisen välinen neuvotteluvaihe kestää lisäksi 4—5 kuukautta, jolloin neuvotellaan erityisistä (pääasi- assa rahoitukseen liittyvistä) sopimusehdoista. Vaikka kaikki osapuolet pitävätkin neuvotteluaikaa liian pitkänä, juuri konsortioissa käydyt keskustelut ja konsortioihin kuuluvien yksittäisten osapuolten omat myöhäiset vas- taukset komission tiedusteluihin olivat usein syynä viiväs- tyksiin. Neuvotteluaikaa voitaisiin lyhentää huomatta- vasti tarkistamalla menettelyjä, erityisesti selkeyttämällä ja yksinkertaistamalla vakiomuotoista sopimusta. 3. 20. Yksi tarkastetuista aurinkoenergiaa koskevista Joule-alan hankkeista muodosti ensimmäisen osan paljon laajemmasta hankkeesta, ja hankkeen myöhemmät vai- heet arvioidaan vasta seuraavien ehdotuspyyntöjen perus- teella, jolloin vaarana on, että ne eivät tule valituiksi. Koska hankkeen tulokset ovat merkityksellisiä ainoas- taan, jos kaikki vaiheet toteutetaan, komissio ottaa huo- mattavan riskin myöntäessään varoja, jotka saattavat mennä hukkaan. Joule-komitealle esitetyissä tiedoissa ensisijaisten hankkeiden luettelossa ei viitata lainkaan siihen, että kyseinen 2 miljoonan ecun hanke kattaa ainoastaan kuusivuotisen hankkeen kaksi ensimmäistä vuotta. Vaikka tämä seikka mainitaan ehdotusyhteenve- dossa, siinä ei selitetä, mitä teknistä osuutta ensimmäinen vaihe koskee eikä liioin sitä, minkä kokoiseksi koko hankkeen taloudellinen kokonaisarvo muodostuu. Tämä tarkoittaa sitä, että Joule-komitealle annetut tiedot eivät riittäneet ehdotuksen varsinaisten ulottuvuuksien arvioi- miseen. Joule-komitean pitäisi saada entistä tarkempaa tietoa hankkeiden osa-alueita koskevista ehdotuksista. Eräs aurinkoenergiaa koskeva Thermie-hanke oli jaettu samalla tapaa eri vaiheisiin, mutta tässä tapauksessa Thermie-komitealle oli tiedotettu tästä asianmukaisesti. 3. 21. Yhden Joule-ehdotuksen arviointiin liittyvät asian- tuntijoiden käytön keskimääräiset kustannukset olivat n. 655 ecua, mikä merkitsee kunkin sopimuksen osalta melkein 2 600 ecua eli 3,2 prosenttia hankkeen saamasta keskimääräisestä tuesta. Yhden Thermie-ehdotuksen kes- kimääräiset asiantuntijakustannukset olivat korkeammat kuin Joule-ehdotuksen vastaavat kustannukset, vaikka Thermie-ehdotusta arvioi vain kaksi ulkopuolista asian- tuntijaa, kun taas Joule-ehdotuksia arvioi enimmillään kuusi asiantuntijaa. Komissio ei seurannut eikä arvioinut menettelyn kustannuksia. Yksityiskohtaisia tietoja henki- lökuntaan ja infrastruktuuriin liittyvistä sisäisistä kustan- nuksista ei ollut saatavissa. Kustannuksia ja menettelyjä koskevat tiedot eivät puuttuneet ainoastaan valintamenet- telyn osalta, vaan sama puute koskee koko ohjelman hallintoa, jossa ei pyritty määrittämään parasta mahdol- lista käytäntöä. 3. 22. Kolmentoista Thermie-hankkeen tarkastus osoitti, että monien valintaperusteiden käytössä tai tulkinnassa oli perustavanlaatuisia ongelmia. Kuudessa aurinkoken- nojen ja biomassan alan kolmestatoista hankkeesta oli vain vähän innovatiivisia tekijöitä. Vaikka Thermie-ohjel- man vuosien 1994—95 tiedotuslehtisen mukaan sallitut innovatiiviseen osaan kuuluvia kulut ovat hankkeen kuluja, komissio on rahoittanut myös osia, jotka eivät ole innovatiivisia. Siksi pääteltiin, että kyseiset hankkeet oli- vat pikemminkin uusiutuvien energialähteiden edistämistä tai investointihankkeita kuin neuvoston päätöksessä ja C 356/44 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 Thermie-työohjelmassa määriteltyjä todellisia esittely- hankkeita. Kahdessa kolmestatoista hankkeesta oli vain yksi sellainen hankkeen osapuoli, joka ei ollut samasta jäsenvaltiosta kuin muut konsortion osapuolet, ja tämän osapuolen havaittiin olevan tytäryhtiö, jolla oli vain vähä- pätöinen osuus hankkeessa. Kuudessa muussa hankkeessa ainoa ”vieras” osapuoli oli vain tavanomaisten osien toimittaja, joka ei osallistunut hankkeen innovatiiviseen osaan, sikäli kuin hankkeeseen liittyi lainkaan innovaatio- ta. Todellisen uudenlaisen kansainvälisen yhteistyön puut- tuminen on osoitus siitä, että hankkeilla ei ole eurooppa- laista lisäarvoa. Hankkeita olisi näin ollen pitänyt tukea kansallisella tasolla. 3. 23. Thermie-tiedotuslehdessä 1996 määriteltyjen muo- toseikkoja koskevien valintaperusteiden mukaan ”rajat ylittävä yhteistyö” tarkoittaa sitä, että yhteistyön on oltava enemmän kuin symbolista ja että ehdotuksesta täytyy käydä ilmi se, että hankkeiden osapuolten osallis- tuminen on merkittävää ja tasapuolista. Tätä sääntöä ei noudateta rahoituksessa. Joule-hankkeissa kaikki teolli- suutta edustavat osapuolet osallistuvat kuluihinsa 50 pro- sentilla, mikä ei päde Thermie-hankkeisiin. Kaikkien hankkeiden rahoituksen rakenne oli sellainen, että laitok- sen tuleva omistaja tai käyttäjä maksoi hankkeen kustan- nusten (kaikkien hankkeen osapuolten kustannukset mukaan lukien) ja komission tuen välisen eron kokonai- suudessaan. Esittelylaitokset rakentaneiden osapuolten kustannukset korvattiin siten kokonaan, eivätkä kyseiset osapuolet osallistuneet hankkeen rahoitukseen. Kahdessa hankkeessa yhteistyöosapuoli oli jopa laskuttanut työs- tään kaupallisen hinnan omakustannushinnan sijasta. 3. 24. Kuten edellä mainittiin, kolmestatoista tarkaste- tusta Thermie-hankkeesta kuutta ei voitu pitää luonteel- taan innovatiivisena, minkä vuoksi niitä ei voida hyväk- syä Joule-Thermie-ohjelmaan. Ne olisivat soveltuneet komission neuvostolle ehdottamaan Thermie II -nimi- seen (5) energiateknologian edistämistä koskevaan ohjel- maan, jota ei kuitenkaan hyväksytty. Jopa ehdotusten arviointikaavakkeista on nähtävissä, että innovatiivisia (5) EYVL C 158, 9. 6. 1994, s. 6. Thermie II: Art. 2. 1 Aux fins du pre´sent re`glement, on entend ”par projets de promotion de technologies e´nerge´tiques”, ci-apre`s de´nomme´s ”projets”, les projets, non e´ligibles au titre des programmes spe´cifiques du 4e`me programme-cadre, qui visent la mise au point, l’application et/ou la promotion de technologies e´nerge´tiques à caracte`re innovateur avance´ et dont la mise en oeuvre pre´sente une part importante de risque e´conomique, telle qu’ils ne seraient tre`s probablement pas re´alise´s sans un soutien communautaire. Art. 2. 2 Le soutien financier com- munautaire peut eˆtre accorde´ pour des projets visant à promouvoir, en vue de leur plus large utilisation, soit dans des conditions e´conomiques ou ge´ographiques differe´ntes, soit avec des variantes techniques, des techniques, des pro- ce´de´s ou des produits innovateurs qui ont de´jà fait l’objet d’une preme`re application mais qui, en raison de risques subsistants, n’ont pas encore pe´ne´tre´ le marche´. näkökohtia pidetään vähemmän olennaisina kuin voisi odottaa tutkimusta, teknologiaa ja kehittämistä koske- valta ohjelmalta. Vaikka ulkopuolisten asiantuntijoiden täyttämissä kaavakkeissa pyydetään tekemään yhteenveto ”hankkeen kokonaistavoitteesta ja innovatiivisuudesta”, ”hankkeen arviointia” koskevassa kohdassa asiantuntijaa ei vaadita arvioimaan hankkeen innovatiivisia ulottu- vuuksia. Arvioitavia kriteereitä ovat: aikaisempi toiminta, tekniset ja rahoitukselliset riskit, toistettavuus, yrityksen elinkelpoisuus, ympäristö- ja turvallisuusnäkökohdat sekä soveltamismahdollisuudet muualla. Neuvoston tavoite Joule-Thermie-ohjelman yhteenliittämisessä oli yhdistää tutkimus ja kehitys sekä esittelyvaihe. Joule-osuus lisäsi teollisuuden alan hankkeiden osapuolten osallistumista, kun taas Thermie-osuus ei hyödyntänyt esittelyvaiheessa Joule-hankkeiden todella innovatiivisia tuloksia. Thermie- osuudessa tuetaan edelleenkin laitoksia, jotka eivät ole niinkään innovatiivisia mutta jotka tarvitsevat julkista tukea, koska ne eivät ole taloudellisesti elinkelpoisia. Vain yksi hanke muodostui aikaisemman Joule II -hank- keen (kolmas puiteohjelma) seurannasta. 3. 25. Valintaperusteiden soveltaminen aurinkokennoja koskeviin hankkeisiin osoittautui erityisen ongelmalli- seksi. Yksi Thermie-osuuden tärkeimmistä valintaperus- teista on taloudellinen elinkelpoisuus, koska Thermie-alan yksi tavoite on uuden teknologian taloudellisten etujen osoittaminen. Sen vuoksi vakiomuotoisiin hanke-ehdo- tuksen arviointia koskeviin lomakkeisiin sisältyvät tiedot hankkeen takaisinmaksuajasta. Kaikkiin aurinkokennoja koskeviin ehdotuksiin oli sisällytetty hakijoiden antamat tiedot takaisinmaksuajasta tai muita rahoitukseen liittyviä mittareita, mutta arviointia koskevissa yhteenvedoissa ei ollut näitä tietoja. Joidenkin aurinkokennoja koskevien ehdotusten takaisinmaksuajat olivat 77 vuotta tai jopa 121 vuotta, mikä ylitti kyseisten laitosten odotettavissa olevan eliniän reippaasti. Sitä tosiseikkaa, että sähköverk- koon liitetyt aurinkokennolaitokset eivät ole taloudelli- sesti elinkelpoisia, ei saisi jättää huomiotta. Herää kysy- mys, pitäisikö aurinkokennoalalla keskittyä enemmän perustutkimukseen kuin epätaloudellisten laitosten esitte- lyyn, joka edellyttää huomattavaa julkista tukea. Hankkeiden hallinto ja valvonta 3. 26. Hankkeet jakautuvat tieteellisestä hallinnosta ja seurannasta vastaavien tieteellisen alan virkamiesten kes- ken hyvin epätasaisesti. Yhden tieteellisen alan virkamie- hen vastuulla olevien hankkeiden määrä, aiempien ohjel- mien voimassa olevat sopimukset mukaan lukien, vaihteli Joulen osalta 5:stä 90:een ja Thermien osalta 6:sta 41:een, kun taas kunkin virkamiehen vastuulla oli kum- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/45 mallakin alalla keskimäärin noin 30 hanketta. Näin ollen keskimääräistä suuremmasta määrästä hankkeita vastaa- vien virkamiesten suorittama todellinen seuranta on erit- täin rajallista, erityisesti Joulen kohdalla. 3. 27. Tieteellisen alan virkamiesten käynnit hankkeiden osapuolten luona ovat erittäin harvinaisia eikä osastoilla ole tavoitelukuja, jotka koskisivat vuoden aikana tavatta- vien hankeosapuolten prosenttiosuuksia. Minkään yhdek- säntoista tilintarkastustuomioistuimen tarkastaman osa- puolen luona ei ollut käyty valitun hankkeen johdosta. Ainoastaan 22:ta Joule-alan uusiutuvia energialähteitä koskevasta 30. 9. 1997 mennessä allekirjoitetusta 125 hankkeesta ja 14:ää Thermie-alan uusiutuvia energialäh- teitä koskevasta 182 hankkeesta oli käyty katsomassa 31. 12. 1997 mennessä. Hankeosapuolet tapaavat tieteelli- sen alan virkamiehen Brysselissä lähinnä puolivälin tar- kastuksen aikana, jolloin tutkitaan kaikki tietyn alan hankkeet. Hankeosapuolten mielestä hankekohtaiset kes- kusteluajat ovat kohtuuttoman lyhyitä. 3. 28. Vaikka tieteellisen alan virkamiehet eivät käyneet- kään usein tutustumassa hankkeisiin, Thermie-alan hank- keiden seuranta on tarkempaa kuin Joule-alan hankkei- den seuranta, koska tieteellisen alan virkamiesten apuna on 257 hankkeessa kaikkiaan 16 Thermie-alan teknistä päällikköä. Tämä ei tarkoita ainoastaan sitä, että tieteelli- sen alan virkamiesten hallinnoimia hankkeita olisi vähem- män, vaan myös sitä, että tekniset päälliköt tutustuvat hankkeisiinsa useammin ja valvonta on siten tarkempaa. Sekä hankkeen osapuolet että tieteellisen alan virkamiehet arvostavat yleensä teknisten päällikköjen asemaa, vaikka kyseisestä teknologia-alasta vastaavan tieteellisen virka- miehen on johdettava ja valvottava päällikön toimintaa. 3. 29. Joule-ohjelman hallinnossa ruvettiin käyttämään tieteellisen alan virkamiesten ulkoista tukea vasta vuonna 1997. Ensimmäiset alakohtaiset päälliköt (”cluster mana- gers”) valittiin ehdotuspyynnön perusteella, ja jokaisen päällikön tehtävänä on vastata tiettyyn tekniikan alaan kuuluvien hankkeiden seurannasta. Koska näiden alakoh- taisten päälliköiden tehtävät muistuttavat paljon Ther- mie-alan teknisten päälliköiden tehtäviä, herää kysymys, miksi näitä kahta ulkopuoliseen avustukseen liittyvää tehtävää ei ole yhdenmukaistettu tai yhdistetty toisiinsa. Jos sekä Joulen että Thermien alalla käytettäisiin vain yhtä ulkopuolisen asiantuntijan tyyppiä, tutkimuksen ja esittelyn välistä juopaa voitaisiin pienentää. 3. 30. Määräaikaisilla sopimuksilla työskentelevät Joule- ja Thermie-hankkeiden tieteellisen alan virkamiehet vasta- sivat hankkeista, joissa toimi heidän aikaisempia työnan- tajiaan. Vaikka ei ollutkaan mitään merkkejä siitä, että tämä olisi vaikuttanut kyseisten hankkeiden hallintoon ja valvontaan, eturistiriidat ovat mahdollisia. 3. 31. Erään Thermie-hankkeen osapuolen tapauksessa Thermie-alan teknisen päällikön toimipaikassa (puolijul- kinen tekninen seurantakeskus) tehtiin työtä komissiolle ja tarjottiin myös teknistä valvontapalvelua saman hank- keen edunsaajalle. Kohdissa 3. 17—3. 18 mainitussa tapauksessa hanke-ehdotuksen oli arvioinut sama Ther- mie-alan tekninen päällikkö, joka määrättiin myöhemmin vastaamaan hankkeen seurannasta. Kumpikin tilanne voi johtaa eturistiriitoihin, ja tällaisen tilanteen syntyminen olisi pitänyt välttää. tilintarkastustuomioistuimen 3. 32. Rahoitustarkastukset koskevat ainoastaan hank- keiden osapuolten esittämien kulukorvausvaatimusten kohtuullisuutta sekä hankkeen talousarvion lopputulok- sen tarkistusta. Tarkastuksen kohteena olleiden hanke- osapuolten kustannusselvityksissä havaitut lukuisat ongel- mat ovat selvä osoitus siitä, että kustannusten tarkistus on ollut puutteellista. Komissio ei tarkastanut ainoata- kaan tarkastamaa osa- puolta. Komission mukaan aikaisemman Joule II -ohjel- man aikana tarkastettiin 5 prosenttia sopimusosapuolista. Tämä merkitsee sitä, että Joule-alan hankkeiden osapuol- ten mahdollisuudet joutua tarkastukseen ovat hyvin pie- net (1:20). Vanhassa Thermie-ohjelmassa tarkastettiin enemmän hankkeiden osapuolia kuin Joule-ohjelmassa. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tulosten pe- rusteella nykyisen ohjelman tarkastuksia pitäisi laajentaa, erityisesti Joule-alalla. jota 3. 33. Ampere-Aqua-tietojärjestelmä, käytetään Joule-alan hankkeissa ohjelman ja hankkeiden seuran- taan, ei sovellu jokapäiväiseen hallintoon. Järjestelmän ”käyttäjäystävällisyyden” puutteesta johtuen mukaan ei ollut otettu tärkeitä tietoja, kuten hankkeen kehityksen seurannassa ja varsinaisten sopimusehtojen noudattami- sen tarkkailussa tarvittavia teknisiä raportteja. Muita komission oman toiminnan suorituskyvyn seurannassa tarvittavia tietoja, kuten kustannusten esittämisen ja var- sinaisen maksun saamisen välistä viivettä koskevia tietoja, ei ollut saatavilla. 3. 34. Ohjelman Thermie-osuutta ja pääosasto XVII:ää koskevien hankkeiden hallinnossa käytettävä paikallinen tietojärjestelmä (PROMAN) on vielä heikompi kuin Joule-järjestelmä. Tietojärjestelmästä ei voinut useinkaan saada yksittäisten hankkeiden toteuttamista koskevia tie- toja, vaan tähän tarvittiin hanketta koskevien asiakirjojen tutkimista. Joule-järjestelmässä pystyttiin ainakin anta- maan tietoa EY-tuen todellisesta jaosta sopimuksen yksit- täisille osapuolille, mutta Thermie-järjestelmässä tuki merkittiin kokonaissummana koko hankkeelle. Yksi täl- laisen tilanteen seuraus on se, että komissio ei pysty antamaan luotettavia lukuja yksittäisen hankeosapuolen Thermie-osuuden yhteydessä saamasta todellisesta tuesta kaikissa niissä hankkeissa, joissa tämä on mukana. Järjes- telmässä ei myöskään pystytä osoittamaan kaikkien osapuolten saamaa tukea tietyllä alueella tai tietyissä jäsenvaltiossa. C 356/46 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 3. 35. Joule-osuudesta vastaava yksikkö luetteloi ja tar- kastelee uudelleen kaikkia hallintoon ja johtamiseen liit- tyviä menettelyjä pääosasto XII:lle laadittavan, kaikkia tutkimus- ja kehityshankkeita koskevan laatujohtamis- käyttöoppaan laatimista koskevan koetutkimuksen yhtey- dessä. Tähän merkittävään tutkimukseen sisältyy myös ohjelman apuna olevien tietojärjestelmien parantamista ja kehittämistä koskeva hanke. Laatujohtamislähestymistapa on varmasti merkittävä askel kohti ohjelman tehokasta ja tuloksellista hallintaa. Joule-Thermie-ohjelman kohdalla on kuitenkin epätyydyttävää se, että ainoastaan puolet ohjelmasta on mukana tässä kehittämisessä. Jotta koko Joule-Thermie-ohjelman hallinnointi ja seuranta olisi todella yhdenmukaista, ohjelman kummankin osapuolen on toimittava samansuuntaisesti. 3. 36. Vaikka sekä Joule- että Thermie-osaan sovelletaan samaa mallisopimusta, niissä on merkittävä ero. Joule- sopimuksissa edellytetään kulukorvausvaateiden esittä- mistä vuosittain, kun taas Thermie-sopimuksissa edellyte- tään kulukorvausvaateiden esittämistä puolen vuoden välein. Ainoastaan seitsemän kolmestatoista tarkastetusta Thermie-hankkeesta täytti tämän vaatimuksen kokonaan, joten on kyseenalaista, onko kaksi kulukorvausvaadetta vuodessa tarpeellista. Tämä osoittaa myös sen, että sopi- muksia koskevien määräaikojen noudattamista ei seurata tarkasti. Thermie-sopimuksen ja Joule-sopimusmallin yh- denmukaistaminen olisi toivottavaa. 3. 37. Kahdessa tarkastetusta kolmestatoista Thermie- hankkeesta yksi sopimuspuoli jätti konkurssihakemuksen. Vaikka konkurssilla ei ollutkaan merkittäviä vaikutuksia yhteisön talousarvioon, tämä on osoitus sellaisiin hank- keisiin liittyvistä riskeistä, joissa suhteellisen pienille yri- tyksille maksetaan usein suuria tukisummia. Nämä tapaukset osoittivat myös sen, että komissiolla ei ole nopeaa vakiomuotoista menettelyä konkurssi-ilmoitusten varalta. Tarvittaisiin vakiomuotoinen menettely, johon sisältyisivät myös oikeudellisia seikkoja koskevat palvelut, sen varmistamiseksi, että komissio voi heti ryhtyä tarvit- taviin toimiin yhteisön sekä saman konsortion muiden kumppaneiden osalle tulevien riskien vähentämiseksi. Ohjelman seuranta 3. 39. Joulukuussa 1996 julkaistu muun kuin ydinener- gia-alan ohjelmien viisivuotisarvio merkitsi entistä laajem- paa seurantaa neuvoston päätöksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tämä kertomus sisälsi aikaisempien Joule- ja Thermie-ohjelmien arvioinnin sekä nykyisen Joule-Ther- mie-ohjelman ensimmäisen vuoden tarkastelun. Viiden vuoden arviointiryhmässä ja vuosittaisessa arviointiryh- mässä oli eri jäseniä, mutta hallintoa koskevat päätelmät ja suositukset olivat samantapaisia. 3. 40. Ohjelman täytäntöönpanoa koskevien seuranta- kertomusten huomautukset ja suositukset vahvistavat tilintarkastustuomioistuimen havainnot. Suosituksista voi olla suurta hyötyä viidennen puiteohjelman täytäntöön- panon aikana. 3. 41. Vaikka ohjelman täytäntöönpanon kustannus-hyö- tysuhteen arviointi on määritelty selkeästi seurantatehtä- vien yhdeksi tavoitteeksi, vuosi- ja viisivuotiskertomuk- sissa on vain hyvin yleisiä mainintoja asiasta. Käynnissä olevien ohjelmien kustannusvaikuttavuutta koskevan vii- sivuotisarvion otsikon alla mainitaan, että koska kaikkia hankkeita hallinnoivan komission henkilökunta on luku- määrältään suhteellisen pieni ja koska on pysytty alkupe- räisen talousarvion mukaisissa määrärahoissa, ohjelman johtoa ja hallintoa pidetään kustannusvaikuttavana. Kumpaankaan kertomukseen ei sisälly mitään kustannuk- sia koskevia lukuja. Ohjelman hallintokustannukset 3. 42. Ohjelman hallintoon liittyvien kustannusten val- vonta riippuu kustannusten osatekijöiden tuntemuksesta. Ohjelman täytäntöönpanosta vastaavilla komission osas- toilla ei ole yleiskäsitystä toimiensa hallinnollisista kuluista. Komissio ei laske ohjelman hallinnon kokonais- kustannuksia tai yksityiskohtaisempia tunnuslukuja kuten ehdotuskohtaisia kuluja, hankekohtaisia kokonaishallin- tokustannuksia tai hankekohtaisia matkakuluja, jotka voisivat olla olennaisia sen arvioinnissa, ovatko nykyisen ohjelman hallintorakenteen kustannukset järkevässä suh- teessa yhteisön myöntämän tuen kokonaismäärään näh- den. Tämä heikentää komission mahdollisuuksia opti- moida varojenkäyttöä. 3. 38. Joule-Thermie-ohjelman vuotuisesta seurannasta vastaa ulkopuolisten asiantuntijoiden muodostama arvi- ointiryhmä neuvoston päätöksen mukaisesti. Ensimmäi- sessä seurantakertomuksessa (vuodelta 1995) keskityttiin ensimmäisen ehdotuspyyntökierroksen järjestämiseen ja valintamenettelyyn, kun taas vuoden 1996 kertomuksessa arvioitiin myös komission hankkeiden hallintoa ja seuran- tatoimia. 3. 43. Ohjelman talousarvioon (talousarvion osa B) sisäl- tyvien hallinnollisten kulujen vuosittain tehtävää alusta- vaa jakoa eri luokkien kesken (muu kuin varsinainen henkilökunta, työmatkat ja kokoukset, tietojenkäsittely, julkaisut, varsinainen henkilökunta) ei ole täydennetty läheisten samoihin luokkiin sisältyvien talousarvion osan A kattamien kulujen asianmukaisella jaolla. Vaikka komissio seuraakin Joule-Thermie-ohjelmasta tehdyn neu- voston päätöksen liitteessä II määriteltyjen henkilöstöme- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/47 nojen (2,85 prosenttia talousarviosta) ja hallintokulujen (2,15 prosenttia talousarviosta) raja-arvojen noudatta- mista, tämä on ainoastaan talousarvion osan B eräs valvontamenettely eikä menettelyyn sisälly kustannus- vaikuttavuusanalyysin aineksia. Tilintarkastustuomiois- tuin huomasi myös, että 31. 12. 1997 PO XII:ssa Joule- Thermie-alan määrärahoista rahoitettavista 48 toimesta 26:ta toimea hoitivat henkilöt, jotka työskentelivät Joule- Thermie-ohjelman ulkopuolisissa tehtävissä. Tästä voi- daan päätellä, että ohjelman hallintoon ja johtamiseen liittyvät vuotuiset yleiskustannukset eivät ole tiedossa. Hankkeen täytäntöönpano Hankkeen koordinointi eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien avulla 3. 44. Komissio tukee mahdollisuutta hyödyntää euroop- palaisia taloudellisia etuyhtymiä (ETEY) tutkimus- ja kehitysohjelmien ETEY:n käyttö koordinaattorina, joka jättää ETEY:n jäsenistä muodostuvien konsortioiden puolesta hanke-ehdotuksia, voi komission mukaan jouduttaa hankkeen alkua edeltä- viä menettelyvaiheita ja helpottaa hankkeen hallintoa. osallistumismekanismina. 3. 45. Kolme eri ETEY:ää koordinoi kuutta seitsemästä- toista tarkastetusta Joule-hankkeesta. Vaikka konsortio- kumppanit olivatkin tyytyväisiä siihen, että hallinnolliset tehtävät annettiin erilliselle yksikölle, joka sijaitsi kah- dessa tapauksessa lähellä komissiota, ETEY:n käyttö ei johtanut missään kyseisissä tapauksissa sopimusneuvotte- lujen helpottumiseen tai nopeutumiseen. Päinvastoin ilmeni useita lisäongelmia. 3. 46. Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä allekir- joittaa etuyhtymän koordinoimat sopimukset kaikkien jäsenten puolesta. Todelliset jäsenet mainitaan ainoastaan teknisessä liitteessä. Teknisessä liitteessä ei kuitenkaan anneta tietoa yhteisön tuen jakautumisesta eri jäsenten kesken. Tämä tarkoittaa sitä, että ainoita yksittäisten jäsenten ”talousarvioita” koskevia tietolähteitä ovat sopi- muksen neuvottelua koskevat lomakkeet. Koska nämä lomakkeet eivät sisälly varsinaiseen sopimukseen, jäsenet voisivat muuttaa määrärahojen jakoa keskenään ilman komission hyväksyntää. Tällainen tilanne saattaa vähen- tää komission määräysvaltaa ja varmasti myös vähentää sopimusten avoimuutta. Komission olisi laajennettava kaikissa etuyhtymien kanssa tehtävissä sopimuksissa ole- vaa taulukkoa sallittujen kulujen arvioidusta jakautumi- sesta niin, että varojen jakautuminen hankkeeseen osallis- tuvien ETEY:n jäsenten kesken otettaisiin huomioon. 3. 47. Komission ETEY:ille antamista sisäisistä neuvotte- luohjeista käy ilmi, ettei komissio odota saman sopimuk- sen puitteissa ETEY:n joidenkin jäsenten työskentelevän lisäkustannusmallin mukaan (6) ja toisten taas kokonais- kustannusmallin mukaan (7). Näin ollen yliopisto (joka käyttää lisäkustannusmallia) ja yksityinen yritys (jonka on pakko soveltaa kokonaiskustannusmallia) eivät voi osallistua jäseninä samaan ETEY:ään. Jos ETEY:n kanssa tehty sopimus tuo esiin tuen todellisen jakautumisen osallistuvien jäsenten kesken, tämä sääntö saattaa olla turha. Virheettömien kustannusselvitysten tuottamiseen liittyvät ongelmat 3. 48. Todellisia kustannuksia kuvaavien sopimusten jär- jestelmä edellyttää erittelevää kustannuslaskentaa kustan- nusselvitysten täydentämiseksi ja yhteisön varojen väärin- käytön välttämiseksi. Tarkastetuissa Joule- ja Thermie- sopimuksissa esitettyjen kustannusten perustelut olivat usein epätyydyttäviä. Nämä havainnot tukivat tilintarkas- tustuomioistuimen aiemmista, samaa sopimusmallia käyt- täviä tutkimus- ja kehitysohjelmia koskevista kertomuk- sista saatuja tuloksia. 3. 49. Kahdeksan yhdeksästätoista hankkeen osapuolesta oli esittänyt työvoimakustannusten ja yleisten menojen osalta talousarviosta varatut kustannukset todellisten kustannusten sijasta. Vuoden aikana on yleensä mahdol- lista toimia budjetoitujen summien mukaan, jos ne sopeu- tetaan todelliseen kustannustasoon tilikauden päätyttyä todellisen kustannustason laskemisen jälkeen. Useimmissa tarkastetuissa tapauksissa hankkeen osapuolet eivät kui- tenkaan aikoneet oikaista aikaisempia kulukorvausvaatei- taan, ja kahdessa tapauksessa osapuolet eivät voineet tai eivät halunneet laskea todellisiin kustannuksiin perustuvia yleiskustannuksia. 3. 50. Kokonaiskustannussopimukseen liittyvän yleiskus- tannustason laskemisen ja kyseisten kustannusten oikaise- misen todettiin muodostavan perusluonteisen ongelman. Korkeakouluissa, jotka eivät käytä kustannuslaskentajär- jestelmää, ongelma on ratkaistu siten, että niiden lisäkus- tannussopimuksissa on kiinteä yleiskustannustaso, joka vastaa 20:tä prosenttia välittömistä kustannuksista. Kaik- kien muiden on laskettava yleisten kustannusten todelli- nen taso. Mallisopimuksessa kuvataan vain rajatusti ja epämääräisin ohjein sitä, mitä menetelmää on käytettävä ja mitkä kustannukset ovat sallittuja tai eivät ole sallittuja yleiskustannuksissa. Tarkastuksessa mukana olleet hank- (6) Lisäkustannusmalli on kustannusten korvausjärjestelmä, jossa komissio korvaa 100 prosenttia lisäkustannuksista, jotka johtuvat välittömästi hankkeesta ja joita ei korvata korkeakoulujen uusiutuvista varoista. Lisäksi komissio mak- saa yleiskustannusten korvaamiseksi summan, joka vastaa 20:tä prosenttia välittömistä kustannuksista. Tätä mallia sovelletaan ainoastaan korkeakouluissa, joissa ei ole kustan- nuslaskentajärjestelmää. (7) Kokonaiskustannusmalli on kustannusten yleinen korvausjär- jestelmä, jossa komissio korvaa 50 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista, todelliset yleiskustannukset mukaan lukien. C 356/48 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 keen osapuolet sovelsivat yleiskustannuksia, joiden suu- ruus vaihteli 12 prosentin ja 210 prosentin välillä henki- löstömenoista. Jotkut hankkeen osapuolet sisällyttivät yleiskustannusten osuuteen menoja, jotka olivat sopimuk- sen mukaan selvästi hylättäviä, kuten markkinointikus- tannuksia; joidenkin osapuolten taas todettiin olevan neuvokkaita ottamaan mukaan kustannuksia, joita ei ollut erityisesti hylätty mallisopimuksessa mutta jotka nostivat kustannukset kohtuuttoman korkeiksi. Esimerk- kejä tällaisista kustannuksista ovat hankkeisiin liittymät- tömät henkilötyötunnit ja myös tutkimus- ja kehityshank- keissa osittain käytettävien tuotantovälineiden poistot. 3. 51. Kahdella sopimuksen osapuolella ei ollut lainkaan järjestelmää hankkeisiin käytetyn työajan seurantaan. Lisäksi viidellä oli käytössä järjestelmä, joka täytti sopi- muksessa määrätyt edellytykset mutta joka ei ollut täysin luotettava. Eräs osapuoli oli esittänyt merkittävän henki- lötyötuntimäärän, joka liittyi hanke-ehdotuksen valmiste- luvaiheeseen ja siten tukikelpoisen sopimusajan ulkopuo- lelle. 3. 52. Neljällä hankkeen osapuolella oli epätyydyttävä kirjanpitojärjestelmä, jossa kustannustekijöiden kohden- taminen hankkeisiin ei ollut avointa. Lisäksi kuusi hanke- osapuolta oli esittänyt kustannuksia, joista ei ollut mitään todisteita tai jotka eivät liittyneet suoraan hankkeeseen. oli jätetty kesken ja jopa poistettu hankelistoilta, ja neljäs hanke taas viivästyi huomattavasti. Yksi kuudesta vuonna 1996 valitusta hankkeesta oli jäänyt kesken, yksi oli jäädytetty, ja kaksi oli tuntuvasti myöhässä. Syynä hank- keista luopumiseen ja hankkeiden myöhästymiseen olivat yleensä rakennuslupien puuttuminen tai laitosten yksityi- seen rahoittamiseen liittyvät vaikeudet. Vaikka uusiutu- vaa energialähdettä biomassaa tuetaankin ympäristöä säästävänä energialähteenä, jotkut ongelmat rakennuslu- pien saamisessa liittyivät laitosten päästöihin. 3. 57. Thermie-osuuden aurinkokennoalalla esiintyi sa- mankaltaisia tapauksia, vaikka prosenttiosuus oli pie- nempi. Viivästykset näyttivät johtuvan yksityiseen rahoi- tukseen liittyvistä ongelmista, aurinkokenno-moduulien asentamista ”suojeltuun” kohteeseen koskevan rakennus- luvan epäämisestä tai aurinkokennomoduulien asennuk- seen tarvittavien rakenteiden valmistumisen viivästymi- sestä. 3. 58. Koska komission asianomainen yksikkö ei voi yleensä vaikuttaa edellä mainittuihin ongelmiin, ongelmat johtavat tarpeettomaan varojen käytön estymiseen. Siksi hankkeiden viivästymistä on seurattava entistä tarkemmin ja ”jäädytettyjen” hankkeiden lopettamisesta on tehtävä päätös entistä nopeammin, jotta varat saataisiin liikkee- seen. 3. 53. Kahdessa tapauksessa esitettyihin matkakustan- nuksiin sisältyi Yhdysvaltojen-matka, johon ei ollut saatu komissiolta aiempaa kirjallista hyväksyntää. 4. ALTENER-OHJELMA 3. 54. Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksessa ha- vaittiin, että kulukorvausvaateissa oli kymmenen hanke- osapuolen tapauksessa yhdeksästätoista noin 0,6 miljoo- nan ecun suuruisia virheitä ja epätarkkuuksia, yhteensä 4 miljoonan ecun verran. 3. 55. Kulukorvausvaateissa olevien virheiden, epätark- kuuksien ja yliveloitusten suuresta määrästä sekä hyväk- syttäviä yleiskustannuksia käsittelevän mallisopimuksen tulkintaa koskevista perustavanlaatuisista ongelmista voi- daan päätellä, että kustannuksia on tarkkailtava entistä enemmän, paikan päällä tehtävät tarkastukset mukaan lukien, ja että mallisopimuksia on selkeytettävä ja yksin- kertaistettava. Komission olisi joko otettava käyttöön kaikkia hankeosapuolia koskeva kiinteä yleiskustannus- taso tai määriteltävä tarkkaan, minkä menetelmän se hyväksyy yleiskustannusten laskemiseen. Kesken jäävien hankkeiden riski 3. 56. Erityisesti Thermie-osuuden biomassa-alalla ha- vaittiin kohtuuttoman paljon hankkeita, joista oli luo- vuttu. Kolme kuudesta vuonna 1995 valitusta hankkeesta Oikeudellinen kehys ja organisaatio 4. 1. Siinä missä uusiutuvia energialähteitä koskeva Joule-Thermie-ohjelma on osa neljättä puiteohjelmaa, Altener-ohjelma on oma erillinen ohjelmansa. Tämä on seurausta siitä, että 1980-luvulla ruvettiin harjoittamaan ympäristöaiheet huomioon ottavaa politiikkaa pelkästään taloudellisia näkökohtia painottavan energiapolitiikan sijasta. Tämän 44 miljoonan ecun suuruisen ohjelman tarkoituksena on edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä yhteisössä. 4. 2. Ensimmäistä Altener-ohjelmaa (1993—1997) toteu- tettiin 13 päivänä syyskuuta 1993 tehdyllä neuvoston päätöksellä 93/500/ETY (8). Neuvosto aikoo hyväksyä ohjelman seurantaa koskevan Altener -ohjelman (1998—1999) (9), jonka talousarvioksi kahden ensimmäi- sen vuoden aikana on varattu 22 miljoonaa ecua. II (8) EYVL L 235, 18. 9. 1993, s. 41. (9) Neuvoston 19 päivänä tammikuuta 1998 vahvistama yhtei- nen kanta (EY) N:o 9/98 neuvoston päätöksen tekemiseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käy- tön edistämiseksi yhteisössä (Altener II) (EYVL C 62, 26. 2. 1998, s. 31). 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/49 4. 3. Altener-ohjelmaa hallinnoidaan pääosasto XVII:n erillisessä C2-yksikössä, joka kuuluu ”Teollisuus ja mark- kinat II — muu kuin fossiilinen energia” -osastoon. ohjelman tukitasot eivät vastaa toisiaan. Jotkut jäsenval- tiot, jotka eivät ole juurikaan osallisina Joule-Thermie- ohjelmasta rahoitetuissa tutkimusta ja teknologista kehit- tämistä tai esittelyä koskevissa hankkeissa, saavat nimit- täin Altener-ohjelmasta huomattavaa tukea uusiutuvien energialähteiden tukemiseen. Ohjelman kuvaus ja tavoitteet 4. 4. Altener-ohjelman toimet uusiutuvien energialähtei- den tukemiseksi jakautuvat seuraavaan neljään luok- kaan: a) tutkimukset, markkinastrategiat ja tekniset arviot tek- nisten standardien ja vaatimusten määrittelemiseksi b) toimenpiteet jäsenvaltioiden aloitteiden tukemiseksi sellaisten infrastruktuurien laajentamiseksi tai luomi- seksi, joihin kuuluu koulutus- ja tiedotustoimia sekä useita alakohtaisia toimia (koehankkeet) c) toimenpiteet tietoverkon luomiseksi kansallisten ja kansainvälisten toimien sekä yhteisön toimien entistä paremmaksi yhteensovittamiseksi sekä eri toimien vai- kutusten arvioimiseksi d) tutkimukset, arvioinnit ja muut toimenpiteet sen arvi- oimiseksi, onko biomassan teollinen käyttö energian tuottamistarkoituksiin teknisesti mahdollista ja mitä hyötyä biomassasta on sekä taloudelle että ympäris- tölle. 4. 5. Yhteisön tuki eri toimille oli yleensä 100 prosenttia tutkimusten osalta, 60 prosenttia tiedonlevityksen osalta ja 30—50 prosenttia koetoimiin liittyvien hankkeiden kustannusten osalta. Koehankkeen saama keskimääräinen tuki on noin 95 000 ecua. 4. 6. Tarkastuksessa keskityttiin tukitoimenpiteiden luok- kaan b) eli koetoimiin. Neuvoston päätökseen sisältyvän määrittelyn mukaan toimenpideluokkaan kuuluu koulu- tus- ja tiedotustoimia sekä alakohtaisia toimia. Viimeksi mainittuihin toimiin kuuluu neljä eri alaa: työkalut, suun- nittelu, tiedotus ja koulutus sekä rahoitus. Hankkeiden otsikoiden tarkastelu osoitti, että usein aiheena oli uusiu- tuvien energialähteiden käyttöönottoa koskevien suunni- telmien kehittäminen, tai tutkimuksilla pyrittiin selvittä- mään uusiutuvien energialähteiden tiettyjen tyyppien käyttöstrategiaa ja toteuttamiskelpoisuutta erityisillä toi- mialoilla, alueilla tai teollisuudenhaaroilla. Monet näistä otsikoista olisivat soveltuneet myös Joule-Thermie-ohjel- man Joule-osaan kuuluvaan uusiutuvien energialähteiden integroinnin alaan tai Thermie-osan B-tyypin toimintaan. Avoimuus ja tehokkuus paranisivat, jos tuki keskitettäi- siin yhden ohjelman tiettyyn toimintatyyppiin. 4. 7. Altener-varojen jakautuminen jäsenvaltioiden kes- ken osoittaa, että Joule-Thermie-ohjelman ja Altener- Ohjelman hallinto ja valvonta Hankkeiden valinta 4. 8. Altener-ohjelman valintamenettelyt eroavat täysin ja Thermie-alan menettelyistä koehankkeiden Joule- osalta, joiden osuus kaikista tuista on 66 prosenttia. Sen sijaan, että ehdotuspyynnöt julkaistaisiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, jäsenvaltioiden edustajien on välitettävä Altener-ohjelman ehdotukset Altener-ohjel- man hallintokomitean kautta. Ehdotusluokat ja -tyypit, jotka voidaan esittää kunakin vuonna, määritetään komission yhdessä komitean kanssa laatimissa vuosittain julkaistavissa suuntaviivoissa. Suuntaviivoihin ei sisälly ohjeita siitä, miten jäsenvaltioiden on koottava ehdotuk- set tai siitä, onko ehdotuksia aluksi karsittava. Komission yksiköillä ei ole tietoa siitä, miten eri jäsenvaltiot ovat hoitaneet asian. 4. 9. Kaksi komission virkamiestä arvioi seuraavassa vai- heessa kunkin ehdotuksen ja laatii tiiviin yhteisymmärrys- muistion. Johto laatii kertomusten perusteella luettelot ensisijaisista sekä varalla olevista hankkeista ja ehdottaa siten Altener-komitealle rahoitettavia hankkeita. 4. 10. Valintamenettely ei ole tarpeeksi avoin eikä menet- telyllä voida taata sitä, että eri jäsenvaltioista kotoisin olevien hankkeita koskevien ehdotusten esittäjien mah- dollisuudet saada yhteisön rahoitusta olisivat tasavertaiset ja yhtäläiset. Valmiiksi julkaistujen ehdotuspyyntöjen käyttöönotto, esivalintamenettelyjen yhdenmukaistaminen kaikissa jäsenvaltioissa sekä komission tarkka valvonta ovat erityisen tärkeitä. Muodollinen päätösmenettely antaa lausuntonsa 4. 11. Neuvoston päätöksen 5 ja 7 artiklan mukaan Altener-komitea ehdotetusta hankeluettelosta ja komissio päättää yhteisön tuesta. Kun Altener-komitea on antanut lausuntonsa, pääosaston XVII pääjohtaja päättää kuitenkin valittujen hankkeiden rahoituksesta ilman komission muodollista rahoituspää- töstä. Koehankkeille on siten myönnetty 31. 12. 1996 mennessä 26,1 miljoonaa ecua ilman riittävää oikeudel- lista perustaa. C 356/50 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 4. 12. Tilintarkastustuomioistuin kiinnitti huomiota tä- hän säännönvastaisuuteen vuosikertomuksessaan vuonna 1992 (10) kohdissa 13—53 sekä vuosikertomuksessaan vuonna 1993 (11) kohdissa 13—57 ja sitä seuraavissa kohdissa. Lisäksi tilintarkastustuomioistuin korosti sitä, että yhteisöjen tuomioistuin oli tehnyt selkeän eron toi- mielimen päätöksentekovallan ja ratkaisevan virkamiehen valtuuksien välillä asiaa 16/88, komissio v. neuvosto, koskevan tuomionsa 17 artiklassa. Hankkeen hallinto 4. 13. Kolme tieteellisen alan virkamiestä, ohjelmapääl- likkö mukaan lukien, hallinnoi 273:a koetointa (tilanne 19. 11. 1997). Hankkeen edistymistä ja tuloksia seurataan välivaiheen kertomuksen sekä lopullisen kertomuksen perusteella. Hankkeen osapuolten luo ei ole tehty vierai- luja ohjelman aikana. 4. 14. Hankkeita koskevista asiakirjoista ja hankkeen tie- löydettiin huomattavia heikkouksia. tojärjestelmästä Koska tekninen osasto, rahoitusosasto ja tietojärjestelmä- osasto käyttävät kaikki erilaisia hankkeiden tunnuskoo- deja, hankkeen taustasta ja nykytilasta on erittäin vaikeaa saada yleiskäsitystä. Useimmista koehankkeista vastaavat konsortiot, joihon kuuluu monia osapuolia, mutta Alte- ner-tietojärjestelmään kirjataan vain hankkeen koordi- noija. Sen vuoksi komissiolla ei ole yleiskäsitystä yhden hankeosapuolen saamista kaikista avustuksista. 4. 15. Vaikka koehankkeiden todettiinkin olevan melko samanlaisia kuin Joule-hankkeiden, vakiosopimus on eri- lainen. Yhteisön tuki maksetaan kolmessa vaiheessa: etu- maksu, välivaiheen kertomuksen hyväksymisen yhtey- dessä suoritettava maksu sekä lopullisen kertomuksen hyväksymisen yhteydessä suoritettava lopullinen maksu, johon liittyy myös kustannuslaskelma. Kustannusten kor- vausta koskevassa sopimuksessa ei ole mitenkään määri- telty tukikelpoisia kustannuksia tai hyväksyttäviä kustan- nustenkohdentamismenetelmiä. Kustannuslaskelmien tu- eksi ei ole liitetty asiakirja-aineistoa, eikä komissio ole tarkastanut hankkeiden osapuolten kulukorvausvaateita. 4. 16. Altener-ohjelman yhteydessä voisi olla tarkoituk- senmukaisempaa käyttää Joule-Thermie-mallisopimusta sekä tukikelpoiset kustannukset täsmentävää liitettä 2. Koska sopimukset ovat suhteellisen pieniä, komissio voisi myös harkita yksinkertaistamista ottamalla käyttöön kiin- teät kustannukset yleiskustannusten sijasta. 5. TIEDONLEVITYS 5. 1. Komissio on nähnyt huomattavasti vaivaa Joule- Thermie- ja Altener-ohjelmia koskevan tiedon levittämi- (10) EYVL C 309, 16. 11. 1993. (11) EYVL C 327, 24. 11. 1994. seksi. Mahdolliset edunsaajat voivat saada tietoja monista eri lähteistä: kansallisista tietokeskuksista (erityisesti pk- yrityksiä palvelevista keskuksista), euroneuvontakeskuk- sista, innovaatiokeskuksista, kansallisista Joule-yhteyspis- teistä, OPET-keskuksista (energiateknologian edistämis- verkosto), Euroopan energia-alaa koskevan tiedonvälitys- verkon yhteyspisteistä (Altener-ohjelma) sekä Cordis-pal- velusta (Internet). Cordista lukuun ottamatta useimmat näistä tietolähteistä eivät olleet tuttuja tilintarkastustuo- mioistuimen tarkastuksen kohteena olleille hankkeiden osapuolille, eivätkä nämä olleet hyödyntäneet kyseisiä tietolähteitä. 5. 2. Useimmat tarkastetut hankeosapuolet olivat saaneet hyvin tietoa ohjelmasta, mutta osapuolet ottivat suoraan yhteyttä komissioon tai niillä oli erityisosastoja, jotka keräsivät tiedon eri lähteistä. Rinnakkaisten tiedotuspis- teiden suuri määrä ei näin ollen juurikaan edistä teho- kasta ja tuloksellista tiedotuspolitiikkaa (12). Monien tie- dotuspisteiden sijoittuminen samoihin osittain julkisiin energia-alan virastoihin tekee tilanteesta entistä monimut- kaisemman. Jokaiseen ohjelmaan liittyy oma jäsenvaltio- kohtainen tietoverkko ilman yhdenmukaista ja yhteenso- vitettua tiedotuspolitiikkaa. 6. JOULE-THERMIE- JA ALTENER-OHJELMIEN YHTEEN- SOVITTAMINEN EU:N JA JÄSENVALTIOIDEN MUI- DEN UUSIUTUVIA ENERGIALÄHTEITÄ KOSKEVIEN TUKITOIMIEN KANSSA 6. 1. Neuvoston päätöksessä ja Joule-Thermie-työohjel- massa olevat viittaukset muihin ohjelmiin, kuten Altener- tai Air-ohjelmiin (13), olivat osoituksena monien jo käyn- ja nissä olevien ohjelmien samanlaisista tavoitteista aiheista. Tarkastetuista hankkeista yhden Joule-hankkeen todettiin olevan aiemman Brite-Euram-hankkeen (14) jat- koa, kun taas eräs toinen hanke oli Air-hankkeen jatkoa. Lisäksi Joule-osuuden biomassa-ala kuuluu sekä uusiutu- fossiilisiin polttoaineisiin. viin energialähteisiin että Vaikka alojen välisellä komission neuvottelumenettelyllä pitäisi välttää saman toiminnon rahoittaminen kahdesta eri ohjelmasta, ohjelmien välisten rajakohtien epätarkka (12) Samanlaisia havaintoja tehtiin tilintarkastustuomioistuimen varainhoitovuotta 1996 koskevassa vuosikertomuksessa, kohdassa 10. 14. (13) Neuvoston päätös 94/802/EY, tehty 23 päivänä marraskuuta 1994, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä kos- kevasta erityisohjelmasta maatalouden ja kalastuksen aloilla (mukaan lukien maatalousteollisuus, elintarviketeknologia, metsänhoito, vesiviljely ja maaseudun kehittäminen) (EYVL L 334, 22. 12. 1994, s. 73). (14) Neuvoston päätös 94/571/EY, tehty 27 päivänä heinäkuuta 1994, erityisen tutkimus- ja teknologisen kehittämisohjelman, mukaan lukien esittelyohjelma, toteuttamisesta teollisuustek- nologian ja materiaaliteknologian alalla (EYVL L 222, 26. 8. 1994, s. 19). 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/51 määrittely voi muodostaa yhä riskitekijän. Lisäksi tämä aiheuttaa sekaannusta mahdollisten hankeosapuolten kes- kuudessa ja moninkertaistaa hallintoresurssien tarpeen. rakennerahastot (pääasiassa EAKR 6. 2. Vaikka ja EMOTR) (15) tukiessaan energiainfrastruktuureihin liitty- viä hankkeita alueellisesti edistävätkin merkittävällä tavalla uusiutuvia energialähteitä hyödyntäviä laitoksia (esimerkiksi biomassaa ja jätteistä saatavaa energiaa hyö- dyntäviä sähkölaitoksia tavoitteisiin 1 ja 5b kuuluvilla alueilla), komissio ei voinut laatia yleiskatsausta EU:n eri alueilla tuetuista uusiutuvia energialähteitä koskevista hankkeista. Ainoastaan viiden erityisestä energiaohjel- masta tukea saavan Italian, Espanjan, Portugalin, Kreikan ja Irlannin alueen osalta oli saatavissa yleisiä lukuja (16). [Ajanjakson (1992—1997) osalta rakennerahastojen eri- tyisohjelmiin kuuluvien uusiutuvien energialähteiden yh- teistuki oli 341,17 miljoonaa ecua energia-alan yhteensä 3 000 miljoonan ecun suuruisesta tuesta (11,4 prosent- tia). Edellisenä ohjelmakautena 1989—1993 yhteisön Valoren-aloitteella (17) tuettiin 293,75 miljoonalla eculla omien energiavarojen hyödyntämisen edistämistä, kun koko energia-alaa oli tuettu kyseisenä kautena 2 331 miljoonalla eculla (12,6 prosenttia)]. 6. 3. Koska Altener-ohjelmassa on kokonainen luokka toimenpiteitä, joilla tuetaan tietoverkon luomista kansal- listen ja kansainvälisten toimien sekä yhteisön toimien yhteensovittamiseksi, ei ole hyväksyttävää, että kaikista komission eri ohjelmien (rakennerahastot mukaan lukien) kautta tuetuista, uusiutuvia energialähteitä koskevista hankkeista ei ole tehty yleiskatsausta Altener I -ohjelman päätyttyä. 6. 4. Vaikka pääosasto XVII onkin kuullut rakennera- hastoista vastaavia pääosastoja ennen Thermie-hankkeita koskevien tukipäätösten tekemistä, yksityiskohtaisten tie- tojen puuttuminen merkitsee sitä, että ei voida olla täysin varmoja, rahoitetaanko Thermie-esittelyhanketta jo toisen kerran rakennerahastoista (18). Tämän vuoksi olisi välttä- mätöntä perustaa tietokanta, jossa on tiedot kaikista rakennerahastojen kautta tuetuista uusiutuvia energialäh- teitä koskevista hankkeista. 6. 5. Ehdotuksessaan energia-alan monivuotista puiteoh- liittyviä toimenpitei- ja siihen jelmaa (1998—2002) (15) Euroopan aluekehitysrahasto ja Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahasto. (16) Lähde: vastaus parlamentin kirjalliseen kysymykseen nro E-1996/97. (17) Neuvoston asetus (ETY) N:o 3301/86, annettu 27 päivänä lokakuuta 1986, tiettyjen muita heikommassa asemassa ole- vien alueiden kehittämistä omia energiavaroja hyödyntämällä (Valoren- koskevan yhteisön ohjelman perustamisesta ohjelma) (EYVL L 305, 31. 10. 1986, s. 6). (18) Ks. myös tilintarkastustuomioistuimen huomautus varainhoi- tovuotta 1996 koskevassa vuosikertomuksessa kohdassa 10. 12. joita ovat tä (19) koskevaksi neuvoston päätökseksi komissio ehdot- taa Altener-ohjelman seurantaohjelman (Altener II) sisäl- lyttämistä energia-alan puiteohjelmaan. Puiteohjelman on tarkoitus sisältää nykyiset energiapoliittiset ohjelmat, kuten Synergy-, Save- ja Altener II -ohjelmat. Puiteohjel- man avulla myös sovitettaisiin entistä paremmin yhteen kaikkia muita energia-alaan liittyviä ohjelmia tai politiik- koja, Joule-Thermie-ohjelma, uusiutuvia energialähteitä koskevat muut ohjelmat, kansainvälinen yhteistyö (Phare, Tacis, Meda) ja rakennerahastot. Tämä komission aloite on osoitus siitä, että tavoitteena on aiempaa tehokkaampi yhteensovittaminen ja yhdenmu- kaistaminen. Ohjelmien entistä perusteellisempi uudel- leenjärjestely, jonka avulla erotetaan selvästi vastuualueet ja rajakohdat ja vältetään päällekkäisyydet, vähentäisi kuitenkin yhteensovittamisen tarvetta ja lisäisi ohjelmien tehokkuutta ja tuloksellisuutta. 6. 6. Ohjelmien ja jäsenvaltioiden omien tukitoimien väli- sen yhteensovittamisen katsotaan olevan varmistettu siten, että jäsenvaltiot ovat edustettuina hallintokomite- oissa ja että tekniikan tutkimuskomitealle (CREST) raportoivan tilapäisen komitean työskentelyä koordinoi- daan jäsenvaltioiden ja yhteisön uusiutuvia energialäh- teitä koskevien muun kuin ydinenergia-alan ohjelmien avulla. Yhteensovittamista tuetaan Altener-ohjelmaan liit- tyvien keskeisten tutkimusten avulla, kuten Euroopan uusiutuvia energialähteitä koskevan tutkimuksen (TE- RES) avulla, joka antaa yleiskäsityksen uusiutuvien ener- gialähteiden asemasta ja uusiutuvien energialähteiden kehittämiseen vaikuttavista politiikoista 30:ssä Euroopan maassa. 6. 7. Vaikka jäsenvaltioiden ja komission välillä onkin huomattavia eroja uusiutuvien energialähteiden tukemi- sen asteen, menetelmien ja tärkeysjärjestysten suhteen, tämä ei saa vaikuttaa komission toimenpiteisiin. Jos jäsenvaltioiden tavoitteet ovat kuitenkin komission tavoitteiden vastaisia, tämä on otettava huomioon. Joule- Thermie-ohjelman Thermie-osassa tuettujen sähköverk- koon liitettyjen aurinkokennojärjestelmien tapauksessa tällaisten järjestelmien menestys riippuu paljon jäsenvalti- oiden poliittisesta tahdosta sallia järjestelmien pääsy säh- köverkkoon ja edullisten sähkön takaisinostohintojen tar- joamisesta. Erääseen jäsenvaltioon tehdyn käynnin yhtey- dessä havaittiin, että kansallinen politiikka oli verkkoon liitettyjen aurinkokennojärjestelmien vastaista. Tällaisessa tilanteessa vaikuttaa epätarkoituksenmukaiselta, että Thermie-osuudesta rahoitettaisiin tällaisia järjestelmiä, koska ei näytä todennäköiseltä, että esittelylaitosta vas- taava laitos rakennettaisiin myöhemmin suuressa mitta- kaavassa. ja tukitoimenpiteiden jäsenvaltioiden 6. 8. Komission välinen merkittävä ero on se, että Thermie-alalla myönne- tään edelleenkin määrärahoja esittelyhankkeisiin, kun taas kansallisessa tuessa keskitytään verohelpotuksiin, halpakorkoisiin lainoihin ja taattuihin sähkön takaisinos- tohintoihin. Vaikka näitä kannustustoimia ei ole usein- kaan rajoitettu koskemaan vain innovatiivisia laitoksia, (19) KOM(97) 550 lopullinen, 18. 11. 1997, s. 16. C 356/52 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 niiden avulla luodaan innovaatiota kannustavat suotuisat olosuhteet. Koska erityisjärjestelyiden toteuttaminen on ollut menestyksekästä, kuten tuulivoimalla tuotetun säh- kön taattu takaisinostohinta on ollut useissa jäsenvalti- oissa, voidaan pyrkiä onnistuneiden kannustusjärjestel- mien yhdenmukaistamiseen koko Euroopan unionissa. Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamen- tille (20) uusiutuvien energialähteiden kannustustoimia koskevista yhdenmukaistamisvaatimuksista sähkön sisä- markkinoilla on ensimmäinen askel tähän suuntaan. 7. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 7. 1. Altener-ohjelman sekä Joule-Thermie-ohjelman uu- siutuvia energialähteitä koskevan kokonaisuuden menes- tyksestä tai epäonnistumisesta ei voida tehdä yleisiä pää- telmiä, koska yleistavoitteet eivät olleet riittävän tarkkoja, jotta niitä voitaisiin käyttää ohjelmien todellisen tuloksen mittapuuna. Selkeiden ja määrällisten tavoitteiden puute lisää vaaraa, että ohjelmakautta jatketaan todellisesta taloudellisesta arvosta tai todellisista mahdollisuuksista huolimatta (ks. kohta 3. 09). Joule-ohjelman ja Thermie-ohjelman yhteenliittämi- 7. 2. nen, jonka tarkoituksena on tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien vaiheiden ja esittelyvaiheiden yhdistäminen yhtenäiseksi — koko innovaatioprosessin tieteellisestä läpimurrosta tiedonlevitykseen saakka katta- vaksi — strategiaksi, ei ole vielä toteutunut täysin. Tutki- muksen ja teknologisen kehittämisen sekä esittelyn välillä on yhä juopa pääasiassa siksi, että Thermie-osasta tuetaan pikemminkin suurten tuotantoyksiköiden kuin varsinaisten innovatiivisten laitosten rakentamista. Hank- keiden yhteensovitettujen valinta-, johtamis- ja hallinto- menettelyjen puuttuminen kummaltakin alalta korostaa tätä ongelmaa (ks. kohdat 3. 02, 3. 16, 3. 24—3. 29, 3. 35 ja 3. 36). 7. 3. Monilta Thermie-esittelyhankkeilta todettiin puut- tuvan tärkeä innovatiivinen tekijä; eurooppalainen ulottu- vuus oli suppea, ja hankkeiden rahoitusrakenne ei riitä takaamaan kaikkien hankeosapuolten tasapuolista osallis- tumista. Sen vuoksi olisi ollut parempi sijoittaa hankkeet energiateknologian edistämistä koskevaan ohjelmaan (Thermie II), mitä komissio ehdotti vuonna 1994, mutta mitä neuvosto ei hyväksynyt (ks. kohdat 3. 22, 3. 23 ja 3. 24). 7. 4. Kaikkien Joule-, Thermie- ja Altener-alojen hank- keiden asianmukaista tieteellistä ja rahoituksellista hallin- toa, seurantaa tai valvontaa ei ole taattu. Laaja ulkopuo- listen asiantuntijoiden käyttö pääosasto XVII:ssä on mah- dollistanut Joule-osuutta tarkemman valvonnan. Joule- hankkeiden valvontatehtävien antaminen vuonna 1997 ulkopuolisten alakohtaisten päälliköiden vastuulle voi parantaa tilannetta. Kummankin pääosaston olisi pyrit- tävä yhdenmukaistamaan ulkopuolisten asiantuntijoiden (20) KOM(98) 167 lopullinen, 16. 3. 1998. asemaa. Edelleen on oleellisen tärkeää, että komissio varmistaa asiantuntijoiden toiminnan asianmukaisen seu- rannan (ks. kohdat 3. 26—3. 35, 4. 13—4. 16). 7. 5. Ulkopuolisten arvioijien tekemissä Joule-Thermie- ohjelmaa koskevissa vuosikertomuksissa ja viisivuotisker- tomuksissa (21) vahvistetaan monet tilintarkastustuomiois- tuimen huomautukset, ja komission olisi otettava nämä seikat hallinnon osalta tarkasti huomioon viidettä puite- ohjelmaa toteutettaessa. Kertomusten teknistä ja tieteel- listä arviointia olisi kuitenkin tehostettava (ks. kohdat 3. 38—3. 41). 7. 6. Komission olisi vältettävä eturistiriitoja hankkeiden valinnan, johtamisen ja valvonnan alalla (ks. kohdat 3. 17, 3. 18, 3. 30, 3. 31). 7. 7. Kulukorvausvaateisiin liittyvät lukuisat ongelmat ovat osoitus siitä, että komission on lisättävä sen omien osastojen tai ulkopuolisten tarkastajien suorittamia han- keosapuoliin kohdistuvia tarkastuksia. Komission on myös tarkasteltava sellaisen politiikan mahdollisuutta, jossa hankkeen osapuolet saavat ulkopuoliselta tarkastus- yritykseltä todistuksen tietyn määrän ylittävien kulukor- vausvaateiden täsmällisyyden todistamiseksi. Tarkastus- kulut voitaisiin myöhemmin hyväksyä hankkeen tukikel- poisiksi kustannuksiksi (ks. kohta 3. 48—3. 55). 7. 8. Erityisesti pienempien sopimusten osalta, kuten Altener-ohjelmaa koskevien sopimusten osalta, komissio voisi tarkastella uudenlaisen rahoitusmenettelyn mahdol- lisuutta. Voitaisiin käyttää yksinkertaistettua sopimusta, josta esimerkkinä on kiinteän yleiskustannustason käyt- töönotto yleiskustannusten osalta (22) (ks. kohdat 3. 55, 4. 16). 7. 9. Kaikkia uusiutuvien energialähteiden alan tutki- musta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien rahoitukseen osallistuvia komission yksiköitä ei koordinoida riittävästi, joten tätä on tehostettava. Ohjel- mien väliset rajakohdat on selvitettävä päällekkäisyyksien välttämiseksi, EU:n tätä alaa koskevien toimien keskittä- miseksi ja tehostamiseksi sekä sekaannuksen välttämiseksi mahdollisten osallistujien keskuudessa. Tämä koskee eri- tyisesti rakennerahastojen alaa ja tiedotuspolitiikkaa (ks. kohdat 5. 01—5. 02, 6. 01—6. 08). (21) Lähde: energia-alan erityisohjelmaa muun kuin ydinenergian alalla (Joule-Thermie-ohjelmaa) koskeva ajanjakson tammi- joulukuu 1995 kattava ulkopuolisten arvioijien seurantaker- tomus, joulukuu 1995; energia-alan erityisohjelmaa muun kuin ydinenergian alalla (Joule-Thermie-ohjelmaa) koskeva ajanjakson tammi-joulukuu 1996 kattava ulkopuolisten arvi- oijien seurantakertomus, heinäkuu 1997; muiden kuin ydin- energia-alan ohjelmien viisivuotisarvio, arviointiryhmän ker- tomus, joulukuu 1996. (22) Ks. myös tilintarkastustuomioistuimen huomautukset seuraa- vissa julkaisuissa: Varainhoitovuotta 1996 koskeva vuosiker- tomus, kohta 10. 53; Varainhoitovuotta 1995 koskeva vuosi- kertomus, kohta 9. 8; Varainhoitovuotta 1993 koskeva vuosi- kertomus, kohta 11. 17; Varainhoitovuotta 1990 koskeva vuosikertomus, kohta 11. 6. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/53 Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 23. syyskuuta pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN Presidentti C 356/54 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 Joule-Thermie-ohjelman talousarvion toteutuminen vuosina 1994-1998 Taulukko 1 Talousarvio (1) Toteuttaminen (1) Vuosi Maksusitou- mukset ecua Maksut ecua Maksusitoumukset Maksut ecua % ecua % 1995 1996 1997 1998 320 098 000 62 870 000 319 781 647 99,90 32 032 258 171 000 000 130 000 000 170 888 266 99,93 105 923 000 288 000 000 192 080 000 287 523 000 99,83 162 909 000 50,95 81,48 84,81 260 330 000 148 771 000 Yhteensä 1 039 428 000 533 721 000 778 192 913 300 864 258 (1) Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden rahoitusosuus ei sisälly talousarvioon eikä talousarvion toteuttamiseen. Lähde: komissio (ei tarkastettu). Joule-Thermie-ohjelman jakautuminen tärkeimpien tukikohteiden mukaan Taulukko 2 Ala Alustava talousarvio Joule (1) Alustava talousarvio Thermie (1) Alustava talousarvio yhteensä (1) Indikatiivi- nen % Laajennettu alustava ta- lousarvio Joule-Ther- mie (3) Sidottu (4) Joulen osalta 31. 12. 1997 mennessä Sidottu (4) Thermien osalta 31. 12. 1997 mennessä Sidottu (4) yhteensä 31. 12. 1997 mennessä alan osuus milj. ecua milj. ecua milj. ecua % milj. ecua milj. ecua milj. ecua milj. ecua % Energian järkevä käyttö Uusiutuvat energialähteet Fossiiliset polttoaineet TTK-energiastrategia Henkilöstökulut (5) Hallinnolliset kulut Tiedonlevitys Pk-yritysten tuki (6) Erityinen TTK-ohjelma Muu (6) 96 225 40 26 27,6 20,8 4 22 35 115,5 211,5 130,6 355,6 177,6 217,6 34 (7) (7) 20 28 (7) 60 27,6 20,8 24,0 50 35 21 35 22 (2) (2) (2) (2) (2) (2) 219,3 104,9 109,7 214,7 368,7 153,3 122,6 275,9 225,6 62,2 28,6 21,6 24,9 51,8 36,3 46,8 14,5 14,5 3,4 1,9 (6) 2,2 133,7 180,4 15,7 12,1 20,9 8,1 (6) 30,2 14,5 15,6 20,9 9,9 (6) 27,58 35,46 23,19 3,88 1,86 2,00 2,68 1,28 14,0 16,1 2,07 Yhteensä 496,4 505,6 1 002 100 1 039 341,4 436,8 778,2 100,00 (1) Perustuu 23 päivänä marraskuuta 1994 tehtyyn neuvoston päätökseen 94/806/EY sekä komissiolta saatuihin tietoihin. (2) 23 päivänä marraskuuta 1995 tehdyn neuvoston päätöksen 94/806/EY liitteessä II asetetaan henkilöstön osalta indikatiiviseksi rajaksi 2,85 %, hallintokulujen osalta 2,15 %, strategisten aiheiden osalta 6 %, pk-yrityksiä koskevan erityistuen osalta 5 %, tuloksista tiedottamisen osalta 24 miljoonaa ecua ja erityisen TTK-ohjelman osalta 35 miljoona ecua; nämä osuudet toteutetaan yhtäältä suoran toiminnan avulla (YTK) ja toisaalta kilpailukykyyn perustuvan lähestymistavan mukaisesti toteutettavien toimien avulla yhteisön tieteen ja tekniikan tukemiseen liittyvien politiikkojen yhteydessä (1995—1998). (3) Talousarviota lisätty Euroopan unionin laajentumisen jälkeen ja Euroopan parlamentin täydennyksen johdosta (osuudet arvioituja). (4) Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden rahoitusosuus ei sisälly talousarvioon eikä talousarvion toteuttamiseen. (5) Joule-osaan on sisällytetty myös Thermie-osan henkilöstökulut; henkilöstöön luetaan ainoastaan varsinainen henkilöstö, ja muu henkilöstö kirjataan hallintoon. (6) Kohteet sisältyvät SINCOMiin neljän ensimmäisen kohdan osalta, minkä vuoksi selkeän ja luotettavan yleiskäsityksen saaminen on erittäin vaikeaa. ”Muu” tarkoittaa hallinnollisten kulujen, arviointien, julkaisujen, myynninedistämistoimien jne. yhdistelmää. (7) Joule-osaan on sisällytetty näiden kohtien osalta ohjelman Thermie-osuus. Lähde: SINCOM ja komissio (ei tarkastettu) 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/55 Uusiutuvia energialähteitä koskevan Joule-alan tuen jakautuminen eri luokkiin Taulukko 3 Ala Sidotut määrä- rahat 31. 3. 1997 mennessä Osuus % (2) Maks. ennen 31. 12. 97 (sop. al- lekirj. ennen 31. 3. 97) milj. ecua (1) Tuetut hank- keet, luku- määrä 31. 3. 1997 Hankkeen tuki keskimäärin milj. ecua Uusiutuvien energialäh- teiden integroiminen Aurinkokennot Uusiutuvien energialäh- teiden käyttö raken- nuksissa Tuulienergia Biomassa Geoterminen energia Aurinkoenergia/ener- gian varastointi 5,41 26,66 14,04 22,78 22,07 2,62 7,10 5 26 14 23 22 3 7 3,56 14,70 7,16 14,29 12,82 1,96 4,59 10 23 21 40 21 1 9 Yhteensä 100,68 100 59,07 125 0,54 1,16 0,67 0,57 1,05 2,62 0,79 0,81 (1) Komission PO XII ei voinut toimittaa tietoja 31. 12. 1997. (2) Jakauma uusiutuvien energialähteiden eri aloille ilmoitetaan pelkkänä tietona; se ei viittaa neuvoston päätöksessä ilmoitettuihin rajoituksiin. Lähde: komissio (ei tarkastettu) Uusiutuvia energialähteitä koskevan Thermie-alan tuen jakautuminen eri luokkiin Taulukko 4 Ala Sidotut määrä- rahat (1) 31. 12. 1997 mennessä milj. ecua Osuus % (2) Maksettu 31. 12. 97 men- nessä milj. ecua Tuetut hank- keet, luku- määrä Hankkeen tuki keskimäärin milj. ecua Aurinkokennot Uusiutuvien energialäh- teiden käyttö raken- nuksissa Tuulienergia Biomassasta ja jätteistä saatava energia Pienet vesivoimalat Geoterminen energia Aurinkoenergia 23,9 6,4 27,1 34,2 10,6 16,8 3,5 20 5 22 28 9 14 3 6,5 0,6 8,1 6,6 3,2 5,4 1,4 52 9 38 22 34 24 3 Yhteensä 122,6 100 31,8 182 0,46 0,71 0,71 1,56 0,31 0,70 1,18 0,67 (1) Euroopan talousalueen jäsenvaltioiden rahoitusosuus ei sisälly sidottuihin määriin. (2) Jakauma uusiutuvien energialähteiden eri aloille ilmoitetaan pelkkänä tietona; se ei viittaa neuvoston päätöksessä ilmoitettuihin rajoituksiin. Lähde: komissio (ei tarkastettu) C 356/56 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 LIITE 1 UUSIUTUVIEN ENERGIALÄHTEIDEN ASEMA YHTEISÖN POLITIIKOISSA ”Uusiutuvat energialähteet” -termiä käytetään sellaisista energiamuodoista, jotka syntyvät luonnostaan ja joita on loputtomasti käytettävissä; aurinkoenergia, tuulivoima, meristä, maasta ja kasveista saatava energia sekä vesivoima. Jätteistä saatavaa energiaa pidetään myös uusiutuvana energialähteenä. Uusiutuvien energialähteiden kokonaiskulutus vaihtelee huomattavasti yhteisössä. Näiden energialähteiden osuus oli kuitenkin vuonna 1994 kaikkiaan 5,4 prosenttia. Siltä osin kuin on kyse uusiutuvien energialähteiden käytöstä sähköntuotannon alalla, vesivoiman osuus oli 91,1 prosenttia, biomassan 6,8 prosenttia ja tuulivoiman 1,1 prosenttia. Muiden energialähteiden 1 prosentin osuus ei ollut merkittävä (1). Uusiutuvien energialähteiden edistäminen on ollut jo kauan yhteisön energiapolitiikan keskeinen tavoite. Uusiutuvien energialähteiden edistäminen asetetaan neuvoston 16 päivänä syyskuuta 1986 antamassa päätöslauselmassa (2) keskeiseksi tavoitteeksi tarkasteltaessa jäsenvaltioiden energiapolitiikkojen lähenty- mistä ja yhtenäisyyttä. Tämä keskeinen tavoite vahvistettiin neuvoston 9 päivänä kesäkuuta 1988 antamassa suosituksessa (3) ja 13 päivänä syyskuuta 1993 tekemässä päätöksessä (4). Euroopan komissio asetti uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskevan kunnianhimoisen määrällisen tavoitteen vuonna 1997 julkaistussa yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa ”Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet” (5), jossa komission ohjeellisena tavoitteena on uusiutuvien energialähtei- den 12 prosentin osuus Euroopan unionin sisäisestä energian kokonaiskulutuksesta vuoteen 2010 mennessä. Uusiutuvien energialähteiden tärkeys komission energiapolitiikassa näkyy myös tutkimuksen alalla. Muun kuin ydinenergian alan erityisohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan neljän- nen puiteohjelman yhteydessä (Joule-Thermie 1994—1998) 23 päivänä marraskuuta 1994 tehdyssä päätök- sessä (6) uusiutuvien energialähteiden tukemiseen osoitettiin 45 prosenttia varoista (435 miljoonaa ecua). Joule-Thermie-ohjelman yhteydessä tuettuja muita aloja ovat energian järkevä käyttö ja fossiiliset polttoai- neet. Komission energiapoliitiikan ensisijaisena tavoitteena oli ollut energian tuontia koskevan riippuvuuden vähentäminen supistamalla fossiilisista polttoaineista saatavan energian kulutusta, mutta Rio de Janeirossa vuonna 1992 hiilidioksidipäästöjen vähentämisestä tehty yleissopimus on johtanut siihen, että painotus on siirtynyt ympäristönsuojeluun. Vuonna 1996 julkaistussa vihreässä kirjassa ”Tulevaisuuden energia: uusiutu- vat energialähteet” komissio mainitsee lisätavoitteiksi työpaikkojen luomisen, alueellisen kehittämisen ja viennin edistämisen (7). Uusiutuvia energialähteitä koskevat aihealueet voivat liittyä Euroopan yhteisössä energiapolitiikan alaan (PO XVII) tai tutkimuksen alaan (PO XII). Kyseisiin ohjelmiin sisältyy tutkimus-, kehittämis-, esittely- ja tukitoimia. Muita komission aloja, joilla on suoraan tai välillisesti yhteyksiä uusiutuvia energialähteitä koskeviin aihealueisiin, ovat rakennerahastot, kansainvälinen yhteistyö, ympäristö, maatalous sekä Euroo- pan hiili- ja teräsyhteisön toimet. (1) Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet, yhteisön strategiaa koskeva vihreä kirja, KOM(96) 576, 20. 11. 1996, s. 12 ja 49. (2) EYVL C 241, 25. 9. 1986, s. 1. (3) EYVL L 160, 28. 6. 1988, s. 46. (4) EYVL L 235, 18. 9. 1993, s. 41. (5) KOM(97) 599 lopullinen, 26. 11. 1997. (6) EYVL L 334, 22. 12. 1994, s. 87—108. (7) KOM(96) 576 lopullinen, 20. 11. 1996, s. 3,4. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/57 LIITE 2 JOULE-THERMIE-OHJELMAN JOULE-OSAN VALINTAMENETTELYT Joule-osuuden valintamenettely on tärkeä keskitetty toimi, joka sitoo merkittävästi komission voimavaroja ja johon tarvitaan hakukierrosta kohden 90:stä (1997) 170:een (1995) ulkopuolista asiantuntijaa. Kun komissio on tarkistanut ehdotusten kelvollisuuden muodollisesti, kukin muodolliset kelpoisuusvaatimukset täyttävä ehdotus toimitetaan nimettömänä vähintään kolmelle asiantuntijalle teknistä ja rahoituksellista arviointia varten. Kun asiantuntijat ovat suorittaneet yksilöllisen arvioinnin, he muodostavat tutkimusaiheen mukaisen työryhmän, jonka puheenjohtajuus on komissiolla välittäjän ominaisuudessa ja joka laatii alustavan yhteisymmärrysmuistion. Ehdotukset, joilla katsotaan olevan riittävästi teknologisia ansioita, toimitetaan edelleen taloudellisten, sosiaalisten ja ympäristöä koskevien etujen strategiseksi arvioimiseksi laajemmalle asiantuntijaraadille, jonka puheenjohtajuus on komissiolla. Kunkin asiantuntijaraadin puheen- johtaja valmistelee yhteisymmärrysmuistion, johon sisältyy hankkeiden lopullinen paremmuusjärjestys (8). Tulokset yhdenmukaistetaan kaikilla ohjelma-aloilla ja yhteensovittamismahdollisuuksia tutkii yhteensovit- tamisryhmä, johon kuuluvat johtaja ja kyseisen ohjelman yksikönjohtajat. Seuraavaksi komissio tarkistaa osapuolten taloudellisen aseman ja suorittaa ohjelmien välisen konsultointikierroksen erityisesti muiden ohjelmien yhteydessä käynnistettyihin hankkeisiin liittyvien päällekkäisyyksien tutkimiseksi. Valintamenettelyn lopullisista tuloksista tehdään yhteenveto kaikki arvioinnit kattavassa katsauksessa ja lyhyessä ehdotusluettelossa, jotka komissio toimittaa edelleen tuen myöntämistä varten. Kaikkien jäsenvalti- oiden edustajista muodostuva Joule-komitea keskustelee näistä asiakirjoista ja antaa lausunnon, minkä jälkeen komissio tekee asiasta päätöksen. (8) Hakijat luokitellaan ryhmiin A1, A, B tai C, joista A1 on paras sija ja C tarkoittaa hylättyä ehdotusta. C 356/58 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 KOMISSION VASTAUKSET JOHDANTO JOULE a) Neljänteen puiteohjelmaan kuuluvan muun kuin ydin- energian alalla toteutettavan energia-alan erityisohjel- man kaksi eri osaa, JOULE ja THERMIE, ovat synty- neet hyvin erilaisissa olosuhteissa ja niiden hallinto- menettelyt poikkeavat toisistaan. On myös syytä korostaa, että neuvosto perusti 23. marraskuuta teke- mällään päätöksellä kaksi ohjelmakomiteaa, joista kummallakin on oma budjetti. (kohta 2. 1. ) b) Pyrittäessä koordinoimaan toimintaa muiden politiik- kojen kanssa keskeisessä asemassa ovat komission yksiköiden väliset lausuntokierrokset sekä uusiutuvia energialähteitä käsittelevään valkoiseen kirjaan perus- tuvat uudet valvonta- ja tiedotustoimet. Yhteensovit- tamista on tarkoitus vahvistaa viidettä puiteohjelmaa silmällä pitäen. (kohta 2. 12. ) c) Komissiolla on velvollisuus seurata tarkasti kaikkien ohjelmien kustannuksia. Se suorittaa runsaasti tarkas- tuksia sen varmistamiseksi, että ohjelmien hallinto- kustannukset pysyvät neuvoston asettamien prosentti- määrien rajoissa. Hallintokustannusten laskeminen hankekohtaisesti, kuten tuomioistuin ehdottaa, ei ole lainsäädäntövallan käyttäjän tahdon mukaista. Ko- missiolla ei ole velvollisuutta seurata kustannuksia hankekohtaisesti, eikä se edes pidä hankekohtaisia kustannuksia merkittävänä tietona arvioitaessa koko- naisen ohjelman hallinnon laatua. (kohta 2. 6. ) Komissio korostaa tarkastustoimenpiteiden merkitystä osana hallintoa. Sitoumustensa mukaisesti komissio on lisännyt tarkastusten määrää tuntuvasti, myös itse hankkeen aikana. d) Sopimusten tieteellinen seuranta on uskottu omien alojensa asiantuntijoille. Näiden, hankkeiden hallin- nosta vastaavien komission virkamiesten on siitä het- kestä lähtien, kun heidät otetaan yleisen ja laajapoh- jaisen valintaprosessin päätteeksi palvelukseen, nou- datettava kaikkia henkilöstösääntöjen harkintakykyä ja luottamuksellisuutta koskevia määräyksiä. Komis- sio pyrkii estämään eturistiriitojen syntymisen ja ryh- tyy kaikkiin tarpeellisiin ennaltaehkäiseviin toimenpi- teisiin. (kohta 2. 5. ) Pääosaston yksiköiden yhteisten palvelujen toimivuu- den varmistamiseksi eräät pääosasto XII:n virkamie- het, joiden palkka maksetaan budjettikohdasta B6- 7151 (muu kuin ydinenergia tai JOULE-THERMIE) työskentelevät näiden yhteisten palvelujen parissa. Lisäksi tiettyjen uudelleenjärjestelyjen ja komission sisäisten siirtojen seurauksena eräiden muiden ohjel- mien parissa työskentelevien virkamiesten palkka maksetaan JOULE-alan määrärahoista, ja korvauk- sena tästä JOULE-alalla työskenteleville virkamiehille maksetaan palkkaa muiden ohjelmien määrärahoista. Tämä tilanne korjataan viidennen puiteohjelman käynnistymisen yhteydessä vuonna 1999. (kohta 2. 6. ) e) Tiedotusverkoston osalta komissio muistuttaa, että eri tietolähteiden välisen koordinaation parantamiseksi TTK-toimista vastaavien pääosastojen suunnitelmissa on kehittää jäsenvaltioiden kanssa yhteistyötä, jonka puitteissa perustetaan kansallisia tiedotuspisteitä. (kohta 2. 11. ) f) Lopuksi komissio katsoo, että tilintarkastustuomiois- tuimen keskeiset JOULE- ja THERMIE-osuutta tai erityisesti JOULE-osuutta koskevat huomiot koskevat ohjelmien tiettyjä osa-alueita ilman, että niissä asetet- taisiin yleisesti kyseenalaiseksi komission hallinnollis- ten toimien laatu. THERMIE Eri puiteohjelmien kautta komissio on kehittänyt yhteiset menettelytavat hankkeiden valintaa ja sopimusten neuvot- telemista varten. Näiden yhteisten menettelytapojen lisäksi erityisissä arviointikäsikirjoissa kuvataan yksityis- kohtaisesti valinta- ja päätöksentekoprosesseja sekä siihen osallistuvien eri henkilöiden tehtäviä. Sekä ehdotusten tekijät että erityisohjelmia vuosittain tarkastavat ulkopuo- liset asiantuntijaraadit ovat yleisesti tunnustaneet menet- telytapojen selkeyden, laadun ja tarkkuuden. (kohdat 2. 1, 2. 2. ) Lukuisien muiden valintaperusteiden ohella ehdotuksen innovatiivisuus on tuen myöntämisen ennakkoedellytys. Komissio katsoo, että kypsän teknologian innovatiivinen käyttö on yhtä tärkeää itse teknisen kehityksen kanssa. Tämä selittää eräiden sellaisten hankkeiden saaman tuen, joissa nykyisiä energiasovelluksia hyödynnetään innovatii- visesti yrityksissä tai julkisissa ympäristöissä. (kohta 2. 3. ) 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/59 Näitä kysymyksiä käsitellessään komissio ottaa huomi- oon hankkeen tulosten mahdollisen vaikutuksen markki- noihin (tulevaisuudessa tapahtuva toteuttaminen ja hyö- dyntäminen) ja sen, voivatko ehdotetut kumppanit toteuttaa hankkeen ja hyödyntää sen tuloksia. Arvioides- saan ehdotuksia komissio tarkastelee myös käsiteltävien teknisten ongelmien eurooppalaista ulottuvuutta ja mer- kittävyyttä. Se tarkastelee myös kumppanien kykyjä ja teknistä toimintavalmiutta siltä kannalta, voivatko ne löytää Euroopan laajuisesti hyödynnettävissä olevia rat- kaisuja. (kohta 2. 3. ) Komissio myöntää, että tutkimus- ja esittelyvaiheiden välistä integraatiota voidaan edelleen lisätä. Se katsoo kuitenkin, että ongelma olisi ratkaistava ottamalla käyt- töön kokonaan uudenlainen lähestymistapa sen sijaan, että ainoastaan määritellään uudelleen innovatiivisten lai- tosten käsite. Suunnitelmassa viidenneksi puiteohjelmaksi komissio edistää näitä uusia periaatteita keskittämällä toimenpiteet muun kuin ydinenergian alalla kahteen avaintoimintakokonaisuuteen, joiden puitteissa jalostus- ketjun alku- ja loppupäätä koskeva kehitys pyritään yhdistämään koko jalostusketjua koskevien ongelmien ratkaisemiseksi. (kohta 2. 1. ) UUSIUTUVAT ENERGIALÄHTEET TUTKIMUSTA LUKUUN OTTAMATTA Tilintarkastustuomioistuimen kertomuksessa tarkastel- laan ajanjaksoa, jolloin oikeusperustan muodosti neuvos- ton ALTENER-ohjelmaa (1993–1997) koskeva päätös, jossa etusijalle asetettiin jäsenvaltioiden tasolla suoritetta- vien edistämistoimenpiteiden tukeminen, ilman että näitä toimia olisi pyritty todellisesti koordinoimaan yhteisön tasolla. Tätä koordinointia ei aikanaan pidetty ensisijai- sena tavoitteena. ALTENER-ohjelmasta saadut kokemukset ja Euroopan parlamentin tällä alalla tekemät aloitteet johtivat vuonna 1996 uusiutuvia energialähteitä käsittelevän vihreän kir- jan ja vuoden 1997 lopulla valkoisen kirjan hyväksymi- seen. Valkoisessa kirjassa komissio tekee ehdotuksen yhteisön strategiaksi sekä vuoteen 2010 ulottuvaksi toi- mintasuunnitelmaksi painottaen paremman koordinaa- tion tarvetta samoin kuin yhteisön tasolla ja jäsenvalti- oissa tehtävien toimien ja toimenpiteiden seurantaa. Lisäksi neuvoston 18. toukokuuta 1998 tekemän ALTE- NER II-ohjelmaa koskevan päätöksen perusteella on tehty merkittäviä muutoksia, kuten soveltuvien seuranta- ja koordinaatiovälineiden käyttöönotto, hankkeiden va- lintamenettelyjen uudistaminen, tiedotuksen kohdentami- nen jne. (kohta 2. 10. ) Komissio katsoo, että rahoitusta koskevat päätökset on tehty ALTENER-ohjelmassa oikein. ALTENER- ja JOULE-THERMIE-ohjelmien tiedotusta koskevien mahdollisten päällekkäisyyksien osalta komis- sio lisää ponnistelujaan kohdentaakseen informaation mahdollisimman hyvin niin sen sisällön kuin kohderyh- män osalta. Se katsoo kuitenkin, ettei samojen verkosto- jen käyttö eri ohjelmissa ole millään tavalla ristiriidassa tällaisen kohdentamisen kanssa tai itsessään aiheuta pääl- lekkäisyyttä. (kohta 2. 11. ) VIIDES PUITEOHJELMA Viidennen puiteohjelman valmistelussa komissio on otta- nut huomioon lukuisia tilintarkastustuomioistuimen esille ottamia kohtia. Tällaisia ovat JOULE- ja THERMIE- alojen yhteensovittaminen, hankkeiden arviointia ja neu- vottelua koskevat määräajat, vakiosopimuksen yksinker- taistaminen, henkilöstö- ja yleiskustannusten laskeminen hankekohtaisesti, valvonnasta vastaavien asiantuntijoiden valintaprosessi ja tiedotusverkostot. a) Ehdotuksessaan viidenneksi puiteohjelmaksi komissio pyrkii jo puiteohjelman rakenteella edistämään T& K:n ja esittelyn yhteensovittamista sisällyttämällä ohjelmaan kaksi muun kuin ydinenergian avaintoi- mintakokonaisuutta, jotka suuntautuvat ongelmanrat- kaisuun. Ohjelman yhtenäisyys varmistetaan yhden- mukaistamalla komission eri yksiköissä käytössä ole- vat yksityiskohtaiset säännöt ja menettelytavat. b) Viidennen puiteohjelman käynnistymistä silmällä pi- täen komissio tutkii kaikki keinot lyhentää hankkei- den arviointiin ja neuvotteluun varattuja määräaikoja. Sopimusten osalta komissiossa pyritään parhaillaan selventämään sopimusehtoja ottaen huomioon sopi- musten oikeusperustana olevan lainsäädännön. Esi- merkkinä voidaan mainita ehdotukset uusiksi osallis- tumista ja tulosten levitystä koskeviksi säännöiksi, joihin sisältyy mahdollisuus soveltaa yleiskustannuk- siin kiinteitä prosenttimääriä. c) Komissio tarkastelee mahdollisuutta ottaa käyttöön yhteinen valintamenettely T&K-osan ja esittelyosan teknisestä seurannasta vastaavien asiantuntijoiden valitsemiseksi. Tämä ei kuitenkaan yksinään riitä pie- nentämään tilintarkastustuomioistuimen mainitsemaa tutkimuksen ja esittelyn välistä juopaa. Parhaillaan käynnissä olevassa varainhoitoasetuksen uu- distuksessa olisi selkeytettävä alan vastuita. (kohta 2. 9. ) d) Eri tietolähteiden välisen koordinaation parantami- seksi TTK-alan pääosastot suunnittelevat yhdessä jäsenvaltioiden kanssa perustettavaa kumppanuutta, C 356/60 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 joka perustuu kansallisten tiedotuspisteiden perusta- miseen. Tämän, jäsenvaltion nimeämän organisaation vastuulla olisi tiedon levittäminen samoin kuin suo- raan ohjelmaa palvelevat toimenpiteet, esimerkiksi nk. help desk -palvelut. Sen vastuulla olisi myös koordi- noida jäsenvaltiossa sellaisten alueellisten ja paikallis- ten tahojen toimintaa, joiden vastuulla on ehdotusten esittäjien, varsinkin pk-yritysten, avustaminen tutki- musehdotuksen laatimisessa. tarkoituksena on kehittää valikoima uusia tekniikoita, jotka mahdollistavat biomassan käytön. Komissio korostaa, että tilintarkastustuomioistuimen mainitsema kolmen prosentin kasvu kattaa ainoastaan ennen 31. joulukuuta 1997 tehdyt uusiutuvien energia- lähteiden alan sitoumukset, eikä siis kata ohjelman koko kestoa. 3. JOULE-THERMIE-OHJELMAT Ohjelman hallinto ja valvonta Talousarvion toteutuminen Hankkeiden valinta 3. 10. Maksumäärärahojen käyttö vaihteli vuonna 1995 ohjelman eri aloilla. Maksumäärärahojen käyttöön voivat vaikuttaa useat tekijät, kuten kumppanien erilaisuus esit- telyn alalla, mikä voi johtaa neuvotteluvaiheen pitkittymi- seen. Myös rakennuslupien saaminen voi olla ongelmal- lista. 3. 14. Komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistui- men kanssa sähköisten hakulomakkeiden käyttöönotosta. Sähköiset hakulomakkeet ovatkin jo käytössä monissa ohjelmissa, JOULE-THERMIE mukaan luettuna. 3. 12. Neuvoston päätöksen liitteessä II esitetyt ohjeelli- set talousarviomäärärahat on tarkoitettu kattamaan koko ohjelman toteutus, eikä liitteen mukaista summaa tarvitse saavuttaa jokaisessa yksittäisessä ehdotuspyynnössä. Pk-yrityksille suunnatut tukitoimet käynnistyivät vuosina 1995 ja 1996 maksetuilla tutkimuspalkkioilla, jotka mak- settiin pienennettyinä. Komissio uskoo, että ohjeellinen viiden prosentin raja pk-yritysten osalta saavutetaan ohjelman loppuun mennessä. 3. 13. Hankkeen monialaisuuden ja siinä yhdistyvien hiiltä ja biomassaa koskevien kysymysten takia komissio on voinut määrittää tilintarkastustuomioistuimen mainit- seman hankkeen lopullisen luonteen vasta sen toteutuk- sen aikana. Tämän tuomioistuimen tarkastaman hankkeen uudelleen- luokittelu fossiilisten polttoaineiden alalta uusiutuvien energialähteiden alalle perustuu sopimuksen pääasialli- seen tavoitteeseen. Hankkeessa pyritään ratkaisemaan biomassan sekapoltossa hiilen kanssa syntyvät karstoittu- miseen, korroosioon ja epäpuhtauksien päästöön liittyvät ongelmat, ja tätä kautta mahdollistamaan biomassan käyttö primaarisena energialähteenä. Muistutettakoon, että biomassaa koskevan osa-alueen päämääränä on biomassan käytön lisääminen Euroopan unionin energiantuotannossa ja että alan T & K-toimien 3. 16. Komissio on määrittänyt perusedellytykset valinta- prosesseille, joissa arvioidaan, mitkä hankkeet voivat saada EU:n tukea. Perusedellytyksiä ovat esimerkiksi ulkopuolisen asiantuntemuksen hyödyntäminen ehdotus- ten arvioinnissa, kunkin yksittäisen arvion tulosten käsit- tely yhteisessä kokouksessa sekä ehdotusten arviointipe- rusteiden julkaiseminen. Niitä noudattamalla varmiste- taan valintaprosessin laatu ja tarkkuus. TTK-ohjelmien monimuotoisuuden vuoksi on kohtuullista hyväksyä tiet- tyjä eroavaisuuksia valintamenettelyissä edellyttäen, että niissä tukeudutaan näihin perusedellytyksiin ja että ne on kuvattu selkeästi erityisohjelmien arviointikäsikirjoissa. THERMIE-ohjelma täyttää kaikki nämä vaatimukset. 3. 17. Ohjelmakomitean jäsenet nimetään jäsenvaltioiden tekemien ehdotusten perusteella. Komitean työjärjestyk- sen 6 artiklan 4 alaviitteessä todetaan, että EU:n jäsenval- tioiden delegaatioiden jäsenillä ei pidä olla intressejä tai yhteyksiä niihin oikeushenkilöihin, joita koskevia lausun- toja komitealta pyydetään. Komitean puheenjohtajana toimiva komission edustaja muistuttaa aina kyseisestä säännöstä. 3. 18. Arvioijat valitaan osoitetun teknisen asiantunte- muksen perusteella, ja heidän työhönsä sovelletaan tarvit- tavia luottamuksellisuutta koskevia menettelyjä. Jos arvi- oijan puolueettomuus ja tekninen asiantuntemus on var- mistettu, komissio ei näe estettä arvioijan nimeämiselle minkä tahansa tämän omaan erikoisalaan kuuluvan hankkeen tekniseksi valvojaksi mukaan luettuina hank- keet, joiden arviointiin kyseinen henkilö on mahdollisesti osallistunut. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/61 3. 19. Viidennen puiteohjelman käynnistymistä silmällä pitäen komissio tutkii kaikki keinot lyhentää hankkeiden arviointiin ja neuvotteluun käytettävää aikaa. Komissio suhtautuu myönteisesti vakiosopimuksen yksinkertaista- miseen. 3. 20. Kyseisen hankkeen jakaminen kolmeen vaiheeseen on tieteellisesti perusteltua, eikä se kyseenalaista hank- keen toteutumista. Se on myös keino valvoa yhteisön taloudellisia etuja. Kyseessä on ensiluokkainen, hyvin laaja tutkimushanke, jonka kokonaiskustannusarvio on noin 12 miljoonaa ecua. Hankkeeseen osallistuu kolme eurooppalaista tutki- muskeskusta, kolme eurooppalaista teollisuusyksikköä ja kolme teollista käyttäjää. Yhteenliittymä päätti esitellä hankkeen kolmessa vai- heessa, jotta se heijastaa eri vaiheiden luonnetta suhteessa erityyppisiin komission tukemiin toimiin. Kaksi ensim- mäistä vaihetta ovat pääasiassa T&K-toimintaa, kun taas viimeinen vaihe koostuu lähinnä esittelytoimenpiteiden kaltaisista toimista. Hankkeen jakaminen useampaan osaan antaa komissiolle mahdollisuuden siirtyä seuraavaan vaiheeseen edellisen vaiheen tulosten ja edistyksen perusteella. Tätä kautta komissio voi pienentää taloudellisen sitoumuksensa ris- kejä. Koska yhteisön rahoitus perustuu tehtävän ehdotuksen laatuun, komissio ei voi taata yhdellekään yhteenliitty- mälle komission taloudellisen tuen jatkuvuutta. JOULE-ohjelman hallintokomitealle on annettu täydelli- set tiedot hankkeista – myös siitä, että kyseessä oli laajemman hankkeen ensimmäinen vaihe. 3. 21. Lainsäädäntövallan käyttäjä vahvistaa kullekin yksittäiselle TTK-ohjelmalle hallintokustannusten ohjeelli- sen enimmäisprosenttimäärän. Komissio suorittaa laajoja tarkastuksia sen valvomiseksi, että ohjelmien hallinto pysyy näissä rajoissa. Ulkopuolisten asiantuntijoiden teke- mät tutkimukset ovat osoittaneet, että yhteisön TTK- toimien hallintokustannukset kestävät vertailun jäsenval- tioissa vastaavia toimia suorittavien organisaatioiden hal- lintokustannusten kanssa. Komission käytössä on tarkat tiedot näiden arviointien eri kustannustekijöistä. Tuomioistuin vertaa ehdotusta kohti laskettua arviointikustannusta lopullista sopimusta kohti laskettuun arviointikustannukseen. Tällainen las- kelma on harhaanjohtava, sillä arvioita antavat asiantun- tijat eivät osallistu prosessiin enää sopimuksentekovai- heessa. Heidän tehtävänsä on tutkia kaikki ehdotukset ja arvostella ne etukäteen määritettyjen valintaperusteiden nojalla. Ainoastaan parhaat ehdotukset voivat johtaa sopimukseen. innovatiivisia näkökohtia, 3. 22. Huomautuksissaan tilintarkastustuomioistuin an- taa ymmärtää, ettei esittelyhankkeisiin voida katsoa sisäl- tyvän riittävästi innovaatiota. Komissio painottaa, että tietopaketeissa julkaistuihin vaatimuksiin sisältyy useita liity tekniikan nimenomaisesti laitteistoihin. Komissio suhtautuu suope- asti materiaali-, laite- ja komponentti-innovaatioihin edel- lyttäen, että ne ovat yhdenmukaisia muiden tietopaketissa lueteltujen vaatimusten kanssa. Tällaisia ovat kustannus- ja säästömahdollisuus, pitkän aikavälin ympäristön vähäinen kuormitus. Tarkastettavien alojen tulevan kehityksen kannalta yhtä keskeistä on kuitenkin kypsän teknologian innovatiivinen hyödyntäminen ener- gia-alalla. luotettavuus jotka eivät Yhteenvetona komissio katsoo, että hankkeen voidaan katsoa olevan innovatiivinen, jos energiajärjestelmä koko- naisuudessaan (energialähteet, komponentit ja niiden integraatio) täyttää ehdotuspyynnön tietopaketissa maini- tut innovatiivisuusvaatimukset riippumatta siitä, käyte- täänkö standardikomponentteja. Hankkeeseen osallistuvien kumppanien osalta komissio katsoo, ettei yhteistyö tai eurooppalainen lisäarvo ole suorassa suhteessa eri jäsenvaltioiden osallistumiseen. Komissio ottaa huomioon hankkeiden mahdolliset vaiku- tukset markkinoihin (tulevaisuudessa tapahtuva toteutus ja tulosten hyödyntäminen) ja sen, voivatko ehdotetut kumppanit toteuttaa hankkeen ja hyödyntää sen tuloksia. Arvioidessaan ehdotuksia komissio tarkastelee myös käsi- teltävien teknisten ongelmien eurooppalaista ulottuvuutta ja merkittävyyttä. Se tarkastelee myös kumppanien kykyjä ja teknistä toimintavalmiutta siltä kannalta, voi- daanko kumppanien odottaa löytävän Euroopan laajui- sesti hyödynnettävissä olevia ratkaisuja. Komissiolla on velvollisuus seurata tarkasti kaikkien ohjelmien kustannuksia. Hallintokustannusten laskemi- nen hankekohtaisesti tilintarkastustuomioistuimen ehdo- tuksen mukaisesti ei kuvasta lainsäädäntövallan käyttäjän tahtoa. Komissiolla ei ole velvollisuutta seurata kustan- nuksia hankekohtaisesti, eikä se edes pidä hankekohtaisia kustannuksia merkittävänä tietona arvioitaessa kokonai- sen ohjelman hallinnon laatua. 3. 23. Tapaus, jossa komission lisäksi rahoitukseen osal- listuu yksi ainoa osapuoli (esimerkiksi loppukäyttäjä) ei ole vastoin kyseisen ohjelman perustamisesta tehtyä neu- voston päätöstä eikä myöskään vastoin yritysten, tutki- muskeskusten ja korkeakoulujen Euroopan yhteisön tut- kimukseen, teknologiseen kehittämiseen ja esittelyyn osal- listumista koskevista säännöistä 21. marraskuuta 1994 tehtyä neuvoston päätöstä. C 356/62 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 On syytä korostaa, että useissa tapauksissa sopimuspuo- let jakautuvat — käyttäjiin, jotka hyödyntävät suoraan laitosta sen rakentamisen jälkeen — tuottajiin, jotka hyötyvät hankkeesta lisääntyneen tai- totiedon muodossa, ja joiden vastuulla on levittää tätä taitotietoa edelleen. Sopimuspuolet, vaikka eivät osallistuisikaan suoraan hankkeen rahoitukseen, ovat tärkeitä toiselta kannalta, sillä ne ovat sitoutuneet noudattamaan hankkeen tulosten hyödyntämiseen ja levittämiseen liittyviä sopimusehtoja. Tämä näkökohta on hyvin keskeinen kaikkien tutkimus- ja esittelyohjelmien kannalta. Komissio suhtautuu vakavasti tilintarkastustuomioistui- men sopimuspuoliin kohdistuvien tarkastusten yhteydessä tekemiin huomioihin, erityisesti laskutuksen osalta, ja ryhtyy tarpeellisiksi katsomiinsa toimenpiteisiin. 3. 24. Kuudessa tapauksessa yhteensä kolmestatoista tar- kastetusta THERMIE-hankkeesta komissio ei ole yhtä mieltä tuomioistuimen kanssa hankkeen innovatiivisesta luonteesta. Komissiota avustavat valintavaiheessa riippu- mattomat ja teknisesti pätevät ulkopuoliset asiantuntijat, jotka arvioivat aina myös ehdotuksen innovatiivisuuden sekä sen yhteensopivuuden ohjelman yleisten tavoitteiden kanssa. Vain nämä kelpoisuusvaatimukset täyttävät hank- keet tulevat kysymykseen itse valintatilanteessa. Ulkopuo- liset asiantuntijat, komission tieteellisen alan virkamiehet ja kaikki ohjelmakomitean jäsenet pitivät kaikkia tilintar- kastustuomioistuimen tarkastamia hankkeita sekä inno- vatiivisina että tukikelpoisina. Komissio ei myöskään hyväksy väitettä, jonka mukaan THERMIE-osuudessa ei ole hyödynnetty JOULE-hank- keissa kehitettyä tekniikkaa. Useissa tukea saaneista hankkeista esitellään juuri tällaisen tekniikan innovatii- vista hyödyntämistä yrityksissä ja julkisissa ympäris- töissä. 3. 25. Komissio ei käytä takaisinmaksuaikaa valintape- rusteena aurinkokennojen alalla, eikä kyseisiä arvoja tästä syystä sisällytetä arvioinnissa käytettäviin lomakkeisiin. Alan päättäjät ja asiantuntijat ovat yksimielisiä siitä, ettei takaisinmaksuaika ole riittävän tarkka peruste aurinko- kennoihin liittyvien hankkeiden arvioimiseksi. Tämä joh- tuu siitä, että koska alan tekniikan kustannustehokkuus on tavanomaisia energialähteitä heikompi, tämä tekniikka ei ole vielä kilpailukykyistä markkinoilla. Kuitenkin sen merkittävä markkinapotentiaali tunnustetaan, ja keskeiset arviointiperusteet (esimerkiksi rakennuskustannukset ja tarjotut palvelut) kuvastavat juuri tätä. Vastauksena tilintarkastustuomioistuimen kysymykseen aurinkokennotutkimuksen painopistealueesta komissio katsoo, että JOULE-osuuden toimet keskittyvät kompo- nenttien innovatiiviseen kehitykseen, kun taas THER- MIE-osuuden esittelytoimenpiteet keskittyvät integroidun aurinkokennojärjestelmän kokonaiskustannusten pienen- tämiseen. Keskittymällä ainoastaan perustutkimukseen jätettäisiin huomiotta yli 50 prosenttia kustannussäästö- potentiaalista, joka on saavutettavissa yhdistelemällä innovatiivisesti olemassa olevia komponentteja. Hankkeiden hallinto ja valvonta JOULE-ala on 3. 26. joutunut tilapäisesti kärsimään uusiutuvien energialähteiden alan sopimusten hallinnosta vastaavan yksikön työmäärän merkittävästä kasvusta. Tästä syystä on mahdollisimman nopeasti yhtäältä lisätty henkilöstön määrää, noudattaen kuitenkin tätä koskevia menettelytapoja, ja toisaalta on käynnistetty sopimusme- nettely 11 alakohtaisen päällikön (”cluster coordinators”) valitsemiseksi. Lisähenkilöstön ja alakohtaisten päälliköi- den ansiosta vuoden 1998 puolivälissä oli päästy tilantee- seen, jossa yhdenkään tieteellisen alan virkamiehen vas- tuulla ei ollut yli 26 hanketta. 3. 27. Taloudellisten ja henkilöresurssien käytön opti- moimiseksi tieteellisen alan virkamiehet osallistuvat JOULE-ohjelman hallinnon laatua koskevan käsikirjan ohjeiden mukaisesti tavallisesti kolmeen kokoukseen, jotka pidetään hankkeen aloituksen, puolivälin tarkastuk- sen ja hankkeen päättämisen yhteydessä. Sopimuspuolten kokoukset pidetään pääsääntöisesti Brysselissä, ellei lait- teistoon tutustuminen ole tarpeen. Käynnit paikan päällä eivät ole ainoa hankkeen seuranta- muoto: ne ovat hyödyllisiä hankkeen ratkaisevissa vai- heissa, mutta ne eivät ole tarpeen kaikissa tapauksissa, tai ne voivat olla riittämättömiä. JOULE-alan osalta on tarkastettu 35 hanketta joko hank- keen käynnistymisen yhteydessä (12 hanketta) tai hank- keen kuluessa (23 hanketta). Hankkeen toteutuspaikalla sen käynnistymisen yhteydessä järjestettävät kokoukset on otettava osaksi normaalia menettelyä, sillä niiden avulla taataan tehokkaampi hankkeen edistymisen seu- ranta, erityisesti kompleksisten hankkeiden osalta. Järjes- tämällä hankkeiden edistymistä käsittelevät kokoukset konferenssien yhteyteen voidaan komission virkamiesten virkamatkat hyödyntää nykyistä tehokkaammin. THERMIE-alan osalta vuoden 1998 kesäkuuhun men- nessä oli vierailtu 14 hankkeen toteutuspaikalla, mitä on pidettävä hyväksyttävänä osuutena, kun otetaan huomi- oon, että ensimmäinen hanke käynnistyi vuoden 1995 lopussa ja sen kesto on 4–5 vuotta. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/63 Vuoden 1990 jälkeen tehdyistä sopimuksista 37 prosentin (68 hanketta) toteutuspaikalla on vierailtu tähän men- nessä. varatut lyhyet määräajat ovat johtaneet siihen, että val- vonnan laajentaminen olennaisesti nykyisestä uhkaisi tuk- kia koko ohjelman toteutuksen. 3. 29. Komissio tutkii mahdollisuuksia soveltaa yhteistä valintamenettelyä hankkeiden teknisestä seurannasta vas- taaviin asiantuntijoihin. Tämä menettely yksinään ei kui- tenkaan ole riittävä poistamaan tilintarkastustuomioistui- men mainitsemaa tutkimuksen ja esittelyn välistä juo- paa. 3. 30. Komissio on tietoinen tilintarkastustuomioistui- men mainitsemista riskeistä, ja se on ryhtynyt kaikkiin asian edellyttämiin toimenpiteisiin. Hankkeiden tieteelli- nen seuranta on uskottu kunkin alan asiantuntijoille. On mahdollista, että nämä henkilöt ovat ennen tuloaan komission palvelukseen työskennelleet sellaisen tahon pal- veluksessa, jonka kanssa komissiolla on sopimus. Usein näiden virkamiesten erikoisalan asiantuntemus vastaa komission tarpeita, ja juuri tämä asiantuntemus on kes- keinen hankkeiden tieteellisen seurannan laadun varmis- taja. Hankkeiden hallinnosta vastaavien komission virka- miesten on siitä hetkestä lähtien, kun heidät otetaan yleisen ja laajapohjaisen valintaprosessin päätteeksi palve- lukseen, noudatettava henkilöstösääntöjen harkintakykyä ja luottamuksellisuutta koskevia määräyksiä. 3. 31. Huomautuksissaan tilintarkastustuomioistuin ot- taa esiin hankkeen, jossa suuryritys suoritti hankkeessa käytetyn laitteiston hyväksymistestin. Hankkeen ulkopuo- linen asiantuntija oli sisaryrityksen palveluksessa. Komis- sio ei kuitenkaan näe eturistiriitaa hankkeen asiantuntijan suorittaman, tosiasioihin perustuvan hankkeen teknisen seurannan ja sisaryrityksen suorittaman laitteiston laa- dunvarmistuksen välillä. 3. 32. Komission yksikön suorittama järjestelmällinen kustannusselvityksen tarkastus ei suinkaan ole ainoastaan esitettyjen kustannusten tarkastamista ja niiden vertailua alkuperäiseen kustannusarvioon. Tarkastuksen tarkoituk- sena on analysoida sitä, miten kustannuksen vastaavat tehtyä työtä. Paikan päällä tehtävien tarkastusten määrän voidaan joka tapauksessa odottaa nousevan huomattavasti, kun par- haillaan muodostettava sopimusten tilintarkastusyksikkö aloittaa toimintansa. 3. 33. Pääosasto XII:n käyttämä tieto- ja hallintojärjes- telmä AMPERE/AQUA vastaa hankkeiden juoksevan hal- linnon tarpeita. Parhaillaan on käynnissä arviointimenet- tely, jolla pyritään kehittämään hallintoa parantavia väli- neitä, kuten elektronisia ilmoitustauluja. Tähän erityiskertomukseen liittyen komissio on toimitta- nut tilintarkastustuomioistuimelle erittäin runsaasti tie- toja, mikä on teettänyt paljon työtä ja sitonut runsaasti henkilöstöä. 3. 34. PROMAN-järjestelmän heikkoudet ovat tiedossa. Komissio on jo ottanut tutkittavaksi uuden välineen (Project Management System), joka vastaa paremmin sopimusten ja sopimuspuolten seurannan asettamia vaati- muksia. 3. 36. Viidennessä puiteohjelmassa on tarkoitus yhden- mukaistaa taloudellisen raportoinnin tiheys. 3. 37. Yksi tutkimuspolitiikan keskeinen tavoite on edis- tää pk-yritysten osallistumista. Tähän pyrittäessä ennak- komaksujen merkitys on hyvin suuri. On selvää, että komission taloudellisten etujen suojelemiseksi komission yksiköt kiinnittävät erityistä huomiota ennakkomaksun hyväksymiseen. Tämä ei kuitenkaan takaa sitä, että tule- vat vararikot voidaan ennakoida. Vuoden 1998 tammikuusta lähtien komission käytössä on ollut tietokoneistettu hälytysjärjestelmä. Tämän järjes- telmän ansiosta sopimuspuolet, joihin on kohdistunut oikeustoimia kuten vararikossa kirjataan välittömästi kaikkien pääosastojen käytettävissä olevaan rekisteriin, niin että nämä ovat asiasta tietoisia. Budjettivallan käyttäjälle antamiensa sitoumusten mukai- sesti pääosasto XII on lisännyt tarkastusyksikkönsä hen- kilöstön määrää. Uusi, riski-indikaattorien analysointiin perustuva tarkastusstrategia on lähes valmis, ja sen avulla voidaan nostaa tarkastusten tehoa. Tähän liittyen on 27. toukokuuta 1998 käynnistetty ehdotuspyyntö ulkopuolis- ten tilintarkastajien valintaa varten. THERMIEn osalta yhden taloudellisen alan virkamiehen hallinnoimien sopimusten suuri määrä sekä käsittelyyn Ohjelman hallintokustannukset 3. 42. –3. 43. TTK-ohjelmilla on yhtenäinen budjettira- kenne, eli neuvosto määrittää kunkin erityisohjelman henkilöstö- ja hallintokustannusten enimmäismäärän pro- sentteina. Budjettivallan käyttäjä antaa vuosittain talous- arvion liitteessä vastaavuustaulukon, jossa kunkin ohjel- man talousarvio jaetaan toimintamenoihin sekä viiteen hallinnollisten kustannusten luokkaan, joista yksi on hen- C 356/64 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 kilöstökustannukset. Tässä vastaavuustaulukossa nouda- tetaan neuvoston vahvistamia enimmäismääriä. Ohjel- mien talousarvioiden toteutuminen suunnitellaan hyvin tarkasti noudattaen hyvää varainhoitotapaa, minkä lisäksi komission yksiköt seuraavat asiaa säännöllisesti. osin muuteta vastaavasti, tämä ei kuitenkaan vahvistaisi komission määräysvaltaa. Komissio varmistaa väli- ja loppukertomuksen tarkasta- misen yhteydessä, että tehty työ vastaa sopimuksen pää- määriä. Komission talousarvion hallintomäärärahat (talousarvion A osa) on jaettu pääosastoittain eikä TTK-ohjelmakohtai- sesti. Pääosastoille XII ja XVII on osoitettu tässä talous- arviossa määrärahoja, jotka kattavat lähinnä infrastruk- tuurin kustannuksia. Pääosasto IX seuraa yhdessä kaik- kien komission yksiköiden kanssa tarkasti näiden määrä- rahojen käyttöä. Pääosaston yksiköiden yhteisten palvelujen toimivuuden varmistamiseksi eräät pääosasto XII:n virkamiehet, joiden palkka maksetaan budjettikohdasta B6-7151 (muu kuin ydinenergia tai JOULE-THERMIE) työskentelevät näiden yhteisten palvelujen parissa. Lisäksi tiettyjen uudelleenjär- jestelyjen ja komission sisäisten siirtojen seurauksena eräi- den muiden ohjelmien parissa työskentelevien virkamies- ten palkka maksetaan JOULE-alan määrärahoista, ja kor- vauksena tästä JOULE-alalla työskenteleville virkamie- hille maksetaan palkkaa muiden ohjelmien määrära- hoista. Tämä tilanne korjataan viidennen puiteohjelman käynnistymisen yhteydessä vuonna 1999. Hankkeiden toteutus Hankkeiden koordinointi eurooppalaisten taloudellisten etuyhtymien (ETEY) avulla 3. 45. Sopimusneuvotteluissa ETEY:n on jätettävä omien neuvottelulomakkeidensa lisäksi kaikkien etuyhtymän jäsenten vastaavat lomakkeet. Itse neuvotteluvaihe on identtinen suoraan jäsenten kanssa käytävien neuvottelu- jen kanssa. Koska ETEY on sopimuksen ainoa allekirjoit- taja, nopeuttaa etuyhtymän muodostaminen kuitenkin allekirjoitusvaihetta. 3. 46. Komissio muistuttaa, että sopimuspuolilla on lailli- nen oikeus poiketa kustannustenjakotaulukon arviosta ja muuttaa keskinäistä määrärahojen jakoa ilman komission ennakkohyväksyntää sillä ehdolla, että hankkeen pää- määrät pysyvät muuttumattomina (18 artiklan 2 kohta). Mikäli hankkeen päämääriä muutetaan, on hankkeen teknistä liitettä täydennettävä. Jos määrärahojen jakautuminen ETEY:n jäsenten kesken määriteltäisiin sopimuksessa, tämä olisi epäilemättä keino tarkentaa annettavia tietoja. Mikäli sopimuksia ei tältä Virheettömien kustannusselvitysten tuottamiseen liittyvät ongelmat 3. 48. –3. 55. Komissio harjoittaa valvontatoimia neljällä eri tasolla, jotka ovat: — neuvotteluvaiheessa suoritettava etukäteisvalvonta — menotodistusten vertaaminen vastaavaan tekniseen raporttiin — tarpeen vaatiessa menotodistusta täydentävien tosittei- den vaatiminen — tarpeen vaatiessa paikan päällä tehtävä tarkastus. Komissio käynnisti 27. toukokuuta 1998 tarjouspyynnön ulkopuolisten tilintarkastajien valitsemiseksi. Tässä yhtey- dessä tehtävät tarkastukset määritetään riskianalyysin perusteella. Sopimuspuolten veloittamien kustannusten osalta vakio- sopimus velvoittaa kaikki sopimuspuolet pitämään kirjaa kustannuksista laatimaan asianmukaiset asiakirjat. Komissio voi vaatia täydentäviä tositteita sekä esitettyjen kustannusten vahvistamiseksi ja todistamiseksi että pai- kan päällä tehtävien tarkastusten yhteydessä. ja Vakiosopimuksen 19 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määrätään, että osallistujat veloittavat henkilöstökustan- nuksina keskimääräiset kustannukset edellyttäen, että nämä vastaavat tavanomaista toimintaa eivätkä merkittä- västi poikkea todellisista kustannuksista. On huomattava, että henkilöstökustannusten osalta työ- aikalistat eivät ole ehdoton todiste, vaan ennemminkin yksi arviointiperuste muiden joukossa. Pelkkä tällaisten listojen olemassaolo ei voi johtaa veloitettujen kustannus- ten automaattiseen hyväksymiseen. Yleiskustannukset tarkastetaan tutkimalla etukäteen jo itse neuvotteluvaiheessa sopimuspuolten ehdottamia sum- mia. Nämä summat perustuvat yleensä sopimuspuolen laskentajärjestelmän tietoihin aikaisemmin toteutuneista kustannuksista, ja niiden laskennassa on noudatettu sopi- muspuolen omaa kirjanpitomenettelyä, -politiikkaa ja -periaatteita samoin kuin kansallista kirjanpitolainsäädän- töä. Sopimuspuolille ilmoitetaan kuitenkin, että valittujen kriteerien on oltava sopimusehtojen mukaisia, eli sopi- muspuolten käytössä on oltava asianmukainen dokumen- ilmoitettavien kustannusten tointijärjestelmä kaikkien 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/65 toteen näyttämiseksi. Näiden asiakirjojen on oltava aina saatavilla pyydettäessä. Kustannusten todenmukaisuutta ei voida täydellisesti vahvistaa muulla tavoin kuin teke- mällä tarkastus sopimusosapuolen tiloissa. Tilintarkastustuomioistuimen esittämiä henkilöstö- ja yleiskustannuksia koskevia näkökohtia käsitellään viiden- nen puiteohjelman valmisteluun osallistuvissa eri ryh- missä. Tutkimussopimuksista saamiensa runsaiden koke- musten pohjalta nämä ryhmät pyrkivät optimoimaan seuraavan puiteohjelman hallinto- ja valvontamenettelyt. Sopimusten osalta komissiossa pyritään parhaillaan sel- keyttämään sopimusehtoja sellaisen asiaa koskevan lain- säädännön pohjalta, johon ehdot perustuvat. Esimerkiksi uusia osallistumis- ja levittämissääntöjä koskevissa ehdo- tuksissa käsitellään mahdollisuutta soveltaa yleiskustan- nuksiin kiinteää tasoa. Kesken jäävien hankkeiden riski 3. 56–3. 57. Aurinkokennoalan THERMIE-hankkeista noin 10 prosenttia on sellaisia, joista on luovuttu, ja biomassa-alalla vastaava luku on 24 prosenttia. Pääasial- liset syyt tuomioistuimen mainitsemista hankkeista luopu- miseen olivat kansallisen takaisinmaksutariffin muutos ja näihin hankkeisiin liittyvät suuret tekniset riskit. Kun otetaan huomioon, että THERMIE-alalta tuetaan hank- keita, joiden tekniset riskit ovat huomattavat ja että sovellusten alalla ei ole yhdenmukaistettua lainsäädäntöä, kesken jäävien hankkeiden määrää voidaan pitää koh- tuullisena. 4. ALTENER-OHJELMA Ohjelman hallinto ja valvonta Hankkeiden valinta 4. 8 ja 4. 10. 13 päivänä syyskuuta 1993 tehdyn neuvos- ton päätöksen 5 artiklan 2 kohdan mukaan ”jäsenvaltioi- den on vuosittain esitettävä edellä 3 artiklan b alakoh- dassa tarkoitetut aloiteohjelmat sekä luettelo kyseiset aloiteohjelmat täytäntöönpanevista toimielimistä komissi- olle, joka päättää yhteisön rahoitusosuudesta ja sen edel- lytyksistä 7 artiklan 1 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen”. Neuvoston päätöksessä ei kuvailla menettelyä, jota jäsen- valtioiden olisi noudatettava. Komissio on kuitenkin pyr- kinyt aina huolehtimaan siitä, että jäsenvaltiot esittävät — riittävän määrän ehdotuksia, jotta voidaan tehdä todellinen valinta — hankkeita kaikilta vuosittain annettaviin suuntaviivoi- hin sisältyviltä ensisijaisilta aloilta — hankkeita, jotka kattavat tasapuolisesti jäsenvaltioi- den koko alueen — hankkeita, joita ehdottaviin organisaatioihin sisältyy tasapainoinen valikoima julkisia ja yksityisiä organi- saatioita, tutkimuslaitoksia, korkeakouluja jne. Vuosittaisten suuntaviivojen ja ohjelmaa koskevien tieto- jen levittämisen osalta on syytä kiinnittää huomiota sii- hen, että riippumatta asianomaisten ministeriöiden suo- raan toteuttamista toimista komissio on neuvoston pää- töksessä säädettyjen tiedotustoimien yhteydessä tukenut 15 jäsenvaltiossa sekä yhteisön tasolla järjestelmällisiä toimia ohjelmaa ja siihen liittyviä toimia (erityisesti vuo- sittaisia suuntaviivoja) koskevien kohdennettujen tietojen levittämiseksi. Mitä tulee tarpeeseen järjestää julkisia ehdotuspyyntöme- nettelyjä, päätöksessä ei säädetä tällaisista järjestelyistä muutoin kuin että 5 artiklan 2 kohdan mukaan niiden on oltava kansallisia, ja suuntaviivojen mukaan hankkeiden on tiettyjä tarkoin määriteltyjä tapauksia eli alueellisia suunnitelmia lukuun ottamatta oltava monikansallisia. Edellä mainittu 5 artiklan 2 kohta ei ole kuitenkaan enää mukana ALTENER II -ohjelmassa, joka hyväksyttiin 18 päivänä toukokuuta 1998 tehdyllä neuvoston päätöksellä (EYVL L 159, 3. 6. 1998, s. 53) ja joka on jatkoa ensim- mäiselle ALTENER-ohjelmalle. Euroopan yhteisöjen vi- rallisessa lehdessä on jo julkaistu ehdotuspyyntöjä ja näin tullaan tekemään jatkossakin. Muodollinen päätöksentekomenettely 4. 11 ja 4. 12. Komission noudattama menettely on talousarvion toteuttamista koskevien sisäisten sääntöjen mukainen. Kyseisten sääntöjen 5 artiklan 5 kohdassa säädetään, että tulojen ja menojen hyväksyjä (komissio) tai tämän val- tuuttama henkilö (ALTENER-budjettikohdan osalta pää- osasto XVII:n pääjohtaja) voi tehdä komission nimissä sopimuksia kolmansien osapuolten kanssa. Näiden samojen talousarvion toteuttamista koskevien sisäisten sääntöjen mukaisesti valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi edelleen siirtää toimivaltansa tie- tylle joukolle valtuutettuja virkamiehiä. Lisäksi kaikista pääosasto XVII:n sitoumuksista tehdään sisäinen päätös, jonka allekirjoittaa valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä itse. C 356/66 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 Näin ollen komissio ei voi yhtyä tilintarkastustuomiois- tuimen näkemykseen, jonka mukaan ohjelmasta rahoitet- taviin kokeiluhankkeisiin olisi sidottu 21,6 miljoonaa ecua ilman riittävää oikeusperustaa. Alle 100 000 ecun suuruisten rahoitusosuuksien osalta voidaan harkita myös kiinteän prosenttimäärän korvaa- mista. Lisäksi voidaan todeta, että budjettikohdan B5-710 ”Ra- hoitustuki energia-alan infrastruktuureihin” osalta, jonka hallinnosta vastaa myös pääosasto XVII, komissio maini- taan edellä mainituissa sisäisissä säännöissä nimenomai- sesti kyseisten menojen hyväksyjänä. Tässä tapauksessa vaaditaan komission päätös. Tutkimustoimintaan liittyvän sopimusmallin ja sen liit- teen soveltaminen sellaisinaan ei vaikuta mahdolliselta. Koska ALTENER-ohjelma ei ole luonteeltaan teknologi- nen, sitä ei voida rinnastaa tutkimusohjelmaan. Tätä kohtaa on syytä selventää parhaillaan käynnissä olevan varainhoitoasetuksen perusteellisen uudistamisen yhteydessä. 5. TIEDONLEVITYS Hankkeiden hallinto 4. 13. Rahoituspaikalla suoritettavan valvonnan osalta on tutkimustoimia varten säädetty valvonta ulotettu vuo- desta 1997 alkaen myös energiapolitiikka koskeviin ohjel- miin. Näitä toimenpiteitä ryhdytään toteuttamaan käytännössä vasta vuonna 1998, mikä johtuu käytettävissä olevan henkilöstön määrästä. 4. 14. Nykyisten tietojärjestelmien puutteiden korjaami- seksi kokeiltiin uutta numerointijärjestelmää. Koska kokeilusta ei saatu ratkaisevia tuloksia, tästä kaksinker- taisesta numeroinnista lopussa 1997. luovuttiin lokakuun Komissio on tietoinen niistä vaikeuksista, joita tehokkaan ja käyttäjäystävällisen ohjelmiston puuttuminen aiheuttaa talousarvion hallinnosta vastaaville. Tästä syystä on alettu tutkia uutta välinettä, joka vastaisi paremmin juok- sevan hallinnon tarpeita ja joka mahdollistaisi kaikkien sopimusten ja sopimuspuolten seurannan. 4. 15 ja 4. 16. Tukikelpoisten kustannusten osalta on muistettava, että nykyisen sopimuksen rakenne, joka on melko yksinkertainen, vahvistettiin ottaen huomioon nii- den hankkeiden erityisluonne, joille haetaan rahoitusta ALTENER-ohjelmasta. Näiden hankkeiden lukumäärä on suuri, mutta niistä aiheutuvat kustannukset ovat melko alhaiset ja koostuvat lähinnä henkilöstökustannuksista ja yleiskustannuksista. Tulevaisuudessa ALTENER-ohjelmasta tuetaan todennä- köisesti harvempia, mutta kustannuksiltaan suurempia hankkeita, mistä syystä vakiosopimusta on muutettava. Uusi malli tulee olemaan jäsennellympi ja täydellisempi etenkin menotaulukon osalta. 5. 1. Euroopan laajuisesti yli 90 prosenttia THERMIE- ohjelman tiedotuksesta järjestetään kokonaan tai osittain energiateknologiaa edistävien organisaatioiden (OPET) ja Euroopan laajuiseen energiaverkkoon kuuluvien toimisto- jen kautta. Sopimuspuolet ovat käyttäneet eri tietolähteitä varsin laajasti, etenkin web-sivustoa (esimerkiksi haku- lomakkeet voi tulostaa suoraan pääosasto XVII:n web- sivuilta). 5. 2. Komissio muistuttaa, että eri tietolähteiden välisen koordinaation parantamiseksi TTK-alan pääosastot suun- nittelevat yhdessä jäsenvaltioiden kanssa perustettavaa kumppanuutta, joka perustuu kansallisten tiedotuspistei- den perustamiseen. Tämän, jäsenvaltion nimeämän organisaation vastuulla olisi tiedon levittäminen samoin kuin suoraan ohjelmaa palvelevat toimenpiteet, esimerkiksi nk. help desk -palve- lut. Sen vastuulla olisi myös koordinoida jäsenvaltiossa sellaisten alueellisten ja paikallisten tahojen toimintaa, joiden vastuulla on ehdotuksen esittäjien, varsinkin pk- yritysten, avustaminen tutkimusehdotuksen laatimisessa. 6. JOULE-THERMIE- JA ALTENER-OHJELMIEN YH- TEENSOVITTAMINEN EU:N JA JÄSENVALTIOIDEN MUIDEN UUSIUTUVIA ENERGIALÄHTEITÄ KOSKE- VIEN TUKITOIMIEN KANSSA 6. 1. Komissio on ilmoittanut biomassaan liittyvien ehdo- tusten esittäjille, että heidän ehdotuksilleen voidaan antaa tukea kahdesta ohjelmasta (JOULE-THERMIE ja FAIR), mutta että ehdotusten kohteesta riippuen ne on esitettävä jompaankumpaan näistä ohjelmista. Työohjelmassa tode- taan, että ”biomassaan liittyvät T&K-hankkeet voivat saada tukea sekä JOULE-THERMIE-ohjelmasta että FAIR-ohjelmasta (maatalousteollisuus). FAIR-ohjelmassa keskitytään raaka-aineiden tuotantoon, hallintaan ja JOULE-THERMIE-ohjelmassa puolestaan käsittelyyn. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/67 keskitytään kiinteän biomassan muuntamis- ja käyttöpro- sesseihin. Hankkeet on esitettävä joko JOULE-THER- MIE-ohjelmaan tai FAIR-ohjelmaan hankkeen pääasialli- sen suuntautumisen mukaisesti”. Lisäksi komission kanssa sopimuksia tekevien tahojen on ilmoitettava kaikki tukea saavan hankkeen rahoitusläh- teet, varsinkin julkiset. Niillä aloilla, joilla voi esiintyä ohjelmien välistä päällek- käisyyttä, eri ohjelmien välinen koordinaatio pyritään varmistamaan JOULE-THERMIE-ohjelmassa seuraavin keinoin: — tietojenvaihto tieteellisestä hallinnosta vastaavien vir- kamiesten välillä — toisen ohjelman tieteellisestä hallinnosta vastaavien virkamiesten osallistuminen arviointilautakunnan työ- hön välittäjän ominaisuudessa — muodollinen yksiköiden välinen lausuntokierros. Bioenergia-alalla toteutetaan parhaillaan useita ohjelmia (BRITE, EURAM, FAIR, JOULE-THERMIE, ALTE- NER), joita hallinnoidaan eri pääosastoissa (VI, XII, XVII). Alan sisäisen koordinaation varmistamiseksi eri ohjelmista vastaavat virkamiehet ovat ehdottaneet epävi- rallisen työryhmän perustamista, jonka tarkoituksena järjestää säännöllisesti (kaksi kertaa vuodessa) olisi kokouksia, joihin osallistuisivat kaikki asianosaiset virka- miehet. Kokouksissa pyrittäisiin määrittämään eri ohjel- mien väliset tarkat rajat sekä eri ehdotuspyyntöjen paino- pisteet. 6. 2. Komissio perustaa uusiutuviin energialähteisiin liit- tyvää yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koske- vasta valkoisesta kirjasta annetun neuvoston päätöslausel- man perusteella erityisen seurantajärjestelmän, jonka pitäisi mahdollistaa numerotietojen antaminen myönne- tystä rahoituksesta etenkin kyseessä olevilla alueilla. On kuitenkin syytä muistaa, ettei tämä päätöslauselma sido jäsenvaltioita. 6. 3. Jos halutaan kokonaiskuva kaikista rakennerahas- toista rahoitetuista uusiutuviin energialähteisiin liittyvistä hankkeista, tämä vaatii yleistä tutkimusta, joka ei kuulu ALTENER I -ohjelman soveltamisalaan. ALTENER II -ohjelmaan, joka on pääasiallinen väline toteutettaessa valkoisessa kirjassa esitettyä vuoteen 2010 ulottuvaa uusiutuvia energialähteitä koskevaa yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa, sisältyy erityisiä valvonta- ja seu- rantatoimia. Ohjelma hyväksyttiin 18. toukokuuta 1998, joten tämä pysyvä toiminta käynnistyy vuoden 1998 lopussa. 6. 5. Komission ehdotus energia-alan puiteohjelman luo- misesta perustuu perustamissopimuksen 135 s ja 235 artiklaan ja sen tarkoituksena on taata parempi koordi- naatio energia-alan eri toimien välillä. Tutkimustoimien koordinointi kuuluu kuitenkin perustamissopimuksen 130 f artiklan mukaisesti tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen viidennen puiteohjelman soveltamisalaan. Energia-alan TTK-toimia ei voida pelkistää ainoastaan energiapoliittiseen näkökulmaan. Tästä tutkimuksesta saatavat tulokset selkiyttävät ja tukevat osaltaan myös yhteisön muita politiikkoja ja toimia esimerkiksi ympäris- tön ja sisämarkkinoiden aloilla. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen mai- nitsema energia-alan toimia koskeva monivuotinen puite- ohjelma on ensimmäinen tyydyttävä vastaus tarpeeseen määritellä vastuualueet ja eri ohjelmien väliset päällekkäi- syydet tutkimustoimien ulkopuolella. 6. 7. Komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistui- men kanssa siitä, että kansalliset tavoitteet on otettava huomioon. Verkkoon liittymisen osalta on kuitenkin jo annettu neuvoston suositukset (88/611/ETY), joilla edis- tetään yhteistyötä julkisten sähkölaitosten ja omavarais- ten sähköntuottajien välillä ja jotka komission on myös otettava huomioon. 7. PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET tavoitteiden kanssa. TTK-hankkeita 7. 1. TTK-hankkeiden arviointiin sovelletaan tiettyjä ar- viointiperusteita, eli tarkastelussa kiinnitetään huomiota hankkeiden yhdenmukaisuuteen ohjelman suuntaviivojen ja tarkastellaan uudelleen ja arvioidaan säännöllisesti viiden vuoden väli- ajoin. Tässä komissiota avustavat riippumattomat asian- tuntijat, joiden taitoihin ja puolueettomuuteen komissio tukeutuu. Tehdessään ehdotuksia uusiksi puiteohjelmiksi komissio ottaa huomioon aikaisemmat arviot. 6. 4. Komissio toteuttaa ennen kaikkia hankkeiden rahoitusta koskevia päätöksiä yksiköiden välisen lausun- tokierroksen, joka koskee myös rakennerahastoista vas- taavaa pääosastoa. Lausuntokierroksen yhteydessä muille yksiköille ilmoitetaan hankkeista, jotka voivat saada rahoitusta. 7. 2. Komissio myöntää, että ohjelman JOULE- ja THERMIE-alojen välistä koordinaatiota voidaan edelleen lisätä. Se katsoo kuitenkin, että ongelma olisi ratkaistava ottamalla käyttöön uudenlainen ongelmanratkaisua ko- rostava lähestymistapa. Suunnitelmassa viidenneksi puite- ohjelmaksi komissio keskittää tutkimus-, kehitys- ja esit- telytoimenpiteet muun kuin ydinenergian alalla kahteen C 356/68 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 avaintoimintakokonaisuuteen, joiden puitteissa jalostus- ketjun alku- ja loppupäätä koskeva kehitys pyritään yhdistämään koko jalostusketjua koskevien ongelmien ratkaisemiseksi. Hallintomenettelyjen yhtenäistäminen on ollut selkeästi esillä viidennen puiteohjelman valmiste- lussa. 7. 7. Komissio pyrkii parhaillaan vahvistamaan tieto- ja hallintojärjestelmäänsä samoin kuin henkilöstöresursse- jaankin. Se on ottamassa käyttöön uuden riskianalyysiin perustuvan tarkastusstrategian. Komissio käynnisti 27. toukokuuta 1998 ehdotuspyynnön ulkopuolisten tilintar- kastajien valitsemiseksi. 7. 3. Komissio ei yhdy tilintarkastustuomioistuimen nä- kemykseen, jonka mukaan eräät tarkastetut hankkeet eivät ole innovatiivisia. Se kiinnittää tilintarkastustuomio- istuimen huomion siihen, että tänä päivänä kypsän tekno- logian innovatiivinen soveltaminen on jo itsessään tekni- nen innovaatio. Lisäksi innovaation edistäminen on yksi ohjelman päätavoitteista, ja valittavien hankkeiden yhdenmukaisuuden ohjelman tavoitteiden kanssa tarkas- tavat alan tunnustetut ja riippumattomat asiantuntijat, komission teknisen alan virkamiehet ja jäsenvaltioiden edustajat. JOULE-alalla on mahdollisimman nopeasti yhtäältä 7. 4. lisätty sopimuksia hallinnoivan ja valvovan henkilöstön määrää, noudattaen kuitenkin tätä koskevia menettelyta- poja, ja toisaalta on käynnistetty sopimusmenettely 11 alakohtaisen päällikön (”cluster coordinators”) valitsemi- seksi. Komissio tutkii mahdollisuuksia soveltaa yhteistä valinta- menettelyä hankkeiden teknisestä seurannasta vastaaviin asiantuntijoihin. 7. 6. Komissio on tietoinen tilintarkastustuomioistuimen mainitsemista riskeistä, ja se on ryhtynyt kaikkiin asian edellyttämiin toimenpiteisiin. Komission virkamiesten on siitä hetkestä lähtien, kun heidät otetaan yleisen ja laaja- pohjaisen valintaprosessin päätteeksi komission palveluk- seen, noudatettava henkilöstösääntöjen harkintakykyä ja luottamuksellisuutta koskevia määräyksiä riippumatta heidän aikaisemmasta kokemuksestaan. Tilintarkastustuomioistuimen tekemä ehdotus, jonka mu- kaan ulkopuoliset tarkastusyritykset tarkastavat sopimus- puolten esittämiä kustannuksia, on kiinnostava. Viidettä puiteohjelmaa valmisteleva ad hoc -komitea ottaa sen tarkasteltavaksi yhtenä mahdollisena menetelmänä. 7. 8. ALTENER-ohjelman sopimuksiin kaivataan todella- kin huomattavia muutoksia. Tässä yhteydessä voidaan harkita kahta yhteensopivaa ratkaisua: — harvempien, mutta kustannuksiltaan suurempien hankkeiden tukeminen. Tässä tapauksessa vakiosopimuksen on oltava ny- kyistä jäsennellympi ja täydellisempi, etenkin meno- taulukon osalta. — kiinteän korvauksen käyttöönotto alle 100 000 ecun suurusten rahoitusosuuksien osalta. Jo nykyään koordinoidaan niiden komission yksi- 7. 9. köiden toimintaa, joita TTK- ja esittelyhankkeiden rahoi- tus koskee. Koordinointi toteutetaan yksiköiden välisten lausuntokierrosten avulla. Viidettä puiteohjelmaa silmällä pitäen tätä koordinaatiota on tarkoitus vahvistaa. Komissio muistuttaa myös uusiutuvia energialähteitä kos- kevassa valkoisessa kirjassa esitetyistä uusista valvonta- ja tiedotustoimista