title: Erityiskertomus N:o 13/98 riskianalyysin käytöstä tullivalvonnassa ja tavaroiden tulliselvityksessä sekä komission vastaukset (annettu EY:n perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

eurovoc_concepts:
customs formalities
customs inspection
customs regulations
import policy
report

text: 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/3 ERITYISKERTOMUS nro 13/98 riskianalyysin käytöstä tullivalvonnassa ja tavaroiden tulliselvityksessä sekä komission vastaukset (annettu EY:n perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 375/02) SISÄLLYS Kohdat Sivu 1. JOHDANTO. 1. 1 — 1. 3 2. RISKIANALYYSIN TARVE. 2. 1 — 2. 6 3. MITÄ RISKIANALYYSI ON?. 3. 1 — 3. 2 4. RISKIANALYYSITOIMIEN KOORDINOINTI TÄHÄN MENNESSÄ. 4. 1 — 4. 2 5. TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN TUTKIMUS. 5. 1 — 5. 6 6. HAVAINNOT. 6. 1 — 6. 55 Yleiset havainnot. 6. 2 — 6. 7 Erityiset havainnot. 6. 8 — 6. 55 Seulontajärjestelmien käyttö. 6. 14 — 6. 34 Satunnaiset tarkastukset. 6. 21 — 6. 22 Seulontaprosessin tehokkuus. 6. 23 — 6. 28 Seulontajärjestelmien yhteydessä toimitettujen tarkastusten kattavuus- aste. 6. 29 Yksinkertaistetut menettelyt seulontajärjestelmän yhteydessä. 6. 30 — 6. 31 Seulontajärjestelmien edut ja heikkoudet. 6. 32 — 6. 34 Jälkitarkastukset ja riskianalyysi. 6. 35 — 6. 55 Kansalliset valvontasuunnitelmat. 6. 46 — 6. 47 Jälkitarkastuksiin liittyvät ongelmat. 6. 48 — 6. 50 Otanta sellaisista tulli-ilmoituksista, jotka vastaavat keskinäisen avun- annon yhteydessä toimitettuja tiedonantoja. 6. 51 — 6. 55 7. LOPPUPÄÄTELMÄT. 7. 1 — 7. 6 4 4 6 6 6 7 7 8 8 9 9 10 10 10 11 12 12 12 13 Komission vastaukset. 15 C 375/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 1. JOHDANTO 1. 1 Yhteisön talousarvio rahoitetaan osittain tullein ja maatalousmaksuin, joita kutsutaan ”perinteisiksi omiksi varoiksi”. Vuoden 1997 talousarviossa arvioitujen perin- teisten omien varojen määrä oli 14,2 miljardia ecua, mikä vastaa noin 17,7:ää prosenttia koko talousarviosta. Vas- tuu näiden varojen kantamisesta kuuluu jäsenvaltioille (1). Paikan päällä kantamisen hoitavat 15 jäsenvaltion tullilai- tokset. Omien varojen kantamisen lisäksi nämä tullilai- tokset ovat vastuussa muun muassa talouspoliittisten toi- menpiteiden täytäntöönpanosta, yhteisön suojaamisesta kiellettyjen tai vaarallisten tavaroiden tuonnilta, uhan- alaisten lajien kaupan CITES-yleissopimukseen perustu- vasta valvonnasta (2) sekä sellaisen tuonnin valvonnasta, josta aiheutuu kuluja yhteisön talousarvioon yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä. 1. 2 Yhtenäismarkkinoihin siirryttäessä 1. tammikuuta 1993 tuli voimaan yhteisön tullikoodeksi, joka otettiin käyttöön 12 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvos- ton asetuksella (ETY) N:o 2913/92 (3). Tullikoodeksin ja sen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten säännös- ten (4) avulla oli tarkoitus konsolidoida voimassa olevat yhteisön tulliasetukset, joiden yhtenä tavoitteena on taata, että tullilainsäädäntöä sovelletaan yhdenmukaisesti koko yhteisössä. Niissä ja myöhemmissä muutossäännök- sissä täsmennetään, millaisia tarkastuksia tulliviranomais- ten on suoritettava yhteisön taloudellisten etujen suojaa- miseksi, ja niiden avulla on tarkoitus varmistaa yhteisön tullilainsäädännön yhdenmukainen soveltaminen. 1. 3 Jotta Euroopan unionin tullilaitosten asema voitai- siin käsittää oikein, on ymmärrettävä, millaisissa olosuh- teissa ne joutuvat toimimaan. Tullilaitoksen tehtävät ilmoitetaan yhteisön asetuksissa, joita täydentävät jokai- sessa jäsenvaltiossa kansallinen lainsäädäntö ja ohjeet. Tullilaitosten on käsiteltävä vuosittain noin 30 miljoonaa tuonti-ilmoitusta, yhtä monta vienti-ilmoitusta ja noin 20 miljoonaa yhteisön passitustoimea. Ne soveltavat yhdis- tettyä nimikkeistöä TARICia (5), johon sisältyy yli 30 000 tavaranimikettä; näistä monet sisältävät useita eri suurui- sia tulleja tuotteen alkuperämaasta riippuen. Tiettyjen tavaroiden osalta tullilainsäädäntöä päivitetään jatkuvasti tulleja ja maksuja muuttamalla sekä polkumyyntitulleja ja tariffikiintiöitä asettamalla. Kaikki nämä tekijät, yhdessä toimijoiden voitonmaksimointipyrkimysten kanssa, saat- tavat johtaa siihen, että tulleja ja maksuja ei kanneta ajallaan ja oikeamääräisinä. 2. RISKIANALYYSIN TARVE 2. 1 Edellä mainituissa olosuhteissa ja kaikkien jäsenval- tioiden halutessa vähentää julkisten palvelujensa kustan- nuksia oli selvää, että tarvittiin toimenpiteitä tullivalvon- nan tehostamiseksi; samalla oli varmistettava, että asian- omaiset viranomaiset takaisivat yhteisön eduille tehok- kaan suojan myös jatkossa. 2. 2 Tätä varten ja lähestyvän yhtenäismarkkinoihin siir- tymisen (1. tammikuuta 1993) vuoksi Maastrichtissa toi- miva eurooppalainen julkishallinnon instituutti suoritti komission pyynnöstä tutkimuksen, joka koski vuoden 1992 tilannetta ja jäsenvaltioiden ja yhteisön tullihallinto- jen organisaatiota. Tullipoliittinen komitea (6) oli yhtä mieltä siitä, että tutkimukseen perustuvaa suositusta, jonka mukaan tullilaitosten työmenetelmiä olisi parannet- tava, olisi syytä tarkastella perusteellisemmin. Tätä varten perustettiin erityinen asiantuntijaryhmä, joka otti pää- asialliseksi tehtäväkseen tarkastella riskianalyysin käyttöä tullivalvonnassa. 2. 3 Ecofin-neuvosto hyväksyi 23. marraskuuta 1992 ris- kianalyysin käytön tarkastusten kohdentamisessa. Se pyysi komissiota toteuttamaan ennen vuoden 1993 lop- pua toimenpiteet, joiden avulla voitaisiin alkaa soveltaa riskeihin kohdennettujen tarkastusten periaatetta kaikilla valvonnanalaisilla aloilla. Yhteisön tullikoodeksissa ja sen soveltamista koskevissa säännöksissä säädetään kuitenkin riskianalyysitekniikoiden käytöstä ainoastaan ilmateitse tai meritse yksinkertaistettujen tullimenettelyjen mukai- sesti tuotujen tavaroiden valvonnassa. Vientituen piiriin kuuluvien maataloustuotteiden valvontaa koskevissa ase- (1) Neuvoston päätös 94/728/EY, Euratom, tehty 31 päivänä lokakuuta 1994, Euroopan yhteisöjen omista varoista (EYVL L 293, 12. 11. 1994, s. 9). (2) Uhanalaisten lajien kauppaa koskeva yleissopimus (CITES). (3) EYVL L 302, 19. 10. 1992. (4) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2454/93, annettu 2 päivänä heinäkuuta 1993, tietyistä tullikoodeksista annetun neuvos- ton asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä (EYVL L 253, 11. 10. 1993, s. 1). (5) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87 tariffi- ja tilastonimik- keistöstä ja yhteisestä tullitariffista (EYVL L 256, 7. 9. 1987, s. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 14 päivänä marraskuuta 1997 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteen I muuttamisesta annetulla komission asetuksella (EY) N:o 2086/97 (EYVL L 312, 14. 11. 1997, s. 1). (6) Tullipoliittinen komitea koostuu jäsenvaltioiden tullihallinto- jen johtajista ja pääosaston XXI pääjohtajasta. 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/5 tuksissa (7) vaaditaan riskianalyysitekniikoiden käyttöä myös silloin, kun tarkastusaste on alle viisi prosenttia. 2. 4 Myös seuraavassa päätöksessä tulliviranomaiset vel- voitetaan käyttämään riskianalyysitekniikoita määrittäes- sään, miten ja missä ne suorittavat valvontatehtäväänsä: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 210/ 97/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 1996, yhteisön tulli- toimintaa koskevan toimintaohjelman hyväksymisestä (”Tulli 2000”) (8). Päätös syntyi ”tulli 2000” -pilottitoi- minnan seurauksena; pilottitoiminta aloitettiin joulu- kuussa 1993, kun jäsenvaltioiden tullihallintojen johtajat ilmoittivat aikovansa parantaa tullilaitosten välistä yhteis- työtä ja toteuttaa näin tehokkuudeltaan samanlaisia tar- kastuksia ja menettelyjä kaikkialla yhteisön tullialueen ulkorajoilla. Päätöksessä määrätään seuraavaa: hen tai toivotaan, että yhteisön tullilaitokset ”toimisivat kuin yhtenä laitoksena”. Tärkeimpiä edellä mainituista asiakirjoista ovat: a) komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neu- vostolle (9): ”Euroopan passitusta koskeva toiminta- suunnitelma” b) neuvoston päätöslauselma, annettu 23 päivänä mar- raskuuta 1995, passitusmenettelyjen tietokoneistami- sesta (10) c) neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 2988/95 (11) yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta d) neuvoston päätöslauselma, annettu 25 päivänä loka- kuuta 1996, yhteisön tullisäännöstöjen ja -menettely- jen yksinkertaistamisesta ja järkeistämisestä (12) ”Toimintaohjelman nimenä on ”tulli 2000”- ohjelma, ja se pannaan täytäntöön 1 päivänä tammikuuta 1996 alkavan ja 31 päivänä joulukuuta 2000 päättyvän jakson aikana. ” (1 artiklan 2 kohta) e) komission vastaukset varainhoitovuotta 1993 ja varainhoitovuotta 1996 koskevissa tilintarkastustuo- mioistuimen vuosikertomuksissa esitettyihin huomau- tuksiin (13) ”Yhteisellä tavoitekehyksellä, josta on määrätty 1 artiklan 3 kohdassa ja jonka perusteella komissio ja jäsenvaltiot laativat suunnitelmia ja vahvistavat paino- pisteitä suunnitellakseen ja toteuttaakseen yhteensovi- tettua toimintaa, jolla varmistetaan, että tullitoiminta vastaa yhteisön sisämarkkinoiden tarpeita, pyritään: f) Euroopan parlamentin päätöslauselma, annettu 25 päivänä marraskuuta 1995 (14) g) ”komission toinen kertomus perinteisten omien varo- jen tarkastusjärjestelmän toiminnasta”, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997 (15) 1) Takaamaan yhteisön oikeuden soveltaminen siten, että varmistetaan samantasoiset tulokset yhteisön tulli- alueen kaikissa osissa, jotta —. — suojataan yhteisön edut, erityisesti sen taloudelliset edut. ” (4 artikla) ”Edellä 4 artiklan 1 kohdassa määrättyjen tavoitteiden mukaisesti jäsenvaltiot ja komissio:. 4) mukauttavat näiden tavoitteiden toteuttamiseksi työmenetelmät, laitteistot ja tekniset välineet siten, että valvonta tehostuu; suosivat erityisesti kohdentamistek- niikoiden, riskien analyysin ja jälkeenpäin tapahtuvan valvonnan kehittämistä ja tarvittaessa määrittävät tar- kastusten luonteen yhtäläisten tulosten saavuttami- seksi. ” (5 artikla) h) neuvoston päätöslauselma, annettu 18 päivänä joulu- kuuta 1997 (16), oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön ensisijaisten alojen vahvistamisesta 1 päivästä tammi- kuuta 1998 alkavaksi kaudeksi Amsterdamin sopi- muksen voimaantulopäivään saakka. 2. 6 Kaikissa kohdassa 2. 5 luetelluissa asiakirjoissa korostetaan sitä, kuinka tärkeää on käyttää kaikkein kehittyneimpiä tullitekniikoita ja entistä tehokkaampia työskentelymenetelmiä, kuten tietotekniikkaa, riskiana- lyysiä ja kohdennettuja tarkastuksia, joissa molemmissa hyödynnetään riskiprofiileita, sekä soveltaa yhteistä ja koordinoitua riskienhallintastrategiaa (esim. laadullisesti ja määrällisesti yhdenmukaistettuja, riskiasteen mukaan suunnattuja tarkastuksia) ja pitkälle kehitettyjä tarkastus- järjestelmiä. Mainituissa asiakirjoissa vaaditaan voimak- kaasti, että kansallisten tullilaitosten on toimittava kuin yhtenä laitoksena, ja kehotetaan lisäksi jäsenvaltioita har- joittamaan tiivistä yhteistyötä ja koordinoimaan toimensa näiden yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Komissio on havainnut, että jäsenvaltioiden tarkastustekniikoissa 2. 5 Useissa yhteisön asiakirjoissa ja lausumissa joko kannustetaan riskianalyysin käyttöön tai kehotetaan sii- (7) Neuvoston asetus (ETY) N:o 386/90, annettu 12 päivänä helmikuuta 1990, tukea tai muita taloudellisia suorituksia saavien maataloustuotteiden viennin yhteydessä suoritetta- vasta valvonnasta (EYVL L 42, 16. 2. 1990, s. 6). (8) EYVL L 33, 4. 2. 1997, s. 24. (9) EYVL C 176, 10. 6. 1997, s. 3. (10) EYVL C 327, 7. 12. 1995, s. 2. (11) EYVL L 312, 23. 12. 1995, s. 1. (12) EYVL C 332, 7. 11. 1996, s. 1. (13) EYVL C 327, 24. 11. 1994, s. 295 18. 11. 1997, s. 39. (14) EYVL C 308, 20. 11. 1995, s. 57. (15) KOM(97)673, lopullinen, 11. 12. 1997. (16) EYVL C 11, 15. 1. 1998, s. 1. ja EYVL C 348, C 375/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 on eroja. Se uskoo kuitenkin, että tilanne voidaan korjata riskianalyysimenetelmiä kehittämällä. Komissio suunnitte- lee laativansa ”tulli 2000” -ohjelman yhteydessä koko yhteisöä koskevia ”riskiprofiileja”. Joidenkin tullimenet- telyjen yhteydessä se aikoo pyytää jäsenvaltioita käyttä- mään riskianalyysimenetelmiä järjestelmällisesti tarkas- tuksissaan. 3. MITÄ RISKIANALYYSI ON? 3. 1 Riskianalyysi voidaan määritellä järjestelmälliseksi päätöksentekoprosessiksi, joka perustuu pitkälle kehitet- tyyn tietojen keräämiseen ja analysointiin sekä pitkälle kehitettyyn riskien tunnistamiseen ja analysointiin; tarkoi- tuksena on kohdentaa toiminta kaikkein vakavimpiin riskeihin ja arvioida, kuinka tehokkaasti riskit voidaan minimoida tai poistaa kohdentamistekniikalla. Riskiana- lyysi voidaan myös määritellä järjestelmäksi, joka mah- dollistaa asianmukaisten hallinnointitietojen keräämisen ja käytön yhdenmukaisella ja avoimella tavalla riskien perusteellista tunnistamista, dokumentointia ja arviointia varten. Järjestelmän pitäisi mahdollistaa riskien mini- mointi siten, että tarkastustoimet voidaan koordinoida painopistealueille. Siihen olisi sisällyttävä myös toimintaa koskevia tietoja, joiden avulla voidaan seurata tilanteen kehittymistä ja tarkistaa koko järjestelmä tehokkaasti. 3. 2 Jokaisessa riskianalyysijärjestelmässä on noudatet- tava tiettyjä perusperiaatteita, jos sen avulla halutaan saavuttaa tavoitteet, jotka Euroopan parlamentti, neu- vosto ja komissio sekä tullihallintojen johtajat ovat esittä- neet (ks. kohta 2. 5). Nämä periaatteet ovat seuraavanlai- set: a) On määritettävä selkeästi, että riskianalyysejä suorite- taan Euroopan unionin tullialueella, jolla tässä yhtey- dessä tarkoitetaan nimenomaan yhtenäismarkkinoita. On näin ollen tunnustettava yhteisön tullihallintojen hajanaisuus ja toteutettava asianmukaiset koordinoin- titoimet tilanteen korjaamiseksi. b) Koska yhtenäismarkkinoilla tavarat voivat liikkua vapaasti, on tunnistettava sekä koko yhteisön tasolla että pelkästään paikallistasolla esiintyvät riskit. Ris- kien siitä, kuinka helposti hyödyllisten tietojen vaihto toteutuu kaikkien asianomaisten tullilaitosten välillä. riippuu huomattavasti tunnistaminen koordinoitava, jotta toiminnassa vältetään tarpeetto- mat päällekkäisyydet ja arvokkaiden resurssien tuh- laaminen. d) Tunnistettujen riskien torjunnan painopistealueet on vahvistettava, jotta riskien käsittely olisi yhdenmu- kaista tullialueen kaikissa osissa; lisäksi on osoitettava riittävät resurssit niiden riskien poistamiseen, joilla on suurin vaikutus yhteisön omiin varoihin. e) Yksikään pitkälle kehitetty järjestelmä ei ole täydelli- nen ilman tehokasta seuranta- ja tarkistusmenettelyä, jolla varmistetaan, että kaikki oletusten ja tehtyjen päätösten perustana olevat asiaankuuluvat tiedot ovat oikeita, ajan tasalla ja relevantteja. Kaikkien yhteisön tullilaitosten on huolehdittava tällaisesta seurannasta yhteistyössä muiden kanssa. Tarkistusten on perustut- tava palautteena saatuihin tietoihin, ja niiden pohjalta on suoritettava analyysin päivittäminen ja tarkastus- työn painopistealueiden määrittäminen. 4. RISKIANALYYSITOIMIEN KOORDINOINTI TÄHÄN MENNESSÄ 4. 1 Kohdassa 2. 2 mainittu asiantuntijaryhmä aloitti ris- kianalyysiä koskevan työnsä maaliskuussa 1991. Ryhmä laati komission yksiköiden avulla ja useimpien jäsenvalti- oiden myötävaikutuksella riskianalyysiä koskevat ohjeet koko yhteisöä varten. 4. 2 Ryhmä esitti ohjeluonnoksen komissiolle helmi- kuussa 1993. Ennen ohjeiden valmistumista joitakin luonnoksia toimitettiin jäsenvaltioille, joita kannustettiin soveltamaan ohjeita sellaisenaan. Ohjeet (jotka eivät olleet sitovat) toimitettiin kaikille jäsenvaltioille loka- kuussa 1997. Ne ovat keskeinen tekijä kuudessa jäsenval- tiossa toteutettavassa pilottihankkeessa, joka päättyy 31. joulukuuta 2000. 5. TILINTARKASTUSTUOMIOISTUIMEN TUTKIMUS 5. 1 Tilintarkastustuomioistuimen tutkimus koski riski- analyysin käyttöä sellaisissa tullitarkastuksissa (tavaroi- den fyysiset tarkastukset ja tuonti-ilmoitusten asiakirja- tarkastukset), jotka vaikuttavat yhteisön omiin varoihin. c) Tunnistettuja riskejä koskeviin tietoihin pääsy on var- mistettava koko yhteisön tasolla niin, että asianmu- kaisen ja koordinoidun riskianalyysin suorittaminen on mahdollista. Yksittäisissä jäsenvaltioissa suoritettu- jen analyysien tulokset olisi aina toimitettava myös kaikille muille jäsenvaltioille, ja analysointityö on 5. 2 Vaikka riskianalyysin käyttöä varten ei ole olemassa yleiskattavaa säännöstöä, komissio on suositellut riski- analyysin käyttöä tullivalvonnassa, koska kansallisilla tul- lihallinnoilla ei ole käytännön resursseja fyysisten tai asiakirjatarkastusten toimittamiseksi kaikkien tavaralähe- 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/7 tysten osalta (17). Koska petosten tekijöitä ovat toimijat eivätkä näiden tavarat, on tärkeää kohdistaa riskianalyysi toimijoihin. Tilintarkastustuomioistuin katsoo, että noin kuusi vuotta riskianalyysiohjelman aloittamisen jälkeen ja neljä vuotta yhtenäismarkkinoihin siirtymisen jälkeen on tarpeen tarkastaa, millainen on jäsenvaltioiden tilanne riskianalyysitekniikoiden toteuttamisen osalta. 5. 3 Tutkimuksessa käytettiin riskianalyysijärjestelmän mallina kohdassa 3. 2 esitettyjen periaatteiden mukaista järjestelmää. Tutkimus koski menetelmiä, joilla kahdek- sassa jäsenvaltiossa pyrittiin tunnistamaan ja ehkäise- mään yhteisön omiin varoihin kohdistuvat riskit. Lisäksi siinä tarkasteltiin komission eri yksiköiden valvonta- ja koordinointitehtäviä, sovellettujen tekniikoiden hallin- nointia ja tehokkuutta, tietolähteiden käyttöä ja käytössä olevien palautemekanismien laajuutta. Jos virallisia riski- analyysitekniikoita ei ollut käytössä, tutkimuksessa pyrit- tiin arvioimaan yhteisön taloudellisten etujen suojaami- seen käytettyjen muiden menetelmien tehokkuutta. 5. 4 Niissä kahdeksassa jäsenvaltiossa, joissa käytiin tut- kimuksen yhteydessä (Belgia, Tanska, Saksa, Espanja, Ranska, Italia, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningas- kunta), tilintarkastustuomioistuin keräsi tietoja seuraa- vista seikoista: a) Kansalliset valvontastrategiat ja -ohjeet; lisäksi tilin- tarkastustuomioistuin arvioi, kuinka paljon riskiana- lyysiä käytettiin. b) Kansallisten tullin tietokonejärjestelmien merkitys tar- kastettavien tulli-ilmoitusten valinnassa; samassa yh- teydessä tarkasteltiin, miten järjestelmä pystyi seu- lomaan toimet profiilien avulla (”seulontakyky”). c) Tietolähteet ja riskejä koskevien tietojen keräämisme- netelmät. d) Menetelmät, joilla analysoidaan riskejä koskevia tie- toja ja osoitetaan resurssit suurimpien riskien vähen- tämiseksi. e) Järjestelmät, joiden avulla toimitetaan riskejä koske- vat tiedot tullitoimipaikkojen henkilöstölle ja saadaan palautetta näiden tietojen käytöstä. 5. 5 Kussakin tarkastuskohteeksi valitussa jäsenvaltiossa tilintarkastustuomioistuin tarkasti useissa tullitoimipai- koissa, kuinka menetelmiä sovelletaan. 5. 6 Tilintarkastustuomioistuin kokosi otoksen tiedonan- noista, jotka komissio on toimittanut jäsenvaltioille keski- näisestä avunannosta 13 päivänä maaliskuuta 1997 anne- tun neuvoston asetuksen (EY) N:o 515/97 (18) nojalla. Sen tarkoituksena oli arvioida, miten jäsenvaltiot hyödyn- tävät näitä tiedonantoja ja missä määrin ne saatetaan operatiivisen tullihenkilöstön käyttöön. 6. HAVAINNOT 6. 1 Tilintarkastustuomioistuin uskoo, että osa jäsenvalti- oista on täysin sitoutunut toteuttamaan ja tukemaan toimia, joilla kehitetään yhteisön laajuista riskianalyysi- metodologiaa tullivalvontaa varten. Tässä kertomuksessa esitettyjen havaintojen pitäisi edistää näitä pyrkimyksiä. Yleiset havainnot 6. 2 Useissa jäsenvaltioissa myönnetään riskianalyysitek- niikoiden tarve. Operatiivisella henkilöstöllä on asian- mukainen pääsy riskejä koskeviin tietoihin. Useimmissa tapauksissa näitä tietoja ei kuitenkaan analysoida eikä käytetä asianmukaisesti sen varmistamiseksi, että resurssit todellakin osoitetaan aloille, joilla on suurimmat riskit. 6. 3 Lukuun ottamatta havaittuja petostapauksia koske- vien tietojen toimittamista, joka tapahtuu keskinäisen avunannon yhteydessä, ei ole olemassa pitkälle kehitettyä tietoverkostoa, jonka avulla varmistettaisiin yhteisiä ris- kejä koskevien tietojen vaihto jäsenvaltioiden ja komis- sion välillä. 6. 4 Jäsenvaltiot käyttävät keskinäisen avunannon yhtey- dessä saatuja tietoja pääasiassa tullitoimien jälkitarkas- tuksissa. Tullilaitokset käyttävät näitä tietoja vain poik- keustapauksessa tietolähteenä tämänhetkiseen tai tule- vaan tuontiin liittyvien mahdollisten riskien kartoittami- sessa. 6. 5 Vaikka komission ohjeissa virallisesti myönnetään- kin, että petoksiin syyllistyvät ihmiset, eivät tavarat, riski- analyysi kohdistuu nykyisin lähes yksinomaan riskialttii- siin tavaroihin. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole pyrki- neet merkittävästi koordinoimaan riskialttiiden tavaroi- (17) Viviane Redingin kirjallinen kysymys N:o 951/96 komissi- olle. Tullitarkastusongelmat (EYVL C 322, 28. 10. 1996, s. 16). (18) EYVL L 82, 22. 3. 1997, s. 1. C 375/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 den seulontaa. Vaikka toimijoihin ja tullimenettelyihin liittyy eniten riskejä, ei riskianalyysiä ole pyritty kohdista- maan nimenomaan toimijoihin tai tullimenettelyihin. 6. 6 Useimmissa jäsenvaltioissa palautteen antaminen tar- koitti tarkkojen lukujen toimittamista jälkitarkastusten seurauksena perityistä määristä. Useimmissa tapauksissa oli mahdotonta tietää, oliko lisätullien perimiseen johta- neet tarkastukset suoritettu riskianalyysin perusteella; määrien perimisestä vastaavien yksikköjen toimittamissa tiedoissa ei myöskään annettu yksityiskohtaisia tietoja niistä seikoista ja erityisistä riskeistä, jotka olivat syynä lisätullien perimiseen. 6. 7 Fyysisten tarkastusten ja asiakirjoihin perustuvien tarkastusten kattavuusaste on eri jäsenvaltioissa hyvin erilainen. Kolmessa jäsenvaltiossa suorien tulli-ilmoitusten osalta on kansallisten ohjeiden mukaan aina toimitettava asiakirjatarkastus, kun taas yhdessä tarkastuskohteena olleessa jäsenvaltiossa ei ollut saatavissa tilastotietoja asiakirjatarkastuksista. Muissa tarkastetuissa jäsenval- tioissa asiakirjatarkastusten kattavuusaste oli 17—70 prosenttia. Joissakin jäsenvaltioissa ei pystytty täsmentä- mään suoraan tuotuja tavaroita koskevien fyysisten tar- kastusten kattavuusastetta. Tullitoimipaikkoihin teke- miensä tarkastuskäyntien yhteydessä tilintarkastustuomi- oistuin arvioi, että suoritettujen fyysisten tarkastusten kattavuusaste oli 1,4—10,3 prosenttia. Erityiset havainnot 6. 8 Kaikki tarkastuskäynnin kohteena olleet jäsenvaltiot ilmoittavat käyttävänsä riskianalyysitekniikoita tullival- vonnassa ja esittävät ilmoituksensa tueksi kansallisia val- vontasuunnitelmia tai -ohjeita. Jäsenvaltiot painottavat kuitenkin eri tavoin eri riskialoja (tavaroita, toimijoita ja tullimenettelyjä). Näitä eroja lisää entisestään se, että keskushallinto ei kaikkialla osallistu samassa määrin ris- kienhallintaprosessiin. 6. 9 Tarkastukseen valituista jäsenvaltioista neljässä vas- tuu riskianalyysin suorittamisesta kuuluu kokonaan pai- kallisille tullitoimipaikoille, kun taas muissa jäsenvalti- oissa menetelmät perustuvat paikalliselta ja keskus- tai aluetasolta saatuihin tietoihin. jatkuvasti suoritettiin 6. 11 Tilintarkastustuomioistuin havaitsi vain kahdessa jäsenvaltiossa näyttöä siitä, että yhteisöön tuotujen tava- roiden osalta riskianalyysejä. Eräässä jäsenvaltiossa järjestelmän ilmoitetaan perustuvan riskianalyysiin, mutta väitteen paikkansapitävyyttä ei pys- tytty mitenkään osoittamaan. Kolmessa muussa jäsenval- tiossa jaetaan riskialttiita tavaroita koskevia tietoja laa- jalti, pääasiassa keskinäisen avunannon yhteydessä; näissä jäsenvaltioissa ei ole kuitenkaan annettu varsinaisia sään- nöksiä kyseisten riskien analysoimisesta ja tarkastusten kohdentamisesta kaikkein riskialtteimpiin tavaroihin. 6. 12 Kolmessa niistä jäsenvaltioista, joihin tehtiin tar- kastuskäynti, vaaditaan asiakirjatarkastus kaikkien tulli- ilmoitusten osalta — lukuun ottamatta yksinkertaistettu- jen menettelyjen mukaisesti esitettyjä tulli-ilmoituksia — ennen tuontitavaroiden lopullista tulliselvitystä. Yhdessä näistä jäsenvaltioista riskianalyysiä sovelletaan valittaessa ilmoitukset fyysisiin ja asiakirjatarkastuksiin tulliselvityk- sen ajankohtana. Muiden ilmoitusten osalta suoritetaan asiakirjatarkastus jälkikäteen. 6. 13 Se, että tarkastusaste on 100 prosenttia niissä jäsenvaltioissa, jotka väittävät käyttävänsä riskianalyysiä valvonnassaan, herättää kysymyksen, luottavatko asian- omaiset tulliviranomaiset suoritettujen riskianalyysien laa- tuun. Komission mukaan tämä aiheuttaa tarpeettoman esteen lainmukaisille kauppavirroille ja kuormittaa suh- teettomasti tullihallintojen henkilöstöä ja talousarvio- ta (19). Seulontajärjestelmien käyttö 6. 14 Ilmoitusten 100-prosenttisen tarkastamisen vaihto- ehtona on seulontajärjestelmien käyttö. Näiden järjestel- mien lähtökohtana on seulontaprofiilien tai -parametrien luominen, ja niitä voidaan hyödyntää tehokkaasti ainoas- taan tietokoneistetuissa tulliselvityksissä. Kaikkien tarkas- tettujen jäsenvaltioiden tullausjärjestelmässä on jonkinlai- nen seulontamahdollisuus, jonka avulla voidaan päättää, suoritetaanko valittujen ilmoitusten osalta fyysinen tai asiakirjatarkastus. Yhdessä jäsenvaltiossa kuitenkin vain ne tullitoimipaikat, joilla on yhteydet tietokoneistettuun tulliselvitysjärjestelmään, voivat hyödyntää tietojen seu- lontamahdollisuutta; tällöinkään valittujen ilmoitusten tarkastaminen ei ole pakollista. 6. 10 Useimmissa jäsenvaltioissa ei eroteta toisistaan ris- kien tunnistamista (ks. kohdan 3. 2 alakohta b) ja riski- analyysiä (ks. kohdan 3. 2 alakohta c). Tämä selkeyden puute, joka ilmenee selvästi keskushallinnon tasolla, siir- tyy edelleen operatiiviselle tasolle selvien kansallisten ohjeiden tai koulutuksen puuttumisen vuoksi. 6. 15 Seulontajärjestelmät ovat tehokkuudeltaan, kehitty- neisyydeltään ja luotettavuudeltaan erilaisia eri jäsenval- (19) Viviane Redingin kirjallinen kysymys N:o 951/96 komissi- olle. Tullitarkastusongelmat (EYVL C 322, 28. 10. 1996, s. 16). 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/9 tioissa. Tulli-ilmoitusten seulonta tapahtuu siten, että kaikkein riskialtteimmista toimista laaditaan profiilit ja tulliselvitysjärjestelmä ohjelmoidaan poimimaan erikseen profiileihin sopivat toimet. Profiilien laatimisesta vastaa kahdessa jäsenvaltiossa tullin keskushallinto, kun taas viidessä muussa jäsenvaltiossa paikallisilla tullitoimipai- koilla on mahdollisuus liittää mukaan profiileja, jotka koskevat paikallistasolla tunnistettuja riskejä. 6. 16 Yhdessä jäsenvaltiossa, jonka tullilaitoksessa on keskushallinnon tasolla mahdollisuudet profiilien laadin- taan, näitä mahdollisuuksia ei nykyisin hyödynnetä valit- taessa tuontitavaroita fyysisiin tarkastuksiin. Valintakri- teeriksi on asetettu tullausarvo (12 500 ecun raja, jonka ylityttyä suoritetaan asiakirjatarkastus). Tällaisen kritee- rin soveltaminen johtaa niin monen ilmoituksen valin- taan, että paikalliset riskeihin perustuvat kriteerit — silloin kun niitä on — ovat käytännössä merkityksettö- miä. Paikallisia kriteereitä ei sovelleta tietyissä tullitoimi- paikoissa, ja muissa toimipaikoissa niitä sovelletaan koh- dassa 3. 2 esitettyjen periaatteiden mukaisesti. Tavaroiden esitullaus kaupallisten asiakirjojen avulla (20) ennen tieto- jen syöttämistä tietokonejärjestelmään saattaa aiheuttaa sen, että tulli ei pysty suorittamaan järjestelmän vaatimia tarkistuksia. Tarkastusprosessi ei ehkä tämän vuoksi ole enää yhdenmukainen. 6. 17 Erään toisen jäsenvaltion järjestelmässä profiileja voidaan laatia ainoastaan käyttämällä kolmea kahdek- sasta sovellettavasta parametrityypistä. Tämän rajoituk- sen vuoksi valinta perustuu suuriin ryhmiin, mikä puoles- taan selittää hyvin harvojen kansallisten tai keskustason profiilien käytön. Järjestelmään sisältyy rekisteröinti- ja tullaustoiminnot, ja se antaa näin ollen toimijalle, joka soveltaa kyseisessä jäsenvaltiossa yksinkertaistettuja me- nettelyjä, tilaisuuden välttää helposti profiiliin perustuva valinta; lisäksi jokainen toimija voi välttää profiiliin perustuvan valinnan tullaamalla tavarat muussa kuin oman alueensa tullitoimipaikassa. Paikallistason profiileja ei koordinoida mitenkään, minkä seurauksena tullitoi- mipaikat eivät pysty toteuttamaan yhdenmukaista valvon- taa. 6. 19 Erään toisen jäsenvaltion riskiprofiilijärjestelmässä, jota toteuttaa keskushallintoon kuuluva yksikkö, keskity- tään pääasiassa riskeihin, jotka liittyvät epäsäännöllistä toimintaa harjoittaviin pieniin tuojiin. ”Asiakkaisiin perustuvaa järjestelmää” sovelletaan merkittävimpiä toi- mijoita koskevissa tarkastuksissa. Kansalliset profiilit, joi- den perusteella harvoin suoritetaan säännösten mukaisia fyysisiä tarkastuksia, antavat paikallisille tullitoimipai- koille mahdollisuuden päättää itsenäisesti paikallisten ris- kitekijöiden perusteella, kuinka paljon ne aikovat suorit- taa fyysisiä ja asiakirjatarkastuksia. 6. 20 Erään toisen jäsenvaltion järjestelmässä, jota hallin- noidaan keskustasolla, käytetään ennakkoon määritet- tyjä, säännösten mukaisia riskikriteereitä yhdessä mate- maattisten algoritmien (satunnaistekijöiden) kanssa valit- taessa ilmoitukset, joiden osalta toimitetaan fyysinen tar- kastus. Käytössä olevien profiilikriteerien päivittämisessä ei käytetä riskianalyysiä, sillä nämä kriteerit vahvistetaan lainsäädännössä ja ne ovat yleisluonteisia. Satunnaiset tarkastukset 6. 21 Komission ohjeissa suositellaan satunnaisten tar- kastusten sisällyttämistä yleiseen riskianalyysimetodologi- aan uusien tai aikaisemmin havaitsematta jääneiden ris- kien toteamiseksi. Vain kolmessa jäsenvaltiossa saatiin näyttöä siitä, että ilmoitusten tarkastusten yhteydessä käytettiin myös satunnaista valintaa. Yhden jäsenvaltion jo järjestelmässä valintaan sisältyy satunnaistekijöitä luonnostaan. Toisessa jäsenvaltiossa paikallista tullihenki- löstöä ei kannusteta satunnaisten testien käyttöön. 6. 22 Jopa kaikkein tiukimmissa riskianalyysijärjestel- missä on vaarana, että merkittävät uudet riskitekijät jäävät huomaamatta tai että mahdollisesti vilpilliset toi- mijat saavat tietoonsa käytössä olevat kriteerit. On siksi erittäin tärkeää, että kaikkien riskianalyysijärjestelmien seulontamenetelmiin sisältyy tietty satunnaistekijä. 6. 18 Kolmannessa jäsenvaltiossa kansallisen tason pro- fiilien avulla on pääasiassa tarkoitus seuloa ilmoitukset, joiden osalta on suoritettava pakollinen yhteisön säännös- ten mukainen tullitarkastus. Vain paikallisten profiilien on perustuttava riskianalyysiin. Paikallistason kriteereitä on koordinoitu vain vähän, minkä seurauksena samanlai- selle riskille alttiita ilmoituksia käsitellään eri tullitoimi- paikoissa eri tavoin. Riskianalyysiä ei hyödynnetä paikal- listason riskiprofiilien säännöllisessä tarkistamisessa tai päivittämisessä. (20) Yhteisön tullikoodeksin 76 artikla. Seulontaprosessin tehokkuus 6. 23 Seulontaprosessin tehokkuus riippuu hyvin paljon siitä, kuinka hyvin analysointityö on tehty profiileja laa- dittaessa. Jos profiileja ei täsmennetä riittävästi, valinta kohdistuu ilmoituksiin, jotka eivät ole riskialttiita, mikä taas on vastoin profiilien laatimisen alkuperäistä tarkoi- tusta. Tästä annettiin edellä esimerkkejä kahden jäsenval- tion tapauksessa (ks. kohdat 6. 15—6. 16). C 375/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 6. 24 Seulontaprosessin tehokkuuden riittävä arviointi edellyttää asianmukaisia ja merkityksellisiä tietoja, joihin arvio voidaan perustaa. Tämä tarkoittaa sitä, että seulon- tajärjestelmän avulla valittuja ilmoitustyyppejä ja asian- omaisten tarkastusten tuloksia (rahamäärät ja olosuhteet) koskevat tiedot, samoin kuin näitä tietoja koskeva tul- kinta, on toimitettava takaisin riskianalyysista vastaavalle yksikölle; näin edellä mainittuja tietoja voidaan hyödyn- tää profiilien laatimisessa myös tulevaisuudessa. 6. 25 Yhdessäkään jäsenvaltiossa, johon tehtiin tarkas- tuskäynti, ei saatu näyttöä siitä, että seulontaprosessin tuloksista olisi annettu riittävästi palautetta. Kahdessa jäsenvaltiossa paikallistason tullihenkilöstöllä on oikeus jättää huomiotta kansalliset profiilit ilmoittamatta asiasta erikseen. Kansalliset tiedot ja tilastot seulontaprosessin tehokkuudesta ovat näin ollen epäluotettavia. 6. 26 Silloin kun paikallinen tullihenkilöstö toimittaa tar- kastuksia paikallisten riskitekijöiden perusteella, niillä ei ole yleensä käytössä virallista mekanismia näiden riskite- kijöiden rekisteröimiseksi myöhempää, paikallis- tai kan- sallisella tasolla tapahtuvaa käyttöä varten. Kahden jäsen- valtion järjestelmiin kuuluu ”riskianalyysiprosessin” li- säksi paikallistasolla valittujen tarkastusten yleisyyttä koskevien tietojen rekisteröinti. Lisäksi näihin järjestel- miin kuuluu palautteen antaminen vakavissa petos- tai säännönvastaisuustapauksissa saaduista tuloksista. 6. 27 Erään jäsenvaltion tullitoimipaikassa perittiin 22,5 miljoonan ecun lisätullit sellaisten ilmoitusten osalta, joi- den määrät oli ilmoitettu liian alhaisiksi ja jotka oli tulliselvitetty ensin riskianalyysijärjestelmän piirissä, kui- tenkin niin, että ilmoitukset eivät tulleet tarkastetuiksi. Kannettu 15 miljoonan ecun määrä liittyi ilmoituksiin, jotka järjestelmä oli seulonut niiden riskialttiuden vuoksi. Tilintarkastustuomioistuin on huolissaan siitä, että näin merkittävä määrä perittiin sellaisten ilmoitusten osalta, joihin liittyvä riski oli ensin katsottu vain vähäiseksi. Yksinkertaistetut menettelyt seulontajärjestelmän yhtey- dessä 6. 30 Yksinkertaistettujen tulliselvitysmenettelyjen yhtey- dessä tapahtuva seulontajärjestelmien käyttö on ongel- mallista tulliviranomaisille kuuluvan, tavaroiden fyysisten tarkastusten suorittamista koskevan oikeuden kannalta. Yksinkertaistetussa menettelyssä, jossa toimija ilmoittaa tiedot suoraan tietokoneistetun tietojenvaihtojärjestelmän kautta, tulliviranomaisilla on vain vähän aikaa ilmoittaa aikovansa suorittaa tavaroiden fyysinen tarkastus, ennen kuin tavarat siirretään pois tullivalvonnasta. Tulliviran- omaiset voivat kyseisen menettelyn yhteydessä estää tava- roiden poissiirron. Käytännössä se, että kentällä toimivat tullivirkamiehet joutuvat suorittamaan tarkastukset — usein maantieteellisesti syrjäisissä paikoissa — aiheuttaa kuitenkin logistiikkaongelmia. Toisaalta fyysisten tarkas- tusten toimittaminen on parhaimmillaankin vaikeaa jak- sotullausjärjestelmän käyttöön oikeutettujen tuojien ta- pauksessa (esim. yksi yleiskattava kuukausi-ilmoitus kai- kista tietyssä kuussa tuoduista tavaroista). Näiden toimi- joiden luona toimitettavat jälkitarkastukset ovat ainoa mahdollinen ratkaisu. jäsenvaltion kansallisissa ohjeissa, 6. 31 Yhden jotka ovat olleet käytössä useita vuosia, vaaditaan riskianalyy- sin käyttöä silloin, kun tarkastus koskee yksinkertaistet- tuja menettelyjä soveltavaa merkittävää toimijaa. Tilintar- kastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että paikan päällä tarkastettavat tuontitavarat valittiin joka päivä tapaus- kohtaisesti; riskianalyysitekniikoiden käytöstä ei saatu selvää näyttöä. Seulontajärjestelmien edut ja heikkoudet 6. 28 Asianmukaisen palautteen puuttuessa keskushallin- not eivät pysty yhdessäkään tapauksessa varmistamaan, että niiden tullialueella toimitettavat tarkastukset ovat kattavuudeltaan todellakin yhdenmukaiset, puhumatta- kaan yhdenmukaisuudesta yhteisön tasolla. 6. 32 Periaatteessa seulontajärjestelmät ovat perustana yhteisön omien varojen asianmukaisille tarkastuksille. Tämä pätee kuitenkin vain silloin, kun tarkastusten yhteydessä suoritetaan asianmukainen tunnistettuja ris- kejä koskeva analyysi ja paikalliset tullitoimipaikat saavat riittävän itsenäisesti soveltaa kyseisten järjestelmien avulla saatuja tuloksia. Seulontajärjestelmien yhteydessä toimitettujen tarkastus- ten kattavuusaste 6. 29 Oli mahdotonta saada selville suoritettujen tarkas- tusten kattavuusastetta kaikissa tarkastuskäynnin koh- teena olleissa jäsenvaltioissa — niin yleisellä tasolla kuin toimijoittain tai riskialttiiden tavaroiden mukaan eritel- tynä. 6. 33 Jäsenvaltioiden seulontajärjestelmien vaikuttavuutta ja tehokkuutta heikentävät eri tekijät, erityisesti todellisen riskianalyysin puuttuminen monilla aloilla samoin kuin koordinoitujen, valtioiden rajat ylittävien profiilien ja tarkastustuloksia koskevan palautteen puuttuminen, joi- denkin tietokonejärjestelmien puutteet ja toisinaan se, että kohdennusjärjestelmän tarkoitusta ja tavoitteita ei ole ymmärretty. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi ta- pauksen, jossa riskiprofiilina käytettiin ilmoitusta, jonka tulli, osalta oli maksettu kaikkein korkein 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/11 vaikka seulonnan avulla olisi pitänyt pikemminkin poi- mia ilmoitukset, joiden osalta oli haettu etuustulleja. 6. 34 Näiden puutteiden seurauksena: a) Riskialttiita tavaroita tai toimijoita ei tunnisteta riittä- mättömän palautteen vuoksi. b) Todellisia riskejä ei oteta riittävästi huomioon, koska yleisten kriteerien — esim. vähimmäisarvon — käyttö johtaa osumien määrän kasvuun seulontaprosessissa (ks. kohta 6. 15). c) Toimijat välttyvät, joko vahingossa tai tarkoitukselli- sesti, seulontatarkastuksilta tietokonejärjestelmien ja -menettelyjen joustamattomuuden vuoksi (ks. kohta 6. 16). d) Keskenään samanlaisten riskien käsitteleminen on epäyhdenmukaista koko tullialueen lisäksi myös yksit- täisissä jäsenvaltioissa. Tähän saattaa olla syynä se, että paikallistason profiileina käytetään riskitekijöitä, jotka olisi pitänyt katsoa merkittäviksi kansallisella tai jopa yhteisön tasolla — esimerkkinä voidaan mai- nita kaksi jäsenvaltiota, joilta puuttuu riskikriteerien koordinointi tullitoimipaikkojen tasolla. Jälkitarkastukset ja riskianalyysi 6. 35 Yhteisön omien varojen tehokkaan valvonnan kan- nalta on ensisijaisen tärkeää, että kansallisella tasolla suoritetaan toimijakohtaisesti asianmukainen riskiasteen arviointi. 6. 36 DAS-tarkastuksissa, joita tilintarkastustuomioistuin on toimittanut viime vuosina kaikissa jäsenvaltioissa, on käynyt selvästi ilmi, että huomattavan määrän omista varoista maksaa kaikissa jäsenvaltioissa muutama harva, kooltaan huomattava toimija. Useat näistä toimijoista antavat tulli-ilmoituksensa kuukausittain jaksotullausjär- jestelmää soveltaen. Komission ohjeissa suositellaan riski- analyysitekniikoiden käyttöä tarkastettavia toimijoita va- littaessa. 6. 37 Kaikissa jäsenvaltioissa, joihin tehtiin tarkastus- käynti, toimitettiin jälkitarkastuksia tuontihetkellä tapah- tuneiden tarkastusten täydentämiseksi tai yksinkertaistet- tuja menettelyjä soveltavien toimijoiden tarkastamiseksi. 6. 39 Yhdessä jäsenvaltiossa tullilaitoksen kansallisessa valvontasuunnitelmassa määrätään riskianalyysin käy- töstä tuonnin jälkitarkastuksissa. Näistä tarkastuksista huolehtivat kansalliset ja alueelliset tarkastusyksiköt ennakkoon vahvistettujen taloudellisten perusteiden mu- kaan. Vaikka toimijat on valittava vuotuisten ohjelmien mukaisiin tarkastuksiin riskianalyysitekniikoiden avulla, joidenkin tarkastettujen tapausten osalta tilintarkastus- tuomioistuimelle ei pystytty ilmoittamaan sovellettuja kri- teereitä. Tilintarkastustuomioistuimen havaintojen mu- kaan silloin, kun mainittuihin suunnitelmiin perustuvissa jälkitarkastuksissa havaitaan, että tulleja on kannettu liian alhainen määrä, käytössä olevat menettelyt eivät mahdollista tarkastuksen ulottamista nykyhetkeen. Näin ollen joudutaan toimittamaan uusi tarkastus seuraavan ohjelman yhteydessä, mikä saattaa johtaa siihen, että muita tulleja ei pystytä toteamaan varhaisimmassa mah- dollisessa vaiheessa. 6. 40 Yhdessä jäsenvaltiossa toimijat saavat luvan yksin- kertaistettuihin menettelyihin vasta sitten, kun on suori- tettu kaikkiin asianomaisia toimijoita koskeviin rekiste- röityihin verotietoihin perustuva riskianalyysi. Kansalli- sissa ohjeissa vaaditaan, että kaikkien toimijoiden osalta on suoritettava tarkastuskäynti (tarkastus) vuosittain; lisäksi ohjeissa määrätään ylimääräisistä tarkastuskäyn- neistä tarpeen vaatiessa. Riskianalyysiä ei käytetä viralli- sesti valittaessa ne toimijat, joiden luona toimitetaan ylimääräinen tarkastus. 6. 41 Yhden jäsenvaltion valvontasuunnitelman mukaan jälkitarkastukseen mahdollisten toimijat on valittava tulonmenetysten perusteella. Riskialttiiden tulojen mää- rän toteamiseen perustuvassa järjestelmässä on tavoit- teena varmistua siitä, että kaikki erot sen välillä, mitä on tarkoitus tapahtua ja mitä todella tapahtuu, ovat hyväk- syttäviä. Järjestelmän kohteena ovat ne toimijat ja tulli- menettelyt, joiden osalta riskit ovat kaikkein suurimmat, ja sitä on tarkasteltu hiljattain kansallisessa tarkastuseli- messä; tämän seurauksena järjestelmää korjataan parhail- laan. Järjestelmästä on esitetty seuraavaa kritiikkiä: ris- kejä mukautetaan siten, että saadaan varmistettua haluttu määrä tarkastustyötä; järjestelmä on joustamaton; järjes- telmän arviot ovat epätäydellisiä; testit ovat riittämättö- miä; järjestelmän yhteydessä annettavan koulutuksen ja ohjauksen olisi mahdollistettava tarkastustekniikoiden ja -periaatteiden parempi ymmärtäminen; resurssien osoitta- misessa ei tapahdu muutoksia eikä resursseja osoiteta riskien mukaan; lisäksi tullihallinnon muut samanaikaiset tavoitteet saattavat johtaa siihen, että edellä mainittua tavoitetta ei saavuteta täydellisesti. 6. 38 Yhdessä jäsenvaltiossa kirjanpidon tarkastuksesta vastaavan yksikön vuotuinen tarkastussuunnitelma ei perustu viralliseen riskianalyysiin. Tarkastusastetta koske- via kansallisia normeja ei noudateta. 6. 42 Jaksotullausjärjestelmää toimijoiden tullitarkastuksia koskevat suunnitelmat on eräässä toi- sessa jäsenvaltiossa laadittava riskianalyysimenetelmien avulla. Useimmissa tapauksissa näin tapahtuu, vaikka soveltavien C 375/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 eroavia käytäntöjä havaittiin joissakin paikan päällä tar- kastetuissa tullitoimipaikoissa. Jälkitarkastuksiin liittyvät ongelmat 6. 43 Eräässä toisessa jäsenvaltiossa saatiin vain vähän näyttöä riskianalyysimenettelyjen virallisesta soveltami- sesta, vaikka kansallisessa valvontasuunnitelmassa vaadit- tiin riskianalyysin käyttöä tarkastettavien toimijoiden valinnassa. Niissä tullitoimipaikoissa, joihin tehtiin tar- kastuskäynti, valintaprosessissa käytettiin toimijoita kos- kevia paikallistason tietoja, joskin epävirallisella tavalla. 6. 44 Yhden jäsenvaltion tulliviranomaiset soveltavat laa- jalti jälkitarkastusjärjestelmää riskien käsittelyssä. Järjes- telmässä on tietokoneavusteinen riskienseulontaprosessi, joka perustuu ennalta määritettyihin riskitekijöihin. Vuo- sittain laaditaan suunnitelma toimijoita koskevia tarkas- tuksia varten. Tilintarkastustuomioistuin totesi kuitenkin, että tietoja, joihin riskianalyysi perustuu, ei pidetty ajan liittyvästä riskistä tasalla annettu arvio on erilainen eri tullialueilla. Tilintarkastus- tuomioistuin totesi tarkastamiensa alueiden osalta, että tarkastusten suunniteltu määrä ei ollut toteutunut ja että aikaisempien tarkastusten tuloksia ei yleensä käytetty suunnitteluprosessissa huomioon otettujen riskitekijöiden päivittämiseen. ja että uusiin toimijoihin toimitettuja 6. 48 Tilintarkastustuomioistuin on käsitellyt jäsenvalti- jälkitarkastuksia varainhoitovuotta oissa 1993 koskevassa kertomuksessaan. Kertomuksessa tode- taan, että osa jäsenvaltioista käyttää riskianalyysiä tarkas- tussuunnitelmien laatimisessa. 6. 49 Tilintarkastustuomioistuin toteaa viisi vuotta myö- hemmin, että riskianalyysin käyttö tarkastusten kohden- tamisessa riskialttiisiin toimijoihin on lisääntynyt vain vähän. Todellisuudessa jopa niissä jäsenvaltioissa, joissa sovelletaan virallisesti riskianalyysiä, tällaiset havainnot osoittavat, että kyseisellä alalla tarvitaan nopeasti entistä tarkempaa kohdentamista. 6. 50 Riskien kriteereitä mukautetaan usein siten, että ne ovat sopivat ennalta osoitettuihin resursseihin nähden. Kuten johdannossa todettiin, asianmukaisessa riskiana- lyysijärjestelmässä riskien tunnistamisen ja arvioinnin sekä riskien torjunnan painopistealueiden vahvistamisen olisi kuitenkin tapahduttava ennen resurssien osoitta- mista. Otanta sellaisista tulli-ilmoituksista, jotka vastaavat kes- kinäisen avunannon yhteydessä toimitettuja tiedonantoja 6. 45 Ei ole selvää, kuinka niiden tarkastetuissa jäsenval- tioissa käytettyjen menettelyjen avulla, joilla valitaan ris- kialttiit toimijat vuotuiseen tarkastussuunnitelmaan, voi- daan saada selville toimijat, jotka suorittavat huomattavia tullitoimia ja tästä huolimatta hoitavat ilmoitustensa tulli- selvityksen useissa eri tullitoimipaikoissa omassa maas- saan ja naapurijäsenvaltioissa. 6. 51 Jäsenvaltiot toimittavat jälkikäteen tarkastuksen kaikkien niiden toimien osalta, joihin viitataan tiedonan- noissa, ja ryhtyvät tarvittaessa jälkiperintään. Tilintarkas- tustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että näitä tietoja käy- tetään jatkuvan riskianalyysin perustana eri jäsenvalti- oissa eri tavoin. Kansalliset valvontasuunnitelmat luominen 6. 46 Yhtenäisen koko yhteisön tasolle edellyttää kansallisia valvontasuun- nitelmia. tullivalvontamenetelmän 6. 47 Vaikka kaikilla jäsenvaltioilla on kansallinen val- vontasuunnitelma, -strategia tai -ohjeet, vain kolmessa jäsenvaltiossa saatiin näyttöä virallisesta kansallisen tason valvontasuunnittelusta. Tilintarkastustuomioistuimen tar- kastuksessa ilmeni kuitenkin selvästi, että tarkastuskäy- täntöjen erilaisuus johtui paikallisten tai alueellisten suun- nittelujärjestelmään syötettyjen tietojen riittämättömästä koordinoinnista keskustasolla. 6. 52 Kolmessa jäsenvaltiossa keskinäiseen avunantoon liittyvien tiedonantojen tiedot toimitetaan suurelta osin tullitoimipaikkoihin. Kaikissa kolmessa jäsenvaltiossa näi- den toimipaikkojen tullivirkamiesten on kuitenkin tur- vauduttava muistiinsa asianomaisia kriteereitä vastaavien ilmoitusten poimimiseksi. Toisessa näistä järjestelmistä suoritetaan ilmoitusten osalta asiakirjatarkastus, ja lisäksi ilmoitukset saattavat tulla valituksi fyysiseen tarkastuk- seen järjestelmään sisältyvän satunnaisen valintamekanis- min kautta. 6. 53 Kolmessa muussa tiedonantoihin sisältyviä tietoja analysoidaan jossakin määrin; analyysin tarkoituksena on selvittää, pitäisikö kansalliset profiilit sisällyttää ilmoitusten seulontajärjestelmään. jäsenvaltiossa 6. 54 Eräässä toisessa jäsenvaltiossa keskinäisen avunan- non yhteydessä toimitettuja tietoja ei käytetä kansallisten profiilien laatimisessa. Tiedot kyllä toimitetaan eteenpäin valikoidusti, mutta perusteena ei ole riskianalyysi. 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/13 6. 55 Yhdessä tarkastetuista jäsenvaltioista keskinäiseen avunantoon liittyvät tiedonannot toimitetaan ainoastaan niihin tullitoimipaikkoihin, joissa on esiintynyt ongelmal- lisia toimia jo aikaisemmin. Näin ollen kyseiset tiedot eivät ole kaikilla alueilla saatavissa riskien määrittämistä varten tulevaisuudessa. Myös yhteisten erikoisyksikköjen tai -osastojen perusta- minen yhteisön tasolla esimerkiksi suunnittelu- tai tarkas- tustoimia varten edistäisi jonkin verran tullihallintojen yhdentymistä ja saattaisi näin parantaa jäsenvaltioiden keskinäistä koordinointia (ks. kohta 6. 2). 7. LOPPUPÄÄTELMÄT 7. 6 On vielä paljon tehtävää, ennen kuin kaikissa jäsen- valtioissa on käytössä vaikuttava, tehokas ja yhdenmu- kainen riskianalyysijärjestelmä. Komission olisi: 7. 1 Euroopan parlamentin, neuvoston, komission ja tul- lihallinnon johtajien kehotukset, joiden mukaan yhteisön tullilaitosten olisi toimittava kuin yhtenä laitoksena ja harjoitettava näin ollen koordinoitua toimintaa toisiaan vastaavien tulosten saavuttamiseksi yhteisön koko tulli- alueella ja sovellettava yhteisön sääntöjä vaikuttavasti, tehokkaasti ja yhdenmukaisesti, eivät ole vielä läheskään toteutuneet (ks. kohdat 6. 2 ja 6. 6). a) varmistettava, että sen ohjeet sisällytetään sitoviin säännöksiin ja muotoillaan siten, että niillä taataan paras mahdollinen suoja yhteisölle. Yhteisön lainsää- däntöä, joka kattaa kaikki tullitoiminnan ja -valvon- nan eri näkökohdat, olisi muutettava viipymättä siten, että siinä määrätään pakolliseksi riskeihin perustuvien menetelmien ja kohdennettujen tarkastusten käyttö. 7. 2 Vaikka useilla tahoilla halutaan edistää riskianalyy- sin käyttöä tullilaitosten keskuudessa, suuri osa paikallis- tason valvontatyöstä on tehotonta siksi, että etenkin riskialttiiden tavaroiden ja olosuhteiden määrittämisen yhteydessä koordinointi ei ole toteutunut (ks. kohdat 6. 4, 6. 14—6. 19). 7. 3 Tutkimuksessa saatiin riittävästi näyttöä siitä, että huomattava määrä riskialttiita tapauksia koskevia tietoja todellakin toimitetaan paikan päällä toimiville tulliviran- omaisille. Koska todella tehokasta analyysiä näiden ris- kien merkityksellisyydestä ja mahdollisuudesta yksittäis- ten rajatoimipaikkojen osalta ei ole kuitenkaan suoritettu, tällaisen suuren tietomäärän saatavilla olo ei mitenkään edistä tämänhetkisen tarkastustoiminnan suuntaamista (ks. kohdat 6. 9, 6. 32 ja 6. 50). tarkastettuja 7. 4 Riskianalyysimenetelmiä on yhtä monta kuin on jäsenvaltioita. tutkimuksen yhteydessä Vaikka riskimetodologian tarpeesta ehkä ollaankin yhtä mieltä ja vaikka komission ohjeet ovat hyvä perusta tämän metodologian toteuttamiseksi, nykyisten suuntaus- ten perusteella näyttää siltä, että yhteisön lainsäädäntöä sovelletaan koordinoimattomasti ja epäyhtenäisesti (ks. kohdat 6. 6, 6. 33(d), 6. 46 ja 6. 49). b) varmistettava, että komission yksiköillä on riittävät resurssit, joilla taataan kaikissa jäsenvaltioissa käytet- tävien, erityisesti riskialttiisiin tavaroihin ja menettelyi- liittyvien tietojen asianmukaisen analysoinnin hin tehokas koordinointi. Komission olisi erityisesti huo- lehdittava riskianalyysin koordinoinnista ja asianomai- sista tarkastussuunnitelmista tapauksissa, joissa on kyse yhteisön sisäisistä toimista tai useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toimivista toimijoista; c) toteutettava toimenpiteet, joilla varmistetaan, että uusiin tullialan lainsäädäntöä koskeviin luonnoksiin ei sisälly säännöksiä (hankalia tai mahdottomia sovel- taa), joiden seurauksena riskit kasvavat. Komission on myös huolehdittava jatkuvasta, jäsenvaltioissa voi- lainsäädäntöä koskevasta maantullutta kansallista tehokkaasta valvonnasta varmistaakseen, että kansalli- nen lainsäädäntö, joka toisinaan täydentää yhteisön lainsäädäntöä, ei aiheuta uusia riskejä; d) varmistettava, että komission tarkastus- ja seurantayk- sikköjen toiminta suunnitellaan riskianalyysin perus- teella; näin voidaan edistää kaikissa eri jäsenvaltioissa toimitettavien tarkastusten keskinäistä vastaavuutta ja hyväksyttävän tarkastusasteen saavuttamista; ja 7. 5 Viisi vuotta yhtenäismarkkinoihin siirtymisen kuusi vuotta Matthaeus-ohjelman (21) käynnistämisen jäl- keen voitaisiin aloitettujen koulutus- ja vaihto-ohjelmien suurempaa yhdenmukaisuutta. seurauksena odottaa (21) Neuvoston päätös 91/341/ETY, tehty 20 päivänä kesäkuuta 1991, tullivirkamiesten ammatillista koulutusta koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (Matthaeus-ohjelma) (EYVL L 187, 13. 7. 1991, s. 41). e) toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla sisällyte- tään komission ohjeisiin ja lainsäädäntöön ne lukuisat tehokkaat ja innovatiiviset aloitteet, jotka on tehty jäsenvaltioissa, esimerkiksi tuotteiden riskien keski- tetty analyysi, tullimenettelyihin liittyvien riskien ana- lyysi, rahteja koskevia tietoja hankkivien yksiköiden käyttö ja riskialgoritmeihin perustuva satunnaisva- linta. On olennaisen tärkeää, että parhaat näistä inno- vaatioista kootaan yhteen ja että niistä muodostetaan perussuojamekanismi yhteisön omille varoille; C 375/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 f) vaadittava jäsenvaltioissa toimitettujen asiakirjatarkas- tusten määrän yhdenmukaistamista. Tilintarkastustuo- mioistuin totesi, että asiakirjatarkastusten kattavuu- saste vaihteli kahdessa jäsenvaltiossa toteutuneesta 17 toteutuneeseen prosentista kolmessa 100 prosenttiin. On selvää, että jäsenvaltioissa, joissa tarkastusaste on 100 prosenttia, riskianalyysin sovelta- minen on tarpeetonta resurssien tuhlausta ja voi häi- ritä keskittymistä toimitettaviin tarkastuksiin. Tällaiset jäsenvaltiossa olosuhteet haittaavat usein jälkitarkastuksia. On korostettava, kuinka tärkeää on yhdenmukaistaa tar- kastuksia siten, että unionin kaikki taloudelliset toimi- jat kuuluvat yhtäläisesti tarkastusten piiriin. g) autettava jäsenvaltioita suunnittelemaan entistä kehit- tyneempiä ja tieteellisempiä riskianalyysijärjestelmiä tarjoamalla näille asiantuntemusta ja koulutusta sekä tutkimus- ja koordinointimahdollisuuksia. Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 16. ja 17. syys- kuuta 1998 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN presidentti 3. 12. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 375/15 KOMISSION VASTAUKSET 1. JOHDANTO Tilintarkastustuomioistuimen huomautuksilla pyritään osaltaan lisäämään tullivalvonnan avoimuutta, ja huo- mautusten loppupäätelmien perusajatuksena on tulliliiton hallinnoiminen niin, että aikaistetaan Tulli 2000 -ohjel- man lopullisen vaiheen täytäntöönpanoa ja edetään toi- minnassa jopa sitä pidemmälle. 1. 2 Yleisellä tasolla jäsenvaltioiden velvollisuus tosin periaatteessa on valvoa, mutta ne voivat myös arvioida yksityiskohtaisia sääntöjä, joiden mukaisesti valvonta teoriassa ja käytännössä toteutetaan. Maataloustuotteiden vientivalvonnan osalta neuvosto on antanut valvontamenettelyihin liittyvät säännöt. Vaikka tässä tapauksessa kyse on vientiä koskevista tullimenette- lyistä, sääntöjen ominaisluonne määräytyy kulloinkin kyseessä olevien EMOTR:n tavoitteiden perusteella. Tuontitullien kantamiseen liittyvää valvontaa koskevat yksityiskohtaiset säännöt on kuitenkin annettu ainoas- taan banaanin osalta. Komission 20 päivänä tammikuuta 1997 antamalla ase- tuksella (EY) N:o 89/97 lisättiin 290 a artikla ja liite 38 b tullikoodeksin soveltamissäännöksiin, joissa säädetään vapaaseen liikkeeseen luovutettuja banaaneja koskevan valvonnan yksityiskohtaisista säännöistä. Asetuksen pe- rustana ovat kuitenkin erityiset olosuhteet, ja selvästikään sen hyväksymistä ei voida tulkita niin, että jäsenvaltiot hyväksyisivät alan hallinnoimisen jatkossa horisontaali- sesti yhteisön säännöksillä. 1. 3 Tulli 2000 -ohjelmaa koskevassa päätöksessä määri- tellään institutionaalinen ympäristö, jossa kansallisten tul- lihallintojen edellytetään toimivan. Säädöksellä on pyritty tasapainottamaan yhteisön ja jäsenvaltioiden tehtävät sekä säilyttämään tämä tasapaino kunnioittaen samalla ajatusta yhteistyöosapuolten muodostamasta yhdestä ko- konaisuudesta. Komission on tarkoitus esittää lähiaikoina Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus Tulli 2000 -ohjelman täytäntöönpanosta ja vaikutuksista. 2. RISKIANALYYSIN TARVE peen lisätä tullikoodeksin säännöksiin viittauksia riski- analyysiin, vaikka se ei ole poissuljettuakaan. Komission tehtävä nykyaikaisten valvontamenetelmien suhteen il- maistaan täysin selvästi Tulli 2000 -ohjelmaa koskevassa päätöksessä: komission tehtävänä on ”tukea” tai ”edis- tää” jäsenvaltioille kuuluvia määrittely- ja täytäntöönpa- notoimia (9 artiklan 1 kohta). 2. 6 Komissio laati vuonna 1997 sille vahvistetussa toi- mintakehyksessä toimintalinjat ”riskiprofiilien” määritte- lyä varten. 6. HAVAINNOT jäsenvaltioiden 6. 1—6. 55 Tiedonkulku ja komission välillä katkeilee, sillä tiedonvälitys ei tapahdu organisoi- dusti. Tämä johtuu siitä, ettei tulliliittoa hallinnoida yhte- näisellä tullihallinnolla, mistä on seurauksena rakenteelli- sia puutteita. laatimilla Komission vuonna 1997 toimintalinjoilla nopeutetaan työmenetelmien yhdenmukaistamista, minkä on tarkoitus toteutua tulevaisuudessa, kuten tilintarkas- tustuomioistuimen huomautusten havainnoissa todetaan. Jäsenvaltioissa käytetyt työmenetelmät valitaan edelleen suurelta osin muiden tekijöiden perusteella, olipa kyse palvelujen järjestämisestä, henkilöstön koulutuksesta, varojen saatavuudesta tai menettelyjen tietokoneistamisen asteesta. 7. LOPPUPÄÄTELMÄT 7. 2 Tullimenettelyjen tietokoneistamisen odotetaan luo- van erinomaiset edellytykset koordinoinnin tehostumi- selle. Tässä suhteessa kehitys on eri jäsenvaltioissa hyvin- kin eri tasolla. Valtioiden rajojen yli ulottuvien tullime- nettelyjen, kuten uuden tietokoneistetun passitusjärjestel- män (NCTS), kehittämisen odotetaan edistävän koordi- nointia toivotulla tavalla, etenkin jos tavaroiden tunnis- tuksessa käytetään edelleen nimikkeistökoodiin pohjautu- vaa järjestelmää. 2. 3 Ecofin-neuvosto painotti riskianalyysin suurta merki- tystä rahoituksen valvonnassa jo vuonna 1992, mutta tullitoiminnan kehys vahvistettiin vuonna 1996 Tulli 2000 -ohjelmaa koskevalla päätöksellä. Se käsittää kaikki tullitoimintaa koskevat säädökset, joten enää ei ole tar- 7. 3 On selvää, että kun välitetään organisoimatta suuria määriä hyvin monenlaista tietoa reuna-alueiden tullitoi- mipaikoille, syntyy metodologisia ongelmia, jotka on rat- C 375/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 3. 12. 98 kaistava. Kysymystä voidaan jatkossa käsitellä elimissä, joiden tehtävänä on panna täytäntöön Tulli 2000 -ohjel- maa koskeva päätös. 7. 5 Matthaeus-ohjelman yhteydessä suunniteltujen, vir- kamiehille tarkoitettujen koulutus- ja vaihto-ohjelmien kaltaiset ohjelmat avartavat yleisesti mieliä ja lisäävät toiminnan yhdenmukaisuutta. Pitkällä aikavälillä sama vaikutus on tarkoitus saavuttaa yhtenäistämällä kansal- lisia työmenetelmiä, vaikka ne toistaiseksi perustuvat moniin eri tekijöihin (katso 6 kohta). Koko yhteisöä koskevien erikoisyksiköiden perustaminen olisi mielekästä ainoastaan, jos niillä olisi toiminnallinen tehtävä. Tämä merkitsisi yhtenäiseen tullihallintojärjestel- mään kuuluvan erillisen toimintarakenteen perustamista, ja tällainen rakenne olisi selvästi yhtenäisempi kuin Tulli 2000 -ohjelman tavoitteiden mukainen yhteistyöhön poh- jautuva hallinnon perusväline. Sitä vastoin voitaisiin ajatella, että jäsenvaltiot perustaisi- vat yhteisesti kyseisestä toiminnasta vastaavan raken- teen. 7. 6 Tulli 2000 -ohjelman rajoituksista esitetyt huomau- tukset koskevat myös tilintarkastustuomioistuimen suosi- tusta, jonka mukaan ”toimintalinjojen” (7. 6a kohta) noudattaminen ja joidenkin jäsenvaltioiden innovatiivis- ten aloitteiden (7. 6e kohta) toteuttaminen olisivat pakol- lisia. Asiakirjatarkastusten painoarvo on erilainen eri jäsenvaltioissa (7. 6f kohta), ja niiden osalta olisi epäile- mättä käytännöllistä erottaa toisistaan perusteellista tar- kastusta koskevat toimet ja ennen ensimmäistä valintaa toteutettavat toimet. Viimeksi mainitut toimet on nähtä- västi edelleen toteutettava ihmisvoimin niin kauan kuin tietokoneistetut kehysmenettelyt puuttuvat. Lopuksi komissio kiinnittää erityistä huomiota siihen, että säädöksistä mahdollisesti aiheutuvat riskit selvitetään säädösluonnosten käsittelyn yhteydessä (7. 6c kohta). Komission vuotuisessa tarkastusohjelmassa yksilöidään tietyt ensisijaiset aiheet. Ohjelmaa laatiessaan komissio tukeutuu sarjaan objektiivisia valintaperusteita, jotka perustuvat sellaisiin perinteisten omien varojen kannalta riskialttiimpiin tulli- ja kirjanpitomenettelyihin liittyviin riskeihin. Nämä tarkastukset antavat usein aihetta jäsen- valtioissa suoritettaviin ja näin ne yhdenmukaistavat eri jäsenvaltioissa suoritettavien tarkas- tusten luonnetta ja perusteellisuutta (7. 6d kohta). lisätarkastuksiin,


title: Lovgivningsmæssig beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om forslag til Rådets afgørelse om Fællesskabets holdning i associeringsrådet vedrørende Rumæniens deltagelse i Fællesskabets program for små og mellemstore virksomheder (KOM(98)0113 C4-0208/98 98/0083(CNS)) (Høringsprocedure)

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
Mexico
Romania
clock and watch industry
small and medium industries
small and medium-sized enterprises

formats: html print


title: Wetgevingsresolutie houdende advies van het Europees Parlement inzake het voorstel voor een besluit van de Raad betreffende het standpunt van de Gemeenschap in de Associatieraad inzake de deelname van Roemenië aan het communautaire programma voor het midden- en kleinbedrijf (COM(98)0113 C4-0208/98 98/0083(CNS))(Raadplegingsprocedure)