title: Dyrektywa Komisji 98/63/WE z dnia 3 września 1998 r. zmieniająca dyrektywę Rady 93/16/EWG mającą na celu ułatwienie swobodnego przepływu lekarzy i wzajemnego uznawania ich dyplomów, świadectw i innych dokumentów potwierdzających posiadanie kwalifikacjiTekst mający znaczenie dla EOG.

text: 134 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 06/t. 3 31998L0063 15. 9. 1998 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 253/24 DYREKTYWA KOMISJI 98/63/WE z dnia 3 września 1998 r. zmieniająca dyrektywę Rady 93/16/EWG mającą na celu ułatwienie swobodnego przepływu lekarzy i wzajemnego uznawania ich dyplomów, świadectw i innych dokumentów potwierdzających posiadanie kwalifikacji (Tekst mający znaczenie dla EOG) KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH medycyny nagłych wypadków do wykazu specjalności lekarskich wspólnych dla dwóch lub więcej Państw Członkowskich; uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności art. 49, art. 57 ust. 1 i 2, zdanie pierwsze i trze- cie oraz art. 66, uwzględniając dyrektywę Rady 93/16/EWG z dnia 5 kwietnia 1993 r. mającą na celu ułatwienie swobodnego przepływu leka- rzy i wzajemnego uznawania ich dyplomów, świadectw i innych dokumentów potwierdzających posiadanie kwalifikacji (1), zmie- nioną dyrektywą Komisji 98/21/WE (2), w szczególności jej art. 44a, a także mając na uwadze, co następuje: Zjednoczone Królestwo wystosowało uzasadniony wniosek zmiany dla tego Państwa Członkowskiego określeń neurochirur- gii, medycyny internistycznej, ortopedii, anatomii patologicznej i psychiatrii znajdujących się w wykazie specjalności lekarskich wspólnych dla wszystkich Państw Członkowskich; gastroenterologicznej, medycyny Luksemburg wystosował uzasadniony wniosek wprowadzenia dla tego Państwa Członkowskiego określeń biologii klinicznej, chirur- gii chirurgii szczękowo-twarzowej jamy ustnej i szczękowo-twarzowej do wykazu specjalności lekarskich wspól- nych dla dwóch lub więcej Państw Członkowskich; i chirurgii dentystycznej, jądrowej, Grecja wystosowała uzasadniony wniosek zmiany dla tego Pań- stwa Członkowskiego określenia radioterapii w wykazie specjal- ności lekarskich wspólnych dla dwóch lub więcej Państw Człon- kowskich; Zjednoczone Królestwo wystosowało uzasadniony wniosek zmiany dla tego Państwa Członkowskiego określeń mikrobiolo- gii bakteriologicznej, chirurgii piersiowej, kardiologii, wenerolo- gii, diagnostyki radiologicznej, radioterapii, geriatrii, chorób ner- kowych, chorób zakaźnych i medycyny społecznej znajdujących się w wykazie specjalności lekarskich wspólnych dla dwóch lub więcej Państw Członkowskich; Grecja wystosowała uzasadniony wniosek wprowadzenia dla tego Państwa Członkowskiego określeń chirurgii naczyniowej i medy- cyny społecznej do wykazu specjalności lekarskich wspólnych dla dwóch lub więcej Państw Członkowskich; Belgia, Irlandia i Zjednoczone Królestwo wystosowały uzasad- nione wnioski wprowadzenia dla tych Państw Członkowskich (1) Dz. U. L 165 z 7. 7. 1993, str. 1. (2) Dz. U. L 119 z 22. 4. 1998, str. 15. Dania, Hiszpania, Włochy, Irlandia, Finlandia, Szwecja i Zjedno- czone Królestwo wystosowały uzasadnione wnioski wprowadze- nia neurofizjologii klinicznej do wykazu specjalności lekarskich wspólnych dla dwóch lub więcej Państw Członkowskich; środki przewidziane w niniejszej dyrektywie są zgodne z opinią Komitetu Wyższych Urzędników ds. Zdrowia Publicznego usta- nowionego decyzją Rady 75/365/EWG (3), PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: Artykuł 1 W art. 5 ust. 3 dyrektywy 93/16/EWG wprowadza się następu- jące zmiany: a) w punkcie „neurochirurgia” określenie „neurological surgery” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „neurosurgery”; b) w punkcie „medycyna internistyczna” określenie „general medicine” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „general (internal) medicine”; c) w punkcie „ortopedia”, określenie „orthopaedic surgery” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określe- niem „trauma and orthopaedic surgery”; d) w punkcie „anatomia patologiczna” określenie „morbid ana- tomy and histopathology” przy państwie „Zjednoczone Króle- stwo” zostaje zastąpione określeniem „histopathology”; e) w punkcie „psychiatria” określenie „psychiatry” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „general psychiatry”. Artykuł 2 W art. 7 ust. 2 dyrektywy 93/16/EWG wprowadza się następu- jące zmiany: a) w punkcie „biologia kliniczna” dodano następujące zdanie: „Luksemburg: biologie clinique”; (3) Dz. U. L 167 z 30. 6. 1975, str. 19. 06/t. 3 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 135 b) w punkcie „mikrobiologia-bakteriologia” określenie „madical microbiology” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zos- taje zastąpione określeniem „medical microbiology and viro- logy”; c) w punkcie „chirurgia piersiowa” określenie „thoracic surgery” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „cardio-thoracic surgery”; „Luksemburg: chirurgie dentaire, orale maxillo-faciale”; q) dodaje się następujące dwa punkty: „— medycyna wypadkowa i nagłych wypadków Irlandia: accident and emergency medicine Zjednoczone Królestwo: accident and emergency medicine d) w punkcie „chirurgia naczyniowa” dodaje się: „Grecja: Aγγειοχειρουργικής”; e) w punkcie „kardiologia” określenie „cardio-vascular diseases” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „cardiology”; f) w punkcie „wenerologia” określenie „venereology” przy pań- stwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określe- niem „genito-urinary medicine”; g) w punkcie „diagnostyka radiologiczna” określenie „diagnostic radiology” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „clinical radiology”; h) w punkcie „radioterapia” określenie „Аκτινοθεραπευτική” przy państwie „Grecja” zostaje zastąpione określeniem „Аκτινοθε- ραπευτική — Oγκολογία”, a określenie „radiotherapy” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione okre- śleniem „clinical oncology”; i) w punkcie „geriatria” określenie „geriatrics” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „geriatric medicine”; j) w punkcie „choroby nerkowe” określenie „renal disease” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione okre- śleniem „renal medicine”; k) w punkcie „choroby zakaźne” określenie „communicable diseases” przy państwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określeniem „infectious diseases”; l) w punkcie „medycyna społeczna” dodaje się: „Grecja Κοινω- νική Іατρική”, a określenie „community medicine” przy pań- stwie „Zjednoczone Królestwo” zostaje zastąpione określe- niem „public health medicine”; m) w punkcie „chirurgia gastro-enterologiczna” dodaje się nastę- pujące określenie: „Luksemburg: chirurgie gastro-entérologique”; n) w punkcie „medycyna jądrowa” dodano następujące określe- nie: „Luksemburg: médicine nucléaire”; o) w punkcie „chirurgia szczękowo-twarzowa (podstawowe szkolenie medyczne)” dodaje się następujące określenie: „Luksemburg: chirurgie maxillo-faciale”; p) w punkcie „chirurgia dentystyczna, jamy ustnej i szczękowo- twarzowa (podstawowe szkolenie medyczne i dentystyczne)” dodaje się następujące określenie: — neurofizjologia kliniczna Dania: klinisk neurofysiology Hiszpania: neurofisiologia clinica Irlandia: Szwecja: Zjednoczone Królestwo: neurophysiology klinisk neurofysiology clinical neurophysiology”. Artykuł 3 W art. 27 dyrektywy 93/16/EWG wprowadza się następujące zmiany: a) w punkcie: „pierwsza grupa (pięć lat)” dodaje się następujące określenie: „— medycyna wypadkowa i nagłych wypadków”; b) w punkcie „grupa druga (cztery lata)” dodaje się następujące określenie: „— neurofizjologia”. Artykuł 4 1. Państwa Członkowskie wprowadzają w życie przepisy ustawo- we, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wykonania niniejszej dyrektywy nie później niż do dnia 30 czerwca 1999 roku i niezwłocznie powiadamiają o tym Komisję. Przepisy przyjęte zgodnie z niniejszym ustępem powinny zawie- rać odniesienie do niniejszej dyrektywy lub odniesienie to powinno towarzyszyć ich urzędowej publikacji. Metody dokony- wania takiego odniesienia określane są przez Państwa Członkow- skie. 2. Państwa Członkowskie przekażą Komisji teksty podstawo- wych przepisów prawa krajowego przyjętych na podstawie niniej- szej dyrektywy. Artykuł 5 Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie dwudziestego dnia po jej opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. 136 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 06/t. 3 Niniejsza dyrektywa skierowana jest do Państw Członkowskich. Artykuł 6 Sporządzono w Brukseli, dnia 3 września 1998 r. W imieniu Komisji Mario MONTI Członek Komisji


title: Kommissionens rapport til Rådet og Europa-Parlamentet - Momsopkrævnings- og kontrolprocedurer i medlemsstaterne - Kommissionens tredje rapport [artikel 12 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89]

eurovoc_concepts:
EU Member State
VAT
fraud
tax evasion
tax inspection

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 03. 09. 1998 KOM(1998) 490 endelig udg. KOMMISSIONENS RAPPORT TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Momsopkrævnings- og kontrolprocedurer i medlemsstaterne Kommissionens tredje rapport [artikel 12 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89] INDHOLDSFORTEGNELSE 1. INDLEDNING 2. SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER 2. 1. Bedragerityper 2. 2. Risikosektorer 3. KONTROL 3. 1. Kontekst og definition 3. 2. Kontrol: et afgørende afskrækkelsesmiddel i bekæmpelsen af svig 3. 3. Kontroladministration 3. 3. 1. Risikoanalyse 3. 3. 2. Midler til forebyggelse af svig 3. 4. Kontrol-og efterforskningsmetoder 3. 4. 1. Kontrolteknikker 3. 4. 2. En sektororienteret tilgang 3. 4. 3. Kontrolbeføjelser 3. 4. 4. Efterforskning i forbindelse med organiseret svig 3. 5. Restanceinddrivelse 4. KONLUSION 1 Ou 2 3 5 6 6 6 8 8 11 12 12 13 15 16 17 19 INDLEDNING 1. I henhold til artikel 12, stk. 3, i forordning 1553/891 "udarbejder Kommissionen hvert tredje år en rapport om de procedurer, der anvendes i de forskellige medlemsstater, samt om de forbedringer, der måtte være planlagt". Dette er den tredje rapport, som Kommissionen har udarbejdet i henhold til ovennævnte artikel (den første blev offentliggjort i 1992 og den anden i 19952). I den mellemliggende tid har de forskellige instanser, der beskæftiger sig med momsadministrationsprocedurerne, især rettet opmærksomheden mod problemer i tilknytning til kontrol og bekæmpelse af svig. Der er store interesser på spil: moms er fællesskabsbudgettets hovedindtægt, selv om dens relative andel til stadighed mindskes. Den udgør ligeledes en af de vigtigste indtægter for medlemsstaterne. I den anden rapport understregedes det, at ringe effektivitet med hensyn til registrerings-, opkrævnings- og kontrolprocedurer kan resultere i en indtægtsnedgang og følgelig i en nedgang i momsprovenuet, der må kompenseres gennem højere BNI-indtægter, hvorved der sker en ændring i momsindtægternes og BNI-indtægternes relative andel. De højere BNI-indtægter finansieres af alle medlemsstaterne. Manglende effektivitet med hensyn til opkrævning af moms i en medlemsstat får derfor følger for de øvrige medlemsstater. Såvel medlemsstaterne som Kommissionen har således en interesse i nøje at overvåge udviklingen i bedragerifænomenerne og at fremme initiativer til at forbedre og styrke forebyggelsen og bekæmpelsen af skattesvig. Det er ikke muligt ud fra de disponible oplysninger at drage kategoriske konklusioner vedrørende skattesvig - og navnlig ikke at sætte præcise tal på - men det er dog muligt at opstille visse indicier for bedrageriets udbredelse og omfang og at udlede nogle generelle principper vedrørende bekæmpelse af bedrageri. Efter en kort oversigt over de grundlæggende elementer, som i dag karakteriserer momsbedrageriet, sammenfattes de vigtigste erfaringer med og principper for kontrolsystemerne og udviklingen af disse i forsøget på at finde løsninger, der kan forbedre og skærpe bekæmpelsen af et fænomen, som udgør en trussel mod selve momssystemets integritet på fællesskabs- og medlemsstatsplan. Nærværende rapport om momsopkrævnings- og kontrolprocedurer i medlemsstaterne bygger på et bredt spektrum af undersøgelser og aktiviteter, der er gennemført i de forskellige instanser. 1 Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 - EFT L 155 af 7. juni 1989, s. 9-13. 2 Den første rapport blev udarbejdet i februar 1992 - SEK(92)280 endelig udg. ; den anden blev offentliggjort i juli 1995 - K0M(95)354 endelig udg. dec Blandt disse har de vigtigste kilder for redaktionen været følgende: 1. 2. 3. de momsseminarer, som Kommissionen har afholdt til opfølgning af henstillingerne i den anden rapport i henhold til artikel 123 om særprogrammer til imødegåelse af større risici; konklusionerne fra disse seminarer findes i det specifikke arbejdsdokument undersøgelser foretaget af de i forordning nr. 218/924 omhandlede udvalg (Det Stående Udvalg for Administrativt Samarbejde inden for Området Indirekte Skatter og Underudvalget om Bedrageribekæmpelse) seminarer afholdt inden for rammerne af Matthæus-Tax-programmet5. 2. SVIG OG UREGELMÆSSIGHEDER Når man taler om bekæmpelse af svig, er det som et minimum nødvendigt at definere nogle grundlæggende karakteristika for det fænomen, som de nationale myndigheder er konfronteret med. Når man taler om skattesvig, er det tillige nødvendigt at præcisere betydningen af ordet "svig", bl. a. fordi det defineres forskelligt i medlemsstaterne6 og på grund af sproglige problemer (et enkelt eksempel: "evasion " bruges på engelsk om omgåelse af skatteregler med strafferetlige følger, medens "evasion " på fransk svarer til skatteunddragelse med civilretlige følger, "avoidance" på engelsk). I denne rapport forstås ved svig enhver retsstridig aktivitet, hvorved en afgiftspligtig person ved direkte overtrædelse af retsreglerne eller vildledende anvendelse af disse forsætligt undlader at opfylde sine fiskale forpligtelser, således at ikke hele beskatningsgrundlaget angives og/eller afgiften ikke betales. til formål at forebygge Eftersom skatte- og afgiftssystemerne generelt er baseret på en række forpligtelser (registrering af den afgiftspligtige, regnskabsføring, fakturering, angivelser), som bl. a. (potentielt eller sandsynligt) bedrageri, antager har skattebedrageriet forskellige former og forskelligt indhold, ligesom der er forskel på, hvor grove forseelserne er - lige fra manglende opfyldelse af formelle forpligtelser til kriminelle handlinger som forsætlig unddragelse, forfalskning, fiktive arrangementer osv. inden for bestemte erhvervsområder" "Kontrol- og revisionsprocedurer til anvendelse (byggebranchen, detailhandel, hoteller, restauranter, caféer) - Seminar i Helsinki den 8. og 9. juni 1995. "Kontrol- og revisionsproblemer i automobilsektoren" - Seminar i Bruxelles den 11. og 12. december 1995. 'Inddrivelse af moms og kontrol med fønixselskaber, tomme selskaber og virksomheder, der er involveret i svigagtige konkurser" - Seminar i Wien den 13. og 14. juni 1996. I Rådets forordning (EØF) nr. 218/92 af 27. januar 1992 - EFT L 24 af 1. februar 1992, artikel 10, stk. 1, hedder det, at "Kommissionen bistås af et stående udvalg vedrørende administrativt samarbejde inden for området indirekte skatter", og inden for dettes rammer er der nedsat et underudvalg om bedrageribekæmpelse, som mere målrettet beskæftiger sig med problemer i tilknytning til skattesvig og bekæmpelse heraf. Der henvises navnlig til følgende Matthæus-Tax-seminarer: - "Problemer vedrørende momskontrol i tekstilsektoren", Crawley (UK) oktober 1995 - "Organisering af edb-baseret kontrol", Malmô (SV) februar 1996 - "Kontrol af fakturaer og svigagtige faktureringsprocedurer" - Madrid (ES) december 1996 - "Planlægning af momskontrol", Luxembourg september 1997. Jf. bilag 16 til den anden rapport i henhold til artikel 12. 2 I det følgende ses der bort fra små uregelmæssigheder og fejl (som ikke desto mindre tilsammen kan medføre store fiskale tab for statskassen), og der fokuseres i stedet på aktiviteter, som tager sigte på at opnå en uretmæssig afgiftsfordel (ved ulovlig reduktion af beskatningsgrundlaget). På momsområdet kan man konstatere, at svig - på grund af selve beskatningsmekanismen - som regel består i at reducere eller undlade at betale afgift på salg og/eller at øge eller angive en fiktiv fradragsberettiget afgift på køb, således at den endelige afgiftssaldo (debet- eller kreditsaldo) "forfalskes". 2. 1. Bedragerityper Metoderne til at opnå sådanne svigagtige resultater kan være forholdsvis enkle, som for eksempel manglende fakturering af salgstransaktioner eller fratrækning af ikke- fradragsberettigede køb, men de kan også være mere komplicerede (angivelse af falske afgiftspligtige, misbrug internationale samhandelsregler), og der kan være flere afgiftspligtige impliceret, sådan som det er tilfældet i forbindelse med svig baseret på skuffeselskaber. Ud fra de foreliggende oplysninger, navnlig den undersøgelse7, der er foretaget af Underudvalget for Bedrageribekæmpelse (SCAF), kan man konstatere følgende vedrørende momsbedrageri: skatteordninger, misbrug af de af 1. 2. Overgangsordningen har som følge af de principper, den bygger på, (navnlig afgiftsfritagelse for vareudveksling inden for Fællesskabet) fremmet eller øget omfanget af visse typer svig. De tre særordninger med beskatning på bestemmelsesstedet (nye biler, fjernsalg, køb foretaget af ikke-afgiftspligtige og afgiftsfritagne juridiske personer) er ligeledes komplicerede og vanskelige at kontrollere; hermed er vejen banet for misbrugs- og bedragerityper, som ikke forekom tidligere; de hyppigst forekommende typer af svig manglende betaling af afgift på salg og misbrug af fradragsreglerne i den simpleste og mest direkte form (i den ovennævnte undersøgelse tegner disse typer sig for 57% af de undersøgte tilfælde). På salgssiden antager denne type svig form af manglende udstedelse af fakturaer, manglende angivelse af salg, manglende betaling af den fakturerede moms; på købssiden er den hyppigste form moms fratrukket uden dokumentation ved en faktura (forhøjelse af den angivne fradragsberettigede moms) og fradrag på grundlag af falske fakturaer; den sidstnævnte form for svig er baseret på mange forskellige mekanismer, idet bedragerne konstant leder efter nye systemer, der kan omgå kontrollen: forfalskning af fakturaer fra eksisterende virksomheder (kopier, fotomontager), udstedelse af fakturaer fra ikke-eksisterende leverandører og for fiktive varer - udstedelse af fakturaer fra reelt eksisterende leverandører, som imidlertid ikke kender noget til transaktionen - brug til dobbelt formål af de samme til formålet behørigt ændrede fakturaer osv. ; Underudvalget for Bedrageribekæmpelse har bl. a. foretaget en omfattende undersøgelse af momsbedrageri i Europa. Undersøgelsen omfatter 479 tilfælde af svig (som medlemsstaterne har udvalgt blandt de mest omfattende sager i henseende til beløbenes størrelse og bedragerimekanismer), som i alt tegner sig for momssvig til 573 mio. ECU. Gennemgangen af disse tilfælde er yderst detaljeret og baseret på flere forskellige parametre (oplysninger om de afgiftspligtige, bedragerityper og -mekanismer, afsløringsmetode, samarbejde) og giver et godt samlet indtryk af mekanismerne. 3 3. de bedrageriformer, der i hvert enkelt tilfælde fører til de beløbsmæssigt største afgiftsunddragelser, er dem, der i rapporten betegnes som "organiseret storsvindeî\ dvs. : a) b) oprettelse af fiktive selskaber eller enheder (der går under forskellige betegnelser8), som under den ene eller den anden form udelukkende har til formål at begå skattesvig (oprettelse af nye virksomheder, som fungerer normalt, indtil de ophører med at eksistere umiddelbart før den første forfaldsdato for indgivelse af angivelsen og betaling af afgiften eller efter at have opnået en tilbagebetaling af moms på grundlag af fiktive aktiviteter eller falske dokumenter - overførsel af virksomhedens aktiver inden en svigagtig konkurserklæring med henblik på at undgå at betale skat - angivelse af falske kunder/leverandører som led i simulerede transaktioner osv. ); sådanne falske afgiftspligtige findes både på nationalt og internationalt plan svig baseret på skuffevirksomheder, som involverer en hel kæde af virksomheder (eksisterende eller fiktive) i transaktionerne med det formål i hvert led at opnå en række momsfordele (uretmæssige fradrag eller tilbagebetalinger) og på samme tid at sløre sporet af de (reelle eller fiktive) varer, som angives til eksport, men som i realiteten sælges på det sorte marked. Disse bedrageriformer forekommer navnlig i forbindelse med international handel og handel inden for Fællesskabet, hvilket der er to hovedårsager til: i) ii) ordningen med beskatning på bestemmelsesstedet giver mulighed for momsfritagelse for leveringer inden for Fællesskabet og for eksport de fiskale myndigheders stigende vanskeligheder med at opdage svigagtige arrangementer, der er organiseret i udlandet. 4. andre hyppige typer svig: a) b) c) d) manglende registrering (den omhandlede aktivitet er myndighederne ukendt og forvaltes altså inden for rammerne af undergrundsøkonomien) anvendelse af forkerte satser misbrug af ordningen for samhandel inden for Fællesskabet og for indførsel/udførsel fiktiv konkurs (overførsel af en virksomheds aktiver, inden virksomheden erklæres konkurs, med henblik på at undgå at betale den skyldige moms); 5. På grundlag af de tilfælde af svig, som Underudvalget for Bedrageribekæmpelse har undersøgt, kan der kortlægges andre karakteristika, som er af særlig interesse for kontrollen og risikoanalysen (jf. kapitel 2): a) det er et absolut mindretal af virksomhederne, som er totalt ukendte for momsmyndighederne (virksomheder, som ikke er momsregistrerede) på tidspunktet for afsløringen af bedrageriet Der anvendes forskellige betegnelser for denne type selskaber, som oprettes med henblik på svig, men som samtidig skal tage sig ud som normale virksomheder: fønixselskaber, tomme selskaber, taxaselskaber, hvilende selskaber, filterselskaber, postboksselskaber osv. 4 b) c) d) de afgiftspligtiges sammenfaldende med det år, hvor bedrageriet fandt sted (frivillige) sletning fra momsregistret er ofte næsten halvdelen af de afgiftspligtige, der er involveret skuffevirksomheder eller fiktive virksomheder, er registreret efter 1992 i størstedelen af de afgiftspligtige havde mindre end 5 ansatte, og 20% var enkeltmandsfirmaer. 2. 2. Risikosektorer Da der er tale om en aktivitet, som til stadighed tilpasser sig de forskellige forhold, hvorunder den udvikles, og som altid tager sigte på at udnytte de nye muligheder, der viser sig, forekommer svig under mange og meget forskelligartede former. Bedragerimekanismerne udvikler sig og tilpasser sig i forhold til flere faktorer, såsom sektor (bygge-, tekstil-, bil-, restaurationssektoren), aktivitetstype (fremstilling, detail- og engroshandel, tjenesteydelser, storskaladistribution) og virksomhedens retsstilling og art9. Visse sektorer kan dog identificeres som de mest risikobetonede. På grund af bygge- og anlægssektorens vidtforgrenede struktur og de erhvervsdrivendes mobilitet betragtes denne branche som en højrisikosektor, der er vanskelig at kontrollere. Byggesektoren, herunder reparation og vedligeholdelse af bygninger og enhver anden aktivitet i tilknytning til byggeri, er især berørt af manglende registrering og manglende angivelse af moms på leverancer og ydelser, navnlig i små enkeltmandsvirksomheder (mikrovirksomheder) med private som kunder. Med henblik på at kamuflere indtægterne og en ikke angivet omsætning benyttes især nedenstående tre fremgangsmåder: • sort arbejde, som er attraktivt for de ikke-afgiftspligtige kunder på grund af det hermed forbundne afslag i prisen (kunderne skulle under alle omstændigheder afholde momsen uden nogen form for fradragsret) • • manipulation ved mellemkomst af underleverandører (bl. a. : falske fakturaer for fiktive transaktioner, uigennemsigtige virksomheder, der ikke er momsregistrerede) fakturaer, underleverancer fra ikke-etablerede manipulation med det anvendte materiale og priserne (f. eks. ikke bogførte nedslag i købsprisen, fiktive fortegnelser, beskadigelser og tyveri). Manglende angivelse af salgstransaktioner og den hertil knyttede moms vedrører generelt hele detailhandelen, der er karakteriseret ved et stort antal erhvervsdrivende, en mængde små transaktioner, kontantbetalinger samt en kundekreds, der er meget følsom over for den endelige pris og ikke kan fratrække moms. Situationen er dog ikke ens for hele kategorien, idet der må sondres efter for eksempel salgsstruktur (supermarkeder eller småhandlende) og varens art (varer for hvilke køberne anmoder om registrering af salget eller dokumentation af andre årsager end fiskale, som for eksempel garanti). En udbredt form for svig i detailhandelen består i ukorrekt anvendelse af momssatserne, hvilket især gør sig gældende i "HORECA"-sektoren (HOteller, REstauranter, CAféer), navnlig i de medlemsstater, der anvender forskellige satser for leveringer af goder (salg ud af huset) og tjenesteydelser (på stedet). Manglende bogføring vedrører navnlig markedshandlende, sæsonbetonede aktiviteter og brugtvognsforhandlere. Der er forskel på beslutningsprocessen i et enkeltmandsfirma og i et kapitalselskab, i hvis struktur der indgår både administrations- og kontrolorganer. 5 Engroshandelen er særlig udsat for risikoen for "organiseret storsvindel" (falske afgiftspligtige, svig baseret på skuffeselskaber), med det formål at stille "afgiftsfrie" varer til mere konkurrencedygtige priser til rådighed for markedet. De summer, der på denne måde svindles med, er undertiden meget store og kan føre til reelle konkurrencefordrejninger. Der er på fællesskabsplan afsløret meget omfattende tilfælde af svig i følgende sektorer: kød og levende dyr, tekstil, mobiltelefoner, audiovisuelt udstyr og biler samt elektroniske komponenter, alt sammen let transportable varer med en meget høj merværdi. Bilhandelen er meget følsom over for svig. Forskellene i momssatser og priser på de nationale markeder og de heraf følgende forskelle i købernes investering, giver anledning til svigagtige arrangementer med henblik på at forskyde beskatningsstedet. Endvidere er denne sektor stærkt berørt af svig baseret på skuffevirksomheder (tre tilbagebetalinger af moms på den samme bil kan dække de samlede udgifter til købet). 3. KONTROL 3. 1. Kontekst og definition At kontrolsystemerne er forskelligt indrettet i de forskellige medlemsstater skyldes forskellige erfaringer og faktorer som organisation10, administrative procedurer, lovgivningsrammer11, i medlemsstaterne osv. teknisk udstyr, den økonomiske og sociale struktur Ud fra medlemsstaternes erfaringer på kontrolområdet er det dog muligt at udlede nogle generelle principper, som bør være retningsgivende for medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forbedre effektiviteten af kontrolsystemerne og tilpasse procedurerne til forhold, der konstant ændrer sig. De i denne rapport omhandlede aktiviteter begrænser sig ikke til de egentlige kontrolprocedurer (kontrol på stedet, efterforskning), men omhandler også forudgående aktiviteter (forebyggelse, risikoanalyse, planlægning, fastsættelse af prioriteter og andre aktiviteter, der tager sigte på at fremme den frivillige opfyldelse af forpligtelserne) og efterfølgende aktiviteter (inddrivelse af momsrestancer, hvilket er en naturlig opfølgning af kontrollen og af største vigtighed for afskrækkelseseffekten og resultatevalueringen). 3. 2. Kontrol: et afgørende afskrækkelsesmiddel i bekæmpelsen af svig Opfyldelse af skattepligten har altid stået i et vist modsætningsforhold til den enkelte borgers interesse i at få det størst mulige nettoudbytte ud af sit arbejde, og der har således altid været et modsætningsforhold mellem de afgiftspligtiges og de fiskale myndigheders 10 I nogle medlemsstater har man valgt at sammenkøre momskontrollen med kontrollen af andre skatter, som f. eks. direkte skatter, skatter baseret på registrering, punktafgifter, toldafgifter. Dette kan gøre det lettere at afsløre de former for momssvig, som er forbundet med svig på andre skatteområder. Det fremgår da også af de tidligere rapporter i henhold til artikel 12, at momsforvaltningen i de fleste medlemsstater i stigende grad bliver integreret i skatteforvaltningen. 11 Der er aktuelt store forskelle i anvendelsen af momsreglerne i medlemsstaterne 6 interesser. I dag er det almindelig accepteret, at det overordnede mål for ethvert fiskalt system er at fremme den frivillige opfyldelse12 af de fiskale forpligtelser, dvs. selvanmeldelse, angivelse og korrekt betaling af skatter og afgifter, uden forhåndsindgriben fra en kontrollerende administrativ instans. Dette princip bygger på en implicit "kontrakt": de afgiftspligtige betaler skatter og afgifter, og staten leverer kvalitetsserviceydelser, bl. a. effektive foranstaltninger til afsløring af de afgiftspligtige, som ikke opfylder deres forpligtelser. Beslutningen om at begå svig skal bl. a. , men ikke udelukkende, sammenholdes med sandsynligheden for at blive afsløret13, og med sanktionernes art og omfang. Under alle omstændigheder er og bliver skattekontrol eller rettere risikoen for skattekontrol et grundlæggende afskrækkelsesmiddel med henblik på at opnå en acceptabel opfyldelsesgrad og dermed et acceptabelt afgiftsprovenu. Hvis en strategi til bekæmpelse af skattesvig skal kunne gennemføres med held, er det nødvendigt, at muligheden for at blive afsløret i borgernes bevidsthed bliver til en fornemmelse af, at svig "så godt som sikkert" vil blive opdaget, og at kontrolprocedurerne er troværdige og effektive (og følges op af sanktioner, der har en reelt afskrækkende effekt14, og af effektive og snarlige inddrivelsesprocedurer). På grund af det meget store antal afgiftspligtige i medlemsstaterne, det stigende antal for angivelser og de begrænsede ressourcer er det uomgængelig nødvendigt administrationerne at foretage en udvælgelse af de afgiftspligtige, der skal kontrolleres. Med henblik herpå opdeles proceduren i to faser: 1. skal der fastsættes en acceptabel kontroldækningsgrad (% kontrollerede først afgiftspligtige i løbet af referenceperioden). Det skal undgås, at indførelse af hyppigere kontrolforanstaltninger (for eksempel kontrol af alle afgiftspligtige hvert andet år), fører til, at kontrollen indskrænkes til en hurtig gennemgang af de formelle aspekter15). Dette ville afsvække kontrollens afskrækkende effekt, navnlig for så vidt hvad angår de former for svig, der kun kan afsløres ved en mere gennemgribende kontrol 12 Det skal understreges, at de nedenstående anbefalinger ikke vil gøre det muligt at udbedre alle de lakuner, der skyldes den nuværende momsordnings ofte meget komplicerede mekanismer, og at kun en ny momsordning baseret på de principper, der er skitseret i Kommissionens arbejdsprogram - (Et fælles momssystem - et program for det indre marked (KOM (96) 328 endelig udg. ) vil kunne bidrage til væsentligt at fremme den frivillige opfyldelse af forpligtelserne og forbedre muligheden for at kontrollere systemet. 13 Beslutningen om at undlade at opfylde de fiskale forpligtelser er et resultat af komplekse faktorer. Fra et økonomisk synspunkt er den umiddelbare fordel ved svig acceptabel set i forhold til det beløb, der i fremtiden, kan blive tale om at betale, såfremt bedrageriet opdages. Andre hindringer for frivillig opfyldelse kan være det generelle skattetryk, beskatningssystemets kompleksitet og rimelighed, forholdet mellem skattemyndigheder og afgiftspligtige, svagheder i kontrol- og sanktionssystemet, opfattelsen af de offentlige myndigheders anvendelse af skatterne og afgifterne osv. 14 Matthæus-Tax-seminaret om sanktioner i momssager (Viterbo - IT - dec. 1996) understregede sanktionssystemets rolle (sanktionerne bør være smidige, effektive og stå i et rimeligt forhold ni forseelsen) for at tilskynde de afgiftspligtige til af egen drift at opfylde deres forpligtelser. 15 Problemet er mere kompliceret, da det vedrører de underliggende principper i kontrolsystemet og kontrolmetoderne. Sammenkøring af momskontrollen med kontrollen af de direkte skatter, hvilken periode der skal kontrolleres (et eller flere år), kontrollens grundighed, gennemførelse af lagerinspektion, regnskabskontrol, formel kontrol osv. , har alt sammen en stærk indvirkning på kontrolforanstaltningernes gennemsnitsvarighed og antal, når de disponible ressourcer er uændrede. Af den grund har nogle medlemsstater udviklet smidige procedurer for at kunne udnytte ressourcerne bedst muligt og tilpasse metoden og kontrollens omfang til det enkelte tilfælde. 7 2. når der er truffet beslutning om antallet af afgiftspligtige, der skal kontrolleres, skal det afgøres, hvem der skal kontrolleres og i hvilken prioriteringsrækkefølge. Kontrolindsatsen bliver langt mere effektiv, hvis der på dette område foretages et korrekt valg, idet det er afgørende, at de økonomiske aktører får en fornemmelse af, at bedrageriet "så godt som sikkert" vil blive opdaget. Valget træffes bl. a. på grundlag af risikoanalysen, som i kraft af fastsættelsen af en række risikoindikatorer gør det muligt at målrette indsatsområderne og fastsætte prioriteter på kontrolområdet. Kontrollens effektivitet måles i øvrigt ikke alene i forhold til antallet af kontrollerede afgiftspligtige, men også i forhold til multiplikatoreffekten: de erhvervsdrivende, som overholder reglerne, kan kun være tilfredse med en kontrol, som genetablerer retfærdigheden i skatteopkrævningen og betingelserne for en loyal konkurrence, som fordrejes af det omfattende bedrageri; bedragerne (og nye potentielle bedragere i den omhandlede sektor, region eller by) vil blive sig bevidst, at overvågningen bliver stadig mere effektiv, og at risikoen for at blive opdaget bliver større. Derfor skal kontrollens effektivitet ikke blot måles på, hvor omfattende bedragerier der afsløres, men også - så vidt det er muligt - på dens afskrækkende effekt. I flere medlemsstater får kontrolforanstaltningerne og de opnåede resultater stor pressedækning. Kommissionen mener, at alle medlemsstaternes momsadministrationer bør tilstræbe at opfylde de to følgende målsætninger: • sikre den størst mulige grad af frivillig opfyldelse af skatteforpligtelserne • forstærke kontrollens afskrækkende effekt ved at fremme bevidstheden om, at bedrageri "så godt som sikkert" bliver opdaget; nøgleelementer er i den sammenhæng dels udvælgelse af de afgiftspligtige på grundlag af risikoparametre og dels multiplikatoreffekten af en synligt effektiv indsats. 3. 3. Kontroladministration 3. 3. 1. Risikoanalyse Risikoanalysen tager sigte på at fastsætte indikatorer, der gør det muligt at målrette kontrolforanstaltningerne og opstille en prioriteringsrækkefølge. Medlemsstaterne benytter sig i stigende grad af risikoanalyser og andre analyseteknikker, som gør det muligt på forhånd at fastslå, hvor der er størst sandsynlighed for svig og dermed at fastsætte en prioriteret rækkefølge for kontrolaktiviteterne. Hertil kræves en systematisk indhentning af alle foreliggende oplysninger for at kunne fastsætte den generelle referenceramme og risikoindikatorerne. Hvad angår de forskellige erhvervsområder, baseres analysen på makroøkonomiske data (markeder, handels strømme, import), suppleret med data vedrørende sektorens virksomheder (dimension, organisation, formue, omsætning, økonomisk og finansiel situation). Med henblik på en målrettet anvendelse af ressourcerne er det hensigtsmæssigt at have adgang til en samlet vurdering af risiciene på det samme forvaltningsniveau (regionalt, lokalt). Analysen kan desuden suppleres med enhver anden form for oplysning: registrering, skatteangivelser, resultater af kontrolforanstaltningerne16, krydsning af de skattemæssige oplysninger med oplysninger fra andre kilder (erhvervsforbund, sociale instanser) osv. Ved en udbredelse af resultaterne til decentrale administrationsniveauer og/eller kontroltjenester er det muligt at samle de disponible oplysninger om den enkelte afgiftspligtige: principielt bør enhver oplysning, der direkte eller indirekte vedrører individuelle afgiftspligtige, indhentes og opbevares i en individuel sagsmappe, som den kompetente tjeneste opretter til kontrolformål. Kontrolresultaterne er afgjort de vigtigste kilder, eftersom uregelmæssigheder i forbindelse med transaktionerne - navnlig når det drejer sig om moms - nødvendigvis indebærer en kædevirkning, der omfatter både leverandører og kunder. Andre nyttige oplysninger om den enkelte afgiftspligtige kan være ansøgninger om tilbagebetaling, oversigter over transaktioner inden for Fællesskabet, administrative bevillinger og bemyndigelser), annoncer og reklametilbud osv. Skattekontrollørernes opmærksomhed henledes desuden på en række andre forhold, der ved lokaliseringen af risikofaktorer bør gøres til genstand for særlig overvågning, for eksempel: • transaktioner vedrørende let transportable varer med stor merværdi (elektroniske komponenter), og erhvervssektorer, hvor der er stor sandsynlighed for svig baseret på skuffeselskaber • firmaer, som pludselig udviser en stor omsætning, selv om de er nyoprettede eller hidtil kun har haft en begrænset eller ikke-eksisterende erhvervsaktivitet, og som lige så pludseligt ophører med denne aktivitet • firmaer, som angiver en stor omsætning, men ikke råder over de fornødne produktionsmidler hertil. I dette, som i det ovennævnte tilfælde, skaber det mistanke om, at disse aktiviteter er rent fiktive, og at de alene tjener som grundlag for at udstede fakturaer, som kundevirksomheden benytter til at opnå uretmæssige fradrag og tilbagebetalinger af moms17 • virksomheder, der ledes af personer med en stråmands profil (enten for unge eller for gamle, uformuende, eller som tidligere har været involveret i straffesager); • virksomhedens og dens aktivers "historie". Her skal det f. eks. undersøges, om virksomhedsstrukturen er overtaget fra et andet fønixselskab (blot med en anden betegnelse eller firmanavn), og om de omhandlede personer (administratorer, direktører) tidligere har været involveret i bedragerisager • ansøgninger om store momstilbagebetalinger, navnlig når den ansøgende virksomhed er et eksportfirma eller foretager leveringer inden for Fællesskabet. 16 Den tidligere nævnte undersøgelse af svig, som er gennemført af Underudvalget om Bedrageri bekæmpelse, har vist, at et godt system til registrering af oplysninger om svig er et vigtigt instrument for analysen af bedragerisystemets virkemåde og for at vurdere årsagerne til svig. På grund af de nationale registreringssystemers uensartethed er det vanskeligt at sige noget generelt om udviklingen i bedrageriet i Fællesskabet. I de to ovennævnte tilfælde kan virksomhedens omfattende aktiviteter, selv om de er af ny dato og kortsigtede, være reelle nok, men være baseret på konkurrencefordele opnået i den samlede transaktionskæde på grund af uretmæssige momsfordele (nedsættelse af kost- og salgspriser). 17 9 Det er i denne sammenhæng vigtigt, at der er adgang til flere forskellige oplysningskilder, og at oplysningerne er edb-lagrede18, og størstedelen af de nationale administrationer råder da også enten over det fornødne tekniske udstyr og edb- programmer19, eller er i gang med at udvikle det. Samtlige oplysninger skal registreres i databaserne, således at de kan sammenlignes med henblik på at fastslå udviklingstendensen i de forskellige sektorer og at identificere risikoindikatorer. Nogle medlemsstater har oprettet fiskale efterretningstjenester, som har til opgave at indsamle alle de mulige oplysninger på grundlag af de disponible kilder (lige fra oplysninger, som offentlige organer ligger inde med, til anonyme henvendelser), som derefter samles hos en enkelt tjeneste, som tager sig af at undersøge, evaluere, sortere, lagre og distribuere dem. Nogle stater har etableret specielle informationsnet, der tager sig af overvågningen af erhvervsdrivende, som tidligere har været involveret i bedragerisager, og hvis data spredes til brede kredse inden for den nationale fiskale administration. En medlemsstat har indført et system med tildeling af et enkelt identifikationsnummer til personer, der tidligere har været impliceret i bestemte bedragerityper, hvorunder man registrerer alle de nyttige oplysninger om de pågældendes økonomiske og erhvervsmæssige aktiviteter. Andre databaser registrerer virksomheder, som har leveret eller anvendt falske fakturaer, og fiktive virksomheder, som udtrykkeligt er oprettet til svigagtige formål. Bestræbelserne på at målrette kontrollen ud fra bestemte parametre bør suppleres med tilfældig stikprøvekontrol (lodtrækning - random audits). Hermed vil det dels være muligt at verificere og øge relevansen af de anvendte kriterier og dels at undgå, at de afgiftspligtige føler sig "i sikkerhed", alene fordi de "kunstigt" falder uden for risikoparametrene. Kommissionen mener, at de basale elementer i et risikoanalysesystem, som kan sikre kontrollens effektivitet, er følgende: hurtig adgang til alle relevante - fiskale og ikke-fiskale - informationskilder med henblik på indsamling, udnyttelse og spredning af relevante oplysninger en specialiseret tjeneste, der har til opgave at undersøge og sammenholde oplysningerne tilrådighedsstillelse for alle de operative tjenester og kontroltjenester af resultaterne af risikoanalyse- og varslingssystemer vedrørende tilfælde af svig eller mistanke herom med henblik på hurtig og permanent kontrol af risikovirksomheder opretholdelse af en vis procentdel stikprøvekontroller. 18 Denne nødvendighed understregedes klart på den konference, der i fællesskab blev afholdt af OECD/HM Customs & Excises om "informations- og oplysningssystemer inden for området indirekte skatter" - Gatwick (UK) 17-19 marts 1997. Den undersøgelse, der er foretaget af Underudvalget om Bedrageribekæmpelse, bekræfter nytten af sådanne eksterne oplysninger, idet samarbejdet med andre administrationsgrene og tjenester (nationale eller udenlandske) til skattekontrolformål er angivet i en fjerdedel af de undersøgte tilfælde. 19 Konklusionerne fra Matthæus-Tax-seminaret i Malmô efterlader ingen tvivl om, at edb- kontrolteknikker bliver stadig vigtigere for opdagelsen af svig. 10 3. 3. 2. Midler til forebyggelse af svig Medlemsstaterne retter i stigende grad opmærksomheden mod forebyggelsen af svig, bl. a. gennem systematisk indsamling af data, som kan bruges som grundlag for udarbejdelse af risikovurderingsindikatorer. Registreringen af en ny afgiftspligtig20 er et afgørende moment i forebyggelsen, da det hermed bliver muligt at få en første kontakt til virksomheden, informere den om dens forpligtelser og indsamle oplysninger til databaserne over afgiftspligtige, som er vigtige for risikoanalysen. Den europæiske virksomhedsmasse er yderst forskelligartet og flygtig, da den hovedsagelig består af meget små enheder, som undergår hyppige ændringer, hvilket nødvendiggør en konstant overvågning. Afhængigt af medlemsstat kan registreringen give anledning til systematisk kontrol eller blot til informationsbesøg. I nogle medlemsstater aflægges der "pædagogiske besøg" for at minde de nye afgiftspligtige om deres rettigheder og pligter og for at indsamle oplysninger, som kan bidrage til at vurdere, om der er tale om en risikovirksomhed. De registrerede data er i alle medlemsstaterne tilgængelige ad elektronisk vej for alle de nationale kontorer, men registreringsprocedurerne og de oplysninger, der anmodes om, er meget forskellige, navnlig hvad angår antallet og typen af oplysninger. Registreringens præventive funktion kan være afgørende i forbindelse med svigagtige arrangementer baseret på fønixselskaber. Registrering kan rent faktisk vanskeliggøre etableringen og anvendelsen af denne type virksomheder. Således kan der i forbindelse med en registrering, der er betinget af sikkerhedsstillelse, kræves en større startkapital i tilfælde, hvor den kompetente myndighed drager aktiviteternes reelle eksistens i tvivl; i forbindelse med fiktiv konkurs kan virksomhedsledere, der en eller flere gange tidligere har erklæret deres virksomhed konkurs, blive pålagt strengere civilretlige betingelser for at etablere et nyt firma, ligesom de kan afkræves sikkerhedsstillelse. Visse medlemsstater pålægger hvilende selskaber en minimal oplysningspligt vedrørende deres virksomhed, medens andre sletter dem fra registret. De medlemsstater, som træffer sådanne foranstaltninger, (en mulighed, som i nogle af de pågældende stater ikke er tilladt ifølge loven) understreger imidlertid de hermed forbundne problemer, for så vidt angår respekten for retten til at oprette virksomheder, ligesom de gør opmærksom på, at et alt for strengt registreringssystem ikke vil bidrage til at få de erhvervsdrivende til at komme frem i lyset og opgive undergrundsøkonomien. Et andet nøgleelement i forebyggelsen af momssvig er en omhyggelig kontrol af ansøgningerne om momstilbagebetaling, ikke alene fra nye afgiftspligtige, men også alle andre ansøgninger om tilbagebetaling. En medlemsstat har udviklet en strategi til kontrol af hele kæden af virksomheder, såfremt der ansøges om et momsfradrag over en vis størrelse. Den afgiftspligtige anmodes om at fremsende fakturaer, som edb-kontrolleres for at undersøge om de handlende, der har udstedt fakturaerne, er registreret. Hvis det viser sig, at en virksomhed ikke er registreret, foretages der kontrol på stedet med henblik på at indsamle supplerende oplysninger. Kommissionen understreger i den forbindelse, at: 20 Disse argumenter udvikledes og uddybedes på Matthæus-Tax-seminaret "Registrering og sletning af registret4 \ som afholdtes i Athen i juni 1997. 11 som et led i styrkelsen af kontrollens effektivitet er registrering af de afgiftspligtige af stor betydning med henblik på at fremme de afgiftspligtiges frivillige opfyldelse af deres forpligtelser og for at forbedre forebyggelsen, og registrering er ligeledes af afgørende betydning for risikoanalysen. der bør foretages kontrol af hele kæden af virksomheder og transaktioner med henblik på at opdage ansøgninger om for store momstilbagebetalinger 3. 4. Kontrol- og efterforskningsmetoder 3. 4. 1. Kontrolteknikker Kontrollen har principielt til formål at verificere, at afgiften er angivet korrekt, og at der er overensstemmelse mellem den faktisk gennemførte og den angivne erhvervsaktivitet. Dette indebærer en række undersøgelser vedrørende opfyldelsen af de lovfastsatte forpligtelser (fakturering, fradrag, registrering, regnskabsføring, angivelse, betaling) og vedrørende overensstemmelsen mellem regnskabet og de faktiske økonomiske forhold (lagerkontrol, har de registrerede transaktioner reelt fundet sted? Vedrører de reelt den afgiftspligtiges erhvervsmæssige virksomhed? Er der overensstemmelse mellem salgstransaktioner og produktionskapacitet?). Teknikkerne kan baseres på interne undersøgelser (kontrol af opfyldelsen af de fiskale forpligtelser, gennemgang af regnskaberne, observation af virksomhedens drift osv. ) og på eksterne undersøgelser, som inddrager alle de disponible data, der findes andre steder end i den pågældende virksomhed, med henblik på at kontrollere overensstemmelsen mellem de reelle aktiviteter og de aktiviteter, der fremgår af regnskaberne. En ofte benyttet ekstern teknik, der er særdeles effektiv til at afsløre falske fakturaer, misbrug af fradrag og manglende angivelse af moms på salg, er krydskontrol af fakturaer hos kunder/leverandører og hos offentlige og private instanser (se punkt 3. 4. 4). I hvilket omfang de to typer undersøgelser anvendes, afhænger af det enkelte tilfælde, men det afhænger først og fremmest af, hvilken type afgiftspligtig der er tale om, dvs. om det er en **rigtig afgiftspligtig" eller en "falsk afgiftspligtig", som er oprettet med det ene formål at begå svig. En skjult erhvervsaktivitet kan ikke afsløres blot ved at analysere regnskaberne og (eventuelt) underskrevne angivelser eller ved interne undersøgelser af en struktur, som stort set er ikke-eksisterende. I dette tilfælde står kontrollørerne over for en langt mere vag og ubestemmelig situation (intet hjemsted eller fast forretningssted, ingen regnskaber, problemer med at identificere de egentlige ledere og administratorer) en situation, som desuden bliver vanskeligere at rekonstruere og kontrollere a posteriori, efterhånden som tiden går. Kontrol på stedet forekommer at være den mest effektive fremgangsmåde, idet den giver mulighed for at observere og erhverve kendskab til den afgiftspligtiges situation og sammenligne den med regnskaberne. Kontrol på stedet er således nødvendigt, når der som et led i kontrollen skal foretages lagerinspektion eller kontrol af varestrømmene (bl. a. for at kontrollere omsætningen i detailhandelen, hvor der hovedsagelig afregnes kontant). En af medlemsstaterne har gjort den erfaring, at kontrol af dokumenter kun er halvt så effektiv som kontrol på stedet, navnlig når det gælder moms. Kontrol af fakturaer er en af de prioriterede foranstaltninger, idet fakturaen er et nøgleelement i regnskabsføringen - det formelle bevis på den pågældende transaktion og 12 fundamentet for regnskabsføringen. Af en nærmere analyse af dette aspekt21 fremgår det, at det er hensigtsmæssigt at koncentrere kontrolindsatsen om udvalgte fakturaer (ud fra risikoanalysen eller andre kriterier) snarere end en systematisk kontrol af samtlige fakturaer. I en medlemsstat har man afprøvet en ny kontrolform, som består i at undersøge opfyldelsesgraden ved besøg på stedet ("on site observation*'): den afgiftspligtige adviseres om en forestående kontrol (men ikke om den præcise dato); kontrollørerne indsamler i forbindelse med besøget forskellige oplysninger (herunder oplysninger om de ansatte), som dernæst sammenlignes med de oplysninger, der er anført i de periodiske angivelser. På dette grundlag kan der foretages en risikovurdering, og den mest hensigtsmæssige aktion kan iværksættes. Som følge af de gode resultater, der opnås med denne teknik, udgør denne type besøg nu 10% af samtlige besøg, der aflægges hos de afgiftspligtige. Flere medlemsstater har udviklet særlige momskontrolformer baseret på hurtige og uanmeldte besøg; andre retter umiddelbart opmærksomheden mod virksomheder, som kun udøver deres erhvervsaktivitet i en kort periode. i stigende grad Størstedelen af medlemsstaterne deltager intrakommunitært samarbejde22. Direktiv 77/799 om gensidig bistand og forordning nr. 218/92 om administrativt samarbejde omhandler forskellige former for udveksling af oplysninger: bistand efter anmodning, spontane eller automatiske udvekslinger, konsultation af VIES- systemet og anmodninger i henhold til artikel 5 (oplysninger om bestemte transaktioner), samt direkte kontakt mellem kompetente myndigheder eller tjenester, som disse har uddelegeret beføjelser til i forbindelse med sager af bilateral interesse. i Konkluderende foreslår Kommissionen: at der gives prioritet til kontrolprocedurer baseret på besøg på stedet, da de har vist sig at give mulighed for at erhverve et fuldstændigt kendskab til de afgiftspligtiges reelle transaktioner at kontrolprocedurerne er tilpas smidige til at kunne tilpasses de forskellige kontrolbehov og muliggøre en hurtig og umiddelbar behandling af konkrete momsproblemer • en mere systematisk udnyttelse af de muligheder for administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne, der gives i den eksisterende lovgivning. 3. 4. 2. En sektororienteret tilgang Nogle medlemsstater har udviklet specifikke kontrolprogrammer og -metoder baseret på en sektororienteret tilgang, som tager hensyn til flere faktorer, som for eksempel erhvervsområde, virksomhedens størrelse og den afgiftspligtiges karakteristika (industri, landbrug, liberale erhverv). Erfaringerne viser, at en sådan tilgang: 21 Matthæus-Tax-seminar om fakturakontrol, Madrid, december 1996. 22 Jf. de første to rapporter, som Kommissionen har udarbejdet i henhold til artikel 14 i forordning nr. 218/92. [KOM (94) 262 endelig udg. af 23. 6. 94 og KOM(96) 681 endelig udg. af 8. 1. 97]. 13 • giver kontrollørerne mulighed for at erhverve et grundigt kendskab til den pågældende sektors mekanismer og særegenheder og dermed til de nyeste udviklingstendenser på bedrageriområdet; på baggrund heraf kan kontrolprocedurerne tilpasses og finjusteres • letter indsamlingen af oplysninger med henblik på risikoanalyse og forebyggelse, og samtidig giver den mulighed for at verificere relevansen af tidligere analyser og opnåede resultater • gør det muligt at etablere tættere forbindelser mellem den pågældende branches repræsentanter og momsadministrationen. På grundlag af en sektorspecifik strategi har en medlemsstat afsløret 30% flere uregelmæssigheder i automobilsektoren i perioden 1994-95. For at lette denne fremgangsmåde udgiver visse medlemsstater revisionsvejledninger, - manualer og monografier, som samler og redegør for gængs praksis i den pågældende sektor, som kan være af interesse for undersøgerne: markedstendenser, normale fortjenstmarginer, sektorens modus operandi, specifikke regnskabsdokumenter, udbytte, arbejdsprocesser, procentdel svind osv. Der bør være online-adgang til disse vejledninger og manualer, og de bør senest observerede udviklingstendenser. Visse medlemsstater afholder uddannelseskurser eller udsender newsletters for at holde kontroltjenesterne ajour med det nye, der sker på området. løbende opdateres med de Særlig vigtigt er det at sprede oplysninger om praktiske teknikker til afsløring af bestemte former for svig, som for eksempel: • indikatorer, der har gjort det muligt at opdage falske fakturaer (dårlig papirkvalitet, tegn, der kan tyde på forfalskning i forbindelse med den opgivne adresse, telefonnr. osv. ; fotokopier eller håndskrevne passager, altid runde tal) • analyser af finansielle kredsløb og varestrømme for at afsløre en ukorrekt anvendelse af momssatser fra supermarkedernes side. Det overdrages i stigende grad til specialiserede enheder at forestå kontroloperationerne på grund af transaktionernes karakter i de store virksomheder. Disse enheder tilstræber i samarbejde med alle de berørte tjenester at kontrollere hele forretningskæden. Hvis kontrollen af de meget store virksomheder og/eller multinationale virksomheder skal være effektiv, er det nødvendigt, at administrationerne tilpasser deres procedurer til realiteterne i disse miljøer. De komplekse strukturer (der ofte er fordelt på flere forretningssteder og flere lande), den regnskabsmæssige og finansielle organisation, anvendelsen af edb-systemer, afgifternes omfang, og omfanget af fænomenet afgiftsunddragelse (tax-avoidancé), som kommer oven i de egentlige former for svig, har fået nogle medlemsstater til at oprette specialtjenester og indføre særprogrammer med henblik på løbende overvågning af virksomhederne. Nogle medlemsstater har udviklet specifikke teknikker til afsløring af bedrageri i bestemte sektorer, som for eksempel "test eating9 inden for restaurationsområdet. 14 På baggrund af erfaringerne med en sektororienteret tilgang opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at: udbygge og styrke den sektororienterede tilgang udarbejde og udbrede revisionsvejledninger og -manualer udveksle erfaringer på området videreudvikle specialtjenester til afsløring af svig, navnlig i de mest komplicerede sektorer. 3. 4. 3. Kontrolbeføjelser Hvad angår kontroltjenesternes beføjelser, som principielt er præcist afgrænsede for ikke at krænke de afgiftspligtiges rettigheder, er situationen yderst forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. Det er i mange medlemsstater ikke muligt at foretage undersøgelser af andre regnskabsdokumenter end dem, der er stillet til rådighed af den afgiftspligtige, adgang til den afgiftspligtige private bolig er generelt betinget af en bemyndigelse fra en retsmyndighed; uanmeldte besøg tillades generelt kun, hvis der er begrundet mistanke om svig, i alle andre tilfælde er de i visse medlemsstater forbudt. Det er vigtigt, at de nationale administrationer har juridisk mulighed for at gøre brug af visse kontrolteknikker, navnlig udvidet kontrol med henblik på at få adgang til sekundære registreringer (ikke strengt fiskal eller regnskabsmæssig dokumentation), til faktuelle elementer samt til observation af driftsforholdene: i den udstrækning de kan indhentes, giver sådanne dokumenter i mange tilfælde oplysninger, der er af afgørende betydning for kontrollen af det officielle regnskabs korrekthed (kontrakter, en kalender over bordreservationer eller møder med registre over vedligeholdelse af maskiner og køretøjer). leverandører/kunder, Ex officio-evalueringsprocedurer er kun mulige, når en virksomhed ikke har udarbejdet bestemte dokumenter eller fiskale angivelser, og det påhviler den pågældende virksomhed at godtgøre, at den foretagne vurdering er fejlagtig eller for højt sat. I nogle medlemsstater kan momsadministrationen fremsende spørgeskemaer, som de afgiftspligtige skal besvare og tilbagesende tillige med genparter af dokumentationen. Det er en mulighed, der ofte gøres brug af til gennemførelse af udvidet krydskontrol, uden at det er nødvendigt at sætte store kontrolressourcer ind eller at flytte rundt på disse. Spørgsmålet om kontrolbeføjelser er et yderst følsomt emne, da det er nødvendigt at finde den rette balance mellem myndigheder og afgiftspligtige. Kommissionen anser følgende for prioriterede mål: tilvejebringelse af en optimal balance mellem de krav, der stilles til en korrekt kontrol, og beskyttelsen af de erhvervsdrivendes rettigheder tilpasning af kontrolbeføjelserne, således at de kan styrkes, hvis der er mistanke om svig og i forhold til det formodede eller konstaterede svigs karakter. 15 3. 4. 4. Efterforskning i forbindelse med organiseret svig I de tilfælde, hvor kontrollen ikke vedrører en reelt eksisterende afgiftspligtig, som det ofte er tilfældet i forbindelse med svig baseret på skuffeselskaber eller fiktive arrangementer, kan det være nødvendigt at gennemføre komplicerede og udvidede undersøgelser for at rekonstruere fuldstændig skjulte forhold. Størstedelen af medlemsstaterne angiver at have problemer med den type svig, der er baseret på skuffeselskaber og fiktive selskaber, da disse som regel er udformet og styret af organisationer, hvis eneste mål er at begå afgiftssvig, ofte forbundet med svig på andre områder (direkte beskatning) eller med andre former for kriminalitet (hvidvaskning af penge, falskneri, smugleri). De ekstraordinære kontrolproblemer, der påpeges i den forbindelse, skyldes navnlig følgende: • de fiktive virksomheder har ofte hjemsted i en anden medlemsstat eller et tredjeland, hvilket dels vanskeliggør kontrollen og verificeringen af deres virkelige natur og dels giver dem mulighed for at drage fordel af momsfritagelse for leveringer inden for Fællesskabet og eksporttransaktioner. Et klassisk eksempel er anvendelse af falske afgiftspligtige i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, til hvilke sælgeren angiver at have foretaget afgiftsfritagne leveringer af goder, som i realiteten aldrig forlader oprindelsesmedlemsstaten; på den måde kan sælgeren fratrække moms, der er betalt i tidligere led og få rådighed over afgiftsfrie goder, som han kan videresælge på det sorte marked • fiktive firmaer, der som oftest har form af små og mellemstore virksomheder eller agenturer for udenlandske virksomheder, og som anvender de forenklede fiskale særordninger, der i de fleste medlemsstater er indført til fordel for små og mellemstore virksomheder. Heraf følger, at de er underlagt mindre omfattende fiskale og retlige forpligtelser, hvilket ikke gør det lettere for de nationale fiskale administrationer at overvåge dem23, og det gælder i endnu højere grad, når virksomhederne ikke lader sig registrere • • transaktionerne er ofte opsplittet i en mængde små transaktioner, som ikke på forhånd ser ud til at være af interesse i forbindelse med en risikoanalyse ud over at transaktionerne foregår i mange på hinanden følgende lande, omfatter de benyttede forretningskæder en mængde virksomheder eller melleminstanser, der kun har en meget kort levetid, eller hvis erhvervsvirksomhed meget hurtigt ophører. I disse miljøer er alt udformet, så det ser normalt ud, men samtidig på en sådan måde, at transaktionerne ikke er til at spore: virksomhederne opstår og forsvinder hurtigt, skifter ofte firmanavn, genetableres et andet sted i løbet afkort tid, har ikke en egentlig struktur, fører ikke regnskab eller i hvert fald kun et stærkt begrænset og forenklet regnskab osv. At blokere disse fiktive kanaler hurtigst muligt, beslaglægge så mange beviser som muligt og identificere de virkelige ansvarlige er af største vigtighed både for at begrunde rykkerskrivelserne og sikre inddrivelsen af afgifterne. 23 SMV nyder mange steder godt af en forenklet fiskal ordning, der indebærer, at angivelserne har en forenklet form og desuden indgives med større mellemrum. 16 På det intrakommunitære plan har de operative tjenester ved flere lejligheder24 slået til lyd for udvekslings- og kommunikationssystemer, der på samme tid er hurtige, direkte, og uformelle og ikke er for bureaukratiske. De fiskale administrationers mulighed for at få adgang til data fra offentlige og private organer25 er af afgørende betydning for afsløringen af en skjult aktivitet, og det samme gælder for oplysninger indhentet hos den pågældende virksomheds leverandører eller kunder (fakturaer for køb af varer, kontrakter indgået med virksomheden osv. ). Størstedelen af medlemsstaterne har fremmet de fiskale myndigheders adgang til sådanne oplysninger, som dernæst sammenholdes med den pågældende virksomheds fiskale sagsakter. I nogle medlemsstater sikres adgangen til disse data via online-forbindelser til data bankerne. Konkluderende ønsker Kommissionen at: understrege, at et heldigt udfald af kontrollen med disse former for svig er betinget af en hurtig afsløring af det fiktive arrangement og navnlig af en hurtig iværksættelse af intensiverede præventive foranstaltninger opfordre medlemsstaterne til - internationale og intrakommunitære karakter af denne type svig og for at forebygge en forværring - at styrke samarbejdet på dette område og træffe de fornødne foranstaltninger. i betragtning af den 3. 5. Restanceinddrivelse Kontrolforanstaltningerne skal logisk følges op af effektive inddrivelsesprocedurer, der kan sikre, at momsrestancerne rent faktisk bliver inddrevet. Også Kommissionens anden rapport beskæftigede sig med problemerne i forbindelse med momsrestanceforvaltning og formulerede en række retningslinjer (jf. kapitel 4 og 6. 2, punkt 6, i ovennævnte rapport). Som omtalt i ovennævnte rapport står momsadministrationerne i forbindelse med tilfælde af svig over for det problem, at den afgiftsskyldige vil forsøge at undgå at betale momsrestancen og at unddrage sin rørlige ejendom tvangsinddriveise. Dette kræver særlig opmærksomhed og hurtig indgriben fra administrationernes side. Nærværende rapport fokuserer i særdeleshed på de hindringer, som medlemsstaterne støder på i forbindelse med tvangsinddriveise af momsrestancer. En elementær forudsætning for en effektiv og hurtig inddrivelse er, at administrationerne har tilstrækkelige beføjelser til bl. a. at foretage udlæg. I alle medlemsstaterne er det generelt muligt at foretage udlæg i alle goder tilhørende afgiftspligtige, som misligholder deres forpligtelser. En sådan aktion støder imidlertid undertiden på hindringer af juridisk eller praktisk art (f. eks. vanskeligheder med at kortlægge, hvilke goder, der kan gøres for en udlæg til de oplysninger, der er nødvendige i, manglende adgang 24 Møder i Helsinki, Underudvalget om Bedrageribekæmpelse, konferencer for europæiske moms kontrollører, Matthæus-Tax-seminarer, OECD/HM C&E-konferencen osv. 25 Generelt kan det være nyttigt med oplysninger vedrørende aftaler vedrørende telefon, fax, elektricitet, indregistrering af køretøjer, og oplysninger fra handelskamre, toldmyndigheder, civilstandsregistre, erhvervssammenslutninger. samt alle andre sektorspecifikke oplysninger. For byggebranchens vedkommende kan adgang til oplysninger fra organer med kompetence til at udstede byggetilladelser og oplysninger fra matrikelkontorer og tingbøger være nyttige. 17 tvangsinddriveise, navnlig hvad angår den afgiftspligtiges likvide midler). I visse medlemsstater er det meget vanskeligt at indhente oplysninger om afgiftspligtiges bankkonti og beløbene på disse, medens der i andre kan foretages udlæg heri på grundlag af aftaler med bankerne. Det skal bemærkes, at den manglende harmonisering af de nationale lovgivninger på dette område er en af de vigtigste årsager til, at medlemsstaterne kun i begrænset omfang har benyttet sig af muligheden for gensidig (grænseoverskridende) bistand ved inddrivelse af fordringer26. Hvis foranstaltningerne til tvangsinddriveise af momsrestancer skal være effektive, skal de iværksættes hurtigst muligt. Kommissionen har imidlertid konstateret, at der i mange medlemsstater går temmelig lang tid mellem fastsættelsen af afgiften og inddrivelsen af den. Dette skyldes navnlig, at det dokument, hvorved afgiftsbeløbet meddeles den afgiftspligtige, generelt ikke har eksekutionskraft i tilfælde af manglende betaling, og at et nyt dokument derfor skal udstedes, før tvangsinddriveisen kan iværksættes. Der vil endog kunne gå endnu indgiver klage over eksekutionsdokumentet. længere tid, såfremt debitoren I forbindelse med behandlingen af tilfælde af svig, hvor inddrivelsesproceduren indstilles på grund af en indsigelse, træffes der ikke altid tilstrækkelige foranstaltninger til forebyggelse af manglende betaling (f. eks. i form af krav om sikkerhedsstillelse eller retsbevarende forholdsregler), selv om der i sådanne sager er større risiko for misligholdelse. Og når indsigelsen ikke resulterer i en nedsættelse af afgiften, eller er klart ubegrundet, opkræves der ikke altid morarenter fra og med datoen for afgiftens forfald med sigte på at udligne skyldnerens finansielle fordel. I nogle medlemsstater er der ikke mulighed for at foretage retsbevarende inddrivelse på grundlag af en vurdering af den endelige afgift, end ikke når der er tale om fiskalt bedrageri. Den tunge tvangsinddrivelsesprocedure kan i givet fald undgås ved i stedet at udligne momsrestancer med offentlige ydelser, som den afgiftspligtige har krav på. Denne effektive foranstaltning er dog i praksis ofte begrænset til restancer og tilgodehavender, der forvaltes af den samme administration, dersom der ikke foregår en systematisk udveksling af oplysninger på dette punkt mellem de forskellige myndigheder. Endelig begrænses muligheden for gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer af visse forhold, bl. a. af det forhold, at kun nogle af medlemsstaterne indrømmer de øvrige medlemsstaters fordringer de samme privilegier som ved inddrivelsen af deres egne fordringer. 26 Jf. Kommissionens anden rapport i henhold til artikel 14 i forordning nr. 218/92 - KOM (96) 681 endelig udg. af 8. januar 1997, s. S. I rapporten fastlægges en række problemer, der i praksis lægger hindringer i vejen for gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer: manglende harmonisering af de retlige eller praktiske restriktioner i retten til at gøre udlæg, af reglerne for, hvornår ansvaret for inddrivelsen kan pålægges debitorvirksomhedernes ansvarlige ledere, bestemmelser vedrørende udløbet af tidsfristen for gennemførelse af inddrivelsesforanstaltninger, bestemmelser vedrørende bankhemmelighed osv. Forslag til udbedring af denne utilfredsstillende situation er under udarbejdelse i Kommissionen, som i nærmeste fremtid vil fremsætte forslag om ændringer af Rådets direktiv 76/308/EØF om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer. 18 Kommissionen understreger vigtigheden af at: • de kompetente myndigheder udstyres med de fornødne midler (oplysninger, udligning af restancer med andre fordringer, mellemtjenstligt samarbejde, databanker) til en hurtig inddrivelse af momsrestancer tilrettelægges ved hjælp af avancerede edb- inddrivelsesprocedurerne programmer, der navnlig gør det muligt at afkorte tiden mellem fastsættelsen af momsrestancen og iværksættelsen af tvangsinddriveisen; • • forebyggelsen af manglende betaling af momsrestancer forbedres gennem øget adgang til at træffe retsbevarende forholdsregler, herunder retsbevarende inddrivelse, krav om sikkerhedsstillelse og opkrævning af morarenter, når betalingen af momsrestancen er blevet udskudt som følge af en ubegrundet klage. • de øvrige medlemsstaters momsfordringer håndteres på samme måde som landets egne fordringer. 4. KONKLUSION I henhold til artikel 12 i forordning nr. 1553/89 undersøger Kommissionen i samarbejde med hver enkelt medlemsstat, om der kan foreslås forbedringer i momsprocedurerne med henblik på at gøre dem mere effektive. Kommissionen udarbejder hvert tredje år en rapport over de procedurer, der anvendes i de forskellige medlemsstater, samt om de forbedringer, der måtte være planlagt. En sådan undersøgelse af muligheden for at forbedre momskontrollen må baseres på en fælles analyse af problemerne og mulige løsninger. Kapitel 2 indeholder Kommissionens analyse af de problemer vedrørende momskontrol, der er fælles for medlemsstaterne. I kapitel 2 redegøres der for Kommissionens syn på, hvordan svig bedst kan bekæmpes, en analyse, der er baseret på de indhøstede erfaringer og eksempler på effektive fremgangsmåder, som medlemsstaterne har meddelt Kommissionen. Mange af de anbefalede foranstaltninger er allerede iværksat i nogle medlemsstater. Men meget mangler endnu at blive gjort. Efter Kommissionens mening bør alle medlemsstaterne tage stilling til, om de anbefalinger, der fremsættes i rapporten, kan bidrage til at forbedre momskontrollen i deres land. 19 Rapportens anbefalinger tager sigte på dels at optimere de afgiftspligtiges opfyldelse af deres fiskale forpligtelser og dels at hindre bedrageri gennem en effektiv kontrolstrategi baseret på risikoanalyse af virksomhedsmassen med henblik på udvælgelse til kontrol. En sådan strategi kræver umiddelbar adgang til vigtige oplysninger, hensigtsmæssige og fleksible kontrolformer samt mekanismer til inddrivelse af momsrestancer, der tager sigte på at hindre skattesvig. Større ekspertise og viden om bedragerifænomenet, passende anvendelse af ordensmagten samt øget samarbejde mellem medlemsstaterne er nødvendige forudsætninger for at imødegå bedrageri. Kommissionen vil medvirke hertil gennem programmer som Fiscalis (f. eks. gennem udveksling af erfaringer med bedrageribekæmpelse) og via samarbejde med medlemsstaterne i udvalg som f. eks. SCAF. I løbet af de næste tre år agter Kommissionen i samarbejde med de kompetente myndigheder i hver enkelt medlemsstat at undersøge, hvordan kontrolprocedurerne kan forbedres med henblik på at gøre dem mere effektive. Til det formål vil Kommissionen sammen med hver enkelt medlemsstat gennemgå dens samlede kontrolprocedurer. De analyser og anbefalinger, der er indeholdt i nærværende rapport, vil danne udgangspunkt for den fælles vurdering af mulighederne for at indføre forbedringer. Resultaterne af denne undersøgelse vil blive præsenteret i den fjerde rapport, der udarbejdes i henhold til artikel 12. 20 ISSN 0254-1459 KOM(98) 490 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 01 02 17 Katalognummer : CB-CO-98-518-DA-C ISBN 92-78-38889-0 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 21


title: Commission Directive 98/65/EC of 3 September 1998 adapting to technical progress Council Directive 82/130/EEC on the approximation of the laws of the Member States concerning electrical equipment for use in potentially explosive atmospheres in mines susceptible to firedamp (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
European standard
approximation of laws
electrical equipment
explosive
mining operation
technical standard

formats: html pdf print

text: 19. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities L 257/29 COMMISSION DIRECTIVE 98/65/EC of 3 September 1998 adapting to technical progress Council Directive 82/130/EEC on the approx- imation of the laws of the Member States concerning electrical equipment for use in potentially explosive atmospheres in mines susceptible to firedamp (Text with EEA relevance) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE: Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 82/130/EEC of 15 February 1982 on the approximation of the laws of the Member States concerning electrical equipment for use in potentially explosive atmospheres in mines susceptible to firedamp (1), as last amended by Commission Directive 94/44/EC (2), and in particular Article 7 thereof, in view of Whereas, technical progress, it is now necessary to adapt the contents of the harmonised standards referred to in Annex A to Directive 82/130/EEC; the present state of Whereas, in view of the present state of the standardisa- tion of the types of protection involved, it is necessary to provide for the first and second editions of the standards for electrical equipment for use in potentially explosive atmospheres to be used in parallel; Whereas certificates issued on the basis of the first edition standards listed in Annex A to Directive 82/130/EEC, as amended, are referred to as ‘generation D certificates', and certificates issued on the basis of the second edition standards listed in Annex I to this Directive are referred to as ‘generation E certificates'; whereas ‘generation D certificates' and ‘generation E certificates' are to be used in parallel; Whereas Directive 94/9/EC of the European Parliament and the Council of 23 March 1994 on the approximation of the laws of the Member States concerning equipment and protective systems intended for use in potentially explosive atmospheres (3) stipulates that Directive 82/ 130/EEC be repealed as from 1 July 2003; Whereas the measures provided for in this Directive are in accordance with the opinion of the Restricted Committee of the Safety and Health Commission for the Mining and other Extractive Industries, (1) OJ L 59, 2. 3. 1982, p. 10. (2) OJ L 248, 23. 9. 1994, p. 22. (3) OJ L 100, 19. 4. 1994, p. 1. Article 1 Directive 82/130/EEC is hereby amended as follows: 1. in the first sentence of Annex A, the reference to the ‘table below' shall be replaced by the ‘tables below'; 2. Annex I to the present Directive shall be added to Annex A; 3. Annex II to the present Directive shall be added to Annex B. Article 2 Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than 31 December 1999 and shall forthwith inform the Commission thereof. When Member States adopt these provisions, these shall contain a reference to this Directive or shall be accom- panied by such reference at the time of their official publication. The procedure for such reference shall be adopted by the Member States. Member States shall communicate to the Commission the texts of the provisions of national law which they have already adopted or adopt in the field governed by this Directive. Article 3 This Directive is addressed to the Member States. It shall enter into force on the 20th day following its publication in the Official Journal of the European Communities. Done at Brussels, 3 September 1998. For the Commission P(cid:145)draig FLYNN Member of the Commission L 257/30 EN Official Journal of the European Communities 19. 9. 98 Certificates issued on the basis of the standards listed in the table below shall be referred to as ‘generation E certificates'. The letter E shall appear at the beginning of the serial number of each such certificate. ANNEX I EUROPEAN STANDARDS (drawn up by Cenelec, 35 rue de Stassart, B-1050 Brussels) Title Edition Date Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: General requirements Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Oil immersion ‘o' Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Pressurised apparatus ‘p' Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Powder filling ‘q' Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Flameproof enclosure ‘d' Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Increased safety ‘e' Electrical apparatus for potentially explosive atmospheres: Intrinsic safety ‘i' 2 2 2 2 2 2 2 December 1992 April 1994 October 1995 April 1994 August 1994 March 1994 August 1994 Number EN 50014 EN 50015 EN 50016 EN 50017 EN 50018 EN 50019 EN 50020 19. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities L 257/31 Amendments and supplements made to the European Standards listed in Annex A to this Directive (second editions of European Standards) ANNEX II ELECTRICAL APPARATUS FOR POTENTIALLY EXPLOSIVE ATMOSPHERES OF GROUP I Appendix 1 GENERAL REQUIREMENTS (European standard EN 50014) Replace the text of 7. 3. 1 of European Standard EN 50014 (December 1992) by the following text: ‘7. 3. 1. Electrical apparatus of Group I Enclosures of plastic materials with a surface area projected in any direction of more than 100 cm2, or containing exposed metallic parts with a capacitance to earth of more than 3 pF, under the most unfavourable conditions in practice, shall be so designed that under normal conditions of use, maintenance and cleaning, danger of ignition due to electrostatic charges is avoided. This requirement shall be satisfied: (cid:190) either by suitable selection of the material: its insulation resistence, measured according to the method given in 23. 4. 7. 8 of this European standard, shall not exceed: (cid:190) 1 GY at 23 5 2 (cid:190)C and 50 5 5 % relative humidity, (cid:190) 100 GY under extreme service conditions of temperature and humidity specified for the elctrical apparatus; the “X” shall then be placed after the certificate reference, as indicated in, 27. 2. 9, (cid:190) or by the size, shape, layout or by other protective methods. The non appearance of dangerous electrostatic charges shall then be verified by actual tests for ignition of an air methane mixture containing 8,5 5 0,5 % of methane. If, however, the danger of ignition cannot be avoided in the design, a warning label shall indicate the safety measures to be applied in service'. L 257/32 EN Official Journal of the European Communities 19. 9. 98 Appendix 3 ELECTRICAL APPARATUS FOR POTENTIALLY EXPLOSIVE ATMOSPHERES OF GROUP I INTRINSIC SAFETY ‘i' Intrinsically safe electrical systems Note: In mines susceptible to firedamp in the Federal Republic of Germany, the word ‘Anlage' is used instead of ‘System'. 1. Scope 1. 1. 1. 2. 1. 3. This Annex contains the specific requirements for construction and testing of intrinsically safe electrical systems all or parts of which are intended for installation in potentially explosive atmospheres of mines susceptible to firedamp, in order to ensure that such electrical systems will not cause an explosion in the surrounding atmosphere. This Annex supplements European Standard EN 50020 ‘Intrinsic safety “i”' (second edition, August 1994) the requirements of which apply to the construction and testing of intrinsically safe electrical apparatus and associated electrical apparatus. This Annex does not take the place of installation rules for intrinsically safe electrical apparatus, associated electrical apparatus and intrinsically safe electrical systems. 2. Definitions 2. 1. The following definitions, specific to intrinsically safe electrical systems, are applicable in this Annex. They supplement the definitions which are in European Standards EN 50 014 ‘General requirements' and EN 50020 ‘Intrinsic safety “i”'. 2. 2. Intrinsically safe electrical system An assembly of items of electrical apparatus defined in a descriptive system document in which the intended for use in a potentially explosive interconnecting circuits, or parts of such circuits, atmosphere, are intrinsically safe circuits, and which meet the requirements of this Annex. 2. 3. Cerified intrinsically safe electrical system An electrical system conforming to 2. 2 for which a testing station has issued a system certificate, certifying that the type of electrical system complies with this Annex. Note 1: It is not necessary for each electrical apparatus in an intrinsically safe electrical system to be certified individually, but it must suitably be identifiable. Note 2: In so far as the national regulations for installation make it possible, electrical systems conforming to 2. 2, for which the knowledge of the electrical parameters of the items of certified intrinsically safe electrical apparatus, certified associated electrical apparatus, non-certified devices conforming to 1. 3 of European Standard EN 50014 ‘General the requirements', and the knowledge of components and interconnecting wiring permits the unambiguous deduction that intrinsic safety is conserved, can be installed without additional certificates. the electrical and physical parameters of 2. 4. Accessory Electrical apparatus which contains only components for connecting and switching intrinsically safe circuits and which do not prejudice the intrinsic safety of the system, such as terminal boxes, junction boxes, plugs and sockets and similar items, switches, etc. 19. 9. 98 EN Official Journal of the European Communities L 257/33 3. Categories of intrinsically safe electrical systems 3. 1. Intrinsically safe electrical systems, or parts thereof, shall be placed in one of the two categories: ‘ia' or ‘ib'. The requirements of this Annex apply to both categories, unless otherwise specified. Note: Intrinsically safe electrical systems, or parts thereof, may have categories different from those of the intrinsically safe electrical apparatus and associated electrical apparatus included in the system or part thereof. Also different parts of an intrinsically safe electrical system may have different categories. 3. 2. Category ‘ia' Intrinsically safe electrical systems, or parts thereof are of category ‘ia' if they comply with the requirements for intrinsically safe electrical apparatus of category ‘ia' (see 5. 2 of European Standard EN 50020 ‘Intrinsic safety'), except that the intrinsically safe electrical system as a whole shall be considered as a single item of electrical apparatus. 3. 3. Category ‘ib' Intrinsically safe electrical systems, or parts thereof, are of category ‘ib' if they comply with the requirements for electrical apparatus of category ‘ib' (see 5. 3 of European Standard EN 50020 ‘Intrinsic safety') except that the intrinsically safe electrical system as a whole shall be considered as a single item of electrical apparatus. 4. Interconnecting wiring in an intrinsically safe electrical system 4. 1. 4. 2. The electrical parameters and all characteristics of the interconnecting wiring specific to an intrinsically safe electrical system, in so far as intrinsic safety depends on them, shall be specified in the certification documents for that electrical system. Where a multicore cable contains interconnections which are parts of more than one intrinsically safe circuit the cable shall meet the following requirements: 4. 2. 1. The radial thickness of the insulation shall be appropriate to the diameter of the conductor. In the case of polyethylene, the minimum radial thickness shall be 0,2 mm. 4. 2. 2. Before leaving the manufacturer’s works, the multicore cable shall be submitted to AC dielectric tests specified either in 4. 2. 2. 1 or in 4. 2. 2. 2. The success of these tests shall be attested by a tests certificate issued by the cable manufacturer. 4. 2. 2. 1. Either each core, before assembly into the cable, is tested at a voltage value (rms) equal to 3 000 V + (2 000 times the radial thickness of the insulation in mm) V; the assembled cable: (cid:190) is firstly tested at a voltage value (rms) equal to 500 V applied between all the armourings or screens of the cable joined together electrically and the bundle of all cores joined together electrically, and (cid:190) is secondly tested at a voltage value (rms) equal to 1 000 V applied between a bundle comprising one half of the cable cores and a bundle comprising the other half of the cores. 4. 2. 2. 2. Or the assembled cable: (cid:190) is firstly tested at a voltage value (rms) equal to 1 000 V applied between all the armourings or screens of the cable joined together electrically and the bundle of all cores joined together electrically, and (cid:190) is secondly tested at a voltage value (rms) equal to 2 000 V applied in succession between each core of the cable and the bundle formed by all the other cores joined together electrically. 4. 2. 3. The tests prescribed in 4. 2. 2 shall be carried out with an a. c. voltage of substantially sinusoidal wave form at a frequency between 48 and 62 Hz given by a transformer of appropriate power, taking into account the cable capacity. In the case of dielectric tests on assembled cables, the voltage shall be increased steadly to the specified value in a period not less than 10 seconds and then maintained for at least 60 seconds. These tests are carried out by the cable manufacturer. L 257/34 EN Official Journal of the European Communities 19. 9. 98 4. 3. 4. 3. 1. No fault between the cores of a multicore cable shall be taken into account if one of the two following requirements is satisfied: The cable conforms to 4. 2 and each individual intrinsically safe circuit is enclosed in a conducting screen providing at least 60 % coverage. Note: The eventual connection of the screen to earth or frame will be specified in the installation rules. 4. 3. 2. The cable conforms to 4. 2, is effectively protected against damage and each intrinsically safe circuit within the cable has, in normal operation, a peak voltage of equal to or less than 60 volts. 4. 4. 4. 5. 4. 6. 4. 7. Where a multicore cable conforms with 4. 2 but not with 4. 3 and contains only intrinsically safe circuits forming parts of a single intrinsically safe electrical system, faults shall be considered between up to four cores of the cable in addition to the application of either 3. 2 or 3. 3. Where a multicore cable conforms with 4. 2 but not with 4. 3 and contains intrinsically safe circuits forming parts of different intrinsically safe electrical systems, each intrinsically safe circuit contained in the cable shall have a safety factor of at least four times that required by either 3. 2 or 3. 3. Where a multicore cable does not comply with 4. 2 and 4. 3, any number of faults between the cores of the cable shall be taken into account in addition to the application of 3. 2 or 3. 3. The certification documents of the intrinsically safe electrical system shall specify the conditions of use resutling from the application of 4. 3 to 4. 6. 5. Accessories used in intrinsically safe electrical systems The accessories which are listed in the certification documents as parts of an intrinsically safe electrical system shall meet: (cid:190) points 7 and 8 of European Standard EN 50014 ‘General requirements', (cid:190) points 6 and 12. 2 of European Standard EN 50020 ‘Intrinsic safety “i”'. Their marking shall bear at least the manufacturer’s name or its registered trade mark. Note: The use of noncertified accessories is subject to the installation requirements. 6. Type tests Intrinsically safe electrical systems shall be type tested in accordance with the type test requirements of point 10 of European Standard EN 50020 ‘Intrinsic safety “i”', but taking into account point 4 of this Annex. 7. Marking of intrinsically safe electrical systems Certified intrinsically safe electrical systems shall be marked by the holder of the certificate of that system on at least one of the electrical apparatus set on a strategic position. The marking shall include the minimal marking of 27. 6 of European Standard EN 50 014 ‘General requirements' and the letters ‘SYST'


title: Решение на Комисията от 3 септември 1998 година относно общ технически регламент за телефонната система за връзка с въздушни обекти (TFTS) (нотифицирано под номер С(1998) 2378)Текст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
aircraft
harmonisation of standards
technical regulations
telecommunications equipment
transmission network

formats: pdf print xhtml

text: 13/т. 24 BG Официален вестник на Европейския съюз 25 31998D0535 L 251/36 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 11. 9. 1998 РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 3 септември 1998 година относно общ технически регламент за телефонната система за връзка с въздушни обекти (TFTS) (нотифицирано под номер С(1998) 2378) (текст от значение за ЕИП) (98/535/EО) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като има предвид, че общият технически регламент, приет в настоящото решение, е в съответствие със становището на Коми- тета за одобрение на крайните устройства (АСТЕ), като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Директива 98/13/EО на Европейския парламент и на Съвета от 12 февруари 1998 г. относно крайните далекосъ- общителни станции, включително и взаимното признаване на тяхното съответствие (1), и по специално член 7, параграф 2, второ тире от нея, спътниковите устройства земни и ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 1 като има предвид, че Комисията е приела мерки за идентифици- ране вида крайни далекосъобщителни устройства, за които се изи- сква общ технически регламент, а също и свързаното с това заяв- ление за обхват в съответствие с член 7, параграф 2, първо тире; като има предвид, че следва да бъдат приети съответните хармо- низирани стандарти или части от тях, прилагащи основните изиск- вания, които трябва да бъдат трансформирани в общ технически регламент; 1. Настоящото решение се прилага по отношение на крайните устройства, предназначени да бъдат свързани към обществена на обхвата и далекосъобщителна хармонизирания стандарт, определен в член 2, параграф 1. попадащи мрежа в 2. Настоящото решение установява общ технически регламент относно техническите характеристики, изискванията за електри- чески и механичен интерфейс, и протокола за контрол на достъпа, които трябва да бъдат предоставени от крайни устройства, които са в състояние и са предназначени от производителя или неговия представител да бъдат използвани в телефонната система за връзка с въздушни обекти (TFTS). като има предвид, че за да се осигури непрекъснат достъп до паза- рите за производителите, е необходимо да се въведат преходни договорености относно системите, одобрени в съответствие с националните разпоредби за одобрение на типа; Член 2 като има предвид, че предложението е предадено на Комитета (АСТЕ) в съответствие с член 29, параграф 2; (1) ОВ L 74, 12. 3. 1998 г. , стр. 1. 1. Общият технически регламент включва хармонизирания стандарт, изготвен от съответния орган по стандартизация, като прилага, доколкото е възможно, съществените изисквания, посо- чени в член 5 от Директива 98/13/EО. Позоваване на стандарта е изложено в приложението. 26 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 24 2. Крайните устройства, предмет на настоящото решение, са в съответствие с общия технически регламент, посочен в параграф 1, отговарят на съществените изисквания, посочени в член 5, букви а) и б) от Директива 98/13/ЕО и отговарят на изискванията на всички други приложими директиви, и по-специално Директиви 73/23/ЕИО (1) и 89/336/ЕИО (2) на Съвета. посочен в приложението, няма да се прилагат три месеца след датата на влизане в сила на настоящото решение. 2. Крайните устройства, одобрени по силата на тези национални правила за одобрение на типа, могат да продължат да бъдат пускани на националните пазари и да бъдат пускани в действие. Член 3 Член 5 С оглед на крайните устройства, предмет на член 1, параграф 1 от настоящото решение, нотифицираните органи, определени за осъществяването на процедурите, посочени в член 10 на Директива 98/13/ЕО, използват или осигуряват използването на хармонизирания стандарт, посочен в приложението, след влизането в сила на настоящото решение. Член 4 1. Националните разпоредби за одобрение на типа, отнасящи се до устройства в рамките на обхвата на хармонизирания стандарт, Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Съставено в Брюксел на 3 септември 1998 година. За Комисията Martin BANGEMANN Член на Комисията (1) ОВ L 77, 26. 3. 1973 г. , стр. 29. (2) ОВ L 139, 23. 5. 1989 г. , стр. 19. 13/т. 24 BG Официален вестник на Европейския съюз 27 ПРИЛОЖЕНИЕ Позоваване на приложимия хармонизиран стандарт Хармонизираният стандарт, посочен в член 2 от решението, е: Electromagnetic compatibility and radio spectrum matters (ERM); terrestrial flight telecommunications system (TFTS); technical requirements for TFTS (Eлектромагнитна съвместимост и въпроси на радиоспектъра (ERM); телефонна система за връзка с въздушни обекти (TFTS); технически изисквания за TFTS. ) ETSI Европейски институт за стандарти в далекосъобщенията Секретариат на ETSI TBR 23 – март 1998 г. (с изключение на въведението) Допълнителна информация Европейският институт за стандарти в далекосъобщенията е признат в съответствие с Директива 83/189/EИО на Съвета (1). Посоченият по-горе хармонизиран стандарт е създаден в съответствие с мандат, предоставен в рамките на съответните процедури, предвидени в Директива 83/189/EИО на Съвета. Пълният текст на хармонизирания стандарт, посочен по-горе, може да бъде получен от: Европейски институт за стандарти в далекосъобщенията 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Европейска комисия DG XIII/A/2 — (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels или от всяка друга организация, която е натоварена със задачата да предлага ETSI стандарти, списък от които може да бъде намерен в Интернет на адрес www. ispo. cec. be. (1) ОВ L 109, 26. 4. 1983 г. , стр. 8