title: Særberetning nr. 17/98 om støtte til vedvarende energikilder i Joule-Thermie-programmets aktioner med omkostningsdeling og i pilotaktionerne i Altener- programmet med Kommissionens svar (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten)

eurovoc_concepts:
EU aid
EU financing
EU programme
European Commission
project evaluation
renewable energy

text: 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/39 SÆRBERETNING Nr. 17/98 om støtte i omkostningsdeling og i pilotaktionerne i Altener-programmet med Kommissionens svar Joule-Thermie-programmets aktioner med til vedvarende energikilder (i henhold til artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit, i EF-traktaten) (98/C 356/03) INDHOLD 1. Revisionens omfang. 1. 1 — 1. 2 Afsnitshenvisninger 2. Sammendrag af de vigtigste revisionsbemærkninger. 2. 1 — 2. 12 3. Joule-Thermie-programmet. 3. 1 — 3. 58 Retsgrundlag og organisatoriske rammer. 3. 1 — 3. 4 Programbeskrivelse og -målsætninger. 3. 5 — 3. 9 Budgetgennemførelse. 3. 10 — 3. 13 Programforvaltning og -kontrol. 3. 14 — 3. 43 Projektudvælgelse. 3. 14 — 3. 25 Projektstyring og -kontrol. 3. 26 — 3. 37 Programovervågning. 3. 38 — 3. 41 Programforvaltningsomkostninger. 3. 42 — 3. 43 Projektgennemførelse. 3. 44 — 3. 58 Projektkoordinering ved Europæiske Økonomiske Firmagrupper. 3. 44 — 3. 47 Vanskeligheder ved at udarbejde korrekte omkostningsopgørelser. 3. 48 — 3. 55 Risiko for opgivne projekter. 3. 56 — 3. 58 4. Altener-programmet. 4. 1 — 4. 16 Retsgrundlag og organisatoriske rammer. 4. 1 — 4. 3 Programbeskrivelse og -målsætninger. 4. 4 — 4. 7 Programforvaltning og -kontrol. 4. 8 — 4. 16 Projektudvælgelse. 4. 8 — 4. 10 Formel beslutningsprocedure. 4. 11 — 4. 12 Projektstyring. 4. 13 — 4. 16 5. Informationsformidling. 5. 1 — 5. 2 6. Samordning af Joule-Thermie og Altener med andre EU- og nationale støtteforanstaltninger inden for området for vedvarende energikilder. 6. 1 — 6. 8 7. Konklusion og henstillinger. 7. 1 — 7. 9 Bilag 1 — Vedvarende energikilders rolle i Fællesskabets politikker. Bilag 2 — Udvælgelsesprocedurer i Joule-delen af Joule-Thermie-programmet. Side 40 40 41 41 41 42 42 42 44 46 46 47 47 47 48 48 48 49 49 49 49 50 50 50 52 56 57 Kommissionens svar. 58 C 356/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 1. REVISIONENS OMFANG Inden for Joule-Thermie-programmet (1 039 mio. 1. 1. ECU) udgør aktionerne med omkostningsdeling (1) til vedvarende energikilder ca. 35 % af programmets budget. Altener-pilotprojekterne (28,8 mio. ECU), der tegner sig for ca. 66 % af programmets budget (44 mio. ECU), omfatter aktioner, der tilsvarer aktionerne i Joule-Ther- mie. 1. 2. Formålet med Revisionsrettens revision var at få fastlagt, om målsætningerne som defineret i Rådets respektive beslutninger og afgørelser bliver opfyldt effek- tivt og hensigtsmæssigt. Det indebar en undersøgelse af programforvaltnings- og projektstyringsstrukturerne og -procedurerne i Kommissionens Generaldirektorat for Videnskab, Forskning og Udvikling (GD XII) og General- direktoratet for Energi (GD XVII). Der blev med henblik på revision udvalgt nitten kontrahenter i seks medlem- slande (Belgien, Frankrig, Tyskland, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige), der var inddraget i tredive ud af i alt ca. 300 projekter, med sigte på at undersøge gennemførelsen af Joule-Termie-programmet. Ved udvæl- gelsen rettede man opmærksomheden mod projekter inden for solenergi og biomasse, selv om også projekter fra andre områder blev medtaget. Udvælgelsen af de reviderede organisationer og projekter var primært base- ret på størrelsen af Fællesskabets bidrag, men skulle efter hensigten også omfatte forskellige former for støttemod- tagere (universiteter, forskningsinstitutter og private virk- somheder, herunder SMV’er). Revisionen af Altener- programmet byggede på gennemsyn af sagsakter i GD XVII. 2. 3. Det konstateredes, at mange af Thermie-demonstra- tionsprojekterne manglede et væsentligt innovativt ele- ment; de havde kun en begrænset europæisk dimension, og finansieringen af disse opfyldte ikke kravet om part- nernes afbalancerede deltagelse (jf. afsnit 3. 22, 3. 23 og 3. 24). 2. 4. Den videnskabelige og finansielle styring og over- vågning af projekterne var svag på begge områder, selv om den omfattende brug af ekstern bistand i Thermie sikrer en nøjere overvågning, end det var tilfældet i Joule (jf. afsnit 3. 26, 3. 27, 3. 28 og 3. 29). 2. 5. Der kunne opstå uforeneligheder på områderne projektudvælgelse, projektstyring og projektovervågning både i Joule og Thermie (jf. afsnit 3. 17, 3. 18, 3. 30 og 3. 31). 2. 6. Kommissionen indsamler og evaluerer ikke informa- tion om omkostningerne til programforvaltningen eller omkostningerne til udvælgelsen og styringen af projek- terne. I GD XII finansieres mere end 50 % af stillingerne over budgetbevillingerne til Joule-Thermie-programmet (jf. afsnit 3. 21, 3. 41, 3. 42–3. 43). 2. 7. En lang række Thermie-projekter, navnlig på områ- det biomasse, er væsentligt forsinket eller endog opgivet (jf. afsnit 3. 56–3. 58). 2. 8. Der var talrige problemer i forbindelse med kontra- henternes omkostningskrav, og Kommissionens tjeneste- grene førte utilstrækkelig kontrol med disse (jf. afsnit 3. 32, 3. 48–3. 55). 2. SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE REVISIONS- BEMÆRKNINGER 2. 9. Finansieringsafgørelserne vedrørende Altener-pro- grammet er ikke truffet på et tilfredsstillende grundlag (jf. afsnit 4. 11–4. 12). 2. 1. Trods Rådets beslutning om at sammenlægge pro- grammet for forskning og teknologisk udvikling, Joule, med demonstrationsprogrammet, Thermie, er hverken projektudvælgelsen eller projektstyringsprocedurerne i de to generaldirektorater, der forvalter programmerne, ble- vet harmoniseret. Den grundlæggende målsætning for sammenlægningen, nemlig at bygge bro mellem forskning og demonstration, er ikke blevet nået (jf. afsnit 3. 4, 3. 16, 3. 24 og 3. 29). 2. 2. Hvor projektudvælgelsesprocessen i Thermie savner klarhed, har der i Joule-delen af programmet været fremskridt, siden den første indkaldelse af forslag (jf. afsnit 3. 15 og 3. 16). (1) Aktioner med omkostningsdeling er FTU- eller demonstra- tionsprojekter, hvor Kommissionen godtgør en del af pro- jektdeltagernes omkostninger. 2. 10. Uddelegeringen til medlemsstaterne af en del af udvælgelsesprocessen i Altener-programmet er hverken koordineret, styret eller overvåget af Kommissionen. Det indebærer, at processen er uigennemsigtig, og at der ikke er sikret en retfærdig udvælgelse (jf. afsnit 4. 8–4. 10). 2. 11. Det store antal parallelle informationsnet og -punkter, som formidler information om de reviderede programmer, har negativ indvirkning på informationspo- (jf. afsnit litikkens effektivitet og gennemslagskraft 5. 1–5. 2). 2. 12. Manglen på en udtømmende opgørelse over alle fællesskabsstøttede projekter for vedvarende energikilder, navnlig inden for strukturfondene, er en hindring for en effektiv samordning mellem programmer og tjenestegrene (jf. afsnit 6. 2–6. 4). 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/41 3. JOULE-THERMIE-PROGRAMMET Programbeskrivelse og -målsætninger Retsgrundlag og organisatoriske rammer 3. 1. Forud for 1994 blev den form for støtte, som Joule-Thermie yder, ydet gennem to særskilte program- mer. Joule-programmet, et af de specifikke programmer inden for det tredje rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU), ydede støtte til forsknings- aktionerne (GD XII), mens demonstrationsaktiviteterne blev finansieret via Thermie-programmet som led i energi- politikken (GD XVII). I henhold til Maastricht-traktatens artikel 130 F, 3. 2. stk. 3, blev demonstrationsprojekter en del af afsnit XV, som var gældende for forskning og teknologisk udvikling. En logisk konsekvens heraf var, at demonstrationsprojek- ter blev medtaget i FTU-rammeprogrammet. Det indebar, at Thermie-demonstrationsdelen fra indledningen af det fjerde rammeprogram blev sammenlagt med Joule i Joule- Thermie. 3. 3. Joule-Thermie (1994–1998) er underlagt bestem- melserne i afgørelsen om fjerde rammeprogram (2) og beslutningen om et særprogram for forskning og teknolo- gisk udvikling, herunder demonstration, inden for ikke- nuklear energi (3). 3. 4. Selv om Joule-Thermie er blevet e´t program i forordningerne, forvaltes de to oprindelige dele (Joule og Thermie) inden for rammerne af Kommissionens organi- sationsplan fortsat af to GD’er, nemlig XII og XVII, under to kommissionsmedlemmers kompetence. I GD XII forvaltes programmet af direktorat F — Energi, hvor en særskilt enhed er ansvarlig for området vedvarende energi. I GD XVII forvaltes programmet af Direktorat D — Energiteknologi, hvor enhed D. 3 har ansvaret for projekter med relation til vedvarende energi. (2) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1110/94/EF af 26. april 1994 om fjerde rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvik- ling og demonstrationsaktioner (1994–1998), EFT nr. L 126 af 18. 5. 1994, s. 1. (3) Rådets beslutning 94/806/EF af 23. november 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for ikke-nuklear energi (1994–1998), EFT nr. L 334 af 22. 12. 1994, s. 87. 3. 5. De støttede aktioner med omkostningsdeling er generelt projekter, som gennemføres af et konsortium af kontrahenter fra flere medlemsstater med det formål at foretage videnskabelige undersøgelser af eller bygge et demonstrationsanlæg inden for e´t af følgende områder: a) integration af forskellige former for vedvarende energi (udelukkende forskning) b) solcelleanlæg c) vedvarende energi i bygninger d) vindenergi e) energi fra biomasse og affald f) vandkraftværker (udelukkende demonstration) g) geotermisk energi h) energiopbevaring og andre løsninger (f. eks. brænd- selsceller, solvarmeenergi). 3. 6. De generelle målsætninger for Joule-Thermie er at fremme energisikkerhed, bæredygtig udvikling, rene og effektive energiteknologier, industriel konkurrenceevne og social samhørighed. På området vedvarende energikilder (VEK) er hovedformålet at forbedre VEK’s omkostnings- mæssige konkurrenceevne og pålidelighed samt skabe tillid hos de pågældende operatører med det formål i et væsentligt omfang at indføre VEK i energiforsyningssyste- met. Et yderligere formål er at fremme integrationen af VEK i erhvervslivet og dagligdagen. 3. 7. Selv om disse målsætninger finder anvendelse på hele programmet, fastsættes der også i Rådets afgørelse særskilte målsætninger for alle komponenter i oven- nævnte program. For Joule’s vedkommende ligger hoved- vægten på de mest avancerede teknologier, som med få undtagelser stadig befinder sig langt fra markedet. For- målet med Thermie-demonstrationsprojekterne er at påvise en ny teknologis tekniske levedygtighed i tillæg til dennes mulige økonomiske fordele, alt efter hensigtsmæs- sigheden. 3. 8. Disse målsætninger er integreret i og omsat til konkrete opgaver i Kommissionens arbejdsprogram for Joule-Thermie, som er en del af den grundlæggende dokumentation, der udleveres til alle parter, der måtte være interesseret i at fremsende forslag til et projekt. 3. 9. Målsætningerne for de enkelte områder og energi- kilder er relativt præcise og specifikke. De mere strategi- ske målsætninger, f. eks. forbedring af det europæiske C 356/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 erhvervslivs konkurrenceevne eller forbedring af økono- misk og social samhørighed, er dog så vagt formulerede, at de ikke kan danne grundlag for en vurdering af det faktiske resultat af programmet. overensstemmelse med Rådets vejledende målsætning. Dette er ikke tilfældet for specifikke SMV-støtteforan- staltninger, som med en beskeden andel på 1,28 % fort- sat ligger langt under grænsen på 5 %. Budgetgennemførelse 3. 10. Tabel 1 viser, at selv om forpligtelsesbevillingerne for 1995 stort set blev anvendt i sin helhed i program- mets første år, begyndte betalingerne kun at strømme langsomt. Dette var en følge af projektudvælgelses- og kontraktforhandlingsprocedurens varighed. Den første indkaldelse af forslag blev offentliggjort den 15. decem- ber 1994 med en frist for modtagelsen af forslag sat til den 24. marts 1995. De første kontrakter blev først indgået i december 1995, og derfor blev de fleste forskud først udbetalt i regnskabsåret 1996. 3. 11. Rådets afgørelse, som er bestemmende for Joule- Thermie, viste den vejledende fordeling af programmets budget på henholdsvis Joule- og Thermie-delen, og inden for de enkelte dele på de vigtigste støttede områder. Ifølge afgørelsen var der ligeledes en del af budgettet, som var forbeholdt ledsageforanstaltninger og administrative ud- gifter. Tabel 2 viser, hvorvidt de faktiske forpligtelser frem til 31. december 1997 har fulgt den af Rådet angivne fordeling (4). 3. 12. Den vejledende fordeling af budgettet på de for- skellige områder (VEK, fossilt brændsel og rationel ener- giudnyttelse) kunne ikke umiddelbart gennemføres på grund af manglen på antagelige VEK-projekter i den første almindelige indkaldelse af forslag i 1995. Derfor blev der kraftigt støttet af Europa-Parlamentet ved udgangen af 1995 iværksat en yderligere indkaldelse af forslag, som kun var åben for VEK-projekter. Tabel 2 viser, at procentandelen, der er tildelt VEK som følge af denne indkaldelse, pr. 31. december 1997 er ved at være i (4) Desværre tillader Kommissionens rapporter og finansielle system ikke, at det overvåges, om de af Rådet fastsatte grænser overholdes i tilstrækkeligt omfang, fordi ikke alle de af Rådet definerede kategorier har deres eget underkonto- nummer. Desuden giver klassificeringen af omkostningerne i kategorierne administration, videreformidling, SMV-støtte eller projekter, vide rammer for fortolkning. Selv om den procentsats på 2 %, der er nævnt for de administrative omkostninger, ligger under grænsen på 2,15 %, er dette tal ikke fuldstændigt. Den i tabellen under »Andet« klassifice- rede udgift på 2,07 %, som udgør et sammendrag af poster i Sincom under projekter, vedrører ligeledes primært admi- nistrative omkostninger. De to poster tilsammen overskrider grænsen på 2,15 %. 3. 13. Fordelingen af midlerne på de forskellige områder inden for Joule og Thermie fremgår af tabel 2, 3 og 4. En Joule-kontrakt til 4,5 mio. ECU, som blev udvalgt til revision, viste sig at være blevet omklassificeret i projekt- listerne fra det fossile brændselsområde til VEK-området i november 1996, elleve måneder efter projektets start. Projektet omfattede kombineret forbrænding af kul og biomasse, der såvel i programmet som i Rådets beslutning udtrykkeligt står opført under fossilt brændsel (ar- bejdsprogrammet for 1994–1995, kapitel 4. Fossilt brændsel: 4. 1. 1. A. 2. Brændselsblandinger: kombineret forbrænding af kulblandinger og kul med biomasse, rest- produkter og/eller affald. Højeffektiv omdannelse af bio- masse eller affald til elektricitet bør været målet (dvs. over 40 %) for anlæg i kommerciel målestok på økono- misk attraktive betingelser samt nedsat udslip af CO2 og andre luftformige eller faste arter og med neutrale eller anvendelige faste restprodukter. Rådets beslutning 94/ 806/EF: Fossilt brændsel: 3. 1. F & U — Udvikling af processer til kombineret forgasning (eller forbrænding) af kul og biomasse. Omklassificeringen af dette ene projekt foranledigede et fald på 9 % i forpligtelserne inden for Joule-området for fossilt brændsel og en stigning på 3 % i forpligtelserne inden for Joule-området for VEK. Programforvaltning og -kontrol Projektudvælgelse 3. 14. At udarbejde et projektforslag indebærer en bety- delig investering for ansøgeren i såvel tid som penge. Informationen, som potentielle ansøgere modtager om, hvordan et forslag skal udarbejdes, er blevet bedre siden programmets start, navnlig inden for Joule, og kontra- henterne anførte, at det var nødvendigt at fremlægge et udtømmende forslag for at opnå en fair bedømmelse. Imidlertid vil etableringen af elektroniske standardformu- larer til forslag, således som de allerede eksisterer i andre programmer, kunne forbedre processens effektivitet. 3. 15. Udvælgelsesproceduren i Joule, som beskrives nær- mere i bilag 2, følger normerne i fjerde rammeprogram og er kraftigt afhængig af eksterne eksperters bedøm- melse. Under den første indkaldelse af forslag til Joule i 1995 blev det i den oprindelige konsensusrapport for 143 ud af 563 forslag inden for VEK foreslået, at programfor- valtningen foretog en omklassificering i nedadgående ret- ning inden forelæggelsen for Joule-udvalget. Selv om ændringerne var begrundet i en harmonisering af dels klassifikationer, der tog udgangspunkt i individuelle eks- perters individuelle kriterier, dels de endelige konsensus- 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/43 bedømmelser, indebærer behovet for denne harmonise- ring, at vejledningerne til evaluatorerne og til de tjeneste- mænd i Kommissionen, som ledede paneldiskussionerne, ikke har været tilstrækkeligt klart formuleret. For at undgå en gentagelse af problemerne under den første indkaldelse har Kommissionen tydeliggjort de skriftlige vejledninger for evaluatorer og tjenestemænd i Kommis- sionen. enkelte konsortialpartneres sene besvarelse af Kommissio- nens forespørgsler i mange tilfælde i sig selv anledning til forsinkelse. Der kan opnås en betydelig afkortning af forhandlingsperioden ved at revidere procedurerne, navn- lig en afklaring og forenkling af standardkontrakten. 3. 16. Selv om Thermie er en del af fjerde rammepro- gram, anvender det ikke de samme standardprocedurer. Udvælgelsesproceduren i programmet var mindre formali- seret, mindre dokumenteret og således mindre klar end i Joule. I stedet for seks eksterne eksperter, som evaluerer et to Joule-forslag, undersøges Thermie-forslag af eksterne eksperter, en eller to videnskabelige tjeneste- mænd i Kommissionen og teoretisk set af alle medlemmer af det pågældende tekniske Thermie-udvalg. Medlem- merne af Thermie-udvalgene er repræsentanter for med- lemsstaterne. Deres deltagelse er ikke begrænset til en overvågningsfunktion som i Joule-udvalget, men indebæ- rer en faktisk deltagelse i den tekniske evaluering af specifikke projekter. Som en udvælgelsesprocedure, der tager sigte på at evaluere forslag udelukkende på grund- lag af forslagenes videnskabelige kvaliteter uden at være underlagt politisk pres, synes Joule-systemet at være at foretrække. 3. 17. Både i Joule- og i Thermie-udvalgene var visse af medlemsstaterne repræsenteret af ansatte i offentlige eller halvoffentlige forskningsinstitutter, som også deltog som kontrahenter i programmet. Selv om disse eksperters praktiske videnskabelige viden klart er værdifuld i drøf- telserne, kan en plads i udvalgene give deres respektive institutter en unfair »informationsfordel« i forhold til konkurrenterne. 3. 18. En anden uforenelighed kan opstå i en kontrakt, hvor den eksterne ekspert, som evaluerede forslaget, også blev udpeget af Kommissionen til at varetage den viden- skabelige overvågning af projektet som teknisk leder (TTM) under Thermie. Hvis en ekspert først evaluerer et forslag positivt, kan det være vanskeligt for samme ekspert at forholde sig kritisk til gennemførelsen af samme projekt. 3. 19. Fra modtagelsen af forslag til Kommissionens afgørelse om at finansiere projekter går der i gennemsnit fire måneder. Forhandlingsfasen mellem afgørelsen og projektdeltagernes faktiske underskrift tager yderligere 4–5 måneder, hvorunder de specifikke vilkår og betingel- ser (hovedsagelig af finansiel karakter) forhandles. Selv om alle parter anser forhandlingsperioden for at være for lang, gav drøftelser inden for projektkonsortier eller de 3. 20. Et af de reviderede Joule-solvarmeprojekter var første fase af et meget større projekt, og de næste faser af dette projekt vil blive evalueret i forbindelse med efterføl- gende indkaldelser af forslag, hvor de risikerer ikke at blive udvalgt. Da projektet kun kan give relevante resul- tater, hvis alle faser gennemføres, løber Kommissionen betydelig risiko for at spilde penge. I den information, der forelægges Joule-udvalget, omfatter prioriteringslisten ingen henvisning til det forhold, at projektet til 2 mio. ECU kun omfatter de første to år af et seksårigt projekt. Selv om sammendraget af forslaget nævner dette, forkla- rer det hverken, hvilken teknisk del der er omfattet af første fase eller, hvad den samlede finansielle værdi af hele projektet vil blive. Joule-udvalget bør informeres mere indgående om forslag til dele af projekter. Et solvarmeprojekt inden for Thermie var faseopdelt på lignende måde, men Thermie-udvalget var blevet tilstræk- keligt informeret. 3. 21. De gennemsnitlige omkostninger til eksperter til evaluering af e´t Joule-forslag lå på omkring 655 ECU, hvilket for hver enkelt kontrakt svarer til knap 2 600 ECU eller 3,2 % af det gennemsnitlige bidrag til projek- tet. De gennemsnitlige ekspertomkostninger pr. forslag for Thermie var højere end for Joule, selv om et Thermie- forslag kun gennemgås af to eksterne eksperter i stedet for maksimalt seks eksperter i Joule. Kommissionen over- vågede eller evaluerede ikke omkostningerne til denne procedure. Der forelå ikke detaljerede oplysninger om dennes hermed forbundne interne omkostninger til perso- nale og infrastruktur. Denne mangel på oplysninger om omkostningerne og manglende erkendelse heraf var ikke begrænset til udvælgelsesproceduren, men blev fundet i hele programforvaltningen, idet der ikke var gjort noget forsøg på at fastlægge bedste praksis. 3. 22. Revisionen af 13 Thermie-projekter viste, at anvendelsen eller fortolkningen af adskillige udvælgel- seskriterier rejste nogle grundlæggende spørgsmål. Seks ud af tretten projekter, både inden for solcelleenergi og biomasse, indeholdt kun i begrænset omfang innovative elementer. Selv om Thermie-informationsbrochuren for 1994–1995 definerer støtteberettigede omkostninger som omkostninger i forbindelse med projektets innovative del, havde Kommissionen også finansieret de ikke-innovative dele. Dette førte til den konklusion, at disse projekter mere havde karakter af at fremme forskningsprojekter C 356/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 eller investeringsprojekter inden for vedvarende energi end af egentlige demonstrationsprojekter som defineret i Rådets afgørelse og Thermie-arbejdsprogrammet. I to af de tretten projekter viste den eneste projektpartner, som ikke kom fra samme medlemsstat som de øvrige konsor- tialpartnere, sig at være et søsterselskab med en ubetyde- lig rolle i projektet. I andre seks projekter var den eneste »udenlandske« projektpartner blot en sædvanlig leveran- dør af standarddele, som ikke deltog i den innovative del af projektet, for så vidt der var tale om nogen innovation. Manglen på et egentligt nyt internationalt samarbejde viser, at disse projekter savner en europæisk værditil- vækst. Det indebærer, at projekterne skulle have været støttet på nationalt plan. 3. 23. Under kriterierne for støtteberettigelse, som der er redegjort for i Thermie’s informationsbrochure fra 1996, forklares det under overskriften »tværnationalt samar- bejde«, at samarbejdet skal være mere end symbolsk, og at forslaget skal udvise en væsentlig deltagelse af og afbalanceret fordeling mellem projektpartnerne. På det finansielle plan håndhæves denne regel ikke. Mens alle industrielle projektpartnere i Joule-projekterne bidrager med 50 % til deres egne omkostninger, var dette ikke tilfældet i Thermie. I samtlige projekter var finansie- ringsstrukturen udformet på en sådan måde, at den fremtidige ejer/bruger af anlægget betalte den fulde diffe- rence mellem de samlede projektomkostninger, herunder alle projektpartnernes omkostninger, og Kommissionens bidrag. Derfor blev omkostningerne for de partnere, som byggede anlæggene, godtgjort fuldt ud, og de bidrog ikke finansielt til projektet. I to projekter konstaterede man, at en partner endog havde beregnet sig salgspriser for udfø- relsen af sine opgaver i stedet for kostprisen. 3. 24. Som anført ovenfor har seks af de 13 reviderede Thermie-projekter ikke en innovativ karakter og er derfor ikke støtteberettigede under Joule-Thermie-programmet. De ville have passet ind i programmet for støtte til fremme af energiteknologi, som Kommissionen foreslog Rådet under navnet Thermie-II (5), men som ikke blev godkendt. Selv formularerne til evalueringen af forslag (5) EFT nr. C 158 af 9. 6. 1994, s. 6. Thermie II: artikel 2, stk. 1: I denne forordning forstås ved »projekter for fremme af energiteknologi«, i det følgende benævnt »projekter«, projek- ter, der ikke er valgbare til de specielle programmer inden for det fjerde rammeprogram, og som tager sigte på at udar- bejde, anvende og/eller fremme avanceret energiteknologi af innovativ karakter, og hvis iværksættelse indebærer tekniske og økonomiske risici i et sådant omfang, at de højst sandsyn- ligt ikke ville kunne gennemføres uden finansiel støtte fra Fællesskabet. Artikel 2, stk. 2: Fællesskabets finansielle støtte kan ydes til projekter, der tager sigte på at fremme innova- tive teknikker, processer eller produkter med henblik på større udnyttelse, enten under forskellige økonomiske eller geografiske forhold, eller med teknikker, som allerede har været udnyttet, men som på grund af bestående risici endnu ikke har slået igennem på markedet. viser, at de innovative aspekter i udvælgesesproceduren betragtes som mindre væsentlige, end det kunne forventes af et FTU-program. Selv om formularerne, der udfyldes af eksterne eksperter, kræver, at eksperten sammenfatter »målbeskrivelse og projektets innovative aspekter«, kræ- ver formularens del vedrørende »projektvurdering« ikke, at eksperten vurderer de innovative aspekter. Kriterierne, som skal lægges til grund for vurderingen, er: tidligere aktiviteter, teknisk og finansiel risiko, mulighed for genanvendelighed som model, økonomisk levedygtighed, miljø- og sikkerhedsaspekter og formidlingskapacitet. Rådets mål med at sammenkæde Joule-Thermie — nem- lig at integrere FTU- og demonstrationsfasen — er ikke opfyldt. Mens Joule har øget inddragelsen af industrielle projektpartnere, har Thermie ikke videreført egentlige innovative resultater af Joule-projekterne til demonstra- tionsfasen. Thermie støtter fortsat anlæg, som næppe er innovative, men som har behov for offentlig støtte, fordi de ikke er økonomisk levedygtige. Kun e´t projekt var en opfølgning af et tidligere Joule II-projekt (tredje ramme- program). 3. 25. Anvendelsen af udvælgelseskriterier for solcel- le(FV)-energiprojekter afslørede et specifikt problem. Et af de væsentligste kriterier under Thermie for at opnå støtte er økonomisk levedygtighed, idet et af formålene med Thermie er at påvise de økonomiske fordele ved ny teknologi. Standardformularerne til evaluering af projekt- forslag omfatter derfor et projekts tilbagebetalingspe- riode. I alle FV-forslag redegjorde ansøgerne for tilbage- betalingsperioden eller for andre finansielle indikatorer, men FV-evalueringssammendragene omfattede ikke disse oplysninger. Visse FV-forslag havde tilbagebetalingsperio- der på helt op til 77 eller endog 121 år, hvilket ligger langt over anlæggenes forventede levetid. Det forhold, at netværksforbundne FV-anlæg ikke er finansielt levedyg- tige, må ikke tilsidesættes. Det rejser spørgsmålet om, hvorvidt koncentrationen om solcelleenergiområdet ikke fokusere på grundforskning end på snarere bør demonstration af uøkonomiske anlæg, som har behov for massiv støtte. Projektstyring og -kontrol 3. 26. Fordelingen af projekter på de videnskabelige tje- nestemænd, som er ansvarlige for den videnskabelige styring og overvågning af projekterne, er meget ujævn. Antallet af projekter, herunder løbende kontrakter fra de foregående programmer, som tildeles en enkelt videnska- belig tjenestemand, varierede i Joule fra fem til 90 og i Thermie fra seks til 41, mens det gennemsnitlige antal projekter, som styres pr. tjenestemand på begge områder 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/45 lå omkring 30. Som en konsekvens heraf er den faktiske opfølgning foretaget af tjenestemænd, som er ansvarlige for mere end det gennemsnitlige antal projekter, meget begrænset, navnlig inden for Joule. 3. 27. Det er meget sjældent, at videnskabelige tjeneste- mænd besøger kontrahenterne, og afdelingerne har ikke fastlagt mål for antallet eller procentandelen af kontra- henter, der skal besøges i løbet af et år. Ingen af de 19 kontrahenter, som Revisionsretten har revideret, havde modtaget besøg i relation til det udvalgte projekt. Kun 22 ud af 125 VEK-projekter under Joule, som var blevet undertegnet pr. 30. september 1997, havde modtaget besøg, og det samme gjaldt for kun 14 ud af 182 af VEK-projekterne under Thermie den 31. december 1997. Kontrahenterne møder de videnskabelige tjenestemænd i Bruxelles, primært under midtvejsevalueringerne, hvor repræsentanter for alle projekter inden for et givet område mødes. Den tid, der var afsat til at drøfte hvert enkelt projekt, betragtedes af kontrahenterne som urime- ligt kort. 3. 28. Selv om de videnskabelige tjenestemænd ikke besøgte mange projekter, er projektovervågningen i Ther- mie tættere end i Joule, idet de videnskabelige tjeneste- mænd i 257 projekter støttes af 16 tekniske Thermie- ledere (TTM). Det betyder ikke alene, at antallet af projekter, som styres af de videnskabelige tjenestemænd, er mindre, men TTM’erne besøger også deres projekter oftere og gennemfører dermed en bedre overvågning. Generelt påskønner både kontrahenterne og de videnska- belige tjenestemænd deres funktion, også selv om hver enkelt TTM skal modtage vejledning og overvåges af den videnskabelige tjenestemand, som har ansvaret for det pågældende teknologiske område. 3. 29. Først i 1997 begyndte Joule-programforvaltningen at indføre ekstern støtte til de videnskabelige tjeneste- mænd. De første såkaldte »gruppeansvarlige« blev udvalgt efter en udbudsrunde, og hver enkelt skal have ansvaret for overvågningen af en række projekter inden for et teknisk område. Eftersom de gruppeansvarliges rolle er meget lig TTM’ernes, rejser der sig spørgsmålet om, hvorfor de to former for eksterne medarbejdere ikke er blevet samordnet eller sammenkædet. Hvis såvel Joule som Thermie ville anvende e´n gruppe af eksterne eksper- ter, ville det bidrage til at mindske kløften mellem forskning og demonstration. 3. 30. I Joule og Thermie var der mindst tre videnskabe- lige tjenestemænd på midlertidige kontrakter, som var ansvarlige for projekter, hvori deres tidligere arbejdsgi- vere var inddraget. Selv om der ikke fandtes noget, der tydede på, at dette havde nogen indflydelse på styringen af og kontrollen med disse projekter, kunne det skabe interessekonflikter. 3. 31. Hos e´n Thermie-kontrahent arbejdede et TTM- kontor (et halvoffentligt teknisk overvågningsorgan) ikke alene for Kommissionen, men varetog tillige teknisk over- vågning af samme projekt for modtageren. I det i afsnit 3. 17 og 3. 18 nævnte tilfælde var projektforslaget blevet evalueret af samme TTM, som senere fik tildelt den opgave at overvåge projektet. Begge situationer kunne resultere i interessekonflikter og burde have været und- gået. 3. 32. Den finansielle kontrol begrænser sig til rimelighe- den af kontrahenternes omkostningskrav og til undersø- gelsen af projektetbudgettets gennemførelse. Det store antal problemer i de kontrollerede kontrahenters omkost- ningsopgørelser viser klart, at der ikke gennemføres en seriøs gennemgang af omkostningerne. Ingen af de af Revisionsretten udvalgte kontrahenter var blevet revideret af Kommissionen. Ifølge Kommissionen var det kun 5 % af kontrahenterne, som i det tidligere Joule II-program var blevet revideret. Det betyder, at chancen for at blive revideret (1:20) er meget lille for Joule-kontrahenter. I det tidligere Thermie-program blev et større antal kontrahen- ter kontrolleret end i Joule. Resultaterne af Revisionsret- tens revision indebærer, at antallet af revisioner bør udvides i indeværende program, navnlig inden for Joule- området. 3. 33. Informationssystemet Ampere-Aqua, som anven- des i Joule til overvågning af programmet og projekternes gennemførelse, er utilstrækkeligt som værktøj i den daglige ledelse. Da systemet ikke er »brugervenligt«, blev vigtige data såsom modtagelse af tekniske rapporter, der er nødvendige for at kontrollere projektets fremskridt og overholdelsen af de faktiske kontraktbetingelser, ikke registreret. Andre data til overvågning af Kommissionens egne resultater så som tidsforskellen mellem modtagelsen af et omkostningskrav og den faktiske betaling var ikke tilgængelige. 3. 34. Det lokale informationssystem, som støtter forvalt- ningen af Thermie-delen af programmet og projekterne i GD XVII (Proman), er endnu svagere end Joule-systemet. Ofte fandtes der ingen tilgængelige data i systemet om gennemførelsen af individuelle projekter, og disse oplys- ninger måtte derfor søges i selve projektsagsmapperne. Hvor Joule-systemet i det mindste var i stand til at give oplysning om den faktiske fordeling af EF’s bidrag til de enkelte partnere i en kontrakt, blev bidraget i Thermie kun opgjort som et samlet beløb for hele projektet. En af konsekvenserne heraf er, at Kommissionen inden for Thermie er ude af stand til at fremlægge pålidelige tal om det faktiske bidrag, som en given kontrahent har modta- get i forbindelse med alle de projekter, hvori han er inddraget. Systemet kan heller ikke vise bidraget til alle partnere i en given region eller medlemsstat. C 356/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 3. 35. I forlængelse af en pilotundersøgelse for GD XII vedrørende indførelsen af en kvalitetsstyringshåndbog for FTU-projekter er enheden med ansvar for Joule i færd med at registrere og revidere samtlige administrative og forvaltningsmæssige procedurer. Denne vidtrækkende opgave omfatter et projekt for forbedring og udvikling af informationsstøttesystemer. Kvalitetsstyringsmetoden er afgjort et vigtigt skridt i retning mod en forbedring af effektiviteten af programforvaltningen. Det er imidlertid utilfredsstillende, at det inden for Joule-Thermie kun er halvdelen af programmet, der er medtaget i denne udvik- ling. For at styre og overvåge hele Joule-Thermie- programmet på en fuldt harmoniseret måde skal de to dele af programmet nødvendigvis bevæge sig i samme retning. 3. 36. Selv om både Joule og Thermie anvender samme mønsterkontrakt, er der fortsat en væsentlig forskel. I Joule-kontrakterne kræves årlige omkostningsopgørelser, mens der i Thermie-kontrakterne kræves halvårlige opgø- relser. Kun syv ud af 13 reviderede Thermie-projekter overholdt rent faktisk denne betingelse, hvorfor man kan sætte spørgsmålstegn ved nytten af at have to opgørelser pr. år. Det viser også, at der ikke føres nøje kontrol med overholdelsen af de i kontrakterne fastsatte tidsfrister. En samordning mellem Thermie-kontrakten og Joule-stan- darden forekommer ønskelig. 3. 37. I to ud af 13 reviderede Thermie-projekter indgav en af kontraktparterne konkursbegæring. Selv om dette ikke havde væsentlige konsekvenser for Fællesskabets budget, viste det den risiko, der er forbundet med projek- ter, hvor der ofte udbetales store forskud til relativt små selskaber. Disse sager afslørede også, at Kommissionen mangler en hurtig standardprocedure til at håndtere med- delelser om konkurser. Der bør etableres en standardpro- cedure, som inddrager den juridiske tjeneste, og som sikrer, at Kommissionen straks træffer de nødvendige foranstaltninger for at mindske risiciene for Fællesskabet og de øvrige projektpartnere i samme konsortium. Programovervågning 3. 38. Joule-Thermie overvåges årligt af et panel af eksterne eksperter som fastsat i Rådets afgørelse. Mens den første (1995) overvågningsrapport fokuserede på iværksættelsen af den første indkaldelse af forslag og på udvælgelsesproceduren, evaluerede rapporten for 1996 også Kommissionens projektstyrings- og projektovervåg- ningsaktiviteter. 3. 39. Der blev i medfør af artikel 4, stk. 2, i Rådets afgørelse iværksat en mere omfattende overvågningsind- sats i den femårlige vurdering af de ikke-nukleare energi- programmer, som blev offentliggjort i december 1996. Denne rapport indeholdt en evaluering af de tidligere Joule- og Thermie-programmer samt af det første år af indeværende Joule-Thermie-program. Det femårlige vur- deringspanel og det årlige overvågningspanel havde for- skellige medlemmer, men konklusionerne og henstillin- gerne vedrørende forvaltningen var stort set enslydende. 3. 40. Bemærkningerne og henstillingerne i overvågnings- rapporterne vedrørende gennemførelsen af programmet bekræfter Revisionsrettens bemærkninger. Henstillingerne kan være værdifulde i forbindelse med gennemførelsen af det femte rammeprogram. 3. 41. Selv om analysen af programgennemførelsens omkostningseffektivitet klart nævnes som en af målsæt- ningerne for overvågningsøvelserne, indeholder de årlige og femårlige rapporter kun bemærkninger af meget gene- rel karakter. Under overskriften »omkostningseffektivitet i gennemførelsen af programmerne« fastslås det i den femårlige vurdering, at da antallet af tjenestemænd i Kommissionen, som skal styre alle projekterne, er relativt lille, og da den oprindelige budgetbevilling overholdes, anses programforvaltningen og -administrationen for at være omkostningseffektive. Ingen af de to rapporter inde- holder et eneste omkostningstal. Programforvaltningsomkostninger 3. 42. Kontrollen med programforvaltningsomkostnin- gerne afhænger af kendskabet til de enkelte omkostnings- elementer. De af Kommissionens afdelinger, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, har ikke noget overblik over de administrative omkostninger til deres aktioner. De samlede omkostninger til forvaltning af programmet eller mere specifikke indikatorer såsom omkostninger pr. forslag, de samlede forvaltningsomkost- ninger pr. forslag eller udgifterne til tjenesterejser pr. projekt, som er væsentlige faktorer, når man skal vur- dere, om omkostningerne ved den nuværende program- forvaltningsstruktur står i rimeligt forhold til Fællesska- bets samlede bidrag, har Kommissionen ikke foretaget nogen beregninger over. Dette mindsker dens muligheder for at optimere ressourceudnyttelsen. 3. 43. Den årlige foreløbige fordeling af de administrative omkostninger i programmets budget (budgettets del B), mellem de forskellige omkostningskategorier (ikke-ved- tægtsmæssigt personale, tjenesterejser og møder, informa- tik, publikationer, vedtægtsmæssigt personale) suppleres ikke af en passende fordeling af de hermed forbundne omkostninger i de samme kategorier, som er omfattet af budgettets del A. Selv om Kommissionen overvåger, at grænserne for personaleomkostninger (2,85 % af budget- tet) og de administrative omkostninger (2,15 % af bud- 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/47 gettet) overholdes således som defineret i bilag II til Rådets afgørelse vedrørende Joule-Thermie, er dette kun en budgetkontrolprocedure for del B uden noget element af omkostningseffektivitetsanalyse. Revisionsretten fandt også, at 26 ud af 48 stillinger i GD XII finansieret over budgetbevillingerne til Joule-Thermie pr. 31. december 1997 var besat med medarbejdere, som beskæftigede sig med opgaver, der lå uden for Joule-Thermie-programmet. Det kan konkluderes, at de samlede programadministra- tions- og programforvaltningsomkostninger som helhed forbliver ukendte. EØFG-medlemmer inden for en og samme kontrakt kom- mer til at arbejde under meromkostningsmodellen (6), mens andre anvender den fulde omkostningsmodel (7). Det giver ikke et universitet (som benytter meromkost- ningsmodellen) og et privat selskab (som er forpligtet til at bruge den fulde omkostningsmodel) mulighed for at deltage som medlemmer af samme EØFG. Såfremt kon- trakten med EØFG viser den faktiske fordeling af bidra- get på de deltagende medlemmer, forekommer denne regel at være overflødig. Projektgennemførelse Projektkoordinering ved Europæiske Økonomiske Fir- magrupper (EØFG’er) 3. 44. Kommissionen fremmer muligheden for at an- vende Europæiske Økonomiske Firmagrupper (EØFG’er) som en mekanisme for deltagelse i FTU-programmer. Ifølge Kommissionen kan anvendelsen af en EØFG som koordinator, der indgiver projektforslag på vegne af konsortier, som består af medlemmer af EØFG, medvirke til en hurtigere behandling i de proceduremæssige faser forud for projektets start og bidrage til projektstyringen. 3. 45. Af de 17 reviderede Joule-projekter blev de seks koordineret af tre forskellige EØFG’er. På trods af, at konsortiedeltagerne var tilfredse med, at de administra- tive opgaver var uddelegeret til en særskilt enhed, som i to tilfælde var placeret tæt på Kommissionen, resulterede anvendelsen af en EØFG i ingen af tilfældene i lettere eller hurtigere kontraktforhandlinger. Tværtimod opstod der adskillige yderligere problemer. 3. 46. Kontrakter, som koordineres af en EØFG, underskrives af EØFG’en på alle medlemmernes vegne. De faktiske medlemmer nævnes kun i det tekniske bilag. Imidlertid gives der ikke i det tekniske bilag oplysninger om fordelingen af Fællesskabets bidrag mellem medlem- merne. Det betyder, at de eneste informationskilder ved- rørende de enkelte medlemmers »budgetter« er kontrakt- forhandlingsformularerne. Eftersom disse formularer ikke indgår i den egentlige kontrakt, kunne medlemmerne eventuelt ændre fordelingen mellem sig uden Kommissio- nens godkendelse. Denne situation kan mindske Kommis- sionens beføjelser og forringer utvivlsomt kontrakternes gennemsigtighed. Kommissionen bør udvide tabellen »anslået fordeling af de tilladte omkostninger« i alle kontrakter med EØFG’er til at omfatte fordelingen af midlerne mellem de deltagende EØFG-medlemmer. 3. 47. Kommissionens interne forhandlingsretningslinjer for EØFG’er viser, at den ikke accepterer, at nogle Vanskeligheder ved at udarbejde korrekte omkostnings- opgørelser 3. 48. Systemet med kontrakter baseret på faktiske omkostninger kræver, at der føres analytiske konti, der skal gøre det muligt at supplere omkostningsopgørelserne og undgå misbrug af Fællesskabets midler. I de Joule- og Thermie-kontrakter, der blev revideret, var begrundelsen for de påberåbte omkostninger ofte utilfredsstillende. Disse konklusioner bekræftede tidligere beretninger fra Revisionsretten om FTU-programmer, som anvender den samme mønsterkontrakt. 3. 49. Otte ud af 19 kontrahenter havde gjort krav på dækning af budgetterede i stedet for faktiske omkostnin- ger til arbejdskraft og indirekte omkostninger. Generelt kan det tillades, at der anvendes de budgetterede satser i årets løb, så længe disse tilpasses de faktiske satser, når regnskabsåret afsluttes, og de faktiske satser er beregnet. Men i de fleste af de reviderede sager havde kontrahen- terne ikke til hensigt at tilpasse deres tidligere krav, og i to tilfælde var de enten ikke i stand til eller ikke villige til at beregne deres indirekte omkostninger på grundlag af de faktiske omkostninger. 3. 50. Et grundlæggende problem, man konstaterede, var beregningen af og begrundelserne for de indirekte omkostninger, som blev beregnet under en fuld omkost- ningskontrakt. For universiteter, som ikke har noget omkostningsregnskabssystem, bliver dette problem løst ved, at deres meromkostningskontrakter opererer med faste indirekte omkostninger på 20 % af de direkte omkostninger. Alle andre skal beregne den faktiske sats. Mønsterkontrakten giver kun begrænsede og vage ret- ningslinjer for, hvilken metode der skal anvendes, og hvilke omkostninger der kan tillades eller ikke tillades medtaget under de indirekte omkostninger. De kontrolle- rede kontrahenter anvendte indirekte omkostninger på mellem 12 % og 210 % af personaleomkostningerne. (6) Meromkostningsmodellen er et fastprissystem, hvorved Kom- missionen godtgør 100 % af de »meromkostninger«, som er en direkte udløber af projektet, og som ikke dækkes af universitets egne løbende midler. Derudover betaler Kommis- sionen et beløb svarende til 20 % af de direkte omkostninger til dækning af de indirekte omkostninger. Denne model finder udelukkende anvendelse på universiteter, som ikke har noget omkostningsregnskabssystem. (7) Den fulde omkostningsmodel er det normale fastprissystem, hvorved Kommissionen refunderer 50 % af de »fulde« omkostninger til projektet, herunder de faktiske indirekte omkostninger. C 356/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Visse kontrahenter medtog omkostninger i deres indirekte omkostningsgrundlag, som i henhold til kontraktbetingel- serne klart ikke var støtteberettigede såsom markedsfø- ringsomkostninger, mens mange andre viste sig meget kreative ved at medtage omkostninger, der ikke i møn- sterkontrakten specifikt var nævnt som ikke-støtteberetti- gede, men som pustede satserne op på et alt for højt niveau. Eksempler på sådanne omkostninger var ikke- projektrelaterede mandtimer og omkostninger til afskriv- ninger på produktionsudstyr, som også anvendes til FTU- projekter. og endog fjernet fra projektlisterne, mens et fjerde projekt blev stærkt forsinket. Ud af seks projekter, der blev udvalgt i 1996, blev e´t opgivet, et andet blev sat i bero, og to blev stærkt forsinket. Årsagerne til, at projekterne blev opgivet eller forsinket, var i de fleste tilfælde mang- len på byggetilladelser eller vanskeligheder ved den pri- vate finansiering af anlæggene. Selv om biomasse som vedvarende energikilde fremmes som en miljøvenlig ener- gikilde, havde nogle af byggetilladelsesproblemerne at gøre med problemer med emissioner fra anlæggene. 3. 51. To kontrahenter havde ikke noget system til registrering af tidsforbruget på projekter overhovedet. Andre fem havde systemer, som opfyldte betingelserne i kontrakten, men som ikke var fuldt ud pålidelige. En kontrahent havde fremsat krav om et stort antal mandti- mer, som lå uden for den af kontrakten omfattede periode, men blev brugt under forberedelsen af projekt- forslaget. 3. 52. Fire kontrahenter havde utilstrækkelige regnskabs- systemer, hvor fordelingen af omkostningselementer på de enkelte projekter ikke var gennemskuelig, og seks kontrahenter havde fremsat omkostningskrav, som der ikke fandtes nogen dokumentation for, eller som ikke havde nogen direkte relation til projektet. 3. 57. På solcelleenergiområdet i Thermie fandtes tilsva- rende tilfælde, selv om procentandelen var mindre. For- sinkelserne var tilsyneladende forårsaget af private finan- sieringsproblemer, afslag på en byggetilladelse til installa- tion af FV-moduler på en »fredet« facade eller forsinkel- ser i opførelsen af den struktur, hvorpå FV-modulerne skulle monteres. 3. 58. Selv om den ansvarlige tjenestegren i Kommissio- nen normalt ikke kan gøre noget ved disse problemer, resulterer disse problemer dog i en unødvendig blokering af midler. Det er derfor nødvendigt med en tættere overvågning af forsinkelser i projekter og hurtigere beslutning om at afslutte projekter, der er »sat i bero«, så midlerne kan frigøres. I to tilfælde omfattede de påberåbte rejseomkost- 3. 53. ninger beløb til rejser til USA, hvortil der ikke var indhentet Kommissionens forhåndsgodkendelse. 4. ALTENER-PROGRAMMET 3. 54. Revisionsrettens revision afslørede fejl og unøjag- tigheder hos ti ud af 19 kontrahenter for ca. 0,6 mio. ECU i omkostningskrav ud af i alt 4 mio. ECU. Retsgrundlag og organisatoriske rammer 3. 55. Det store antal fejl, unøjagtigheder eller for store omkostningskrav samt det generelle problem med for- tolkningen af mønsterkontrakten for så vidt angår støtte- berettigede indirekte omkostninger leder frem til den konklusion, at der er behov for en større indsats på finanskontrolområdet, herunder revisioner på stedet, og for en tydeliggørelse og forenkling af mønsterkontrakten. Kommissionen bør enten indføre en fast sats for indirekte omkostninger for alle kontrahenter eller definere nøjag- tigt, hvilken beregningsmetode for indirekte omkostnin- ger den accepterer. Risiko for opgivne projekter 3. 56. På området biomasse, specielt i Thermie, forekom antallet af opgivne projekter at være for højt. Tre ud af seks projekter, der blev udvalgt i 1995, var blevet opgivet 4. 1. Mens Joule-Thermie i sin egenskab af et FTU- program er en del af fjerde rammeprogram, står Altener- programmet alene. Det er følgen af skiftet i 1980’erne fra en rent økonomiorienteret energipolitik til en politik, som giver plads for miljøspørgsmål. Formålet med dette pro- gram til 44 mio. ECU er at fremme vedvarende energikil- der i Fællesskabet. 4. 2. Rådets beslutning af 13. september 1993 (93/500/ EØF) (8) var gældende for det første Altener-program (1993–97). Et opfølgningsprogram under navnet Altener II (1998–1999) er under vedtagelse i Rådet (9) med et budget på 22 mio. ECU for de første to år. (8) EFT nr. L 235 af 18. 9. 1993, s. 41. (9) Fælles holdning (EF) nr. 9/98 vedtaget af Rådet den 19. januar 1998 om vedtagelse af Rådets beslutning om et flerårigt program til fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet (Altener II) (EFT nr. C 62 af 26. 2. 1998, s. 31). 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/49 4. 3. Altener administreres i GD XVII af en særskilt afdeling i enhed C. 2, som er en del af Direktorat C — »Industri og Markeder II: Ikke-fossile Energiformer«. Programbeskrivelse og -målsætninger 4. 4. Altener-programmet er udformet med henblik på at støtte fire kategorier af aktioner for at fremme brug af vedvarende energikilder: a) undersøgelser, markedsstrategier og tekniske vurderin- ger med det formål at fastlægge normer eller tekniske specifikationer b) foranstaltninger til støtte for initiativer, der tages i medlemsstaterne med henblik på at udbygge eller skabe infrastrukturer, som omfatter uddannelses- og oplysningsaktiviteter, samt en række aktioner inden for forskellige sektorer (pilotprojekter) c) foranstaltninger, der tager sigte på at tilskynde til oprettelse af et informationsnet delvis for at fremme en bedre samordning mellem aktiviteter på nationalt plan, fællesskabsplan og internationalt plan og en evaluering af de forskellige aktioners virkninger d) undersøgelser, evalueringer og andre egnede foran- staltninger, der tager sigte på at vurdere de tekniske muligheder og de økonomiske og miljømæssige for- dele, der knytter sig til industriel udnyttelse af bio- masse til energiformål. 4. 5. Fællesskabets bidrag til finansiering af aktionerne udgjorde generelt 100 % til undersøgelser, 60 % til infor- mationsformidling og mellem 30 % og 50 % af projekt- omkostningerne til pilotaktioner. Det gennemsnitlige bid- rag til et pilotprojekt ligger på ca. 95 000 ECU. 4. 6. Revisionen fokuserede på kategori b) i støtteforan- staltningerne, nemlig pilotaktionerne. I Rådets beslutning omfattede definitionen af denne kategori uddannelses- og oplysningsaktiviteter samt aktioner inden for forskellige sektorer. Sidstnævnte inddeles i fire temaer; værktøjer, planlægning, information/uddannelse og finansiering. En undersøgelse af listen over projekttitler afslørede, at der ofte var tale om udarbejdelse af planer for gennemførelse af VEK eller strategi- eller feasibilityundersøgelser til brug for visse VEK-typer på specifikke områder, regioner eller industrier. Mange af disse titler kunne lige så godt være kommet ind under Joule-delen i Joule-Thermie på områ- det for »integration af vedvarende energikilder«, eller som en type B-aktion i Thermie-komponenten. Der kunne opnås større gennemsigtighed og effektivitet ved at koncentrere støtten til en given type aktion om et enkelt program. 4. 7. Fordelingen af Altener-midlerne mellem medlems- staterne viser, at der ikke er nogen indbyrdes sammen- hæng mellem størrelsen af bidrag fra Joule-Thermie og størrelsen af bidraget fra Altener. Det vil sige, at der findes medlemsstater, som næppe er involveret i noget Joule-Thermie-finansieret FTU- eller demonstrationspro- jekt, men som alligevel modtager betydelig støtte fra Altener til fremme af VEK. Programforvaltning og -kontrol Projektudvælgelse 4. 8. Udvælgelsesprocedurerne i Altener for pilotprojek- terne, som udgør 66 % af alle bidrag, er helt forskellige fra procedurerne i Joule og Thermie. I stedet for at offentliggøre indkaldelser af forslag i De Europæiske Fællesskabers Tidende skal forslag under Altener forelæg- ges af repræsentanter for medlemsstaterne i Altener’s Forvaltningsudvalg. De kategorier eller typer af forslag, som kan indgives hvert år, er defineret i de årlige retningslinjer, som fastlægges af Kommissionen i samar- bejde med udvalget. Disse retningslinjer indeholder ikke anvisninger på, hvordan medlemsstaterne skal indhente forslag, eller hvorvidt de skal forhåndsudvælge forslag eller ej. Kommissionens tjenestegrene var ikke i besiddelse af oplysninger om, hvordan de forskellige medlemsstater håndterede dette spørgsmål. 4. 9. Hvert enkelt forslag evalueres efterfølgende af to tjenestemænd i Kommissionen, som udarbejder en detal- jeret konsensusrapport. Programforvaltningen opstiller på grundlag af konsensusrapporterne en prioritets- og reser- veliste, hvori den foreslår Altener-udvalget projekter med henblik på finansiering. 4. 10. Udvælgelsesproceduren savner gennemsigtighed og sikrer ikke, at potentielle forslagsstillere fra forskellige medlemsstater får retfærdige og lige muligheder for adgang til støtte fra Kommissionen. Det er vigtigt, at der indføres offentliggørelse af indkaldelser af forslag, at forhåndsudvælgelsesprocedurerne harmoniseres i alle medlemsstater, og at Kommissionen gennemfører en nøje overvågning. Formel beslutningsprocedure 4. 11. I henhold til artikel 5 og 7 i Rådets beslutning afgiver Altener-udvalget en udtalelse om den foreslåede projektliste, og Kommissionen træffer beslutning om Fæl- lesskabets bidrag. Når Altener-udvalget imidlertid har afgivet udtalelse, træffer GD XVII’s generaldirektør afgø- relse om finansieringen af de udvalgte projekter, uden at Kommissionen træffer en formel finansieringsafgørelse. Der var pr. 31. december 1996 indgået forpligtelser for 26,1 mio. ECU til pilotprojekter uden et tilstrækkeligt retsgrundlag. C 356/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 I afsnit 13. 53. i sin årsberetning for 1992 (10) og i 4. 12. afsnit 13. 57. ff. i sin årsberetning for 1993 (11) henledte Revisionsretten opmærksomheden på denne uregelmæs- sighed og understregede, at Domstolen i afsnit 17 i sin dom i sag 16/88, Kommissionen mod Rådet, klart havde sondret mellem en institutions beføjelse til at træffe afgørelser og en anvisningsberettigets beføjelser. programmet. Potentielle støttemodtagere kan få oplysnin- ger fra mange forskellige kilder; knudepunkter (specifikt for SMV’er), Euro-Infocentre, innovationsformidlingscen- tre, nationale Joule-kontaktpunkter, OPET-nettet (organi- sationer til fremme af energiteknologi), det europæiske energinetværks kontaktpunkter (Altener), og Cordis (In- ternet). Men bortset fra Cordis var de fleste af disse kilder enten ukendte for eller blev ikke udnyttet af de af Revisionsretten kontrollerede kontrahenter. Projektstyring 4. 13. De 273 pilotaktioner (situation pr. 19. november 1997) styres af tre videnskabelige tjenestemænd, herunder programlederen. Projektfremskridt og -resultater overvå- ges på grundlag af foreløbige og endelige rapporter. Ingen kontrahenter er blevet besøgt under programforløbet. 4. 14. Der blev afsløret betydelige svagheder i organise- ringen af projektsagsmapperne og projektinformations- systemet. Anvendelsen af forskellige identifikationskoder for hvert enkelt projekt i de afdelinger, der beskæftiger sig med teknik, finanser og informationssystemer, gør det meget vanskeligt at opnå et overblik over et projekts baggrund og aktuelle stilling. De fleste pilotprojekter varetages af konsortier med flere partnere, men Altener- informationssystemet registrerer kun koordinatoren af det enkelte projekt. Kommissionen har derfor ikke noget overblik over alle de tilskud, som tildeles en kontrahent. 4. 15. Selv om pilotaktionerne stort set svarede til Joule- projekterne, er standardkontrakten forskellig. Fællesska- bets bidrag betales i tre trin: et forskud, en betaling ved godkendelse af den foreløbige rapport og den endelige betaling ved godkendelse af den endelige rapport ledsaget af en udgiftsopgørelse. Fastpriskontrakten indeholder ingen definition af støtteberettigede omkostninger eller tilladelige omkostningsfordelingsmetoder. Omkostnings- opgørelserne ledsages ikke af nogen underbyggende doku- mentation, og ingen af kontrahenternes krav blev kon- trolleret af Kommissionen. 4. 16. Det ville være mere hensigtsmæssigt for Altener at inklusive Joule-Thermie-mønsterkontrakten, anvende bilag 2, som redegør nærmere for de støtteberettigede omkostninger. Da kontrakterne er relativt små, kunne Kommissionen også overveje en forenkling ved at indføre faste satser for indirekte omkostninger. 5. INFORMATIONSFORMIDLING 5. 1. Kommissionen har gjort en stor indsats for at formidle information om Joule-Thermie- og Altener- (10) EFT nr. C 309 af 16. 11. 1993. (11) EFT nr. C 327 af 24. 11. 1994. 5. 2. De fleste af de kontrollerede kontrahenter var velin- formerede om programmet, men de benyttede sig af direkte kontakter i Kommissionen eller havde specielle afdelinger, som indsamlede information fra forskellige kilder. Det er årsagen til, at det store antal forskellige informationspunkter, som findes sideløbende med hinan- den, ikke i væsentlig grad bidrager til en effektiv og funktionsdygtig informationspolitik (12). At mange af de forskellige »informationspunkter« befinder sig inden for de samme halvoffentlige energiorganer, gør kun situatio- nen endnu mere forvirrende. Hvert program opretholder sit eget informationsnet i medlemsstaterne uden en har- moniseret og samordnet informationspolitik. 6. SAMORDNING AF JOULE-THERMIE OG ALTENER MED ANDRE EU- OG NATIONALE STØTTEFORAN- STALTNINGER INDEN FOR OMRÅDET FOR VEDVA- RENDE ENERGIKILDER 6. 1. Der var allerede henvisninger i Rådets afgørelse og i arbejdsprogrammet for Joule-Thermie til andre program- mer såsom Altener eller Air (13), som viste, at der findes tilsvarende målsætninger og emner i adskillige program- mer. Blandt de reviderede projekter viste det sig, at et Joule-projekt var en forlængelse af et tidligere Brite- Euram (14) -projekt, mens et andet efterfulgte et tidligere Air-projekt. Dertil kommer, at emnet biomasse inden for Joule forekommer både på VEK-området og på området for fossile brændsler. Selv om Kommissionens tværsekto- rielle høringsprocedure skulle fjerne risikoen for, at samme aktivitet finansieres af to programmer, er den upræcise definition af grænserne mellem programmerne (12) Tilsvarende bemærkninger blev fremsat i Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1996, afsnit 10. 14. for forskning, (13) Rådets beslutning 94/805/EF af 23. november 1994 om et teknologisk udvikling og særprogram demonstration landbrug og fiskeri (herunder agroindustri, levnedsmiddelteknologi, skovbrug, akvakultur og udvikling i landdistrikter), EFT nr. L 334 af 22. 12. 1994, s. 73. inden for (14) Rådets beslutning 94/571/EF af 27. juli 1994 om et særpro- gram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for industri- og materialeteknologi, EFT nr. L 222 af 26. 8. 1994, s. 19. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/51 fortsat en risikofaktor. Desuden skaber det forvirring blandt de potentielle kontrahenter og forøger forvaltnin- gens ressourcebehov. 6. 2. Selv om strukturfondene (primært EFRU og EUGFL) (15) i deres regionale støtte til energiinfrastruk- turprojekter bidrager væsentligt til VEK-anlæg (f. eks. biomasse- og affaldsdrevne elkraftværker i mål nr. 1- og nr. 5b-regioner), var Kommissionen ikke i stand til at give et overblik over støttede VEK-projekter i de forskel- lige regioner i EU. Der fandtes kun samlede tal (16) for fem regioner i Italien, Spanien, Portugal, Grækenland og Irland, som modtager støtte gennem et specifikt program for energi. (For perioden (1992–1997) udgjorde den samlede VEK-støtte i medfør af specifikke programmer for energi i strukturfondene: 341,17 mio. ECU ud af i alt 3 000 mio. ECU til energi (11,4 %). I den foregående programmeringsperiode fra 1989 til 1993 bidrog Valo- ren-fællesskabsinitiativet (17) med 293,75 mio. ECU til fremme af eget energipotentiale ud af de i alt 2 331 mio. ECU, som blev bevilget på energiområdet (12,6 %)). 6. 3. Da en hel kategori af aktioner inden for Altener- programmet tager sigte på at tilskynde til oprettelse af et informationsnet, der skal fremme samordningen mellem aktiviteter på nationalt plan, fællesskabsplan og interna- tionalt plan, er det uacceptabelt, at der ikke ved udgan- gen af Altener I foreligger noget overblik over alle VEK- projekter, der modtager støtte via Kommissionens for- skellige programmer, herunder strukturfondene. 6. 4. Selv om de for strukturfondene ansvarlige GD’er høres af GD XVII, inden der træffes beslutning om at støtte Thermie-projekter, betyder manglen på detaljerede projektoplysninger i disse GD’er, at der ikke kan opnås fuld sikkerhed for, at et Thermie-demonstrationsprojekt ikke finansieres endnu engang over strukturfondene (18). Til dette formål ville en database indeholdende alle VEK-projekter, der støttes af strukturfondene, være uom- gængelig. 6. 5. rammeprogram I sit forslag til Rådets beslutning om et flerårigt energisektoren aktionerne for i (15) Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Den Eu- ropæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget. (16) Kilde: Svar på skriftlig forespørgsel fra Parlamentet nr. E-1996/97. (17) Rådets forordning (EØF) nr. 3301/86 af 27. oktober 1986 om gennemførelse af et fællesskabsprogram til udvikling af visse ugunstigt stillede regioner i Fællesskabet gennem udnyt- telse af deres eget energipotentiel (Valoren-programmet), EFT nr. L 305 af 31. 10. 1986, s. 6. (18) Se tillige Revisionsrettens bemærkning i årsberetningen for (1998–2002) (19) foreslår Kommissionen, at opfølg- ningsprogrammet for Altener (Altener II) integreres i et rammeprogram for energi. Det skal indeholde de nuvæ- rende energipolitiske programmer som Synergy, Save og Altener II. Det skal ligeledes forbedre samordningen mellem alle andre energirelaterede programmer eller poli- tikker, herunder Joule-Thermie, andre FTU-programmer, internationalt samarbejde (Phare, Tacis, Meda) og struk- turfondene. Dette kommissionsinitiativ viser, at der påtænkes mere omfattende koordinering og harmonise- ring. En mere grundlæggende omstrukturering af pro- grammerne, som skaber klare ansvarsområder, sætter klare grænser og bevirker, at overlapninger undgås, kunne mindske behovet for samordning og øge program- mernes effektivitet og funktionsdygtighed. 6. 6. Samordningen af programmerne med medlemssta- ternes egne støtteforanstaltninger skulle efter hensigten være sikret gennem medlemsstaternes repræsentation i forvaltningsudvalgene og gennem arbejdet i ad hoc-udval- get for samordning af medlemsstaterne og Fællesskabets ikke-nukleare FTU-energiprogrammer, som rapporterer til Udvalget for Videnskabelig og Teknisk Forskning (CREST). Samordningsopgaven understøttes inden for Altener-programmet af vigtige undersøgelser så som den europæiske undersøgelse vedrørende vedvarende energi (Teres), som giver et overblik over den aktuelle situation for VEK og over de politikker, der påvirker udviklingen inden for VEK i 30 europæiske lande. 6. 7. Selv om der er væsentlige forskelle mellem med- lemsstaterne og Kommissionen med hensyn til omfanget af, metoderne for eller prioriteringen af støtten til VEK, må disse forskelle nødvendigvis ikke indvirke på Kom- missionens foranstaltninger. I de tilfælde, hvor en med- lemsstats målsætninger er i modstrid med Kommissionens målsætninger, skal der imidlertid tages hensyn hertil. Med hensyn til Thermie-støtte til netværksforbundne solcelleanlæg afhænger disse anlægs succes i meget høj grad af den politiske vilje i medlemsstaterne til at tillade, at anlæggene tilsluttes elnettet, og til at tilbyde gunstige tilbagekøbspriser på el. I en af de besøgte medlemsstater gik den nationale politik imod netværksforbundne PV- anlæg. Det forekommer under disse forhold ikke hen- sigtsmæssigt, at Thermie støtter sådanne anlæg, da mulig- hederne for, at demonstrationen bliver genanvendt som model i stor målestok, er for små. 6. 8. En stor forskel mellem Kommissionens og medlems- staternes støtteforanstaltninger består i, at Thermie fort- sat giver tilskud til demonstrationsprojekter, mens den nationale støtte i større og større omfang går over til finanspolitiske incitamenter, lavtforrentede og garante- rede tilbagekøbspriser på el. Selv om disse incitamenter ofte ikke er begrænset til innovative anlæg, skaber de gunstige betingelser, som fremmer innovation. I betragt- ning af særordningernes succes såsom den garanterede regnskabsåret 1996, afsnit 10. 12. (19) KOM(97) 550 endelig udg. af 18. november 1997, s. 16. C 356/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 tilbagekøbspris på vindenergi i flere medlemsstater, kunne man overveje muligheden af en harmonisering af vellyk- kede incitamentbaserede ordninger i hele Den Europæiske Union. Kommissionens rapport til Rådet og Europa- Parlamentet (20) om harmoniseringsbehovene for det indre marked for elektricitet med hensyn til incitamen- terne for VEK er et første skridt i denne retning. 7. KONKLUSION OG HENSTILLINGER 7. 1. Der kan ikke gives en generel konklusion på, om Altener og Joule-Thermie’s VEK-komponent har været en succes eller fiasko, fordi de generelle målsætninger ikke var tilstrækkeligt præcise til at kunne anvendes som kriterier, i forhold til hvilke programmernes faktiske resultater kunne vurderes. Manglen på klare og kvantifi- cerede målsætninger øger risikoen for, at et program videreføres i en forlænget periode uanset dets faktiske økonomiske værdi eller potentiale (jf. afsnit 3. 9). 7. 2. Sammenkædningen af Joule og Thermie, som havde til formål at integrere FTU- og demonstrationsfaserne i en kohærent strategi, der omfattede hele innovationsproces- sen lige fra det videnskabelige gennembrud og hele vejen frem til spredningen, er ikke fuldt ud nået. Kløften mellem FTU og demonstration består fortsat, hovedsage- ligt fordi Thermie støtter opførelse af store produktions- enheder frem for egentlig innovative anlæg. Manglen på samordnede projektudvælgelses-, forvaltnings- og admi- nistrationsprocedurer inden for begge områder sætter problemet yderligere i relief (jf. afsnit 3. 2, 3. 16, 3. 24, 3. 29, 3. 35 og 3. 36). 7. 3. Mange af Thermie-demonstrationsprojekterne viste sig at mangle et større innovativt aspekt; de havde kun en begrænset europæisk dimension, og deres finansie- ringsstruktur kunne ikke sikre alle kontrahenterne lige muligheder for deltagelse. Derfor ville det have været bedre at placere dem i programmet til fremme af energi- teknologi (Thermie II), foreslået af Kommissionen i 1994, men forkastet af Rådet (jf. afsnit 3. 22, 3. 23 og 3. 24). 7. 4. Der er ikke sikret en tilfredsstillende videnskabelig og økonomisk forvaltning samt overvågning og kontrol af alle projekter under Joule, Thermie og Altener. GD XVII’s omfattende brug af ekstern bistand har muliggjort en tættere overvågning end af Joule. Indførelsen af eksterne områdeansvarlige til at overvåge Joule-projek- terne i 1997 kan forbedre situationen. Begge GD’er bør tilstræbe at samordne de eksterne medarbejderes rolle. (20) KOM(1998) 167 endelig udg. af 16. marts 1998. Det er fortsat altafgørende, at Kommissionen sikrer pas- sende overvågning af eksperterne (jf. afsnit 3. 26–3. 35, 4. 14–4. 17). 7. 5. De årlige og femårlige eksterne evalueringer (21) af Joule-Thermie-programmet bekræfter mange af Revi- sionsrettens bemærkninger og bør med hensyn til forvalt- ningen følges nøje af Kommissionen under gennemførel- sen af femte rammeprogram. Den tekniske og videnska- belige evaluering i rapporterne bør imidlertid styrkes (jf. afsnit 3. 38–3. 41). 7. 6. Kommissionen bør undgå interessekonflikter med hensyn til projektudvælgelse, forvaltning og overvågning (jf. afsnit 3. 17, 3. 18, 3. 30, 3. 31). 7. 7. De mange problemer med omkostningsopgørelser viser, at Kommissionen bliver nødt til at forøge antallet af revisioner hos kontrahenterne, det være sig revisioner foretaget af dens egne afdelinger eller af eksterne reviso- rer. Kommissionen skulle også overveje at indføre en politik, som forpligter kontrahenterne til at tilvejebringe en attestation fra et eksternt revisionsfirma, der bekræfter rigtigheden af omkostningsopgørelser, der overstiger et vist beløb. Revisionshonorarerne kunne i så fald godken- des som støtteberettigede projektomkostninger (jf. afsnit 3. 48–3. 55). 7. 8. Især i forbindelse med mindre kontrakter, f. eks. under Altener, kunne Kommissionen overveje en anderle- des finansieringsprocedure. Der kunne anvendes en forenklet kontrakt, f. eks. ved at indføre faste satser for indirekte omkostninger (22) (jf. afsnit 3. 55, 4. 17). 7. 9. Samordningen mellem alle de af Kommissionens tjenestegrene, som er inddraget i finansieringen af FTU- og demonstrationsforanstaltninger på VEK-området, er utilstrækkelig og skal styrkes. Grænserne mellem de for- skellige programmer bør trækkes klarere op for at undgå overlapninger, for at koncentrere og strømline EU’s arbejde på dette område og for at undgå forvirring blandt de potentielle deltagere. Det gælder navnlig strukturfon- dene samt politikken for videreformidling af information (jf. afsnit 5. 1–5. 2, 6. 1–6. 8). (21) Kilde: Ekstern overvågningsrapport for særprogrammet ikke- nuklear energi (Joule-Thermie) omfattende perioden ja- nuar–december 1995, december 1995; Ekstern overvågnings- rapport for særprogrammet ikke-nuklear energi (Joule-Ther- mie) omfattende perioden januar–december 1996, juli 1997; den femårige bedømmelse af de ikke-nukleare energipro- grammer, rapport fra bedømmelsespanelet, december 1996. (22) Se tillige Revisionsrettens benærkninger i: Årsberetningen for regnskabsåret 1996, afsnit 10. 53 Årsberetningen for regnskabsåret 1995, afsnit 9. 8 Årsberetningen for regnskabsåret 1993, afsnit 11. 17 Årsberetningen for regnskabsåret 1990, afsnit 11. 6. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/53 Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 23. september 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand C 356/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Tabel 1 Budgetgennemførelse i alt Joule-Thermie 1994-1998 Budget (1) Gennemførelse (1) År Forpligtelser (ECU) Betalinger (ECU) Forpligtelser Betalinger ECU % ECU % 1995 1996 1997 1998 320 098 000 62 870 000 319 781 647 99,90 32 032 258 171 000 000 130 000 000 170 888 266 99,93 105 923 000 288 000 000 192 080 000 287 523 000 99,83 162 909 000 50,95 81,48 84,81 260 330 000 148 771 000 I alt 1 039 428 000 533 721 000 778 192 913 300 864 258 (1) Budgettet og budgettets gennemførelse omfatter ikke bidraget fra medlemsstaterne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Kilde: Kommissionen (urevideret) Tabel 2 Joule-Thermie — fordeling på de vigtigste støttede områder Område Vejledende budget Joule (1) Vejledende budget Thermie (1) Vejledende i alt (1) Vejl. Vejledende forhøjet budget Joule-Ther- mie (3) Disponeret over (4) Joule frem til 31. 12. 1997 i Disponeret over (4) Thermie frem til 31. 12. 1997 i I alt dispo- neret over (4) frem til 31. 12. 1997 i Område- fordeling (mio. ECU) (mio. ECU) (mio. ECU) % (mio. ECU) (mio. ECU) (mio. ECU) (mio. ECU) % Rationel energianvendelse Vedvarende energikilder Fossilt brændsel FTU-energistrategi Personaleudgifter (5) Administrative udgifter Formidling SMV-støtte (6) FTU-særprogram Andet (6) 96 225 40 26 27,6 20,8 4 22 35 115,5 130,6 177,6 34 (7) (7) 20 28 (7) 211,5 355,6 217,6 60 27,6 20,8 24,0 50 35 21 35 22 (2) (2) (2) (2) (2) (2) 219,3 368,7 225,6 62,2 28,6 21,6 24,9 51,8 36,3 104,9 153,3 46,8 14,5 14,5 3,4 1,9 (6) 2,2 109,7 122,6 133,7 15,7 12,1 20,9 8,1 (6) 14,0 214,7 275,9 180,4 30,2 14,5 15,6 20,9 9,9 (6) 16,1 27,58 35,46 23,19 3,88 1,86 2,00 2,68 1,28 2,07 I alt 496,4 505,6 1 002 100 1 039 341,4 436,8 778,2 100,00 (1) Baseret på Rådets beslutning 94/806/EF af 23. november 1994 og information for Kommissionen. (2) Bilag II til Rådets beslutning 94/806/EF af 23. november 1994 fastsætter en vejledende grænse på 2,85 % til personaleudgifter, 2,15 % til administrative udgifter, 6 % til strategiske spørgsmål, 5 % til specifikke foranstaltninger til fordel for SMV’er, 24 mio. ECU til formidling af resultater og 35. mio. ECU til det FTU-særprogram, der skal gennemføres dels gennem direkte foranstaltninger (FFC), og dels gennem andre konkurrencebaserede aktiviteter som teknisk-videnskabelig støtte til Fællesskabets politikker (1995-1998). (3) Forhøjet budget efter udvidelsen af Den Europæiske Union og Europa-Parlamentets tillæg (skønnet fordeling). (4) Budget og gennemførelse omfatter ikke bidrag fra medlemsstaterne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. (5) Personaleudgifter under Joule omfatter Thermie-personale; de omfatter kun vedtægtsmæssigt personale, da ikke-vedtægtsmæssigt personale er registreret under administrationen. (6) Disse poster er i Sincom integreret i de fire første kategorier, hvilket gør det meget vanskeligt at danne sig et klart og pålideligt overblik. »Andet« er en blanding af administrative omkostninger, evalueringer, publikationer, pr-aktiviteter osv. (7) Disse poster under Joule omfatter Thermie-delen af programmet. Kilde: Sincom og Kommissionen (urevideret) 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/55 Joule-støttens fordeling på de forskellige kategorier inden for området for vedvarende energi Tabel 3 Område Disponeret over frem til 31. 3. 1997 (mio. ECU) (1) Heraf følgende fordeling (% (2)) Betalt i medfør af kontrakter ind- gået pr. 31. 3. 97 frem til 31. 12. 97 (mio. ECU (1)) Antal støttede projekter pr. 31. 3. 1997 Gennemsnitligt bidrag pr. projekt (mio. ECU) Integration varende energi af ved- Energi anlæg fra solcelle- Vedvarende energi bygninger i Vindenergi Biomasse Geotermisk energi Solopvarmning/Energi- opbevaring 5,41 26,66 14,04 22,78 22,07 2,62 7,10 5 26 14 23 22 3 7 3,56 14,70 7,16 14,29 12,82 1,96 4,59 10 23 21 40 21 1 9 I alt 100,68 100 59,07 125 0,54 1,16 0,67 0,57 1,05 2,62 0,79 0,81 (1) Kommissionens GD XII kunne ikke fremlægge tallene herfor pr. 31. december 1997. (2) Fordelningen på VEK-kategorier er udelukkende til orientering og henviser ikke til de i Rådets beslutning anførte grænser. Kilde: Kommissionen (urevideret) Thermie-støttens fordeling på de forskellige kategorier inden for området for vedvarende energi Tabel 4 Område Disponeret over (1) frem til 31. 12. 1997 (mio. ECU) Heraf følgende fordeling (% (2)) Betalt frem til 31. 12. 1997 (mio. ECU) Antal støttede projekter Gennemsnitligt bidrag pr. projekt (mio. ECU) Energi anlæg fra solcelle- Vedvarende energi bygninger i Vindenergi Energi fra biomasse og affald Små vandkraftværker Geotermisk energi Solopvarmning 23,9 6,4 27,1 34,2 10,6 16,8 3,5 20 5 22 28 9 14 3 6,5 0,6 8,1 6,6 3,2 5,4 1,4 52 9 38 22 34 24 3 I alt 122,6 100 31,8 182 0,46 0,71 0,71 1,56 0,31 0,70 1,18 0,67 (1) Forpligtelserne omfatter ikke bidraget fra medlemsstaterne i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. (2) Fordelingen på VEK-kategorier er udelukkende til orientering og henviser ikke til de i Rådets beslutning anførte grænser. Kilde: Kommissionen (urevideret) C 356/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 BILAG 1 VEDVARENDE ENERGIKILDER OG DERES ROLLE I FÆLLESSKABETS POLITIKKER Vedvarende energikilder (VEK) er det begreb, der anvendes til at beskrive de energiformer, hvis ressourcer er naturgivne og disponible i uendelige mængder; energi fra solen, vinden, havene og jorden samt fra planter og vandfald. Energi produceret på basis af affald anses også for at være vedvarende. Andelen af vedvarende energikilder i landenes bruttoforbrug varierer stærkt i Fællesskabet. Men den samlede andel i 1994 blev beregnet til 5,4 %. Med hensyn til el produceret af vedvarende energikilder udgjorde vandkraft 91,1 %, biomasse 6,8 % og vind 1,1 %. Andelen af andre kilder udgjorde blot 1 % (1). Tilskyndelse til brug af VEK har i lang tid været en central målsætning i Fællesskabets energipolitik. Rådets resolution af 16. september 1986 (2) indplacerer tilskyndelsen til VEK blandt de centrale målsætninger for undersøgelsen af konvergens og kohærens i medlemsstaternes energipolitikker. Denne centrale målsætning blev bekræftet af Rådets henstilling af 9. juni 1988 (3) og Rådets beslutning af 13. september 1993 (4). En ambitiøs kvantificeret målsætning for VEK blev fastlagt af Europa-Kommissionen i dennes hvidbog af 1997 vedrørende en strategi- og handlingsplan på fællesskabsplan »Energi for fremtiden: vedvarende energikil- der« (5), hvori den som vejledende målsætning fastlægger, at VEK inden år 2010 skal bidrage med 12 % til Den Europæiske Unions brutto-energiforbrug. Betydningen af VEK i Kommissionens energipolitik afspejles også på forskningsområdet. I Rådets beslutning 94/806/EF af 23. november 1994 (6) om særprogrammet for forskning i ikke-nuklear energi inden for rammerne af det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (FTU) (Joule-Thermie 1994–1998) er 45 % af midlerne (435 mio. ECU) afsat til vedvarende energi. De øvrige områder, der støttes af Joule-Thermie, er rationel udnyttelse af energi og fossilt brændsel. Mens den primære målsætning i Kommissionens energipolitik var at nedbringe afhængigheden af energiim- porten gennem en reduktion af forbruget af fossilt brændsel, er der i Konventionen fra Rio de Janeiro fra 1992 om nedbringelse af CO2-emissioner lagt større vægt på miljøbeskyttelse. I 1996 anfører Kommissionen i grønbogen »Fremtidens energi: vedvarende energi« jobskabelse, regionaludvikling og eksportfremme som yderligere målsætninger (7). Inden for rammerne af Det Europæiske Fællesskab kan man finde vedvarende energi som tema på det energipolitiske område (GD XVII) samt på forskningsområdet (GD XII). Disse programmer omfatter forsknings-, udviklings-, demonstrations- og støtteaktioner. Andre områder i Kommissionen, hvor spørgsmål om vedvarende energi griber direkte eller indirekte ind, er strukturfondene, internationalt samarbejde, miljø, landbrug, og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs aktioner. (1) Fremtidens energi: vedvarende energi — Grønbog: Mod en fællesskabsstrategi, KOM(96) 576 af 20. november 1996, s. 12 og 49. (2) EFT C 241 af 25. 9. 1986, s. 1. (3) EFT L 160 af 28. 6. 1988, s. 46. (4) EFT L 235 af 18. 9. 1993, s. 41. (5) KOM(97) 599 endelig udgave af 26. november 1997. (6) EFT L 334 af 22. 12. 1994, s. 87. (7) KOM(96) 576 endelig udg. af 20. november 1996, s. 3. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/57 BILAG 2 UDVÆLGELSESPROCEDURER I JOULE-DELEN AF JOULE-THERMIE-PROGRAMMET Udvælgelsesproceduren i Joule er en stærkt centraliseret aktion, der lægger beslag på mange af Kommissio- nens ressourcer og mellem 90 (1997) og 170 (1995) eksterne eksperter pr. indkaldelse. Efter Kommissionens formelle kontrol af støtteberettigelsen forelægges hvert formelt antagelige forslag for mindst tre eksperter med henblik på teknisk og finansiel evaluering uden kendskab til forslagets ophavsmand. Efter de individuelle evalueringer danner eksperterne et panel i overensstemmelse med forskningstemaet ledet af Kommissionen i egenskab af ordstyrer, som laver et udkast til en »prækonsensus«-rapport. Forslag, som anses for at være af en tilstrækkelig teknologisk kvalitet, videregives til et udvidet panel af eksperter under ledelse af Kommissionen i egenskab af ordstyrer med henblik på en strategisk evaluering af de økonomiske, sociale og miljømæssige fordele. Formanden for hvert af de udvidede paneler færdiggør en konsensusrapport med den endelige prioritering (8). Resultaterne harmoniseres på tværs af alle programområderne, og mulighederne for samordning undersøges af en koordineringsgruppe sammensat af det pågældende programs direktør og kontorchefer. Kommissionen kontrollerer dernæst partnernes finansielle kapacitet og fører et programinternt samråd, navnlig for at hindre eventuelle overlapninger mellem forslagene og de eksisterende projekter inden for andre programmer. De endelige resultater af processen sammenfattes i en fyldestgørende oversigt over alle evalueringer og i en shortlist over forslag, som Kommissionen foreslår støttet. Joule-udvalget, som er sammensat af repræsentan- ter for alle medlemsstaterne, drøfter disse dokumenter og fremsætter en udtalelse, hvorefter Kommissionen træffer sin afgørelse. (8) De anvendte point er A1, A, B eller C, hvor A1 er den højeste placering og C svarer til afvisning. C 356/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 KOMMISSIONENS SVAR INDLEDNING JOULE a) Det skal understreges, at Joule- og Thermie-delen af særprogrammet for ikke-nuklear energi under det fjerde rammeprogram har meget forskellig historisk baggrund, hvilket viser sig i deres forvaltningspraksis. Det understreges ligeledes, at Rådet med sin beslut- ning af 23. november 1994 oprettede to programud- valg med hver sit budget (punkt 2. 1). b) Angående samordningen med andre politikker minder Kommissionen om, at samrådene mellem tjenestegre- nene og de nye overvågnings- og oplysningsforanstalt- ninger er vigtige værktøjer, som er fastsat i hvidbogen om vedvarende energikilder. Denne samordning skal styrkes i det femte rammeprogram (punkt 2. 12). c) Kommissionen er forpligtet til at følge udviklingen i de samlede omkostninger ved programmerne på nært hold. Kommissionen gennemfører omfattende kon- troller for at sikre, at omkostningerne til forvaltning af programmerne ikke overstiger de procentsatser til administration, som Rådet har vedtaget. Revisionsret- tens forslag om at begrænse administrationsomkost- ningerne til et fast beløb pr. projekt afspejler ikke den lovgivende myndigheds vilje. Kommissionen er på ingen måde forpligtet til at føre regnskab over hvert projekt, hvilket for øvrigt heller ikke er et egnet instrument til at måle, hvor effektivt et program administreres (punkt 2. 6). Kommissionen lægger også vægt på revision i sin forvaltningspraksis. Den har i overensstemmelse med de forpligtelser, den har indgået, øget antallet af revisioner — også undervejs i et projekt. d) Overvågningen af kontrakternes videnskabelige aspek- ter foretages af medarbejdere med ekspertise på områ- derne. Lige fra ansættelsen, som foregår på grundlag af offentliggjorte, generelle udvælgelsesprøver, er Kommissionens sagsbehandlere forpligtet til at over- holde alle vedtægtens bestemmelser om tavshedspligt og fortrolighed. Kommissionen bestræber sig på at undgå enhver interessekonflikt, og hertil træffer den alle fornødne, forebyggende foranstaltninger (punkt 2. 5). For at sikre, at generaldirektoraternes tværgående tjenester kan fungere tilfredsstillende, er et antal ved- tægtsmæssigt ansatte, som aflønnes over konto B6- 7151 (ikke-nuklear energi eller Joule-Thermie), til- knyttet disse tjenester i GD XII. Hertil kommer, at tjenestemænd, der som følge af omplacering og intern mobilitet arbejder for andre programmer, aflønnes over Joule, medens vedtægtsmæssigt ansatte aflønnet under andre programmer arbejder for Joule til erstat- ning herfor. Dette forhold bringes til ophør ved iværksættelsen af det femte rammeprogram i 1999 (punkt 2. 6). e) Vedrørende informationsnet ønsker Kommissionen at henlede opmærksomheden på, at generaldirektora- terne med ansvar for forskning og teknologisk udvik- ling (FTU) har til hensigt at udvikle et partnerskab med medlemsstaterne baseret på etablering af natio- nale kontaktpunkter for bedre at kunne koordinere de forskellige informationskilder (punkt 2. 11). f) Endelig vurderer Kommissionen, at Revisionsrettens væsentligste bemærkninger til Joule-Thermie eller Joule knytter sig til enkeltaspekter ved programmerne uden at anfægte kvaliteten af Kommissionens forvalt- ning generelt. THERMIE Under de forskellige rammeprogrammer har Kommissio- nen udviklet et sæt fælles procedurer, der skal anvendes ved kontraktforhandlinger, og når projekter udvælges. Som supplement til disse fælles procedurer beskriver specifikke manualer udførligt udvælgelses- og beslut- ningsprocedurerne og parternes rolle heri. Forslagsstillere og paneler af uafhængige eksperter, som hvert år har kontrolleret særprogrammerne, har anerkendt procedu- rernes gennemskuelighed, kvalitet og akkuratesse (punkt 2. 1 og 2. 2). Blandt forskellige kriterier er forslagets innoverende karakter en forudsætning for at opnå støtte. Kommissio- nen betragter ikke desto mindre en innovativ anvendelse af bestående teknologier som lige så væsentlig som tekno- logisk udvikling i sig selv. Dette er begrundelsen for, at der er givet støtte til en række projekter, som viser, hvordan bestående energikomponenter kan anvendes sammen på nye måder i erhvervslivet og det offentlige (2. 3). 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/59 I sin indsats på området tager Kommissionen hensyn til, hvordan projektresultaterne kan indvirke på markedet (dvs. hvordan de kan udnyttes fremover), og om det foreslåede partnerskab kan omsætte og udnytte resulta- terne. Når Kommissionen evaluerer forslag, tager den også hensyn til EU-dimensionen og de behandlede tekni- ske problemers relevans, samt partnernes kapacitet og tekniske troværdighed med hensyn til at finde løsninger, der kan anvendes i hele EU (2. 3). Kommissionen vil mangedoble sine bestræbelser på at undgå overlapning mellem Altener-programmets og Joule- Thermie-programmets informationsformidling og mål- rette den med hensyn til indhold og målgruppe. Oven- nævnte målrettede informationsformidling er dog efter Kommissions mening fuldt ud forenelig med, at forskel- lige programmer kan benytte et fælles informationsnet. Anvendelsen af et fælles net er dermed ikke ensbetydende med overlapning (2. 11). Kommission erkender, at det er muligt at integrere forsknings- og demonstrationsfaserne yderligere. Kom- missionen mener dog, at integrationsproblemet kræver nytænkning, som rækker langt videre end en eventuel omdefinering af begrebet innovative anlæg. I sine planer for det femte rammeprogram slår Kommissionen til lyd for denne nye fremgangsmåde, idet den samler tiltagene i to »nøgleaktioner«, hvor det mere teoretiske og det mere praktiske udviklingsarbejde sammenføjes med sigte på at løse et fælles problemsæt (2. 1). VEDVARENDE FORSKNINGSPROGRAMMERNE ENERGIKILDER UDEN FOR DET FEMTE RAMMEPROGRAM En lang række af de spørgsmål, Revisionsretten har taget op, har Kommissionen besluttet at behandle under forbe- redelsen af det femte rammeprogram: koordinering mel- lem Joule og Thermie, frister til at evaluere og forhandle projekter, forenkling af mønsterkontrakten, projekters personaleomkostninger og indirekte omkostninger, proce- duren til at udvælge eksperter til overvågning og informa- tionsnet. Revisionsretten behandler i sin beretning en periode, hvor retsgrundlaget, det vil sige Rådets beslutning om Altener- programmet (1993–1997), først og fremmest fastsatte støtte til initiativer på medlemsstatsniveau, hvor der ikke blev lagt vægt på en egentlig koordinering på EU-plan. På daværende tidspunkt betragtedes koordinering ikke som hovedsagen. a) Kommissionen fremmer integrationen mellem dimen- sionerne »FTU« og »Demonstration« med selve struk- turen i sit forslag til det femte rammeprogram. Inte- grationen fremmes navnlig med indholdet af de to nøgleaktioner inden for ikke-nuklear energi, som er problemorienterede (»problem-solving approach«). Harmoniseringen af regler og procedurer på tværs af tjenestegrenene sikrer programmets ensartethed. Erfaringerne fra Altener-programmet og Europa-Parla- mentets initiativer i den forbindelse førte i 1996 til vedtagelsen af grønbogen om vedvarende energikilder. Ved udgangen af 1997 blev hvidbogen om vedvarende energikilder vedtaget, og Kommissionen foreslår heri en fællesskabsstrategi og en handlingsplan frem til 2010, som understreger nødvendigheden af øget koordinering og overvågning af de aktiviteter og foranstaltninger, som gennemføres på EU- og medlemsstatsniveau. Med Rådets beslutning om Altener II, som blev vedtaget den 18. maj 1998, blev der indført væsentlige ændringer: nye instrumenter til overvågning og koordinering, nye projektudvælgelsesprocedurer, målrettet informationsfor- midling osv. (2. 10). Kommissionen er af den opfattelse, at finansieringsbeslut- ningerne fulgt reglerne. for Altener-programmet har inden b) Med henblik på iværksættelsen af det femte ramme- program undersøger Kommissionen alle muligheder for at afkorte fristerne til at evaluere og forhandle projekter. For kontrakternes vedkommende er Kom- missionen i færd med at forenkle kontraktbestemmel- serne under overholdelse af retsgrundlaget for kon- trakterne. I forslagene til nye bestemmelser om delta- gelse og informationsformidling gives der eksempelvis mulighed for at indføre en fast sats for indirekte omkostninger. c) Kommissionen undersøger muligheden for, at eksper- ter med ansvar for den tekniske overvågning af pro- jekter udvælges efter en fælles procedure inden for både FTU- og demonstrationsdelen af programmet. Den procedure alene mindsker imidlertid ikke den afstand mellem forskning og demonstration, som Revisionsretten nævner. Den igangværende revision af finansforordningen bør kunne klarlægge ansvarsfordelingen på området (2. 9). d) Generaldirektoraterne med ansvar for forskning og teknologisk udvikling (FTU) har til hensigt at udvikle et partnerskab med medlemsstaterne baseret på etab- C 356/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 lering af nationale kontaktpunkter for bedre at kunne koordinere de forskellige informationskilder. Med- lemsstaterne skulle udpege denne organisme, som kunne få til opgave at formidle information som supplement til tjenester, der udspringer direkte af programmerne, som f. eks. »Help Desks«. Den skulle også påtage sig koordineringen i den pågældende medlemsstat, navnlig med regionale og lokale instan- ser, som bistår forslagsstillere fra især små og mellem- store virksomheder (SMV) med at udarbejde forslag til forskningsprojekter. mod at udvikle en række nye teknologier, som gør det muligt at udnytte biomasse bedre. Kommissionen ønsker at understrege, at den stigningstakt på 3 %, som Revisionsretten henviser til, udelukkende gælder forpligtelser indgået for vedvarende energikilder frem til den 31. december 1997 og ikke for hele program- perioden. 3. JOULE-/THERMIE-PROGRAMMET Budgetgennemførelse 3. 10. Anvendelsen af betalingsbevillingerne i 1995 er forskellig for de enkelte programområder. Anvendelsen af betalingsbevillingerne afhænger af flere faktorer. Partner- skaber bestående af meget forskellige parter kan f. eks. resultere i en længere kontraktforhandlingsfase. Der må også tages hensyn til vanskelighederne ved at opnå bygge- tilladelse. 3. 12. De vejledende budgetbeløb, der er angivet i bilag II til Rådets beslutning, skal dække den samlede gennemfø- relse af programmet, og de skal ikke nås ved enhver indkaldelse af forslag. Foranstaltningerne til støtte af SMV blev indledt med forundersøgelsespræmier, som der blev indgået forpligtel- ser om i 1995 og 1996, med reducerede beløb for de enkelte præmier. Kommissionen forventer, at den vejle- dende procentsats på 5 % for SMV vil blive nået ved programmets afslutning. 3. 13. I betragtning af den tematiske kompleksitet og integrationen af kul- og biomasseområdet kunne Kom- missionen først under projektgennemførelsen tage endelig stilling til indholdet af det projekt, som Revisionsretten henviser til. Den ændrede indplacering af den kontrakt, som Revi- sionsretten har revideret, fra fossile brændsler til vedva- rende energikilder begrundes med kontraktens hovedmål, som går ud på at løse problemerne med tilstopning, korrosion og forurenende emissioner, som opstår ved anvendelse af biomasse til medforbrænding med stenkul, for dermed at kunne bruge biomasse som primærbrænd- sel til energifremstilling. Kommissionen minder om, at målet med underområdet »Biomasse« er at øge anvendelsen af biomasse til energi- fremstilling i EU, og forskning og udvikling skal sigte Programforvaltning og -kontrol Projektudvælgelse 3. 14. Kommissionen deler Revisionsrettens holdning vedrørende brug af elektroniske formularer: denne prak- sis anvendes på nuværende tidspunkt i flere programmer, bl. a. Joule/Thermie. 3. 16. Kommissionen har etableret et sæt fælles elemen- ter, som anvendes i udvælgelsesprocessen til at konsta- tere, hvilke forslag der skal modtage støtte fra EU. Disse fælles elementer — som f. eks. at lade eksterne eksperter deltage i evalueringen af forslag, drøftelsen af resultaterne af hver enkelt vurdering på konsensusmøder og offentlig- gørelsen af, hvilke kriterier der anvendes til evaluering af forslagene — afspejler behovet for kvalitet og akkuratesse i udvælgelsesproceduren. I betragtning af FTU-program- mernes mangfoldighed er det rimeligt at acceptere et vist mål af differentiering i udvælgelsesprocedurerne, sålænge det ovennævnte sæt af fælles elementer overholdes, og de er officielle og tydeligt beskrevet i særprogrammernes evalueringshåndbøger. Thermie-programmet opfylder alle disse betingelser. 3. 17. Programudvalgets medlemmer udnævnes på for- slag af medlemsstaterne. Ifølge artikel 6, fodnote 4, i udvalgets forretningsorden må medlemmerne af EU-med- lemsstaternes delegationer ikke have interesser i eller forbindelse med de involverede interessentskaber, når udvalget anmodes om at udtale sig. Denne regel fremhæ- ves altid af udvalgets formandskab, som varetages af Kommissionen. 3. 18. Medlemmerne udvælges på grundlag af deres dokumenterede teknisk ekspertise, og de arbejder under behørige fortrolighedsaftaler. Når et medlems uafhængig- hed og tekniske ekspertise er blevet konstateret, har Kommissionen ingen betænkeligheder ved at overdrage vedkommende den tekniske overvågning af projekter, som er relevante for hans ekspertise — navnlig hvis han har deltaget i evalueringen af det pågældende projekt. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/61 3. 19. Med henblik på iværksættelsen af det femte ram- meprogram undersøger Kommissionen alle muligheder for at afkorte fristerne til at evaluere og forhandle projekter. Kommissionen ser med velvilje på at forenkle mønsterkontrakten. 3. 20. Opdelingen af projektet i tre faser er videnskabe- ligt begrundet, den skaber ingen usikkerhed om resulta- tet, men derimod sikrer den EU’s økonomiske interesser bedre. Det drejer sig om et stort anlagt forskningsprojekt af høj kvalitet, hvis samlede omkostninger vurderes til cirka 12 mio. ECU. Tre forskningscentre, tre industrivirksom- heder og tre industrielle brugere — alle hjemmehørende i EU — deltager i projektet. Konsortiet har valgt at forelægge projektet i tre faser for at angive, hvorledes arbejdet retter sig mod Kommissio- nens forskellige støtteforanstaltninger. De to første faser retter sig hovedsageligt mod FTU, medens den sidste fase er meget lig demonstrationsaktiviteter. Som følge af projektopdelingen kan Kommissionen udnytte den foregående fases resultater og fremskridt ved overgangen til den følgende fase. Kommissionen mindsker således de finansielle risici ved sit engagement. EU-finansieringen tildeles på grundlag af forslagets kvali- tet, og Kommissionen forpligter sig aldrig til at fortsætte sin støtte til et konsortium. Joule-udvalget fik i øvrigt forelagt alle oplysninger om projektet, inklusive det forhold, at projektet udgjorde en første fase af et omfattende forskningsprojekt. 3. 21. For hvert FTU-særprogram har den lovgivende myndighed vedtaget en vejledende procentsats for de administrative omkostninger. Kommissionen fører omfat- tende kontrol for at sikre, at de administrative omkost- ninger til programmerne ikke overstiger disse procentsat- ser. Eksterne eksperters undersøgelser har vist, at admi- til FTU-særprogrammernes nistrationsomkostningerne aktiviteter er lave sammenlignet med lignende aktiviteter i medlemsstaterne. Kommissionen har udførlige oplysninger om, hvordan omkostningerne til evaluering er fordelt på enkeltposter. Revisionsretten sammenligner evalueringsomkostningerne med en omkostning pr. indgået kontrakt. Denne bereg- ningsmetode er ikke velegnet, idet de evaluerende eksper- ters indsats ligger forud for undertegnelsen af en kon- trakt. Deres opgave består i at undersøge alle forslag og bedømme dem ud fra udvælgelseskriterier, som er fastsat forinden, og det er kun de mest egnede forslag, der kan forventes at resultere i en kontrakt. 3. 22. Revisionsretten antyder i sine kommentarer, at demonstrationsprojekter ikke kan betragtes som tilstræk- keligt innovative. Kommissionen ønsker at understrege, at der i oplysningsmaterialet stilles krav om en række inno- vative teknologiske aspekter, som ikke står i direkte forbindelse med selve udstyret. Kommissionen hilser afgjort innovationer i materialer, udstyr og komponenter velkommen, forudsat at de opfylder de øvrige krav, som er angivet i oplysningsmaterialet, bl. a. muligheden for besparelser, pålidelighed på lang sigt og miljøvenlighed. Den innovative integrering af modne teknologier i det samlede energisystem er dog lige så betydningsfuld for den fremtidige udvikling af de sektorer, der er under revision. Kommissionen konkluderer, at et projekt kan betragtes som innovativt, hvis det samlede energisystem (energikil- der, komponenter og deres integration) opfylder krav til innovation, som er angivet i indkaldelsens oplysningsma- teriale, uanset om der er anvendt standardkomponenter eller ej. Kommission anser ikke samarbejde og EU-merværdi for at være direkte proportionale med de forskellige med- lemsstaters deltagelse. Kommissionen tager hensyn til, hvordan projektet kan indvirke på markedet (dvs. hvor- dan resultaterne udnyttes fremover), og om det foreslåede partnerskab kan omsætte og udnytte resultaterne. Ved bedømmelsen af et partnerskabs potentiel tager Kommis- sionen endvidere hensyn til, hvilke tekniske problemer projektet skal behandle, samt partnernes kapacitet og tekniske troværdighed med hensyn til finde løsninger, der kan anvendes på EU-plan. Kommissionen er forpligtet til at følge udviklingen i de samlede omkostninger ved programmerne på nært hold. Revisionsrettens forslag om at begrænse administrations- omkostningerne til et fast beløb pr. projekt afspejler ikke den lovgivende myndigheds vilje. Kommissionen er på ingen måde forpligtet til at føre regnskab over hvert projekt, hvilket for øvrigt heller ikke er et egnet instru- ment til at måle kvaliteten af et programs administra- tion. 3. 23. Det, at der ud over Kommissionen kun findes e´n kontraherende finansiel bidragyder (f. eks. slutbrugeren), er hverken i modstrid med Rådets beslutning om det pågældende program eller med Rådets afgørelse af 21. november 1994 om for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse i Det Eur- opæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknolo- gisk udvikling og demonstrationsaktioner. reglerne C 356/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Det understreges ligeledes, at kontrahenterne ofte kan opdeles i: — brugere, som udnytter anlægget fra det øjeblik, demonstrationen er afsluttet — producenter, som under projektet har opnået en knowhow, som de efterfølgende får til opgave at formidle. ifølge Kommissionens opfattelse om innovativ kompo- nentudvikling, medens Thermie-demonstrationsaktivite- terne sigter mod at nedbringe de samlede omkostninger ved et integreret solcellesystem. Ved alene at koncentrere indsatsen om grundforskning ville man se bort fra mere end 50 % af mulighederne for at opnå besparelser ved innovativ integration af komponenter. Sådanne kontrahenter er væsentlige, fordi de forpligter sig til at opfylde kontraktuelle bestemmelser om at udnytte og formidle projektets resultater, selv om de ikke bidrager direkte til at finansiere projektet. Projektstyring og -kontrol Dette aspekt er et væsentligt element i alle forsknings- og demonstrationsprogrammer. Kommissionen tager ikke desto mindre de forhold og navnlig faktureringsproblemerne til efterretning, som Revisionsretten har konstateret under sine revisioner hos kontrahenterne, og den vil tage de skridt, der måtte vise sig nødvendige. 3. 26. I en periode steg arbejdsbyrden betydeligt for den afdeling af Joule, som står for kontrakterne om vedva- rende energikilder. Derfor måtte der ansættes yderligere personale så hurtigt, som procedurerne gav mulighed for, og 11 »cluster coordinators« blev udvalgt hurtigst muligt gennem en udbudsprocedure. Takket være det nyansatte personale og bistanden fra »cluster coordinators« havde de videnskabelige sagsbehandlere medio 1998 højst ansvaret for 26 projekter. 3. 24. Kommissionen deler ikke Revisionsrettens syn på den innovative karakter af seks ud af 13 reviderede Thermie-projekter. Kommissionen bistås i hele udvælgel- sesfasen af uafhængige og teknisk kvalificerede eksperter, som rutinemæssigt rådgiver om hvert forslags innovative indhold og om dets opfyldelse af programmets generelle mål. For at blive udvalgt, skal projekterne opfylde oven- nævnte udvælgelseskriterier. De eksterne eksperter, Kom- missionens tekniske personale og alle programudvalgets medlemmer betragtede samtlige reviderede projekter som innovative og støtteberettigede. Kommissionen tilbageviser også påstanden om, at Ther- mie ikke i tilstrækkeligt omfang udnytter teknologierne, som blev udviklet under Joule, eftersom forskellige, støt- tede projekter viser resultaterne af disse teknologiers innovative integration i erhvervslivet og det offentlige. 3. 25. Kommissionen bruger ikke tilbagebetalingstid som udvælgelseskriterium inden for solcellesektoren, og derfor er den ikke angivet i sammendraget af evalueringsresulta- terne. Beslutningstagere og eksperter på området er enige om, at tilbagebetalingstid ikke udgør et tilstrækkeligt præcist grundlag for vurdering af solcelleprojekter. Dette skyldes solcelleteknologiernes prækompetitive karakter, idet de indtil videre koster mere end konventionelle energikilder. Der tages dog hensyn til de enorme mar- kedsmuligheder fremover, og dette afspejles i de væsent- ligste vurderingsparametre (bl. a. omkostninger til anlæg og ydede tjenester). Angående Revisionsrettens spørgsmål om hovedsigtet på solcelleområdet, centreres Joule-forskningsaktiviteterne 3. 27. For at optimere anvendelsen af menneskelige og finansielle ressourcer er det i Joule-programmets kvalitets- styringshåndbog anført, at de videnskabelige sagsbehand- lere normalt deltager i tre møder: opstart, midtvejsevalue- ring og projektafslutning. De kontraherende parter mødes hovedsagelig i Bruxelles, medmindre en inspektion af udstyr er nødvendig. Inspektioner udgør ikke den eneste form for projektop- følgning. De kan anvendes i projektets kritiske faser, men de er ikke altid nødvendige, eller de kan være utilstræk- kelige. 35 Joule-projekter er blevet inspiceret i alt, heraf 12 ved projektopstarten og 23 under projektudførelsen. Møderne i forbindelse med projektopstarten bør tælles med, da de gør det lettere at planlægge en effektiv opfølgning på et senere tidspunkt. Dette gælder navnlig for komplekse projekter. Det samme gør sig gældende for projektopfølgningsmøder på konferencer, hvorved Kom- missionen kan udnytte sine tjenesterejser bedre. Pr. juni 1998 er 14 projekter under Thermie inspiceret, hvilket er en rimelig andel i betragtning af, at det første projekt blev indledt ved udgangen af 1995 og har en løbetid på fire eller fem år. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/63 Til oplysning kan nævnes, at indtil videre er 37 % af de kontrakter, der er indgået siden 1990, (68 projekter) blevet inspiceret. ikke muligt at øge kontrollen af omkostningsbilag nævne- værdigt uden at risikere at blokere programmet. 3. 29. Kommissionen undersøger muligheden for, at eks- perter med ansvar for den tekniske overvågning af pro- jekter udvælges efter en fælles procedure. Den procedure ikke den afstand mellem alene mindsker forskning og demonstration, som Revisionsretten næv- ner. imidlertid 3. 30. Kommissionen er opmærksom på de risici, som Revisionsretten nævner, og den har truffet de nødvendige forholdsregler. Overvågningen af kontrakternes videnska- belige aspekter er overladt til medarbejdere med eksper- tise på områderne. Medarbejderne kan før deres ansæt- telse i Kommissionen have arbejdet for fysiske eller juridiske personer, som Kommissionen har indgået kon- trakter med. Disse sagsbehandleres specialiserede erfarin- ger svarer i mange tilfælde til den jobprofil, som Kom- missionen har brug for, og erfaringerne danner et væsent- ligt grundlag for den videnskabelige overvågning af pro- jekterne. For øvrigt er Kommissionens sagsbehandlere lige fra ansættelsen, som foregår på grundlag af offentlig- gjorte, generelle udvælgelsesprøver, forpligtet til at over- holde alle vedtægtens bestemmelser om tavshedspligt og fortrolighed. 3. 31. Revisionsretten henviser i sin særberetning til et projekt, hvor afleveringsprøvningen af udstyr, der blev anvendt i projektet, blev udført af en virksomhed fra den koncern, som den eksterne ekspert arbejder i. Kommissio- nen ser imidlertid ingen interessekonflikt mellem eksper- tens faktuelle, tekniske overvågning af projektet og prøv- ningen af udstyrets kvalitet, som blev udført af en virk- somhed i samme koncern. 3. 32. Kommissionens systematiske kontrol med omkost- ningsopgørelserne/-kravene går videre end en simpel efter- prøvning af de anmeldte omkostninger og opdelingen af disse i forhold til det oprindelige budget. Efterprøvningen skal vise, om omkostningerne står i forhold til det udførte arbejde. GD XII har styrket sin revisionsafdeling i overensstem- melse med de forpligtelser, den har indgået over for budgetmyndigheden. Udviklingen af en ny revisionsstra- tegi, som hviler på en analyse af risikoindikatorer, er næsten afsluttet, og denne vil effektivisere de kontroller, der udføres. I den sammenhæng er der iværksat et udbud den 27. maj 1998 med henblik på at udvælge eksterne revisorer. Antallet af Thermie-kontrakter, der styres af den samme sagsbehandler, og tidsfristerne til at behandle dem gør det Antallet af revisioner hos kontrahenterne forventes imid- lertid at stige betydeligt med den afdeling til revision af kontrakter, der oprettes for øjeblikket. 3. 33. GD XII’s informationssystem AMPERE-AQUA er tilpasset den daglige ledelse af projekter. For øjeblikket evalueres nye ledelsesværktøjer som f. eks. situationsover- sigter, der kan forbedre ledelsen. Kommissionen har afgivet en betragtelig mængde oplys- ninger som grundlag for Revisionsrettens særberetning, og Kommissionen har udført ad hoc-arbejde for Revi- sionsretten, som har krævet betydelige personaleressour- cer. 3. 34. PROMAN-systemets svage sider er kendte. Kommissionen undersøger allerede et nyt værktøj (Project Management System), som i højere grad opfylder behovet for en samlet overvågning af kontrakter og kontrahen- ter. 3. 36. Det planlægges at harmonisere tidsintervallerne mellem omkostningsopgørelserne i det femte rammepro- gram. 3. 37. Et af hovedmålene med forsknings- og udviklings- politikken er at fremme deltagelsen af SMV. Forskud er et centralt element i opfyldelsen af denne målsætning. Det er klart, at Kommissionen er særlig opmærksom på at beskytte sine finansielle interesser, når der ydes forskud. Dette er dog ikke nok til at sikre, at en konkurs opdages i tide. Fra januar 1998 har Kommissionen anvendt et edb- baseret varslingssystem. Kontrahenter, der retsforfølges — hvilket er tilfældet ved konkurs — registreres umiddel- bart i systemet, som alle generaldirektorater kan søge oplysninger i. Programforvaltningsomkostninger 3. 42. –3. 43. FTU-programmerne har en integreret bud- getstruktur. Rådet vedtager en maksimal procentsats til personaleomkostninger og administrative omkostninger for hvert særprogram. I bilag til budgettet vedtager budgetmyndigheden hvert år en sammenligningstabel, som opdeler hvert programs budget i interventionsom- kostninger og fem kategorier af administrative omkost- C 356/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 ninger, bl. a. personaleomkostninger. Sammenligningsta- bellen udarbejdes under overholdelse af de lofter, som Rådet vedtager. Gennemførelsen af programmernes bud- getter planlægges nøje under hensyn til principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, og den overvåges løbende af Kommissionen. stilling vil dog kun blive styrket, såfremt kontrakten ændres på dette punkt. Kommissionen efterprøver ved gennemgangen af forelø- bige og endelige rapporter, at det udførte arbejde er i overensstemmelse med målene i kontrakten. Kommissionens driftsbudget (del A i budgettet) er ikke opdelt efter FTU-program, men efter generaldirektorat. Ifølge dette modtager GD XII og GD XVII ligeledes budgetmidler, som hovedsagelig anvendes til omkostnin- ger til infrastruktur. Denne budgettildeling overvåges omhyggeligt af GD IX i samarbejde med alle Kommissio- nens tjenestegrene. For at sikre, at generaldirektoraternes tværgående tjenes- ter kan fungere tilfredsstillende er et antal vedtægtsmæs- sigt ansatte, som aflønnes over konto B6-7151 (ikke- nuklear energi eller Joule-Thermie), tilknyttet disse tjenes- ter i GD XII. Hertil kommer, at tjenestemænd, der som følge af omplacering og intern mobilitet arbejder for andre programmer, aflønnes over Joule, medens ved- tægtsmæssigt ansatte aflønnet under andre programmer arbejder for Joule til erstatning herfor. Dette forhold bringes til ophør ved iværksættelsen af det femte ramme- program i 1999. Projektgennemførelse Projektkoordinering ved Europæiske Økonomiske Fir- magrupper (EØFG) 3. 45. EØFG skal forelægge sine medlemmers og egne forhandlingsformularer under kontraktforhandlingerne. Forhandlingerne foregår på samme måde, som når med- lemmerne deltager direkte. Kontraktundertegnelsen går dog hurtigere, idet EØFG alene er signatar. 3. 46. Kommissionen minder om, at kontrahenterne har ret til at afvige fra tabellen over deres skønnede omkost- ninger og overføre midler mellem konti uden Kommissio- nens forudgående godkendelse, når blot målene med projektet respekteres (artikel 18, stk. 2). Projektets mål kan kun ændres med en tillægskontrakt, som ændrer det tekniske bilag. Det vil uden tvivl være nyttigt, at kontrakten indeholder oplysninger om, hvordan fællesskabsbidraget opdeles mellem de enkelte medlemmer af EØFG. Kommissionens Vanskeligheder ved at udarbejde korrekte omkostnings- opgørelser 3. 48. —3. 55. Kommissionen kan udføre kontrol på føl- gende fire niveauer: — forudgående kontrol under forhandlingsfasen — analyse af omkostningsbilag i forbindelse med den pågældende tekniske rapport — eventuel anmodning om yderligere dokumentation af omkostningsbilagene — om nødvendigt kontrol hos kontrahenten. Kommissionen iværksatte den 27. maj 1998 et udbud for at udvælge eksterne revisorer. I den forbindelse anvendes bl. a. risikoanalyser til at udvælge de områder, som skal revideres. Hvad angår dokumentation for kontrahenternes bereg- nede omkostninger, er det fastsat i mønsterkontrakten, at alle kontrahenter er forpligtet til at føre regnskab og på passende måde dokumentere deres omkostninger. Kom- missionen kan kræve yderligere dokumentation for at bekræfte og attestere de forelagte omkostningsbilag, eller den kan opnå det samme ved en kontrol hos kontrahen- ten. Vedrørende personaleomkostninger er det fastsat i møn- sterkontraktens artikel 19. 1. 1, at en deltager kan kontere gennemsnitsomkostninger under forudsætning af, at disse fastsættes i overensstemmelse med hans almindelige prak- sis og ikke afviger væsentligt fra de faktiske omkostnin- ger. Der gøres opmærksom på, at lønsedler ikke er et endegyl- digt bevis for personaleomkostninger. Lønsedler udgør kun en del af vurderingsgrundlaget, og de anførte omkostninger godkendes ikke automatisk alene på grund- lag af lønsedler. forhandlingerne. Satserne Indirekte omkostninger kontrolleres ved en forudgående undersøgelse af de satser, som kontrahenterne foreslår tager almindeligvis under udgangspunkt i foreløbige beregninger på grundlag af kontrahenternes regnskabsoplysninger, i overensstem- melse med den nationale regnskabslovgivning og især efter kontrahenternes regnskabsmæssige konventioner, politikker og principper. Kontrahenterne oplyses dog altid om, at kriterierne skal være i overensstemmelse med kontraktbestemmelserne. Kontrahenterne skal navnlig opbevare passende dokumentation, der kan bekræfte og 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/65 attestere alle de angivne omkostninger. Denne dokumen- tation skal altid være til rådighed. Det er nødvendigt at foretage revision hos kontrahenten, hvis denne sats skal fastlægges med sikkerhed. Revisionsrettens bemærkninger til personaleomkostninger og indirekte omkostninger drøftes i de forskellige arbejds- grupper, som forbereder det femte rammeprogram. Grup- perne sigter ud fra deres tidligere erfaringer med forskningskontrakter navnlig mod at optimere forvalt- nings- og kontrolprocedurerne i det næste rammepro- gram. For kontrakternes vedkommende er Kommissionen i færd med at tydeliggøre kontraktbestemmelserne under overholdelse af retsgrundlaget for kontrakterne. I forsla- gene til nye bestemmelser for deltagelse og informations- formidling gives der eksempelvis mulighed for at indføre en fast sats for indirekte omkostninger. Risiko for opgivne projekter 3. 56 og 3. 57. Cirka 10 % af Thermie-projekterne på solcelleområdet opgives eller aflyses, medens det tilsva- rende tal for biomasse-projekterne er 24 %. Aflysningen af de biomasseprojekter, som Revisionsretten henviser til, skyldes hovedsageligt de inhærente høje teknologiske risici, og at de nationale tilbagekøbstariffer er ændret. I betragtning af, at Thermie støtter projekter med høj risiko på områder uden harmoniseret lovgivning, vurderes denne andel som rimelig. 4. ALTENER-PROGRAMMET Programforvaltning og -kontrol Projektudvælgelse 4. 8. og 4. 10. I henhold til artikel 5, stk. 2, i Rådets beslutning af 13. september 1993 forelægger medlemssta- terne »årligt forslag til de initiativer, som er omhandlet i artikel 3, litra b), samt en liste over de organer, der skal iværksætte projekterne, for Kommissionen, som efter proceduren i artikel 7, stk. 1, træffer afgørelse om Fællesskabets finansielle bidrag og betingelserne i forbin- delse hermed«. Rådsbeslutningen siger ikke noget om hvilken procedure medlemsstaterne skal følge, men Kommissionen har altid sørget for, at de forelægger: — så mange forslag, at der er reelle valgmuligheder — projekter for alle områder inden for de årlige ret- ningslinjer — projekter med en ligelig geografisk fordeling i med- lemsstaten — projekter med en ligelig fordeling af bl. a. offentlige og private foretagender, agenturer, institutter og uni- versiteter blandt forslagsstillerne. Angående de årlige retningslinjer og informationsformid- lingen i forbindelse med programmet gøres der opmærk- som på, at Kommissionen — uafhængigt af de pågæl- dende ministeriers oplysningstiltag — har støttet en mål- rettet formidling af oplysninger om programmet og dets foranstaltninger (navnlig de årlige retningslinjer) både i de 15 medlemsstater og på EU-niveau som led i den indsats for informationsformidling, som rådsbeslutningen fo- reskriver. Angående behovet for at offentliggøre indkaldelser af forslag er der ikke fastsat bestemmelser herom i Rådets beslutning, så meget desto mere som offentliggørelsen skulle omfatte nationale indkaldelser jf. artikel 5, stk. 2, og retningslinjerne angiver, at projekterne bortset fra enkelttilfælde (regionalplaner) skal omfatte flere stater. Under alle omstændigheder findes den ovennævnte artikel 5, stk. 2, ikke længere i Altener II-programmet, som blev vedtaget med Rådets beslutning af 18. maj 1998 (EFT L 159 af 3. 6. 1998), og som afløser det første Altener- program. Man er allerede begyndt at offentliggøre indkal- delser af forslag i De Europæiske Fællesskabers Tidende, og denne fremgangsmåde fastholdes. Formel beslutningsprocedure 4. 11. og 4. 12. Kommissionens procedure følger de interne regler for gennemførelsen af budgettet. I artikel 5, stk. 5, i disse regler er det fastsat, at den anvisningsberettigede (Kommissionen) eller en behørigt bemyndiget tjenestemand (for budgetposten »Altener« er dette generaldirektøren for GD XVII) kan forpligte insti- tutionen kontraktligt over for tredjepart. Den bemyndigede anvisningsberettigede kan herefter uddelegere sine beføjelser til en række tjenestemænd efter de samme interne regler for gennemførelsen af budget- tet. I øvrigt skal alle DG XVII’s indgåede forpligtelser god- kendes forinden med en intern beslutning, som underteg- nes af den bemyndigede anvisningsberettigede. C 356/66 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 Kommissionen er derfor uenig i Revisionsrettens påstand om, at der er utilstrækkeligt retsgrundlag for indgåede forpligtelser på 26,1 mio. ECU til pilotprojekter, som støttes af dette program. Det må derimod bemærkes, at ifølge de nævnte interne regler er Kommissionen entydigt angivet som anvisnings- berettiget for artikel B5-710 »Energinet — Finansiel støtte til energi-infrastrukturer«, som GD XVII ligeledes forvalter. I dette tilfælde skal Kommissionen træffe en beslutning om finansiering. Det skal imidlertid understreges, at den igangværende revision af finansforordningen må kunne besvare dette spørgsmål. Projektstyring 4. 13. Reglerne for finanskontrolbesøg, som dækker forskningsaktiviteter, omfatter fra 1997 også de energipo- litiske programmer. På grund af personalemangel kan de praktiske virkninger af denne udvidelse først konstateres fra 1998. 4. 14. I et forsøg på at afhjælpe svagheder i det bestå- ende edb-system blev der indført et nyt nummereringssys- tem. Da forsøget ikke gav overbevisende resultater, blev det dobbelte nummereringssystem afskaffet ved udgangen af oktober måned 1997. I erkendelse af de problemer, som fraværet af effektive og brugervenlige edb-programmer medfører for de finansielle sagsbehandlere, prøver man nu at finde andre edb- systemer, som i højere grad opfylder kravene til den løbende forvaltning og overvågning af alle kontrakter og kontrahenter. 4. 15. og 4. 16. Angående de støtteberettigede omkostnin- ger må det tages i betragtning, at den nuværende, simple kontraktstruktur er udarbejdet under hensyntagen til, at Altener-programmet har støttet mange projekter med relativt lave omkostninger, som i reglen udelukkende bestod af personaleomkostninger og indirekte omkostnin- ger. Fremover forventes Altener-programmet at støtte færre, men mere omkostningskrævende projekter. Mønsterkon- trakten, der anvendes til dette program, vil blive ændret til den tid. Den vil være bedre struktureret og mere omfattende, navnlig med hensyn til omkostningsoversig- ter. Det kan ligeledes overvejes at indføre kontrakter om et fast beløb for finansielle bidrag under 100 000 ECU. Det virker ikke hensigtsmæssigt at anvende mønsterkon- trakten for forskning og bilaget hertil i dens nuværende udformning. I betragtning af Altener-programmets ikke- teknologiske karakter kan det faktisk ikke sidestilles med et forskningsprogram. 5. INFORMATIONSFORMIDLING 5. 1. Mere end 90 % af Thermie-præsentationerne i EU inddrager eller arrangeres af OPET (organisationer til fremme af energiteknologi) og agenturer, som er medlem- mer af klubben »European Energy Network«. Kontra- henterne har med held anvendt en bred vifte af edb- værktøjer og især web-sider (bl. a. kan ansøgningsformu- larer hentes fra GD XVII’s www-side). 5. 2. Vedrørende informationsnet ønsker Kommissionen at henlede opmærksomheden på, at generaldirektoraterne med ansvar for forskning og teknologisk udvikling (FTU) har til hensigt at udvikle et partnerskab med medlemssta- terne om etablering af et net af nationale kontaktpunkter forskellige at kunne koordinere de for bedre informationskilder. Dette organ skulle udpeges af medlemsstaterne, og dens opgave bliver at formidle information som supplement til tjenester, der udspringer direkte af programmerne, som f. eks. »Help Desks«. Den skal også påtage sig koordine- ringen i den pågældende medlemsstat, navnlig med regio- nale og lokale instanser, som bistår forslagsstillere fra især SMV med at udarbejde forslag til forskningsprojek- ter. 6. SAMORDNING AF JOULE-THERMIE OG ALTENER MED ANDRE EU- OG NATIONALE STØTTEORDNIN- GER INDEN FOR OMRÅDET FOR VEDVARENDE ENERGIKILDER 6. 1. Kommission har oplyst forslagsstillerne på biomas- seområdet om, at selv om deres forslag har mulighed for at opnå støtte fra to programmer (Joule-Thermie og Fair), skal de kun forelægges e´t af programmerne, nemlig det, der svarer bedst til deres målsætning. Det er angivet i arbejdsprogrammet, at F& U-projekter på biomasseområ- det kan være berettiget til støtte både fra Joule-Thermie og Fair (agro-industri). Fair-programmet lægger vægten på produktion, forvaltning og håndtering af råstoffer. 20. 11. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 356/67 Joule-Thermie koncentrerer sig om processer til at omdanne og anvende fast biomasse. Projekterne forelæg- ges enten for Joule-Thermie eller Fair alt efter deres hovedsigte. Derudover skal kontrahenter fremover oplyse Kommis- sionen om deres finansieringskilder — navnlig offentlige — til det projekt, som de ansøger om støtte til. På områder, hvor der er risiko for overlapning mellem programmer, vil man i Joule-Thermie-programmet koor- dinere indsatsen med følgende midler: — kommunikation mellem videnskabelige sagsbehand- lere og udveksling af informationer — inddragelse af videnskabelige sagsbehandlere fra andre programmer til at varetage ordstyrerrollen i et bedøm- melsespanel — officielle samråd mellem tjenestegrenene. Angående den interne koordination på bioenergiområdet — den dækkes på nuværende tidspunkt af adskillige programmer (Brite, Euram, Fair, Joule-Thermie og Alte- ner), og forvaltes af forskellige generaldirektorater (VI, XII, XVII) — har sagsbehandlerne af de enkelte program- mer allerede anbefalet, at de danner en uformel arbejds- gruppe, som skal mødes regelmæssigt (to gange om året) for at fastsætte entydige grænser mellem programmer og udvalgte områder i indkaldelserne af forslag. 6. 2. I forlængelse af Rådets resolution om hvidbogen om en fællesskabsstrategi og en handlingsplan til fremme af vedvarende energikilder vil Kommissionen iværksætte en særlig overvågning, som skal resultere i kvantificerbare oplysninger om støttetildelinger navnlig opdelt på regio- ner. Dog henledes opmærksomheden på, at denne resolu- tion ikke er bindende for medlemsstaterne. 6. 5. Kommissionens forslag om oprettelse af et ramme- program for energi, jf. artikel 130 S og 235, sigter rent faktisk mod at koordinere aktiviteterne på energiområdet bedre. Koordineringen af forskningsaktiviteterne hører imidlertid under det femte rammeprogram for FTU, jf. traktatens artikel 130 F. FTU-aktiviteterne på energiområdet har ikke alene energi- politisk karakter. Forskningens resultater bidrager også til at belyse og støtte andre politikker og fællesskabsforan- staltninger som f. eks. miljøet og det indre marked. Det er Kommissionens opfattelse, at det flerårige ramme- program for aktiviteter på energiområdet på tilfredsstil- lende vis i første omgang fastlægger ansvarsområder og overlapninger mellem programmer uden for forskning. 6. 7. Kommissionen er enig med Revisionsretten om, at nationale mål skal tages i betragtning. I det særlige tilfælde med sammenkobling af net må Kommissionen dog tage hensyn til Rådets henstilling (88/611/EØF) om fremme af samarbejdet mellem offentlige elektricitetsfor- syningsvirksomheder og private producenter. 7. KONKLUSION OG HENSTILLINGER 6. 3. Oversigten over strukturfondenes støtte til nye og vedvarende energikilder kan kun opstilles ved hjælp af en global undersøgelse, hvilket falder uden for Alteners anvendelsesområde. I Altener II-programmet — som er det væsentligste instrument til gennemførelse af hvid- bogen om en fællesskabsstrategi og en handlingsplan til fremme af vedvarende energikilder frem til år 2010 — er der fastsat særlige overvågnings- og evalueringsaktiviteter. Programmet blev vedtaget den 18. maj 1998, og denne vedvarende aktivitet indledes ved udgangen af 1998. 7. 1. FTU-projekterne evalueres i forhold til en række kriterier, bl. a. om de stemmer overens med programmer- nes mål og perspektiver. Programmerne overvåges, og de evalueres systematisk hvert femte år. Kommissionen bi- stås i denne proces af uafhængige, kompetente og uvil- dige eksperter. Kommissionen tager hensyn til disse eva- lueringer, når den udarbejder nye rammeprogrammer og særprogrammer. 6. 4. Forud for beslutningen om finansiering af projekter gennemfører Kommissionen et samråd mellem sine tjene- stegrene, bl. a. med de generaldirektorater, der har ansvar for strukturfondene, hvor deltagerne modtager oplysnin- ger om projekter, som forventelig vil modtage støtte. 7. 2. Kommissionen erkender, at det er muligt at koordi- nere bedre mellem programmets Joule- og Thermie-del. Kommissionen mener dog, at integrationsproblemet kun kan løses med en ny, problemorienteret fremgangsmåde. Kommissionen koncentrerer forskning, udvikling og demonstration inden for ikke-nuklear energi om to »nøg- C 356/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20. 11. 98 leaktioner«, hvor det mere teoretiske og det mere prakti- ske udviklingsarbejde sammenføjes med sigte på at løse et fælles problemsæt. Harmonisering af forvaltningsproce- durerne har haft Kommissionens konstante bevågenhed under hele det forberedende arbejde med det femte ram- meprogram. 7. 7. Kommissionen er i færd med at ansætte mere personale og styrke sine edb-systemer og administrative systemer samt at indføre en ny revisionsstrategi på grund- lag af risikoanalyser. Kommissionen har indledt et udbud den 27. maj 1998 for at udvælge eksterne revisorer. 7. 3. Kommissionen deler ikke Revisionsrettens opfattelse af, at der er utilstrækkelig innovation i nogle af de projekter, der er gennemgået. Den henleder Revisionsret- tens opmærksomhed på, at det, at modne teknologier anvendes innovativt, i sig selv betragtes som innovativ teknologi. Anerkendte uafhængige eksperter, Kommissio- nens tekniske personale og medlemsstaternes repræsen- tanter har kontrolleret, at samtlige reviderede projekter opfylder programmets krav og mål, og herunder hoved- kriteriet om innovation. 7. 4. Der blev ansat yderligere personale til ledelse og kontraktovervågning under Joule så hurtigt, som proce- durerne gav mulighed for, og 11 »cluster coordinators« blev udvalgt hurtigst muligt gennem en udbudsproce- dure. Kommissionen undersøger muligheden for, at eksperter med ansvar for den tekniske overvågning af projekter udvælges efter en fælles procedure. Revisionsrettens forslag om at lade eksterne revisionsfir- maer certificere de omkostningsbilag, virksomhederne forelægger, er interessant. Det vil blive behandlet sammen med andre metoder i den ad hoc-arbejdsgruppe, som forbereder det femte rammeprogram. 7. 8. Altener-kontrakterne skal rent faktisk ændres bety- deligt. På dette problem kan der tænkes to løsninger, som kan benyttes samtidig: — finansiel støtte til færre, men mere omkostningskræ- vende projekter. I det tilfælde bliver mønsterkontrakten bedre struktureret og mere omfattende, navnlig med hensyn til omkostnings- oversigter — kontrakter om et fast beløb anvendes for finansielle bidrag under 100 000 ECU. 7. 9. Der koordineres allerede mellem de af Kommissio- nens tjenestegrene, som er inddraget i finansieringen af FTU- og demonstrationsforanstaltninger, navnlig gennem høringer mellem tjenestegrenene. 7. 6. Kommissionen er opmærksom på de risici, som Revisionsretten nævner, og den har truffet de nødvendige forholdsregler. Lige fra ansættelsen, som foregår ved udvælgelse af kandidater, som har meldt sig efter bred annoncering, er Kommissionens ansatte uanset deres tidli- gere erfaring forpligtet til at overholde alle vedtægtens bestemmelser om tavshedspligt og fortrolighed. Denne samordning skal styrkes i det femte rammepro- gram. Der mindes ligeledes om de nye overvågnings- og infor- mationsformidlingsaktiviteter, der er planlagt i hvidbogen om vedvarende energikilder