title: Verordening (EG) nr. 1968/98 van de Commissie van 16 september 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

formats: pdf print

text: 17. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 255/13 VERORDENING (EG) Nr. 1968/98 VAN DE COMMISSIE van 16 september 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van witte en ruwe suiker in onveran- derde vorm DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 1 juni 1981 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1148/98 (2), inzonderheid op artikel 19, lid 4, eerste alinea, onder a), Overwegende dat krachtens artikel 19 van Verordening (EEG) nr. 1785/81 het verschil tussen de noteringen of de pr¶zen op de wereldmarkt voor de in artikel 1, lid 1, onder a), van die verordening genoemde producten en de pr¶zen voor deze producten in de Gemeenschap over- brugd kunnen worden door een restitutie b¶ de uitvoer; Overwegende dat krachtens Verordening (EEG) nr. 1785/ 81 de restituties voor witte suiker en ruwe suiker, welke niet gedenatureerd en in onveranderde vorm uitgevoerd z¶n, vastgesteld moeten worden rekening houdend met de toestand op de markt van de Gemeenschap en op de wereldmarkt voor suiker, en vooral met de in artikel 17 bis van genoemde verordening bedoelde pr¶s- en koste- nelementen; dat volgens dit artikel eveneens met het economische aspect van de voorgenomen uitvoertrans- actie rekening moet worden gehouden; Overwegende dat voor ruwe suiker de restitutie vastgesteld moet worden voor de standaardkwaliteit die bepaald is in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 431/68 van de Raad van 9 april 1968 houdende vaststelling van de standaard- kwaliteit voor ruwe suiker en van de plaats van grensover- schr¶ding van de Gemeenschap voor de berekening van de cif-pr¶zen in de sector suiker (3), gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 3290/94 (4); dat deze restitutie bovendien werd vastgesteld overeenkomstig artikel 17 bis, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 1785/81; dat kand¶suiker in Veror- dening (EG) nr. 2135/95 van de Commissie van 7 september 1995 inzake uitvoeringsbepalingen voor de toekenning van uitvoerrestituties in de sector suiker (5) werd omschreven; dat het aldus berekende restitutiebe- drag voor gearomatiseerde suiker en suiker waaraan kleur- stoffen z¶n toegevoegd, moet gelden voor de hoeveelheid sacharose in de betreffende suiker en b¶gevolg worden vastgesteld per percent sacharosegehalte; Overwegende dat de toestand op de wereldmarkt of de b¶zondere eisen van bepaalde markten het noodzakel¶k kunnen maken de restitutie voor suiker naar gelang van de bestemming te variëren; Overwegende dat in b¶zondere gevallen het bedrag van de restitutie kan worden vastgesteld b¶ besluiten van verschillende aard; Overwegende dat de in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 3813/92 van de Raad (6), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Veror- dening (EG) nr. 150/95 (7), gedefinieerde representatieve marktkoersen worden gebruikt voor de omrekening van het in de valuta van derde landen aangegeven bedrag en dat deze koersen de grondslag z¶n voor de bepaling van de landbouwomrekeningskoersen van de valuta’s van de lidstaten; dat de nadere voorschriften voor de toepassing en de vaststelling van deze omrekeningskoersen z¶n vast- gesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 1068/93 van de Commissie (8), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 961/98 (9); Overwegende dat de restitutie elke twee weken moet worden vastgesteld; dat de restitutie tussent¶ds gew¶zigd kan worden; Overwegende dat de toepassing van deze regels op de huidige situatie van de suikermarkt en met name op de noteringen of pr¶zen van suiker in de Gemeenschap en op de wereldmarkt voert tot het vaststellen van de resti- tutie ter hoogte van de in de b¶lage aangegeven bedragen; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comité van beheer voor suiker, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ de uitvoer in onveranderde vorm van de in artikel 1, lid 1, onder a), van Verordening (EEG) nr. 1785/81 genoemde producten, welke niet gedenatureerd z¶n, worden vastgesteld overeenkomstig de bedragen aangegeven in de b¶lage. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 17 september 1998. (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 159 van 3. 6. 1998, blz. 38. (3) PB L 89 van 10. 4. 1968, blz. 3. (4) PB L 349 van 31. 12. 1994, blz. 105. (5) PB L 214 van 8. 9. 1995, blz. 16. (6) PB L 387 van 31. 12. 1992, blz. 1. (7) PB L 22 van 31. 1. 1995, blz. 1. (8) PB L 108 van 1. 5. 1993, blz. 106. (9) PB L 135 van 8. 5. 1998, blz. 5. L 255/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 9. 98 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 16 september 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 16 september 1998 tot vaststelling van de restitu- ties b¶ uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm Productcode 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Restitutiebedrag — in ecu/100 kg — 44,52 43,13 44,52 43,13 (1) (1) (2) (1) (1) (2) — in ecu/1 % sacharose × 100 kg — 1701 91 00 9000 0,4840 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 — in ecu/100 kg — 48,40 48,40 48,40 — in ecu/1 % sacharose × 100 kg — 1701 99 90 9100 0,4840 (1) Dit bedrag geldt voor ruwe suiker met een rendement van 92 %. Indien het rendement van de geëxporteerde ruwe suiker afw¶kt van 92 %, wordt het bedrag van de toe te passen restitutie berekend overeenkomstig het bepaalde in artikel 17 bis, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 1785/81. (2) Vaststelling geschorst door Verordening (EEG) nr. 2689/85 van de Commissie (PB L 255 van 26. 9. 1985, blz. 12), gew¶zigd b¶ Verordening (EEG) nr. 3251/85 (PB L 309 van 21. 11. 1985, blz. 14)


title: Verordening (EG) nr. 1973/98 van de Commissie van 16 september 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van olijfolie

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

text: 17. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 255/27 VERORDENING (EG) Nr. 1973/98 VAN DE COMMISSIE van 16 september 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer van ol¶folie DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector oliën en vetten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 1581/96 (2), en met name op artikel 3, lid 3, Overwegende dat overeenkomstig artikel 3 van Verorde- ning nr. 136/66/EEG, wanneer de pr¶s in de Gemeen- schap hoger is dan de pr¶snoteringen op de wereldmarkt, het verschil tussen deze pr¶zen kan worden overbrugd door een restitutie b¶ de uitvoer van ol¶folie naar derde landen; Overwegende dat de regelen betreffende de vaststelling en de toekenning van de restitutie b¶ uitvoer van ol¶folie z¶n vastgesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 616/72 van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EEG) nr. 2962/77 (4); Overwegende dat de restitutie overeenkomstig artikel 3, lid 3, van Verordening nr. 136/66/EEG voor de gehele Gemeenschap gel¶k moet z¶n; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 4, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie moet worden vastgesteld met inachtneming van de situ- atie en de verwachte ontwikkeling van de ol¶foliepr¶zen en de beschikbare hoeveelheden op de markt van de Gemeenschap en van de ol¶foliepr¶zen op de wereld- markt; dat, ingeval de situatie op de wereldmarkt het niet mogel¶k maakt de gunstigste noteringen voor ol¶folie te bepalen, evenwel rekening kan worden gehouden met de wereldmarktpr¶s concurrerende plantaardige oliën en met het gedurende een representa- tieve periode geconstateerde verschil tussen deze pr¶s en die van ol¶folie; dat het restitutiebedrag niet hoger mag z¶n dan het verschil tussen de pr¶s voor ol¶folie in de Gemeenschap en die op de wereldmarkt, in voorkomend teneinde rekening te houden met de geval aangepast kosten voor de uitvoer van de producten op de wereld- markt; voornaamste van de beperkt tot sommige landen van bestemming, bepaalde hoeveelheden, kwaliteiten en aanbiedingsvormen; Overwegende dat overeenkomstig artikel 3, lid 3, tweede alinea, van Verordening nr. 136/66/EEG de restitutie voor ol¶folie echter verschillend kan worden vastgesteld naar gelang van de bestemming, wanneer de situatie op de wereldmarkt of de b¶zondere eisen van bepaalde markten zulks noodzakel¶k maken; Overwegende dat de restitutie ten minste eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat z¶ indien nodig tussent¶ds kan worden gew¶zigd; Overwegende dat de toepassing van deze regelen op de huidige marktsituatie in de sector ol¶folie, en met name op de pr¶zen van dit product in de Gemeenschap, alsmede op de markten van derde landen met zich brengt dat de restitutie moet worden bepaald op de in de b¶lage genoemde bedragen; Overwegende dat de in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 3813/92 van de Raad (5), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Veror- dening (EG) nr. 150/95 (6), gedefinieerde representatieve marktkoersen worden gebruikt voor de omrekening van het in de valuta van derde landen aangegeven bedrag en dat deze koersen de grondslag z¶n voor de bepaling van de landbouwomrekeningskoersen van de valuta’s van de lidstaten; dat de nadere voorschriften voor de toepassing en de vaststelling van deze omrekeningskoersen z¶n vast- gesteld b¶ Verordening (EEG) nr. 1068/93 van de Commissie (7), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 961/98 (8); Overwegende dat het Comité van beheer voor oliën en vetten geen advies heeft uitgebracht binnen de door zijn voorzitter bepaalde termijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties b¶ de uitvoer van de in artikel 1, lid 2, onder c), van Verordening nr. 136/66/EEG bedoelde producten, worden vastgesteld op de in de b¶lage aange- geven bedragen. Overwegende dat, overeenkomstig artikel 3, lid 3, derde alinea, onder b), van Verordening nr. 136/66/EEG, kan worden beslist om de restitutie b¶ openbare inschr¶ving vast te stellen; dat de openbare inschr¶ving betrekking heeft op het bedrag van de restitutie en kan worden Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 17 september 1998. (1) PB 172 van 30. 9. 1966, blz. 3025/66. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 11. (3) PB L 78 van 31. 3. 1972, blz. 1. (4) PB L 348 van 30. 12. 1977, blz. 53. (5) PB L 387 van 31. 12. 1992, blz. 1. (6) PB L 22 van 31. 1. 1995, blz. 1. (7) PB L 108 van 1. 5. 1993, blz. 106. (8) PB L 135 van 8. 5. 1998, blz. 5. L 255/28 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 17. 9. 98 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 16 september 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 16 september 1998 tot vaststelling van de restitu- ties b¶ uitvoer van ol¶folie (in ecu/100 kg) Productcode Bedrag van de restitutie (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 6,00 0,00 5,50 0,00 0,00 0,00 (1) Voor de in artikel 34 van de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3665/87 van de Commissie (PB L 351 van 14. 12. 1987, blz. 1) bedoelde bestemmingen, alsmede voor de uitvoer naar derde landen. NB: Productcodes en voetnoten: zie de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie


title: Acervo de Schengen - Decisão do Comité Executivo de 16 de Setembro de 1998, relativa à criação de uma comissão permanente de avaliação e de aplicação de Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def.]

eurovoc_concepts:
application of EU law
committee (EU)
standing committee

formats: html print


title: Förslag till rådets beslut om slutande, på gemenskapens vägnar, av konventionen om en internationell kommission till skydd av floden Oder

eurovoc_concepts:
Poland
environmental protection
international convention
pollution control measures
pollution of waterways

formats: html pdf print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 16. 09. 1998 KOM(1998) 528 slutlig 98/0278 (CNS) Förslag till RÅDETS BESLUT BESLUT OM SLUTANDE, PÅ GEMENSKAPENS VÄGNAR, AV KONVENTIONEN OM EN INTERNATIONELL KOMMISSION TILL SKYDD AV FLODEN ODER (framlagt av kommissionen) MOTIVERING p:3. 8. 5. 1. 519SV 1. Konventionen om den internationella kommissionen till skydd för linden Oder Oderkonventionen) undertecknades av tiv länder i Wroclaw, Polen, den II april 19%. Ku av dessa i Kuropeiska gemenskapen (Körbundsrcpubliken Tyskland). De övriga signalärerna var Polen, Tjeckiska republiken och gemenskapen själv. länder var en medlemsstat 2. Denna konvention syftar i törsta hand till multilateralt samarbete inom följande område: Förebyggande och begränsning av föroreningarna av Oder och av Östersjön. Användning av Oders vatten som dricksvatten och inom jordbruket. Bevarande av flodens ekosystem i ett så naturligt tillstånd som möjligt, samt bevarande av den tillhörande biologiska mångfalden. - 3. De områden som omfattas av denna konvention faller inom gemenskapens ansvarsområde pä vattenområdet. På intern nivå utövas detta ansvar genom antagandet av en omfattande lagstiftning i denna fråga. Gemenskapens anslutning till denna konvention bidrar till förverkligandet av de mål som fastställs i artikel 130r i fördraget. 4. Eftersom gemenskapen och dess medlemsstater enligt artikel 18. 1 i konventionen skall komma överens om sina respektive ansvarsområden beträffande utövandet av de uppgifter som föreskrivs i konventionen, och eftersom konventionen enligt SIN artikel 18. 3 träder i kraft trettio dagar efter det att det sista ratificeringsinstrumentet deponerats, anser kommissionen att det vore ytterst önskvärt att gemenskapen och den berörda medlemsstaten inom sina respektive kompetensområden ansluter sig till denna konvention genom att samtidigt deponera sina godkännande- och ratificeringsinstrument. Ett sådant tillvägagångssätt bör bidra till ett snabbt ikraftträdande, på internationell nivå, av bestämmelser som gör det möjligt att förebygga föroreningsrisker, förbättra miljöns kvalitet och vattenkvaliteten samt på ett ekologiskt hållbart sätt utnyttja vattenresurserna. 5. Kuropeiska unionens råds general sekretariat är denna konventions depositarie. 6. De åtgärder som föreskrivs i konventionen är miljöpolitiska styrmedel. Därför skall artikel 130 r. 4 jämförd med artikel 228. 2, första meningen och 228. 3 första strecksatsen i EG-fördraget utgöra rättslig grund till rådets beslut. L FÖRSLAG TILL RÅDETS BESLUT OM SLUTANDE, PÅ GEMENSKAPENS VÄGNAR, AV KONVENTIONEN OM EN INTERNATIONELL KOMMISSION TILL SKYDD AV FLODEN ODER p:3. 8. 5. 1. 519SV EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130r. 4 jämförd med artikel 228. 2 första meningen och 228. 3 första strecksatsen i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och med beaktande av följande: Kommissionen har på gemenskapens vägnar deltagit i förhandlingarna om förberedandet av en konvention om en internationell kommission till skydd av floden Oder. Denna konvention undertecknades i gemenskapens namn i Wroclaw, Polen, den 11 april 1996. Denna konvention syftar till att främja multilateralt samarbete för att förebygga och begränsa föroreningar av floden Oder, skydda miljön och säkerställa ekologiskt hållbart utnyttjande av vattenresurserna. Gemenskapens allmänna miljöpolitik syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå och utgår från principen om försiktighetsåtgärder, principen om att i första hand åtgärda miljöproblem vid källan samt principen om att förorenaren betalar. sina Inom gemenskapen ansvarsområden medlemsstaterna med tredje land och behöriga internationella organisationer. samarbetar respektive och Gemenskapens anslutning till konventionen bidrar till förverkligandet av de mål som fastställs i artikel 130r i fördraget. HÄRIGENOM BESLUTAS FÖLJANDE. p:3. 8. 5. l. 5l9SV Artikel 1 Konventionen om en internationell kommission till skydd av floden Oder godkänns på Europeiska gemenskapens vägnar. Konventionstexten återfinns i bilagan til! detta beslut. Artikel 2 Rådets ordförande bemyndigas utse den person eller de personer som får mandat att deponera godkännandeinstrumentet hos rådets generalsekretariat i enlighet med artikel 18. 2 i konventionen. Utfärdat i den På rådets vägnar Ordföranden rf. p:3. 8. 5. 1. SI8SV Konventionen om en internationell kommission lor skydd lor floden Oder mot tororeningar p. VX v i. s i x sv Förbundsrepubliken Tysklands regering, Republiken Polens regering, Tjeckiska republikens regering och I Airopeiska gemenskapen, nedan kallade de avtalsslutande parterna, övertygade om nödvändigheten att förbättra de ekologiska förhållandena i Oder och Stettiner llaff, inbegripet deras flodområden, med avsikt all förebygga ytterligare föroreningar av dessa vattendrag, i strävan alt pä ett bestående sätt minska föroreningarna av Östersjön, övertygade om att dessa uppgifter är brådskande, och i avsikt att förstärka det samarbete som redan förekommer mellan avtalsparterna pä detta område HAR ENATS OM FÖLJANDE. b p. VK > I. M »NV Artikel I 1. De avtalsslutande parternas samarbete inom valtenskyddsområdet för att skydda floden Oder och Stettiner Half, inbegripet deras flodområden (hädanefter kallat Oder), mot förorening sker inom ramen lör den internationella kommissionen till skydd av floden Oder mot förorening (nedan kallad kommissionen). 2. Samarbetet syftar särskilt till a) att förebygga förorening av Oder och Östersjön och på ett bestående sätt minska hallen av förorenande ämnen i dessa vatten, b) att uppnå sä naturliga ekosystem som möjligt i vattnet och inom angränsande landområden, med den biologiska mångfald som kännetecknar sädana områden, c) att göra det möjligt att utnyttja Oder, i lörsta hand för utvinning av dricksvatten frän slrandfiltrat samt genom användning av vatten och sediment i jordbruket. 3. 4. För att uppnå dessa mål skall de avtalsslutande parterna inom ramen för kommissionen sammanställa geniensamma handlingsprogram med tidsscheman tor genomförandet. Dessa aktionsprogram kan stegvis utökas vid behov. I syfte att uppnå dessa mål skall de avtalsslutande parterna sträva efter att utbytet av modern teknik lor alt förhindra och minska vattenförorening äger rum utgående frän civilrättsliga överenskommelser. 1. Kommissionen skall främst Artikel 2 a) sammanställa översiktsdokumentalion över punktuella föroreningskällor, utföra bedömningar av vattenföroreningar frän diffusa källor samt löpande aktualisera denna dokumentation, och presentera den uppdelad efter branscher och viktigaste föroreningstyper, b) föreslå gränsvärden för det avloppsvatten som släpps ut i flodområdena, c) föreslå kvalitetsmål för vatten, med hänsyn till kraven på vattenanvändning, samt de särskilda villkor som gäller för skydd av Östersjön och ekosystemen i vattnet och inom angränsande landområden, d) föreslå gemensamma mät- och undersökningsprogram i syfte att dokumentera vattentillgångarnas kvantitet och kvalitet och sedimentens kvalitet, bedöma i vilket tillstånd ekosystemen i vattnet och inom de angränsande landområdena * |) < X > I S I H SV befinner sig, samt, om sä krävs, bedöma följderna av vattenföroreningar, och dokumentera och utvärdera de erhållna resultaten, e) föreslå enhetliga metoder lör att klassificera vattnen enligt kvalitetskriterier, I) analysera de insamlade uppgifter som behövs lör skydd av Oder, i synnerhet beträffande hydrologiska aspekter och frågor som berör en välavvägd vattenförvaltning, g) föreslå aktionsprogram for minskning av föroreningarna, i synnerhet vad gäller förorenande ämnen både frän kommunala och industriella punktkällor och frän diffusa källor, samt även föreslå andra åtgärder, bl. a. tidsplanering, kostnadsberäkningar och finansieringsmöjligheter, h) föreslå åtgärder för att förebygga och bekämpa ovanliga vattenföroreningar samt upprätta ett enhetligt alarm- och varningssystem, som skall uppdateras med utgångspunkt frän de erfarenheter som görs, i) dokumentera betydelsen av de olika biotopelementen, inbegripet ekomorfologi, för vattenekologin, och lägga fram förslag till bevarande, återställande och skydd av ekosystemen i vattnet och de därmed sammanhängande landområdena, j) sam rada om planerade och bestående typer av vattenanvändning som kan ha större gränsöverskridande verkningar, k) främja samarbetet i samband med vetenskaplig forskningsverksamhet och informationsutbyte, i synnerhet beträffande aktuell teknik och moderna metoder för att undvika och minska vattenföroreningar. 2. I kommissionens verksamhetsområde ingår också skydd av vattendrag mot föroreningar som har sitt ursprung i liskerisektorn, sjöfarten eller andra former av användning av vattendragen. 3. Kommissionen kan tilldelas ytterligare uppgifter efter överenskommelse mellan de avlalsslutande parterna. p :. V B. •>. !. •> I K NV Artikel 3 Konventionen gäller inom Republiken Polen och Tjeckiska Republiken samt i de områden där Fördraget om upprättandet av Furopeiska gemenskapen gäller. Artikel 4 1. Kommissionens verksamhet skall utövas i överensstämmelse med de avtalsslutande parternas lagstiftning. 2. Kommissionen skall lägga fram förslag och rekommendationer inför de avtalsslutande parterna i syfte att uppnå målen för denna konvention. 3. De avtalsslutande parterna skall inom fastlagda tidsfrister meddela kommissionen om de villkor och medel som krävs för att uppnå dessa mål, samt om genomförandet av nödvändiga åtgärder, och om deras resultat. Artikel 5 1. Kommissionen består av de avtalsslutande parternas delegationer. Varje avtalsslutande part utser högst fem delegater, varav en delegationsledare och dennes ställföreträdare, samt maximalt fem ställföreträdande delegater. 2. För att behandla särskilda frågor kan varje delegation anlita experter som den själv får utse. 3. Kommissionen skall upprätta en arbetsordning för sin verksamhet. Artikel 6 1. De avtalsslutande parternas delegationer turas om att utöva ordförandeskapet lör kommissionen. Detaljer beträffande utövande av ordförandeskapet och därtill hörande arbetsuppgifter skall fastställas i kommissionens arbetsordning. Den delegation som innehar ordförandeskapet skall utse en av sina medlemmar till ordförande för kommissionen. Denna delegation kan också utse en extra delegat för den tid som ordförandeskapet utövas. 2. Normalt sett skall ordföranden inte föra sin delegations talan vid kommissionens möten. Artikel 7 1. Kommissionen sammanträder minst en gång per år. Ordföranden sammankallar till dessa ordinarie möten på en av honom utsedd plats. X IV. I. K. S I 5 I X SV 2. Pä begäran av minst en delegation skall ordföranden sammankalla ett extrainsatt möte. V Mellan kommissionens möten kan delegalionsledarna hälla samråd. 4. Ordföranden lägger fram ett förslag till dagordning. Varje delegation har rätt att pä dagordningen lata föra upp punkter som den skulle vilja behandla. 1. Varje delegation har en röst. Artikel H 2. Vid förhandlingar och beslutsfattande inom ramen för denna konvention, samt vid genomförandet av dessa beslut skall Kuropeiska gemenskapen och Förbundsrepubliken Tyskland handla inom ramen för sina respektive kompetensområden. Kuropeiska gemenskapen skall inte utöva sin rösträtt i frågor som Faller inom Förbundsrepubliken Tysklands kompetensområde, och tvärt om. 3. Kommissionens beslut, förslag och rekommendationer skall antas enhälligt. Skriftliga förfaranden kan äga rum pä villkor som fastställs i arbetsordningen. 4. Hlankröster är inget hinder för enhällighet, förutsatt att alla delegationer är närvarande. Artikel 9 1. Kommissionen upprättar arbetsgrupper för genomförandet av vissa uppgifter. 2. 3. Arbetsgrupperna består av de experter som varje delegation utsett. Kommissionen fastställer arbetsgruppernas uppgifter och antalet medlemmar i varje grupp, samt utser gruppens ordförande. Artikel 10 Kommissionen är ett rättsubjekt. Dess rättskapacitet och rättsliga handlingsförmåga i den stat, där sekretariatet är etablerat. Kommissionen omfattas av lagstiftningen representeras av i överensstämmelse med arbetsordningen. sin ordförande. Ordföranden kan utse egna företrädare Artikel / / Kommissionen skall upprätta ett sekretariat som skall förbereda och genomfora kommissionens uppgifter. Kommissionen skall fastställa sekretariatets verksamhet i arbetsordningen. Sekretariatet skall ha sitt säte i Wroclaw. Artikel 12 p : j. r>. :>. 1. 31 »N v Inom ramen lör sin budget kan kommissionen anlita sakkunniga för behandling av spec i lika frågor. Artikel 13 1. I överensstämmelse med målen för denna konvention skall kommissionen besluta om samarbete med internationella och nationella organisationer vars verksamhet rör vattenskydd. 2. Kommissionen skall informera allmänheten om verksamhetens resultat, samt om sina program och åtgärder. Artikel 14 Minst vart annat är skall kommissionen avlägga en verksamhetsrapport inför de avtalsslutande parterna. Vid behov skall ytterligare rapporter avläggas, i synnerhet beträffande åtgärder som genomförts och resultat och bedömning av undersökningar som genomförts. Artikel 15 1. Varje avtalsslutande part skall stå för kostnaderna för sin representation inom kommissionen och i arbetsgrupperna. 2. De övriga kostnaderna för kommissionens verksamhet, inbegripet sekretariatskostnaderna, skall täckas av kommissionens budget. De avtalsslutande parterna skall bidra till kommissionens budget enligt följande förhållanden: Förbundsrepubliken Tyskland Republiken Polen Tjeckiska republiken Kuropeiska gemenskapen Totalt 38,75 % 38,75 % 20,00 % 2,50 % 100,00% Kommissionen fastställer sin budget och bekräftar dess genomförande. Detaljerna beträffande budgeten fastställs i arbetsordningen. 2. Förutom genom de avtalsslutande parternas bidrag finansieras kommissionens budget genom bidrag, subventioner, räntor och medel från andra källor. r V//1 Artikel 16 1. Denna konvention påverkar inte de rättigheter och förpliktelser som de avtalsslutaiule parterna har till följd av bi- och multilaterala överenskommelser. 2. I samråd med de avlalsslutande parterna skall kommissionen undersöka om det är möjligt och ändamålsenligt, bland annat lör all undvika dubbelarbete, all anpassa de avtalsslutande parternas rättigheter och plikter till redan ingångna överenskommelser, och skall i förekommande fall lägga fram förslag om detta. Kommissionens arbetsspråk är tyska, polska och tjeckiska. Artikel 17 Artikel /<V 1. Denna konvention skall ratificeras eller bekräftas i enlighet med de olika avlalsslutande parternas respektive lagstiftning. 2. Ralilicerings- och bekräftelsedokumentcn skall deponeras hos Kuropeiska unionens räds generalsekrelarial, som fungerar som depositarie. Depositarien skall meddela de övriga avtalsslutande parterna om deponeringen av varje ratifieerings- och bekräftelsedokument. 3. Denna konvention träder i kraft trettio dagar efter det att det sista ratifieerings- eller bekräftelsedokumentet deponerats hos depositarien. Depositarien meddelar de övriga avtalsslutande parterna om datumet för konventionens ikraftträdande. 1. Konventionen sluts pä obestämd tid. Artikel 19 2. Kfler fem är frän och med det att konventionen trält i kraft kan varje avtalsslutande part säga upp denna konvention när som helst, genom anmälan till depositarien. Konventionen upphävs för den uppsägande parten ett år efter det att anmälan om uppsägning inkommit till depositarien. 'M p: j. s. :vi. :> i »av Artikel 20 Denna konvention, som i sin ursprungslältuing är uppställd pä tyska, polska och tjeckiska, vars samtliga tre språk versioner iir biiulaiule, deponeras i arkivet hos Furopeiska unionens räds geiieralsekivlarial. Depositarien skall lillstiilla vi. ii ocli en av de övriga avlalsslutande parterna en vidimerad kopia av konventionen. Upprättad i Wroclaw den 11 april 1996 pä Förbundsrepubliken Tysklands regerings vägnar pä Republiken Polens regerings vägnar pä Tjeckiska Republikens regerings vägnar pä Kuropeiska gemenskapens vägnar X. /-/ p:. t. K. Vt. $IK. li«v FIN ANSI ER. INGSOVERSIKT 1. ÅTGÄRDENS BETECKNING Konvention om den internationella kommissionen för skydd för floden Oder mot föroreningar 2. BERÖRDA BUDGETPOSTER B7-811 3. RÄTTSLIG GRUND Förslag till rådets beslut om slutande, pä gemenskapens vägnar, av konventionen om en internationell kommission till skydd av floden Oder mot föroreningar. Konventionen syftar till att förebygga och minska föroreningen av Oder och av Östersjön, att främja ekosystem och deras biologiska mångfald samt göra det möjligt att använda Oders vatten som dricksvatten och i jordbruket. De internationella konventioner som kommissionen är avtalsslutande part till. 4. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 4. 1 Allmänt mål Inom ramen for konventionen om floden Oder samordnar den internationella kommissionen for skydd av floden Oder mot föroreningar de åtgärder som behövs for att uppnå konventionens målsättningar. Kommissionen biträds av ett sekretariat med säte i Wroclaw (Polen). 4. 2 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förlängning Årligt bidrag så länge konventionen är i kraft. 5. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER 5. 1 1 eke-obligatoriska utgifter 5. 2 Differentierade anslag ILi p:3. 8. 5. 1. 5183sv 6. TYP AV IITGIITER OC II INKOMSTER Bidrag till sam finansiering med andra finansieringskällor inom den offentliga eller privata sektorn. BUDGETKONSEKVENSER Varje avtalsslutande part skall bidra till de kostnader som uppstår genom driften av sekretariatet för den internationella kommissionen för skydd av floden Oder, i enlighet med de andelar som fastställs i artikel 15 i konventionen, nämligen: Tyskland 38,75 %, Polen 38,75 %, Tjeckien 20%, I {G 2,5 %. Sekretariatet har en preliminär årsbudget. Uppskattningsvis kommer gemenskapens bidrag till denna budget för 1997 att uppgå till I 450 ecu. 8. BESTÄMMELSER OM BEDRÄGERI BEKÄMPNING De bestämmelser om kontroll av användningen av gemenskapens ekonomiska bidrag som gäller för den här typen av konvention skall tillämpas. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 9. 1 Mål a) b) Allmänna mål Att skapa villkoren för bättre samarbete mellan de olika avtalsslutande parterna. Dessutom kommer ömsesidigt stfkl vid oavsiktlig förorening framgent att kunna sättas in snabbare och effektivare. Särskilda mål Särskilda mål är i synnerhet a) att effektivt förutse och minska förorening av floden Oder och Östersjön b) att uppnå så naturliga ekosystem som möjligt, i vatten oeh på land, med lämplig artmångfald till av c) att möjliggöra utnyttjandet dricksvattenproduktion från filtrerat flodvatten, samt användning av vatten och sediment i jordbruket. floden Oder, bland annat & p: ï 8 5l. 5l8. 1sv I detta internationella flodkonventionerna utgör elfektiva styrmedel i kampen mot De gränsöverskridande vattenföroreningar. sammanhang kan Rhen- och Elbekonventionerna nämnas, som genom internationellt samarbete lett till minskningar av föroreningarna. Ett gemensamt tillvägagångssätt i fråga om prioriteter, fastställande av vilka åtgärder som skall vidtas samt genomförandet av dessa åtgärder innebär att dubbelarbete undviks och att kostnaderna kan minskas. (îemenskapens aktiva deltagande krävs bland annat med tanke på dess juridiska befogenheter, femte miljöhandlingsprogrammet "Mot en hållbar utveckling", där internationellt samarbete fastställs som en av gemenskapens prioriteter för framtiden. överensstämmer riktlinjerna med och för ! 0. ADMINISTRA i ivA UTGIFTER (DEL A i AVSNITT III i DEN ALLMÄNNA BUDGETEN) 10. 1 Inverkan på personalstyrkan Åtgärden innebär ingen höjning av antalet anställda vid kommissionen. Behoven täcks med befintliga resurser inom generaid i rektorat XI. 10. 2 Total budgetkonsekvens av ytterligare personal Ej tillämpligt. 10. 3 Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden Tre resor per är till kommissionens möten och for cheferna for delegationerna till sekretariatet i Wroclaw (Polen), dvs. I 100 x 3 3 300 ecu. 76 ISSN 1024-4506 KOM(98) 528 slutlig SV 14 ii Katalognummer : CB-CO-98-534-SV-C ISBN 92-78-39217-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg Ai-


title: Décision concernant la position commune arrêtée par le Conseil en vue de l'adoption de la directive du Parlement européen et du Conseil relative aux extraits de café et aux extraits de chicorée (C4-0306/98 96/0117(COD))(Procédure de codécision: deuxième lecture)

eurovoc_concepts: coffee foodstuff


title: 1999/269/EF: Beschikking van de Commissie van 16 september 1998 houdende voorwaardelijke goedkeuring van de door Italië aan Italstrade SpA verleende steun (Kennisgeving geschied onder nummer C(1998) 2859) (EØS- relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
aid to undertakings
capital increase
public works
technology

text: 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/1 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 16. september 1998 om betinget godkendelse af Italiens støtte til Italstrade SpA (meddelt under nummer K(1998) 2859) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/269/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — 100 % statsejet. følgende transaktioner som led i omstruktureringen af sin byg- ge- og anlægsvirksomhed: I 1993 gennemførte IRI under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Øko- nomiske Samarbejdsomr(cid:229)de, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (1), jf. ovennævnte artikler, og ud fra følgende betragtninger: I — afvikling af Iritecna, hvilket medførte udgifter p(cid:229) i alt 4 490 mia. ITL (2,3 mia. ECU) — oprettelse af et nyt subholdingselskab, Fintecna SpA (»Fintecna«), der skulle privatisere de rentable aktiver. P(cid:229) grund af Italstrades store tab i perioden 1992-1994 blev det i første omgang overdraget Iritecna til luk- ning. Senere mente man, at selskabet var af potentiel interesse for private investorer, især p(cid:229) grund af den betydelige ordrebeholdning, der først og fremmest skyldtes selskabets deltagelse i konsortierne Iricav 1 og 2, der havde f(cid:229)et overdraget strækningerne Rom-Na- poli og Verona-Venezia i forbindelse med højhastig- hedstogprojektet; selskabets samelde kapital blev der- for overdraget Fintecna med henblik p(cid:229) privatisering. Selskabet Italstrade SpA (i det følgende benævnt »Ital- strade«) opererer inden for bygge- og anlægsvirksom- hed (veje, jernbaner osv. ); det var oprindeligt ejet 100 % af holdingselskabet Iritecna SpA (»Iritecna«), som ejes fuldt ud af IRI SpA (»IRI«), der igen er (1) EFT C 328 af 30. 10. 1997, s. 3. Selskabet havde i perioden 1991–1994 lidt tab p(cid:229) i alt 267 mia. ITL (137 mio. ECU). Selskabets bruttoavance var faldet fra 9 % af omsætningen i 1991 til –15 % i 1994. Iritecna havde i denne periode gentagne gange m(cid:229)ttet støtte selskabet finansielt (kapitaltilførsler og L 109/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 afskrivning af fordringer) med mere end 450 mia. ITL i alt (231 mio. ECU). Selskabets omstrukturering (per- sonalenedskæring fra 1 447 til 866, nedskrivning af det igangværende arbejde osv. ) og udsigterne i forbin- delse med genoptagelsen af arbejdet vedrørende høj- hastighedstogprojektet gav Fintecna grund til at tro, at selskabet hurtigt kunne privatiseres. Af den omstruktu- reringsplan, som Kommissionen fik forelagt, fremgik det udtrykkeligt, at virksomhederne i byggesektoren, herunder Italstrade, skulle kunne afhændes allerede inden udgangen af 1995. Med henblik herp(cid:229) blev der allerede sidst i 1994 udpeget en konsulent, der skulle undersøge markedet for potentielle købere. Ved Kommissionens beslutning 95/524/EF (1) (i det føl- gende benævnt »beslutningen«) blev støtten til Iritecna og Fintecna i forbindelse med Iritecnas likvidation erklæret forenelig med fællesmarkedet. Beslutningen godkendte ogs(cid:229) Iritecnas kapitaltilførsler til dækning tab indtil den 31. december 1994 af (450 mia. ITL eller 231 mio. ECU). Italstrades fastsat Det var i beslutningens artikel 1, at den omstruktureringsplan, som Kommissionen havde god- kendt, og som blandt andet omfattede privatisering af inden Fintecnas datterselskaber, herunder Italstrade, for en rimelig frist og uden yderligere støtte, skulle overholdes. For at genoprette kapitalen, der var blevet udhulet af disse tab, var Fintecna nødt til at tilføre Italstrade ny kapital p(cid:229) i alt 126 mia. ITL (64 mio. ECU) i perioden 1996-1997. Efter anmodning fra Kommissionen gav de italienske myndigheder den 24. juni 1997 meddelelse om oven- nævnte kapitaltransaktioner til fordel for Italstrade og oplyste, at forhandlingerne om salget af selskabet var genoptaget. Ifølge de italienske myndigheder m(cid:229)tte Fintecnas kapitaltilførsel til Italstrade betragtes som en idet obligatorisk disposition i henhold til civilloven, selskabet ellers m(cid:229)tte være tr(cid:229)dt i likvidation. I marts 1997 solgte Fintecna endelig 49 % af Italstra- des kapital til en privat investor (Astaldi), og salgskon- trakten indeholdt følgende: — Astaldi gav Fintecna option til at sælge de reste- rende aktier til en p(cid:229) forh(cid:229)nd fastsat pris; denne salgsoption gjaldt fra januar 1999 indtil seks m(cid:229)ne- der efter udløbet af IRI’s garantier i forbindelse med højhastighedstogprojektet eller, hvis IRI ind- friede dem tidligere, indtil den 30. juni 1999 — salgsprisen blev fastsat p(cid:229) grundlag af en samlet vurdering af Italstrade p(cid:229) 30 mia. ITL (15 mio. ECU) Efter vedtagelsen af beslutningen meddelte den italien- ske regering dog Kommissionen, at salget af selskabet var stillet i bero, for at man kunne vurdere de retlige konsekvenser af IRI’s garantier i forbindelse med høj- hastighedstogprojektet. — Fintecna forpligtede sig til at genoprette Italstrades kapital p(cid:229) salgstidspunktet op til et beløb p(cid:229) 30 mia. ITL. Efter disse nærmere undersøgelser blev salgsprocedu- ren sat i gang igen i november 1995 med det form(cid:229)l kun at afhænde en minoritetsandel af kapitalen; afhændelsen af hele kapitalen var nemlig udsat til det tidspunkt, hvor IRI havde indfriet garantierne ved- rørende højhastighedstogprojektet. I mellemtiden led Italstrade fortsat betydelige tab, som steg fra 15 mia. ITL (8 mio. ECU) i 1995, efter en realisationsfortjeneste p(cid:229) over 16 mia. ITL, til 96 mia. ITL (49 mio. ECU) i 1996. For at efterkomme denne sidstnævnte bestemmelse til- førte Fintecna Italstrade yderligere kapital p(cid:229) 27 mia. ITL (14 mio. ECU) i april og august 1997. Kommissionen besluttede at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, med hensyn til kapitaltil- førslerne i perioden 1995-1997, de utilstrækkelige omstruktureringsforanstaltninger og vilk(cid:229)rene for pri- vatisering af virksomheden, fordi de ikke s(cid:229) ud til at opfylde betingelserne i beslutningen. Ved brev af 1. august 1997 meddelte Kommissionen den italienske regering, at den havde besluttet at indlede procedu- ren (2). (1) EFT L 300 af 13. 12. 1995, s. 23. (2) EFT C 328 af 30. 10. 1997, s. 3. 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/3 Den italienske regering fremsatte officielt sine bemærk- ninger ved brev af 20. oktober 1997. Kommissionen har ikke modtaget bemærkninger fra andre medlemsstater eller andre interesserede parter inden for den fastsatte frist. Ved brev af 30. januar 1998 anmodede Kommissionen de italienske myndig- heder om yderligere oplysninger, som blev fremsendt ved brev af 6. marts 1998. Endelig forelagde de itali- enske myndigheder den 5. maj Kommissionen en kopi af selskabets regnskab for 1997 og dets driftsplan for 1998-2000. Det fremgik af de italienske myndigheders oplysninger, Italstrade ny kapital p(cid:229) at Fintecna havde tilført 52 mia. ITL den 31. december 1997 for at yde købe- ren kompensation for en yderligere værdiforringelse af Italstrades aktiver. Hermed n(cid:229)ede Fintecnas samlede kapitaltilførsel til Italstrade efter 1994 op p(cid:229) 178 mia. ITL (91 mio. ECU). II Som led i proceduren fremsatte den italienske regering følgende bemærkninger: i) beslutningen gav mulighed for nye kapitaltilførsler til Italstrade ii) Fintecna gennemførte disse kapitaltilførsler med egne midler som en privat investor, og der var der- for ikke tale om statsstøtte, og iii) beslutningen var p(cid:229) ingen m(cid:229)de overtr(cid:229)dt. Den italienske regering mente desuden, at ovennævnte foranstaltninger, hvis de skulle betragtes som statsstøt- te, m(cid:229)tte erklæres forenelige med fællesmarkedet efter traktatens artikel 92, stk. 3. Med hensyn til nr. i) fremfører den italienske regering, at Kommissionen allerede p(cid:229) det tidspunkt, hvor den traf sin beslutning, vidste, at det var nødvendigt at til- føre selskabet yderligere kapital, for at det kunne pri- vatiseres. Desuden blev Kommissionen ifølge den itali- enske regering underrettet p(cid:229) forh(cid:229)nd om enhver kapi- taltilførsel til Italstrade, ligesom den fik oplysninger om, hvorledes salget skred frem. Den omstruktureringsplan, som blev godkendt ved beslutningen, indebar, at de sunde virksomheder og de virksomheder, der kunne saneres, skulle overdrages til Fintecna og privatiseres. I beslutningen blev det derfor erkendt, at det var nødvendigt at finansiere omstruktu- reringen af visse virksomheder, især inden for bygge- sektoren, hvor Italstrade opererer. Efter vedtagelsen af beslutningen havde b(cid:229)de Fintecna og dets moderselskab IRI desuden regelmæssigt under- rettet Kommissionen om, hvorledes privatiseringen skred frem. Især havde IRI og Fintecna p(cid:229) et møde i Rom i juni 1997 fremlagt alle de oplysninger, der var nødvendige for at vurdere de forhold, som denne pro- cedure efter artikel 93, stk. 2, vedrører. Med hensyn til nr. ii) bemærker den italienske rege- ring, at Fintecnas kapitaltilførsler til Italstrade blev finansieret over Fintecnas egne midler og uden nogen form for statsstøtte. Fintecna tilførte desuden kapitalen efter det s(cid:229)kaldte markedsøkonomiske investorprincip, og kapitaltilførslerne kan derfor ikke betragtes som statsstøtte. Fintecna havde nemlig sammenholdt de omkostninger, det ville medføre at lade Italstrade træde i likvidation, med omkostningerne ved at tilføre selskabet ny kapital og privatisere det. Da de forventede omkostninger ved likvidationen oversteg omkostningerne ved at tilføre selskabet ny kapital og afhænde det, kan der ikke være tale om statsstøtte i henhold til artikel 92, stk. 1. Fintecna anslog omkostningerne ved Italstrades likvi- dation til 535 og 1 500 mia. ITL i tilfælde af henholds- vis styret og uformidlet likvidation. P(cid:229) denne baggrund vurderede Fintecna, at det ville være mere hensigts- mæssigt at tilføre Italstrade ny kapital for at holde det indtil det kunne privatiseres. Fintecna har i i drift, denne forbindelse handlet som en privat investor, og de midler, det har tilført Italstrade, kan derfor ikke betragtes som statsstøtte. Med hensyn til nr. iii) hævder den italienske regering, at den har opfyldt alle betingelserne i beslutningen, især med hensyn til de samlede strukturomlægnings- omkostninger, forpligtelserne til at omstrukturere kon- cernen samt privatiseringen af Italstrade. Med hensyn til de samlede omkostinger ved den plan, Kommissionen har godkendt, bemærker den italienske regering, at der ved beslutningen blev tilladt en maksi- mumsstøtte p(cid:229) 4 490 mia. ITL, nemlig 1 090 mia. L 109/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 ITL, der allerede var ydet datterselskaber, herunder Italstrade, i perioden 1991-1993 og 3 400 mia. ITL til de forventede omkostninger ved likvidationen af Iri- tecna (inkl. Fintecnas salgsprovenu p(cid:229) 1 653 mia. ITL). — bortset herfra har Fintecna opfyldt denne betingel- se, idet selskabet solgte Italstrade inden for en »ri- melig frist«, som fastsat i beslutningen. P(cid:229) nuværende tidspunkt ansl(cid:229)r den italienske regering, at de endelige omkostninger vil ligge under det nævnte maksimumsbeløb, p(cid:229) trods af de mindre beløb, salget af Italstrade har indbragt: derfor er beslutningen efter- kommet. Hvad ang(cid:229)r de omstruktureringsforanstaltninger, der er fastsat i beslutningen, bemærker den italienske rege- ring, at de foranstaltninger, der rent faktisk er gennem- ført, har været i overensstemmelse med den plan, som Kommissionen har godkendt. Med hensyn til persona- lenedskæringer (og dermed indirekte nedskæring i pro- duktionskapaciteten) understreger den italienske rege- ring, at oplysningerne i Kommissionens beslutning om indledning af proceduren vedrører personale, hvis ansættelse ikke er tidsbegrænset, medens regnskaberne ogs(cid:229) omfatter personale, der er ansat for en bestemt periode, og personale, der modtager arbejdsløsheds- understøttelse. Italstrades økonomiske resultater i Forværringen af forhold til overslagene i planen (nettoresultat p(cid:229) 24 mia. ITL i 1995 og 26 mia. ITL i 1996) skyldes ifølge den italienske regering de forværrede markeds- vilk(cid:229)r og ikke en manglende omstrukturering af virk- somheden. Den italienske regering hævder, at Italstrades resultater i den to(cid:229)rige periode 1995-1996 ikke kan sammenhol- des direkte med den omstruktureringsplan, som Kom- missionen godkendte ved sin beslutning. Salgsforvent- ningerne i planen er ikke blevet opfyldt, hvilket ifølge den italienske regering har medført et faldt i bruttofor- tjenesten p(cid:229) 170 mia. ITL i de p(cid:229)gældende to (cid:229)r. Hvis man ogs(cid:229) medregner en række ekstraordinære poster p(cid:229) 99 mia. ITL, der ikke kunne forudses p(cid:229) det tids- punkt, hvor planen blev udarbejdet, vil man se, at omstruktureringen har været mere omfattende end planlagt. Med hensyn til den privatiseringsforpligtelse, der er fastsat i beslutningen, bemærker den italienske rege- ring følgende: I beslutningen om at indlede proceduren fastslog Kom- missionen p(cid:229) grundlag af de foreliggende oplysninger, at salget af Italstrade ikke kan betragtes som en egent- lig privatisering, fordi Fintecna kun har solgt 49 % af sine aktier og beholdt de øvrige 51 %. Hertil bemærker den italienske regering, at der er tale om en egentlig og definitiv privatisering af Italstrade. Salget af de 49 % sker nemlig p(cid:229) en række særlige kontraktvilk(cid:229)r, som gør salget af de resterende 51 % uundg(cid:229)eligt. At man valgte at sælge selskabet i to sær- skilte dele, skyldes ifølge den italienske regering en bestemmelse i kontrakten mellem selskabet TAV SpA (»TAV«) og konsortiet Iricav, som Italstrade indg(cid:229)r i. Konsortiet har nemlig f(cid:229)et tildelt ordrer af TAV p(cid:229) anlæg af strækningen Rom-Napoli under højhastig- hedstogprojektet. I henhold til denne bestemmelse er IRI forpligtet til at bevare sin »majoritetspost« i kon- sortiet, indtil arbejdet er afsluttet. Denne bestemmelse kan ifølge den italienske regering ophæves, hvis Iricav-konsortiet og ordregiveren TAV er enige derom. I s(cid:229) fald giver kontrakten om salg af Italstrade Fintecna mulighed for at sælge sin resterende kapitalpost. Som bevis p(cid:229), at salget af Italstrade skal betragtes som definitivt, tilføjer den italienske regering yderligere to faktorer: — den italienske konkurrencemyndighed konstaterede ved sin undersøgelse af sagen, at salget ganske vist kun vedrørte 49 % af kapitalen, men dog medfør- te, at det administrative ansvar omg(cid:229)ende blev overtaget af køberen — Fintecnas revisor vil p(cid:229) grundlag af det effektive kontrolkriterium udelukke selskabets resultater for 1997 fra Fintecnas konsoliderede regnskaber. — denne forpligtelse behandles for øjeblikket af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans Beslutningen krævede desuden, at privatiseringen af Italstrade skulle gennemføres uden yderligere støtte. I denne forbindelse fastholder den italienske regering, at Fintecnas finansielle støtte til Italstrade efter 1994 p(cid:229) 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/5 ca. 178 mia. ITL (ca. 91 mio. ECU) ikke skal betragtes som statsstøtte efter artikel 92 p(cid:229) grundlag af det under nr. ii) anførte. Subsidiært mener den italienske regering, at den eventuelle støtte skal betragtes som forenelig med fællesmarkedet af følgende (cid:229)rsager: — kapitalen er tilført som led i en omstrukturerings- plan med det form(cid:229)l at genoprette virksomhedens rentabilitet, som understreget af dens privatisering — støtten var begrænset til det, der var strengt nød- vendigt for at sikre, at virksomheden p(cid:229) ny kunne blive levedygtig. III P(cid:229) baggrund af ovenst(cid:229)ende skal det i første omgang undersøges, om de p(cid:229)gældende foranstaltninger strider mod beslutningen. I s(cid:229) fald er det nødvendigt at under- søge p(cid:229) ny, om den støtte, der blev ydet Italstrade ind- til 1994, og som blev godkendt ved Kommissionens beslutning, er forenelig med fællesmarkedet. For at vurdere om betingelserne i artikel 1, stk. 4 og 5, er opfyldt, skal det desuden fastsl(cid:229)s, om de midler, Ital- strade modtog efter 1994, skal betragtes som stats- støtte efter traktatens artikel 92, og i bekræftende fald om den samlede støtte til Italstrade er forenelig med fællesmarkedet. Som nævnt erklærede Kommissionen ved sin beslut- ning støtten til Italstrade indtil 1994 (450 mia. ITL eller 231 mio. ECU) forenelig med fællesmarkedet p(cid:229) bl. a. følgende betingelser: iv) der m(cid:229)tte ikke ydes ny støtte i forbindelse med pri- vatiseringen af virksomhederne i) Forpligtelsen til at gennemføre omstruktureringspla- nen Kommissionen fremførte i sin beslutning om at indlede proceduren, at den økonomiske sanering af Italstrade, der var fastsat i omstruktureringsplanen, ikke var ble- vet afsluttet. Den bemærkede især følgende: — der var i 1994 866 medarbejdere med tidsubegræn- set ansættelse (nedsk(cid:229)ret til 793 i 1995), dvs. flere end det samlede antal ansatte inden for bygge- og anlægsvirksomhed som fastsat i omstrukturerings- planen — den anførte personaleforøgelse faldt sammen med en absolut negativ økonomisk situation med tab p(cid:229) 15 mia. ITL i 1995 og 96 mia. ITL i 1996. Den italienske regering fremførte i sine bemærkninger, at de oplysninger, som Kommissionen havde anvendt, ogs(cid:229) omfattede medarbejdere, der var opført p(cid:229) virk- somhedens lønningsliste, men som i virkeligheden ikke arbejdede (som f. eks. personer, der modtog arbejdløs- hedsunderstøttelse). En ensartet sammenligning ville ifølge den italienske regering have ført til følgende konklusioner: Personale ifølge omstruk- tureringsplanen (gennem- snit) Personale ved (cid:229)rets udgang, som anført i per- sonaleregisteret 1993 1994 1995 1996 1997 1 003 759 550 … 609 854 645 680 642 543 i) Italstrade skulle gennemføre den omstrukturerings- plan, som Kommissionen havde godkendt Bemærkning: Oplysninger om hele byggesektoren (Condotte og Italstrade). ii) Fintecna og dets datterselskaber, herunder Italstra- de, skulle privatiseres efter den plan, Kommissio- nen havde f(cid:229)et forelagt, og under alle omstændig- heder inden for en rimelig frist Ifølge den italienske regering viser ovennævnte tal, at planens m(cid:229)lsætning, nemlig at gøre virksomheden levedygtig, er blevet opfyldt. iii) provenuet af Fintecnas salg af virksomheder m(cid:229)tte ikke anvendes til at støtte endnu ikke afhændede kriseramte virksomheder For at foretage en korrekt sammenligning af tallene er det dog nødvendigt at sammenligne det gennemsnitlige antal ansatte om (cid:229)ret (ansl(cid:229)et som aritmetisk gennem- snit af tallene ved (cid:229)rets udgang for to p(cid:229) hinanden føl- gende (cid:229)r): L 109/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 1993 1994 1995 1996 1997 driftsomkostninger og senere rationaliserede sin orga- nisationsstruktur. Gennemsnitligt (cid:229)rligt personale (Kommissionens skøn) ikke oplyst 750 663 661 592 Som det tydeligt fremg(cid:229)r, var gennemsnittet kun i over- ensstemmelse med omstruktureringsplanen i 1994, hvorefter det, i b(cid:229)de 1995 og 1996, ligger langt over det i planen fastsatte. Samtidig opn(cid:229)ede Italstrade, til dels af denne grund, særdeles negative økonomiske resultater i modsætning til, hvad man havde fastlagt i omstruktureringsplanen. Ifølge planen skulle nettoresultatet i 1995 og 1996 være p(cid:229) henholdsvis 24 og 26 mia. ITL, men i stedet led Italstrade nettotab p(cid:229) henholdsvis 15 og 96 mia. ITL. Det var først i 1997, at selskabet opn(cid:229)ede et over- skud p(cid:229) 2 mia. ITL, selv om dette ganske vist skyldes ekstraordinære indtægter p(cid:229) 66 mia. ITL (for en stor dels vedkommende tilført af Fintecna). I denne forbindelse kan man ikke, som den italienske regering, fremføre, at denne forværring skyldes en uforudseelig, d(cid:229)rlig udvikling p(cid:229) markedet. Ifølge pla- nen skulle Italstrade nemlig gennem interne omstruk- tureringsforanstaltninger kunne opn(cid:229) en bruttoavance (før strukturomlægningsomkostningerne) p(cid:229) 7 % af omsætningen allerede fra 1995. En s(cid:229)dan avance ville teoretisk set have kunnet give et nettooverskud, p(cid:229) trods af faldet i indtægterne, p(cid:229) ca. 12 mia. ITL i 1995 og 13 mia. ITL i 1996. Italstrade nedbragte især sine strukturomkostninger kraftigere end fastsat i den omstruktureringsplan, som Kommissionen havde godkendt. Som det fremg(cid:229)r af tabel 1, nedbragte Italstrade, p(cid:229) grund af forringelsen af bruttoavancen i 1995 og 1996, sine strukturomkost- ninger fra 15 mia. ITL i 1995 ((cid:159)6 % i forhold til pla- nen) til 13 mia. ITL i 1997 ((cid:159)35 % i forhold til pla- nen). Ved denne omstrukturering opn(cid:229)ede Italstrade en brut- toavance p(cid:229) ca. 6 % af omsætningen, selv om indtæg- terne var 70 % lavere end fastsat i planen. Herved opn(cid:229)ede Italstrade desuden et, om end beskedent, net- tooverskud for første gang i lang tid. Tabel 1 Italstrades driftsresultater (i mia. ITL) 1995 jf. plan 1995 reelt 1996 jf. plan 1996 reelt 1997 jf. plan 1997 reelt Nettoomsætning 503 197 790 239 854 330 Bruttoavance 28 (10) 35 (2) 35 18 Strukturomkostnin- ger (16) (15) (19) (16) (20) (13) Nettoresultat (tab) 24 (15) 26 (96) 27 2 Kilde: Italstrades regnskaber for 1995, 1996 og 1997 omklassificeret i IRI’s note af 19. januar 1998. Takket være en avance p(cid:229) 7 % mente Kommissionen, at selskabet ogs(cid:229) under mere pessimistiske markedsfor- hold — som gjorde sig gældende — skulle have kunnet opretholde en væsentlig økonomisk ligevægt uden at f(cid:229) behov for yderligere kapitaltilførsler. I virkeligheden var Italstrades avance i 1995 og 1996 direkte negativ med et nettotab i 1996, som oversteg egenkapitalen. Det skal dog bemærkes, at perioden 1995–1997 har været en af de vanskeligste perioder for den italienske byggesektor (som tegnede sig for over 60 % af Italstra- des ordrebeholdning) med et betydeligt fald i licitatio- nernes størrelse (først og fremmest offentlige udbud) samt en kraftig udhulning af avancerne. Over for disse negative konjunkturforhold gennemførte selskabet kraftigere omstruktureringsforanstaltninger end fastsat i den godkendte plan, hvorved det nedbragte sine I øvrigt skyldes en stor del af selskabets nettotab i denne periode en værdiforringelse af aktiverne som følge af mindre avancer p(cid:229) igangværende arbejder eller p(cid:229) allerede opn(cid:229)ede kontrakter. Det skal desuden bemærkes, at rationaliseringsbestræ- belserne vil blive styrket yderligere som fastsat i den plan, Kommissionen har f(cid:229)et forelagt, idet man vil være særlig opmærksom p(cid:229) de centrale struktur- omkostninger. Hermed kan betingelsen i beslutningens artikel 1, stk. 2, betragtes som opfyldt, ogs(cid:229) n(cid:229)r man tager de foranstaltninger i betragtning, som selskabet har truf- fet for at imødeg(cid:229) en situation p(cid:229) markedet, der var værre end forudset i omstruktureringsplanen. 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/7 ii) Forpligtelsen til at privatisere Italstrade i det fast- satte tempo eller i hvert fald inden for en rimelig frist — betingelserne for overdragelse af de resterende 51 % af kapitalen Da Kommissionen vedtog sin beslutning, tog den blandt andet hensyn til, at den italienske regering havde forpligtet sig til hurtigt at privatisere Italstrade ifølge omstruktureringsplanen; p(cid:229) grundlag af de fore- liggende oplysninger mente Kommissionen, at privati- seringen kunne foretages inden for en meget kort frist (1). Kommissionen betragtede en hurtig afhæn- delse af Italstrade som et af de vigtigste kriterier for, at støtten til Iritecna kunne anses for at være forenelig med fællesmarkedet, i betragtning af blandt andet den betydelige støtte, som selskabet hidtil havde modtaget i forbindelse med sin bygge- og anlægsvirksomhed. Kommissionen erkendte, at der p(cid:229) det tidspunkt, hvor den traf sin beslutning, stadig var en strukturomlæg- ning i gang p(cid:229) dette omr(cid:229)de; p(cid:229) baggrund af Iritecna- planen havde den dog ansl(cid:229)et i beslutningen, at denne omstrukturering ville være afsluttet inden udgangen af 1995 (2), s(cid:229)ledes at selskaberne kunne afhændes. Der- for indeholdt beslutningens artikel 1, stk. 3 og 5, en forpligtelse til at privatisere Fintecnas datterselskaber efter den plan, der var forelagt Kommissionen, eller inden for en rimelig frist, og uden yderligere statsstøt- te. Som nævnt blev salgsproceduren dog stillet i bero kort efter, at beslutningen var truffet, og blev først sat i gang p(cid:229) ny i november 1995. Ifølge den italienske regering skyldtes dette, at det var nødvendigt at under- søge de retlige konsekvenser af de kontraktgarantier, som IRI havde stillet i forbindelse med højhastigheds- togprojektet. Det var først i marts 1997, at kontrakten om salg af de 49 % af Italstrades kapital, som Fintecna ejede, blev indg(cid:229)et med selskabet Astaldi. P(cid:229) det tidspunkt, hvor proceduren blev indledt, havde Kommissionen ikke tilstrækkelige oplysninger til at kunne fastsl(cid:229), om der var tale om et »egentligt« og definitivt salg, som krævet i beslutningen. Kommissionen gav især udtryk for betænkeligheder ved følgende: — Fintecnas overdragelse af de administrative beføjel- ser (udnævnelse af bestyrelsesmedlemmer) til købe- ren — de finansielle virkninger, som Italstrades eventuelle yderligere tab ville f(cid:229) for Fintecna — muligheden for at IRI’s garantier i forbindelse med højhastighedstogprojektet kommer til udbetaling. Den italienske regering gav i sit svar Kommissionen til- strækkelige oplysninger til, at det fjernede dens betæn- keligheder. Med hensyn til overdragelsen af de administrative beføjelser skal det understreges, at køberen f(cid:229)r ansva- ret for at udpege den administrerende direktør, som med bestyrelsens godkendelse f(cid:229)r beføjelser til at admi- nistrere selskabet. Beføjelserne er kun begrænsede med hensyn til eventuelle handlinger, der kan skade Fin- tecna eller IRI i forbindelse med højhastighedstogpro- jektet. Bestyrelsen best(cid:229)r af syv medlemmer: tre, her- under den administrerende direktør, udnævnes af Astaldi SpA (»Astaldi«), tre udnævnes af Fintecna, og formanden udnævnes af Astaldi med Fintecnas sam- tykke. P(cid:229) grundlag af disse oplysninger kan det fastsl(cid:229)s, at køberen overtager alle Fintecnas beføjelser bedrørende administrationen af Italstrade. Med hensyn til Fintecnas eventuelle forpligtelser i for- bindelse med Italstrades fremtidige tab er det fastsat i kontrakten, at aktionærerne bidrager til Italstrades eventuelle finansielle behov i forhold til deres kapita- landele, indtil Fintecna har overdraget sin resterende aktiepost. Fra dette tidspunkt vil det finansielle ansvar for resultater naturligvis udelukkende Italstrades p(cid:229)hvile Astaldi. Gennem denne ordning vil Fintecna p(cid:229) ny kunne blive nødt til at indskyde offentlige midler i Italstrade ved eventuelle fremtidige kapitaludvidelser. Ifølge kontrak- ten skal s(cid:229)danne kapitaludvidelser dog foretages af b(cid:229)de Fintecna og Astaldi i forhold til deres respektive kapitalandele. Da selskabet har en privat aktionær, er der desuden sikkerhed for, at en eventuel investering i Italstrade vil blive foretaget p(cid:229) grundlag af et forventet afkast af de inskudte midler; hvis udsigterne for Itals- trade skulle være negative, vil den private investor ikke indskyde flere midler, men snarere vælge at lade selskabet træde i likvidation. (1) Jf. afsnit III, punkt 6. (2) Jf. afsnit IV, punkt 3. Der er derfor mulighed for, at Italstrade modtager yderligere offentlige midler gennem Fintecna; i dette L 109/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 tilfælde vil midlerne dog blive betragtet som normale markedsøkonomiske investeringer, da den private inve- stor ogs(cid:229) yder et betydeligt bidrag (næsten halvdelen): disse midler kan derfor ikke betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 92. I forbindelse med kapitaltilførsler antager Kommissio- nen, at der ikke er tale om statsstøtte, n(cid:229)r de offentlige midler indskydes i virksomheden sammen med en til- svarende privat investering (1). Til trods for at Fintecna stadig ejer 51 % af Italstrade, er betingelsen i beslutningens artikel 1, stk. 3, derfor opfyldt. Forsinkelserne i forbindelse med salget skyldes nemlig forhold, som Fintecna ikke har nogen indfly- delse p(cid:229) (kontraktbestemmelsen vedrørende højhastig- hedstogprojektet); Fintecna har, i det omfang det har været muligt, søgt at privatisere Italstrade hurtigst muligt. Denne m(cid:229)lsætning skal som nævnt betragtes som opfyldt i kraft af bestemmelserne i salgskontrak- ten samt de italienske myndigheders forpligtelse til hurtigst muligt at afslutte salget af den resterende aktiepost. Fintecna og Astaldi vil udelukkende deltage i en even- tuel udvidelse af Italstrades kapital i forhold til deres respektive kapitalandele i virksomheden. I s(cid:229) fald kan det antages, at Fintecnas eventuelle kapitalindskud i Italstrade vil blive gennemført p(cid:229) vilk(cid:229)r, der er accep- table for en privat investor, som opererer under nor- male markedsøkonomiske forhold. tager Kommissionen Med hensyn til kontraktbestemmelserne vedrørende højhastighedstogprojektet til efterretning, at IRI og TAV forhandler om at fjerne bestemmelsen om, at IRI skal beholde aktiemajoriteten i Italstrade. Hvis disse forhandlinger ender med et positivt resultat, mener Kommissionen, at det vil frem- skynde overdragelsen af Italstrades kapital til Astaldi. Med hensyn til betingelserne for Fintecnas overdra- gelse af sin resterende aktiepost p(cid:229) 51 % til Astaldi giver kontrakten Fintecna ret til at sælge de 51 % til Astaldi til en fast pris fra den 1. januar til den 30. juni 1999 eller i seks m(cid:229)neder efter, at IRI har indfriet garantierne i forbindelse med højhastighedstogprojek- tet. iii) Forbud mod at anvende Fintecnas salgsprovenu til støtte for kriseramte virksomheder, og iv) Forbud mod at yde ny støtte til virksomhedernes privatisering P(cid:229) baggrund af den italienske regerings oplysninger er det indlysende, at de to parter ikke har nogen juridisk forpligtelse til at afslutte salget af Italstrade. Fintecna har kun ret til at sælge sin resterende kapital; det er først i det øjeblik, hvor Fintecna benytter denne ret, at den anden part er forpligtet til at afslutte salget. Hvis man forestiller sig, at Fintecna ikke f(cid:229)r lejlighed til at benytte denne ret, vil salget af Italstrade ikke være afsluttet, og betingelsen i Kommissionens beslutning vil ikke være opfyldt. Den italienske regering har dog forpligtet sig til at sik- re, at Fintecna sælger de resterende aktier i Italstrade p(cid:229) de vilk(cid:229)r, der er fastsat i kontrakten, især inden for de fastsatte frister. I betragtning af denne forpligtelse kan Fintecnas resterende aktiepost i Italstrade anses for udelukkende at være midlertidig og tjene som sik- kerhed for IRI i forbindelse med sidstnævntes garantier for højhastighedstogprojektet, for det tilfælde at købe- ren ikke opfylder sine forpligtelser. (1) Jf. »anvendelse af traktatens artikel 92 og 93 p(cid:229) offentlige virksomheder«, kapitalandele i myndigheders Bull. 9-1984, punkt 3. 2. For at fastsl(cid:229) om Fintecna har opfyldt betingelserne i beslutningens artikel 1, stk. 4 og 5, og især forbuddet mod yderligere støtte, skal det undersøges p(cid:229) grundlag af traktatens artikel 92, stk. 1, om de midler, der er ydet Italstrade efter 1994, kan betragtes som en inve- stering, der er foretaget p(cid:229) markedsøkonomiske vilk(cid:229)r, eller om der er tale om statsstøtte. For at fastsl(cid:229) om de finansielle forbindelser mellem staten og de offentlige virksomheder indebærer støtte i henhold til artikel 92, undersøger Kommissionen de finansielle strømme p(cid:229) grundlag af det s(cid:229)kaldte mar- kedsøkonomiske investorprincip. I det foreliggende til- fælde skal det undersøges, om de midler, der er ydet Italstrade, skal betragtes som offentlige midler, og om de er ydet efter ovennævnte princip. Som led i Iritecna-planen blev Italstrade overdraget til Fintecna, der kontrolleres 100 % af IRI, som igen er et industrielt holdingselskab, der ejes fuldt ud af den ita- lienske stat. Den italienske regering udpeger IRI’s bestyrelse, der igen udpeger Fintecnas bestyrelse. 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/9 betragtes Ifølge EF-Domstolens retspraksis (jf. især dom af 21. marts 1991 i sag C-305/89, Italien mod Kommis- sionen) vedrørende spørgsm(cid:229)let om, hvorvidt støtte skal traktatens som statsstøtte artikel 92, »sondres der ikke mellem tilfælde, hvor støtten ydes direkte af staten, og tilfælde, hvor støtten ydes af offentlige eller private organer, som staten opretter eller udpeger med henblik p(cid:229) at administrere støtten« (1). Selv om midlerne til Italstrade ikke ydes direkte af staten, kan det s(cid:229)ledes udledes, at der er tale om offentlig støtte. efter I denne forbindelse er det ikke tilstrækkeligt at fastsl(cid:229) — som den italienske regering gør det i sine bemærk- ninger — at Fintecnas kapitalindskud blev foretaget via dets egne indtægter og ikke blev ydet af staten. Hvis selskabets indtægter ikke anvendes, s(cid:229) de giver overskud, som det er tilfældet med kapitalindskuddet i Italstrade, reducerer det nemlig fortjenesten for selska- bets aktionær — IRI — og i sidste instans for staten. Fintecna kunne have anvendt sine midler til mere udbyttegivende aktiviteter, s(cid:229)ledes at IRI og dermed staten havde opn(cid:229)et et større afkast af sin investering. Da et mindre afkast af IRI’s investering i Fintecna i sidste instans medfører en lavere indtægt for staten, kan det fastsl(cid:229)s, at støtten til Italstrade ganske vist ikke er ydet direkte af staten, men alligevel m(cid:229) anses for at være ydet med statsmidler. For at fastsl(cid:229) om den falder ind under forbuddet i artikel 92, stk. 1, skal det derfor undersøges, om det markedsøkonomiske inve- storpricip er overholdt (2). Ifølge dette princip vil en finansiel transaktion mellem staten og en offentlig virksomhed indebære støtte, n(cid:229)r den ikke ville være gennemført af en privat investor, der opererer p(cid:229) markedsøkonomiske vilk(cid:229)r. Der m(cid:229) især formodes at være tale om statsstøtte, »hvor sel- skabets finansielle situation, navnlig gældens struktur og størrelse, er af en s(cid:229)dan art, at det ikke synes beret- tiget at forvente et normalt afkast (i form af udbytte eller værdistigninger) af den investerede kapital inden for en rimelig frist« (3). Der m(cid:229) s(cid:229)ledes foretages en vurdering af Italstrades finansielle situation i (cid:229)rene forud for kapitaludvidelser- ne, jf. tabel 2: (1) Sml. 1991, s. I-1603, præmis 13. (2) Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om anven- delse af traktatens artikel 92 og 93 samt artikel 5 i Kom- missionens direktiv 80/723 p(cid:229) offentlige virksomheder i fremstillingssektoren, EFT C 307 af 13. 11. 1993, s. 3, afsnit III. (3) Ibid. , punkt 16. Tabel 2 Italstrades driftsresultater 1993 1994 1995 1996 (i mia. ITL) ikke oplyst ikke oplyst 245,1 197,3 238,9 (37,5) 18,9 (2) (2,0) (183,0) (19,3) (1) (15,0) (2) (96) ikke oplyst 30,0 15,0 32,0 Nettoomsætning Bruttoavance Nettoresultat (tab) Nettoformue (1) Efter Iritecnas afskrivning af fordringer p(cid:229) 186 mia. ITL. (2) Efter ekstraordinære poster p(cid:229) 45,8 mia. ITL, herunder 22 mia. ITL vedrørende salg af aktiver til datterselskaber og Iritecna. Kilde: Italstrades regnskaber. Ovennævnte tal viser, at Italstrade ikke var nogen ren- tabel virksomhed p(cid:229) det tidspunkt, hvor Fintecna til- førte den kapital. Fintecna tilførte ny kapital i 1996, p(cid:229) trods af at det p(cid:229) baggrund af selskabets øko- nomiske resultater ikke med rimelighed kunne forvente noget betydeligt afkast af investeringen. Det er i øvrigt ikke tilstrækkeligt at gøre gældende, at omkostningerne ved at lade selskabet træde i likvida- tion ville være højere end omkostningerne ved at til- føre kapital; for hvis markedsudsigterne var blevet for- værret, og en sanering var umulig, ville en privat aktionær muligvis have ladet selskabet træde i likvida- tion længe før 1996, ja endog før 1994, for at undg(cid:229) dyre kapitaltilførsler og for at nedbringe likvidations- omkostningerne væsentligt. P(cid:229) denne baggrund skal de finansielle midler, som Fin- tecna har ydet Italstrade efter 1994, betragtes som statsstøtte efter traktatens artikel 92, stk. 1. Som følge heraf er betingelsen i beslutningens artikel 1, stk. 5, ikke blevet overholdt: samtidig med undersøgelsen af, om den nye støtte er forenelig med fællesmarkedet, m(cid:229) det derfor ogs(cid:229) undersøges, om dette gælder for den støtte til Italstrade, der er godkendt ved Kommissio- nens beslutning (450 mia. ITL). For at vurdere om beslutningen er efterkommet, er det ikke tilstrækkeligt at fastsl(cid:229), at det samlede godkendte støttebeløb ikke vil blive overskredet. Det er nemlig udtrykkeligt anført i beslutningens artikel 1, stk. 5, at privatiseringen af de enkelte virksomheder ikke m(cid:229) finansieres med yderligere statsstøtte. Dette skyldes behovet for, at det var nødvendigt at reducere støttens fordrejende virkninger til et minimum og at anvende alle indtægter ved salget af virksomheder til at redu- L 109/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 cere Iritecna/Fintecna-koncernens likvidationsomkost- ninger. IV I betragtning af at de virksomheder, der var mest attraktive for eventuelle private investorer, var blevet overdraget til Fintecna til afhændelse og kun i begræn- indeholdt set omfang til yderligere omstrukturering, beslutningen udtrykkeligt et forbud mod at yde mere støtte til disse virksomheder. Principielt kan privatisering af offentlige virksomheder indebære statsstøtte enten til køberen — n(cid:229)r virksom- heden ikke sælges til markedsværdien — eller til den afhændede virksomhed, n(cid:229)r salgskontrakten p(cid:229)lægger køberen en forpligtelse til at videreføre urentable akti- viteter, som en investor, der opererer p(cid:229) markedsøko- nomiske vilk(cid:229)r, ville have afhændet. Det skal bemærkes, at salget af Italstrade til en privat investor er blevet afsluttet i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler. B(cid:229)de salgsproceduren i 1994 — der senere blev stillet i bero — og proceduren i 1995 — der blev afsluttet med salget af selskabet til Astaldi — blev gennemført ved offentligt udbud. Under salgsproceduren tilkendegav ca. 20 investorer en foreløbig interesse i salget af Fintecnas virksomhe- der inden for bygge- og anlægssektoren. Heraf bekræf- tede 13 senere deres interesse og fik tilsendt oplynings- materiale; 3 af disse investorer blev senere udvalgt p(cid:229) den s(cid:229)kaldte »short list«. Til sidst var det kun Astaldi, der afgav et bindende tilbud og derfor blev medtaget i »due diligence«-fasen. Den procedure, Fintecna fulgte, sikrede, at alle poten- tielle investorer blev stillet lige i forbindelse med sal- get, og at det bedste tilbud blev udvalgt. Kommissio- nen kan derfor konkludere, at virksomheden blev solgt til markedspris, og at der derfor ikke blev ydet støtte til Astaldi i forbindelse med købet af Italstrade. Visse former for støtte er, eller kan betragtes som, for- enelige med fællesmarkedet efter traktatens artikel 92, stk. 2 og 3. I betragtning af foranstaltningernes art i den forelig- gende sag kan stk. 2 og stk. 3, litra a) og b), ikke anvendes. P(cid:229) grund af Italstrades forskellige aktiviteter og geografiske beliggenhed, og da foranstaltningerne ikke har regionalt sigte, er det kun undtagelsen i artikel 92, stk. 3, litra c), vedrørende udvikling af visse erhvervsgrene, der kan anvendes. I betragtning af selve støttens art er der tale om støtte til omstrukturering af kriseramte virksomheder. har Kommissionen fællesskabsramme- udarbejdet bestemmelser for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (»EU-rammebestemmelser- ne«) (1). For at Kommissionen kan godkende ad hoc- støtte til en kriseramt virksomhed, skal støtten i prak- sis opfylde følgende betingelser: i) den skal sikre, at virksomheden p(cid:229) ny bliver leve- dygtig p(cid:229) lang sigt ii) den skal forhindre urimelige konkurrencefordrej- ninger iii) den skal st(cid:229) i forhold til omkostningerne og for- delene ved omstruktureringen og derfor holdes p(cid:229) det nødvendige minimum iv) omstruktureringsplanen skal gennemføres fuldt ud v) Kommissionen skal følge og kontrollere planens gennemførelse. salgskontrakten ingen særlige Desuden indeholder bestemmelser om, at køberen er forpligtet til at opret- holde eventuelt tabsgivende aktiviteter. Salgsbetingel- serne indebærer derfor ikke nogen støtte til Italstrade. Alle disse betingelser skal være opfyldt, for at Kom- missionen kan fastsl(cid:229), at støttens virkninger ikke stri- der mod Fællesskabets interesse, og for at den kan godkende den i henhold til artikel 92, stk. 3, litra c). Efter at det s(cid:229)ledes er fastsl(cid:229)et, at støtten til Italstrade efter 1994 skal betragtes efter artikel 92, stk. 1, og at den støtte, som virksomheden modtog før 1994, og som Kommissionen godkendte ved sin beslutning, principielt ogs(cid:229) m(cid:229) anses for ulov- lig, skal det undersøges, om den samlede støtte er for- enelig med fællesmarkedet. som statsstøtte Med hensyn til nr. i) havde de italienske myndigheder allerede i forbindelse med Kommissionens beslutning fremlagt en omstruktureringsplan, der p(cid:229) ny skulle gøre Italstrade rentabel fra 1995. Støtten til Italstrade indtil 1994 (450 mia. ITL) blev anset for at være for- (1) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 12. 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/11 enelig med fællesmarkedet i kraft af denne plan og p(cid:229) grundlag af EU-reglerne. Italstrade opn(cid:229)ede dog ikke de forventede økonomiske resultater og m(cid:229)tte derfor p(cid:229) ny have tilført offentlig støtte (som nævnt p(cid:229) ca. 178 mia. ITL). Italstrades omstruktureringsplan, som Kommissionen godkendte ved sin beslutning, var baseret p(cid:229) forsigtige antagelser over udviklingen i selskabets ordrebehold- ning. Pr. 31. december 1992 havde det en ordrebehold- ning p(cid:229) 2 377 mia. ITL, hvoraf ca. 558 mia. ITL ved- rørte højhastighedstogprojektet. P(cid:229) grundlag af det tempo, hvori ordregiveren ønskede ordrerne udført, kunne der med rimelighed forventes en udvikling i Italstrades omsætning og økonomiske resultater som anført i tabel 3. Tabel 3 Italstrades forventede driftsresultater Især udarbejdede selskabet i 1996 en ny intern omstruktureringsplan (tabel 4), der skulle sikre en sta- bil rentabilitet. Planen skal bl. a. sikre et langsomt opsving i aktiviteterne vedrørende højhastighedstog- projektet, men er fortrinsvis baseret p(cid:229) en begrænsning af yderligere strukturomkostninger i forhold til den plan, som Kommissionen godkendte ved sin beslut- ning. Tabel 4 Italstrades driftsplan for 1998–2000 Nettoomsætning Bruttoavance Strukturomkostninger (i mia. ITL) Nettoresultat (tab) (i mia. ITL) 1998 1999 2000 370 21 (15) 6 400 28,5 (15) 7,5 453 31 (16) 9,5 Nettoomsætning Bruttoavance Driftsresultat Nettoresultat (tab) 1995 503 28 12 24 1996 790 35 16 26 1997 854 35 15 27 Kilde: Iritecnas omstruktureringsplan. Kilde: Italstrades omstruktureringsplan for 1998–2000. Strukturomkostningerne holdes p(cid:229) under 25 % i for- hold til planen med henblik p(cid:229) at opretholde en til- strækkelig rentabilitet p(cid:229) trods af omsætningen, der er betydeligt lavere end oprindeligt forventet. Krisen inden for bygge- og anlægsvirksomhed i Italien blev dog værre end ventet, og de ordrer, selskabet alle- rede havde modtaget i forbindelse med højhastigheds- togprojektet, blev forsinket af (cid:229)rsager, som selskabet ikke selv havde nogen indflydelse p(cid:229). Som anført i tabel 1 blev Italstrades omsætning derfor betydeligt lavere end ventet: Italstrade vil f(cid:229) et nettoresultat p(cid:229) ca. 2 % af indtæg- terne for perioden p(cid:229) trods af, at produktionen er under 50 % af det skøn, der er fastsat i Iritecnas plan for 1996. Dette sker ved en yderligere nedskæring i strukturomkostningerne gennem yderligere personale- nedskæringer og omstrukturering af driften. — i 1995 var den p(cid:229) 197 mia. ITL, dvs. 39 % af det forventede — i 1996 var den p(cid:229) 239 mia. ITL, dvs. 30 % af det forventede. Som det ogs(cid:229) var tilfældet i 1994, var Italstrades omsætning i ovennævnte to (cid:229)r ca. 50 % lavere end i 1992, hvor krisen i den sektor, hvor Italstrade opere- rer, i øvrigt allerede var meget alvorlig. Det skal bemærkes, at Italstrades omsætning i perioden er fal- det kraftigere end omsætningen p(cid:229) markedet som hel- hed. P(cid:229) baggrund af denne udefrakommende forvær- ring af markedsvilk(cid:229)rene iværksatte Italstrade yder- ligere omstruktureringsforanstaltninger i forhold til planen. Selskabet led ganske vist tab i 1996, b(cid:229)de driftstab og et fald i nettoresultatet, men allerede i 1996 var der en klar positiv tendens til mindre driftstab, dvs. en for- bedring i virksomhedens konkurrenceevne. I 1997 blev denne tendens understøttet yderligere af de positive resultater b(cid:229)de med hensyn til bruttoavancen og netto- resultatet. I kraft af den yderligere omstrukturering, især i perio- den 1996-1997, i forhold til den plan, Kommissionen godkendte ved sin beslutning, vil Italstrade kunne opn(cid:229) en tilstrækkelig rentabilitet p(cid:229) trods af den uven- tede forværring af markedsvilk(cid:229)rene. Det skal i øvrigt bemærkes, at en s(cid:229)dan langsigtet rentabilitet skyldes L 109/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27. 4. 1999 virkningerne af den interne rationalisering (kapacitets- nedskæring osv. ) og ikke optimistiske markedsudsigter. Den første betingelse for godkendelse af støtte til omstrukturering kan s(cid:229)ledes anses for opfyldt. Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at virk- somheden er blevet overdraget til en privat aktionær, og at staten ifølge aftalen ikke skal yde finansiel støtte i forbindelse med Italstrades eventuelle fremtidige tab. Desuden vil en privat aktionær (jf. afsnit III, nr. ii)) give større sikkerhed med hensyn til Italstrades renta- bilitetsudsigter. Med hensyn til nr. ii) m(cid:229) støtte til en virksomhed ikke medføre urimelige konkurrencefordrejninger. Principi- elt vil enhver form for statsstøtte til en virksomhed skabe en urimelig fordrejning af den frie konkurrence, fordi den sætter den p(cid:229)gældende virksomhed i en gun- stigere økonomisk situation end virksomhedens kon- kurrenter. Det er derfor nødvendigt at opveje denne virkning med kapacitetsnedskæringer, især inden for sektorer som bygge- og anlægsvirksomhed, hvor der findes en betydelig overkapacitet. hovedsagelig I den foreliggende sag medførte den omstrukturerings- plan, som Kommissionen godkendte ved sin beslut- ning, betydelige nedskæringer i produktionskapacite- ten. Inden for byggesektoren er virksomhedernes pro- duktionskapacitet p(cid:229) menneskelige ressourcer, b(cid:229)de n(cid:229)r det gælder planlæg- ningen og udførelsen af arbejdet; p(cid:229) det tidspunkt, hvor beslutningen blev truffet, viste den betydelige per- sonale- og produktionsnedskæring klart det betydelige fald i selskabets markedsandel. Kommissionen mente derfor, at den støtte, der blev ydet Italstrade indtil den 31. for 1994, december omstruktureringsstøtte. betingelserne opfyldte baseret Da Italstrade har modtaget yderligere støtte efter beslutningen, m(cid:229) det undersøges, om disse nye midler p(cid:229)virker samhandelen mellem medlemsstaterne p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den fælles interesse; dette vil være tilfældet, hvis selskabet har kunnet benytte disse midler til finansiering af kommerciel praksis med hen- blik p(cid:229) at forøge markedsandelen p(cid:229) bekostning af de konkurrenter, der ikke har modtaget støtte. Som nævnt perioden 1995-1997 en nedskæring i sit personale og dermed sin produktionskapacitet mere end fastsat i planen. Italstrade foretog dog i Kommissionen mente i øvrigt ikke, at udviklingen i selskabets omsætning i forhold til omstrukturerings- planen (jf. tabel 3) ville p(cid:229)virke samhandelen p(cid:229) en m(cid:229)de, der stred mod den fælles interesse. I virkelighe- perioden den i 1995-1997 ca. 30 % af det i planen fastsatte, og ordretilgangen var betydeligt lavere, som det fremg(cid:229)r af tabel 5. omsætning Italstrades androg Tabel 5 Udviklingen i Italstrades omsætning og ordrebeholdning 1993 1994 1995 1996 1997 (mia. ITL) Nettoomsætning 660 245 197 239 370 Ordrebeholdning 1 653 1 284 1 256 1 077 1 036 herunder højhastig- hedstogprojektet 558 530 480 380 Ikke oplyst Kilde: Italstrades regnskaber. Det fremg(cid:229)r klart af ovennævnte tal, at Italstrades konkurrencebetonede aktiviteter p(cid:229) verdensmarke- derne blev gradvis forringet p(cid:229) grund af selskabets omstrukturering. Den omstruktureringsplan, der blev godkendt ved beslutningen, indeholdt en ordretilgang, der stort set svarede til omsætningen for hvert af de (cid:229)r, som planen omfattede. Dette produktions- og ordreni- veau blev betragtet som foreneligt med fællesmarkedet p(cid:229) grund af den betydelige omstrukturering, som virk- somheden allerede havde gennemført. P(cid:229) trods af at omsætningen var ca. 70 % lavere end fastsat i planen, mindskede Italstrade ogs(cid:229) sin ordrebe- holdning med ca. 40 % i forhold til 31. december 1993 og begrænsede s(cid:229)ledes sine konkurrencebetonede aktiviteter p(cid:229) de p(cid:229)gældende markeder betydeligt mere end fastsat i Iritecna-planen. Selskabets endelige kon- kurrencemæssige stilling kommer derfor ikke til at p(cid:229)virke samhandelen p(cid:229) en m(cid:229)de, der strider mod den fælles interesse. Med hensyn til nr. iii) skal statsstøtten for at kunne erklæres forenelig med fællesmarkedet begrænses til det, der er strengt nødvendigt til finansiering af den økonomiske sanering, og den m(cid:229) ikke anvendes til finansiering af en aggressiv forretningspolitik, medmin- dre det sker i det omfang, det er nødvendigt for at gen- skabe virksomhedens rentabilitet. P(cid:229) grundlag af den italienske regerings oplysninger kan det fastsl(cid:229)s, at Fintecnas støtte til Italstrade var 27. 4. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 109/13 nødvendig for at dække tabene i forbindelse med for- ringelsen af aktiverne og omkostningerne ved kapaci- tetsnedskæringen (personalenedskæringer). Fintecna har som led i salgsproceduren finansieret omstrukture- ringsforanstaltninger ud over det, der var fastsat i Iri- tecna-planen, for at imødeg(cid:229) den uventede forværring af markedsudsigterne. Kommissionen mener derfor ikke, at støtten har tilført selskabet yderligere likviditet, som ikke stod i forhold til omstruktureringen, og som kunne finansiere en aggressiv forretningspolitik eller investeringer, der ikke var nødvendige for omstruktureringen. Kommissionen bemærker desuden, at Italstrade ikke f(cid:229)r nogen skattelettelser i forbindelse med de tab, der dækkes med Fintecnas kapitaltilførsler. Endelig bidrager støttemodtageren selv i betydeligt omfang til finansieringen af omstruktureringen, idet eventuelle yderligere omkostninger skal bæres af begge aktionærer i forhold til deres respektive kapitalandele i tidspunkt, hvor de resterende selskabet, 51 % er definitivt afhændet. indtil det Den italienske regering skal regelmæssigt fremsende oplysninger om, hvorledes privatiseringen skrider frem, og om gennemførelsen af den omstruktureringsplan, der er fastsat for Italstrade — Støtten opfylder de betingelser, der er fastsat i Fælles- skabets rammebestemmelser af 27. juli 1994 for stats- støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Støtten er derfor undtaget fra forbuddet stk. 1, og EØS-aftalens i artikel 61, stk. 1, i henhold traktatens artikel 92, stk. 3, litra c), og EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), og forenelig med fællesmarkedet, s(cid:229)fremt artikel 2 overholdes. traktatens artikel 92, Artikel 2 Italien overdrager Fintecnas i Italstrade til den private aktionær inden for de frister og p(cid:229) de betingelser, der er fastsat i salgskontrakten, især fristerne i forbindelse med optionen. resterende aktiepost Artikel 3 For at sikre, at Italien samarbejder fuldt ud om den kontrolordning, der indføres ved denne beslutning, forelægger Italien hvert halve (cid:229)r Kommissionen en beretning om Italstrades økonomiske og finansielle udvikling og giver p(cid:229) forh(cid:229)nd Kommissionen medde- lelse om de vigtigste skridt vedrørende salget af Fintec- nas resterende andel i Italstrade. Den første beretning omfatter Italstrades økonomiske og finansielle resultater pr. 30. juni 1998 og skal være Kommissionen i hænde pr. 31. december 1998. VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING: Artikel 4 Artikel 1 Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik. i Den støtte p(cid:229) i alt 178 mia. ITL (78 mio. ECU), der i (cid:229)rene 1995-1997 blev ydet Italstrade SpA (»Italstra- de«) form af kapitaltilførsler, og den støtte p(cid:229) 450 mia. ITL, der blev ydet Italstrade før 1994 med Kommissionens godkendelse, skal betragtes som stats- støtte efter EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-af- talens artikel 61, stk. 1. Udfærdiget i Bruxelles, den 16. september 1998. P(cid:229) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


title: Νομοθετικό ψήφισμα που αποτελεί τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με την πρόταση απόφασης του Συμβουλίου που αφορά τη θέση της Κοινότητας στο συμβούλιο σύνδεσης για τη συμμετοχή της Βουλγαρίας σε κοινοτικά προγράμματα στον πολιτιστικό τομέα (COM(98)0239 C4-0319/98 98/0145(CNS)) (Διαδικασία διαβούλευσης)

eurovoc_concepts:
Bulgaria
Central and Eastern European Countries
EU programme
accession to the European Union
cultural policy


title: 98/578/CE: Decisione della Commissione del 16 settembre 1998 su una regolamentazione tecnica comune relativa alle stazioni LMES (Low data rate Land Mobile satellite Earth Stations, stazioni terrestri mobili per le comunicazioni via satellite a bassa velocità di trasmissione binaria) che operano nelle bande di frequenza 1,5/1,6 GHz [notificata con il numero C(1998) 2724] (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
approval
computer terminal
harmonisation of standards
satellite communications
technical regulations
waveband

text: L 278/46 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 10. 98 DECISIONE DELLA COMMISSIONE del 16 settembre 1998 su una regolamentazione tecnica comune relativa alle stazioni LMES (Low data rate Land Mobile satellite Earth Stations, stazioni terrestri mobili per le comuni- cazioni via satellite a bassa velocit(cid:133) di trasmissione binaria) che operano nelle bande di frequenza 1,5/1,6 GHz [notificata con il numero C(1998) 2724] (Testo rilevante ai fini del SEE) (98/578/CE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, vista la direttiva 98/13/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 12 febbraio 1998, relativa alle apparecchia- ture terminali di telecomunicazione e alle apparecchiature di stazioni terrestri di comunicazione via satellite, incluso il reciproco riconoscimento della loro conformit(cid:133) (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 2, secondo trattino, considerando che la Commissione ha adottato la misura tipo di apparecchiature delle stazioni che stabilisce il terrestri di comunicazione via stellite per il quale (cid:138) richiesta una regolamentazione tecnica comune, nonch(cid:130) la relativa dichiarazione sulla portata di tale regolamenta- zione di cui all’articolo 7, paragrafo 2, primo trattino, della direttiva 98/13/CE; considerando che (cid:138) opportuno adottare le corrispondenti norme armonizzate, o parti di norme armonizzate, in attuazione dei requisiti essenziali, da trasformare nelle regolamentazioni tecniche comuni; considerando che per garantire continuit(cid:133) di accesso ai mercati ai fabbricanti (cid:138) necessario prevedere disposizioni transitorie relative ad apparecchiature omologate confor- memente alle disposizioni nazionali di omologazione; considerando che la proposta (cid:138) stata presentata al comi- tato di approvazione delle apparecchiature terminali (ACTE), ai sensi dell’articolo 29, paragrafo 2; considerando che la regolamentazione tecnica comune adottata nella presente decisione (cid:138) conforme al parere dell’ACTE, HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE: Articolo 1 La presente decisione si applica alle apparecchiature 1. delle stazioni terrestri di comunicazione via satellite che rientrano nel campo di applicazione della norma armo- nizzata di cui all’articolo 2, paragrafo 1. 2. La presente decisione istituisce una regolamenta- zione tecnica comune relativa alle stazioni terrestri mobili per le comunicazioni via satellite a bassa velocit(cid:133) di trasmissione binaria (LMES) che operano nelle bande di frequenza 1,5/1,6 GHz. Articolo 2 1. La regolamentazione tecnica comune comprende la norma armonizzata, elaborata dall’ente di normazione competente, che attua nella misura applicabile i requisiti essenziali di cui all’articolo 17 della direttiva 98/13/CE. Il riferimento a questa norma figura nell’allegato I. 2. Le apparecchiature delle stazioni terrestri di comuni- cazione via satellite oggetto della presente decisione sono conformi alla regolamentazione tecnica comune di cui al paragrafo 1, soddisfano i requisiti essenziali di cui all’arti- colo 5, lettere a) e b), della direttiva 98/13/CE e i requisiti delle altre direttive pertinenti, in particolare le direttive 73/23/CEE (2) e 89/336/CEE (3) del Consiglio. 3. L’allegato II, tabella A, indica i limiti delle emissioni spurie al di sopra dei 1 000 MHz e al di fuori delle bande 1 626,5-1 645,5 MHz e 1 656,6-1 660,5 MHz applicabili fino al 1o giugno 2002 e l’allegato II, della tabella B, quelli applicabili a partire da tale data. Articolo 3 Gli organismi notificati, designati per l’esecuzione delle procedure di cui all’articolo 10 della direttiva 98/13/CE, riguardo alle apparecchiature delle stazioni terrestri di comunicazione via satellite di cui all’articolo 1, paragrafo 1, della presente decisione, utilizzano o assicurano l’utiliz- zazione della norma armonizzata di cui all’allegato dopo la notifica della presente decisione. (1) GU L 74 del 12. 3. 1998, pag. 1. (2) GU L 77 del 26. 3. 1973, pag. 29. (3) GU L 139 del 23. 5. 1989, pag. 19. 15. 10. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 278/47 Articolo 4 Articolo 5 1. Le disposizioni nazionali di omologazione relative alle apparecchiature oggetto della norma armonizzata di cui all’allegato cessano di avere effetto tre mesi dopo la data di adozione della presente decisione. 2. Le apparecchiature di stazioni terrestri di comunica- zione via satellite omologate conformemente alle disposi- zioni nazionali di omologazione possono continuare ad essere immesse in commercio e poste in servizio. Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione. Fatto a Bruxelles, il 16 settembre 1998. Per la Commissione Martin BANGEMANN Membro della Commissione L 278/48 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 10. 98 ALLEGATO I Riferimento alla norma armonizzata applicabile La norma armonizzata di cui all’articolo 2 della presente decisione (cid:138) la seguente: Satellite Earth Stations and Systems (SES); Low data rate Land Mobile satellite Earth Stations (LMES) operating in the 1,5/1,6 GHz frequency bands [Sistemi e stazioni terrestri per comunicazioni via satellite (SES); Stazioni mobili terrestri per comunicazioni via satellite a bassa velocit(cid:133) di trasmissione di dati (LMES) che operano nelle bande di frequenze da 1,5/1,6 Ghz] ETSI Istituto europeo per le norme di telecomunicazione Segretariato TBR26: maggio 1998 (eccetto l’introduzione) Informazioni complementari L’Istituto europeo per le norme di telecomunicazione (cid:138) riconosciuto conformemente alla direttiva 83/189/CEE del Consiglio (1). La norma armonizzata di cui sopra (cid:138) stata elaborata in virt(cid:151) di un mandato concesso conformemente alle procedure previste in materia dalla direttiva 83/189/CEE. Il testo integrale della norma armonizzata di cui sopra pu(cid:149) essere richiesto a: Istituto europeo per le norme di telecomunicazione 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Commissione europea DGXIII/A/2 (BU 31, 1/7) 200, rue de la Loi/Wetstraat B-1049 Bruxelles o a qualsiasi altro organismo incaricato di mettere a disposizione le norme ETSI (un elenco di tali organismi (cid:138) disponibile su Internet, all’indirizzo www. ispo. cec. be). (1) GU L 109 del 26. 4. 1983, pag. 8. 15. 10. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 278/49 ALLEGATO II TABELLA A Limiti delle emissioni spurie al di sopra dei 1 000 MHz e al di fuori delle bande 1 625,5—1 645,5 MHz e 1 656,6—1 660,5 MHz applicabili fino al 1o giugno 2002 Gamma di frequenza (MHz) 1 000—1 525 1 525—1 559 1 559—1 600 1 600—1 626 1 626—1 626,5 1 645,5—1 645,6 1 645,6—1 646,1 1 646,1—1 655,9 1 655,9—1 656,4 1 656,4—1 656,5 1 660,5—1 661 1 661—1 690 1 690—3 400 3 400—10 700 10 700—21 200 21 200—40 000 Portante attiva Portante attiva Limite EIRP (dBpW) Larghezza di banda (kHz) Limite EIRP (dBpW) Larghezza di banda (kHz) 49 49 49 74 84 104 84 74 84 104 84 74 49 (note 2) 55 (note 3) 61 67 100 100 100 100 3 3 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 48 17 48 48 48 57 57 57 57 57 48 48 48 48 54 60 100 3 100 100 100 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 100 Nota 1: Il limite inferiore si applica alle frequenze di transizione. Nota 2: Nella banda 3 253,0—3 321,0 MHz l’EIRP massima in una, e una sola, misura di larghezza di banda a 100 kHz non deve superare 82 dBpW. In caso contrario nella banda dovranno essere applicati i limiti di potenza indicati nella tabella. Nota 3: In ciascuna delle bande 4 879,5—4 981,5 MHz, 6 506,0—6 642,0 MHz e 8 132,5—8 302,5 MHz l’EIRP massima in una, e una sola misura di larghezza di banda a 100 MHz non deve superare 72 dBpW. Nella banda 9 759,0—9 963,0 MHz l’EIRP massima in una, e una sola, misura di larghezza di banda a 100 kHz non deve superare 61 dBpW. In caso contrario, nella banda dovranno essere applicati i limiti di potenza indicati nella tabella. L 278/50 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 15. 10. 98 TABELLA B Limiti delle emissioni spurie al di sopra dei 1 000 MHz e al di fuori delle bande 1 625,5—1 645,5 MHz e 1 656,6—1 660,5 MHz applicabili dal 1o giugno 2002 Portante attiva Portante non attiva Limite EIRP (dBpW) Larghezza di banda (kHz) Limite EIRP (dBpW) Larghezza di banda (kHz) Gamma di frequenza (MHz) 1 000—1 525 1 525—1 559 1 559,0—1 580,42 1 580,42—1 605,0 49 49 50 50 1 605,0—1 610,0 (nota 4) 1 610—1 626,0 1 626—1 626,5 1 645,5—1 645,6 1 645,6—1 646,1 1 646,1—1 655,9 1 655,9—1 656,4 1 656,4—1 656,5 1 660,5—1 661 1 661—1 690 1 690—3 400 3 400—10 700 10 700—21 200 21 200—40 000 74 84 104 84 74 84 104 84 74 49 (nota 2) 55 (nota 3) 61 67 100 100 1 000 1 000 100 100 3 3 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 48 17 50 50 (nota 5) 48 48 57 57 57 57 57 48 48 48 48 54 60 100 3 1 000 1 000 100 100 100 3 3 3 3 3 100 100 100 100 100 100 Nota 1: Il limite inferiore si applica alle frequenze di transizione. Nota 2: Nella banda 3 253,0—3 321,0 MHz l’EIRP massima in una, e una sola, misura di larghezza di banda a 100 kHz non deve superare 82 dBpW. In caso contrario, nella banda dovranno essere applicati i limiti di potenza indicati nella tabella. Nota 3: In ciascuna delle bande 4 879,5—4 981,5 MHz, 6 506,0—6 642,0 MHz e 8 132,5—8 302,5 MHz l’EIRP massima in una, e una sola, misura di larghezza di banda a 100 KHz non deve superare 72 dBpW. Nella banda 9 759,0—9 963,0 MHz l’EIRP massima in una, e una sola, misura di larghezza di banda a 100 kHz non deve superare 61 dBpW. In caso contrario, nella banda dovranno essere applicati i limiti di potenza indicati nella tabella. Note 4: Con interpolazione lineare da 40 dBpW a 100 kHz a 1 605,0 MHz fino a 74 dBpW a 100 kHz a 1 610,0 MHz. Note 5: Con interpolazione lineare da 40 dBpW a 100 kHz a 1 605,0 MHz fino a 48 dBpW a 100 kHz a 1 610,0 MHz