title: Erityiskertomus N:o 12/98 maaseudun kehittämiseen liittyvien toimenpideohjelmien toteuttamisesta tavoitteeseen 5b kuuluvilla vyöhykkeillä, sekä komission vastaukset (annettu Europan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU aid
Structural Funds
operational programme
regional policy
rural development

formats: html pdf print

text: C 356/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 ERITYISKERTOMUS NRO 12/98 maaseudun kehittämiseen liittyvien toimenpideohjelmien toteuttamisesta tavoitteeseen 5b kuuluvilla vyöhykkeillä, sekä komission vastaukset (annettu Europan yhteisön perustamissopimuksen 188 c artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla) (98/C 356/02) SISÄLLYS Kohdat Sivu 1. Tutkimuksen tavoitteet ja laajuus. 1. 1 — 1. 4 2. Yhteenveto tärkeimmistä huomautuksista. 2. 1 — 2. 13 3. Tilanne toimenpideohjelmien päättämisen osalta. 3. 1 — 3. 9 4. Menojen varmentaminen ja täytäntöönpanokertomukset. 4. 1 — 4. 9 Menoja koskevien varmennusten luotettavuus. 4. 2 — 4. 4 Täytäntöönpanokertomukset. 4. 5 — 4. 9 5. Hallinnointi- ja seurantajärjestelmä. 5. 1 — 5. 37 Toimenpideohjelmien täytäntöönpano. 5. 1 — 5. 25 Ohjelmatyö. 5. 2 — 5. 6 Uudelleensuunnittelu. 5. 7 — 5. 9 Peruskäsitteiden soveltaminen. 5. 10 — 5. 11 Toimien ja edunsaajien valinta. 5. 12 Seurantajärjestelyt. Taloudellinen seuranta. Operatiivisen toteutuksen seuranta. Asiantuntija-apu. 5. 13 — 5. 25 5. 14 — 5. 18 5. 19 — 5. 21 5. 22 — 5. 25 Tarkastukset. 5. 26 — 5. 31 Arviointi. 5. 32 — 5. 33 Siirtyminen kohti toista kautta. 5. 34 — 5. 37 6. Loppupäätelmät ja suositukset. 6. 1 — 6. 7 19 19 20 24 24 24 25 25 25 25 26 26 26 26 27 27 28 28 28 28 Liite. 30 Komission vastaukset. 32 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/19 1 TUTKIMUKSEN TAVOITTEET JA LAAJUUS 1. 1 Tilintarkastustuomioistuimen tutkimuksen kohteena oli toimenpideohjelmien päättäminen ensimmäiseltä ohjel- makaudelta (1989—1993), joka liittyy vuonna 1988 vah- vistettuun rakennerahastojen uudistukseen (1). Tutkimus rajoittui maaseudun kehittämistä koskevan tavoitteen 5 b vyöhykkeisiin, ja siinä tarkastettiin erityisesti EMOTR:n ohjausosastosta kyseisten ohjelmien toteuttamista varten myönnettyjen yhteisön määrärahojen hallinnointi lailli- suuden ja asianmukaisuuden sekä moitteettoman varain- hoidon kannalta. 1. 2 Tarkastuksessa käytiin läpi seuraavat osatekijät: a) tilanne toimenpideohjelmien päättämisen osalta b) menoja koskevien varmennusten sekä täytäntöönpa- nokertomusten luotettavuus c) toimenpideohjelmien hallinnointia ja seurantaa varten perustettujen järjestelmien laatu d) siirtyminen kohti toista ohjelmakautta (1994—1999). prosenttia 1. 3 Tutkimus toteutettiin komission ja jäsenvaltioiden toimivaltaisissa yksiköissä. Kohteena oli erityisesti 12 — päätettyä tai päättämättä olevaa — toimenpideohjelmaa sisältävä otos, jonka osuus oli 388,3 miljoonaa ecua eli 36 joka myönnettiin EMOTR:n ohjausosastosta tavoitetta 5 b varten. Tarkas- tuskäyntejä tehtiin Saksaan, Espanjaan, Ranskaan, Itali- aan ja Alankomaihin, ja niiden yhteydessä käytiin läpi 60 toimenpidettä ja 272 hanketta, joista 101 tarkastettiin lopullisten edunsaajien luona. kokonaistuesta, 1. 4 Liitteessä 1 on yhteenveto, jossa esitetään uudistuk- sen perusperiaatteet ja tavoitteet sekä uudistuksen täytän- töönpanoon liittyvät tärkeimmät näkökohdat. 2 YHTEENVETO TÄRKEIMMISTÄ HUOMAUTUKSISTA 2. 1 Tavoitteeseen 5 b kuuluvista 58 toimenpideohjel- masta, jotka rahoitettiin EMOTR:n ohjausosastosta, ainoastaan 12 oli päätetty alkuperäisten määräaikojen mukaisesti. Loput 32 olivat vuoden 1997 lopussa yhä päättämättä (ks. kohdat 3. 1—3. 9). 2. 2 Otokseen valittiin kaksitoista toimenpideohjelmaa, joissa seitsemässä tapauksessa yhdestätoista oli havaitta- vissa, että menoja koskevat varmennukset, joita jäsenval- tiot olivat toimittaneet pyytäessään komissiolta loppusuo- ritusta, eivät vastanneet tosiasiallisia menoja, sillä vas- taanotettujen ja käytettyjen EMOTR:n määrärahojen välillä oli määrällisiä eroja, varmennuksiin oli sisällytetty arvioituja menomääriä ja esitettyjä hankeluetteloja oli lisäksi mahdotonta todeta paikkansapitäviksi (ks. kohdat 4. 1—4. 4). 2. 3 Komission on mahdotonta saada toimenpideohjel- tarkkaa täytäntöönpanokertomusten perusteella mien kuvaa ohjelmien etenemisestä, sillä toteutusta kuvaavat indikaattorit ovat epätäydellisiä ja taloudelliset tiedot liian yleisluonteisia (ks. kohdat 4. 5—4. 9). johtuu toistuvista viivästyksistä, 2. 4 Tilanne joiden vuoksi toimia kasautui kauden loppuun. Viivästyksiä ilmeni jo toimia koskeneen ohjelmatyön aikana, mutta niiden kielteisiä vaikutuksia ei saatu korjatuksi hallin- nointi- ja seurantajärjestelmien avulla. 2. 5 Alkuperäisestä ohjelmatyöstä on mainittava, että kyseisten 58 toimenpideohjelman osalta komissio ei vuonna 1989 tehnyt yhtään hyväksymispäätöstä, vuonna 1990 komissio hyväksyi vain viisi toimenpideohjelmaa, vuonna 1991 yhteensä 50 ja vuonna 1992 kaksi. Viimei- nen toimenpideohjelma hyväksyttiin vasta vuonna 1993 eli kauden päättymisvuonna (ks. kohdat 5. 1—5. 4). 2. 6 Ratkaistakseen ongelmat, joita aiheutui toimenpide- ohjelmien toteuttamiskauden lyhenemisen vuoksi, hallin- noinnista vastaavat kansalliset tahot turvautuivat hank- keisiin, jotka eivät sisältyneet alkuperäisiin suunnitelmiin, ja siirsivät kaudelle toimia, jotka oli määrä toteuttaa kaudella 1994—1999 (ks. kohdat 5. 5—5. 6). 2. 7 Lisäksi kauden lopulla komissio joutui melkein sys- temaattisesti myöntämään määräaikojen pidennyksiä ja hyväksymään muutoksia toimenpideohjelmien sisältöön. Menettely vaikutti ohjelmatyön johdonmukaisuuteen (ks. kohdat 5. 7—5. 9). 2. 8 Maksusitoumuskäsitteen määritelmässä oli eroja, minkä vuoksi tilanne lukkiutui ja suurinta osaa toimenpi- deohjelmista oli mahdotonta päättää eräässä jäsenvalti- ossa (ks. kohdat 5. 10—5. 11). 2. 9 Useita toimia tai edunsaajia oli valittu juuri ennen — jo pidennettyjen — tukikelpoisuusmääräaikojen umpeutu- mista. Valintoja ei tuolloin perusteltu riittävästi (ks. kohta 5. 12). (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2052/88, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1988, rakennerahastojen päämääristä ja tehok- kuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoi- tusvälineiden kanssa (EYVL L 185, 15. 7. 1988, s. 9). 2. 10 Hallinnointi- ja seurantajärjestelmät, joiden avulla olisi pitänyt voida korjata esiintyneet puutteet, osoittau- tuivat tehottomiksi. Komissio ei ole kiinnittänyt tarpeeksi huomiota kunkin vuotuisen erän loppusuoritusta koske- C 356/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 vien maksupyyntöjen tarkastamiseen, joka on supistunut pelkäksi rahoitustekniseksi toimenpiteeksi. Toisaalta oli havaittavissa, että asiantuntija-apuun osoitettuja määrära- hoja on käytetty muihin tarkoituksiin (ks. kohdat 5. 14—5. 25). 2. 11 Nämä puutteet ovat korostuneet, sillä komissio ja kansalliset viranomaiset eivät ole toimittaneet tarpeeksi tarkastuksia paikan päällä (ks. kohdat 5. 26—5. 31). 2. 12 Hallinnoinnista huolehtineet tahot eivät myöskään voineet ottaa toiminnassaan huomioon tuloksia, joita oli saatu toimenpideohjelmien toteuttamisen aikana suorite- tuista arvioinneista (ks. kohdat 5. 32—5. 33). 2. 13 Koska toimia toteutettiin suurelta osin samaan aikaan kuin toisen kauden ohjelmia käynnistettiin, aiheu- tui kausien välisiä sekaannuksia sekä viivästyksiä toisen kauden osalta (ks. kohdat 5. 34—5. 37). 3 TILANNE TOIMENPIDEOHJELMIEN PÄÄTTÄMISEN OSALTA 3. 1 Ohjelmat hallinnoidaan osin komissiossa, osin jäsen- valtioissa. Komissiossa hallinnoinnista vastaa kaksi yksik- köä: pääosaston VI linjan FI yksikkö 3, joka huolehtii kaikista operatiivisista kysymyksistä, ja pääosaston VI linjan G yksikkö 3, jonka pääasiallisena tehtävänä on ja tarkastaa huolehtia vastaavista talousarvioasioista jäsenvaltioiden menoilmoitukset sekä maksusitoumuksia ja maksuja koskevat pyynnöt. Jäsenvaltioissa puolestaan nämä tehtävät kuuluvat ohjelmissa määrätyille yksi- köille. 3. 2 Ensimmäisen kauden osalta komissio teki päätöksiä, jotka koskivat yhteisön tukikehysten ja vastaavien toi- menpideohjelmien hyväksymistä. Tukikehykset ja ohjel- mat on lueteltu taulukossa 1. Päätöksissä hyväksyttiin 44 yhteisön tukikehystä, joita varten myönnettiin rakennera- hastoista yhteensä 2 606,7 miljoonan ecun verran yhteisön määrärahoja; tähän määrään sisältyi 1 068,6 miljoonaa ecua (41 prosenttia) EMOTR:n ohjausosaston määrärahoja. Tukikehyksiin perustuvien — yhdestä tai useasta lähteestä rahoitettujen — toimenpideohjelmien lukumäärä oli 74. EMOTR:n ohjausosasto osallistui 58 toimenpideohjelman rahoitukseen. TAVOITTEESEEN 5 b LIITTYVÄT YHTEISÖN TUKIKEHYKSET JA TOIMENPIDEOHJELMAT KAUSI 1989—1993 Taulukko 1 EMOTR-ohjaus EAKR ESR (milj. ecua) RAKENNERAHASTOT YHTEENSÄ TUKIKE- HYS TOIMENPIDEOH- JELMA Alkupe- räinen Lopullinen % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOIMEN- PIDEOH- JELMA % 3,16 3,42 3,60 30 4,23 4,90 40 4,16 3,70 30 11,55 12,20 0,5 8,38 8,05 8,60 11,54 11,47 12,20 5,00 4,50 5,00 4,50 3,80 3,80 10,34 88,81 18,76 35,60 4,21 10,76 1,21 24,74 11,21 88,81 20,33 38,57 4,21 11,66 1,40 13,11 12,50 111,00 21,70 42,60 5,80 13,10 1,50 14,60 194,41 189,30 222,80 42 37 18 18 38 45 56 41 26 47 42 41 44 7,06 8,10 11,29 13,00 12,20 10,80 12,20 10,80 15,25 17,70 108,17 103,20 15,60 43,30 14,60 9,90 0,80 20,20 16,51 54,62 11,80 15,53 3,38 10,22 39 40 51 51 54 42 40 42 66 36 22 57 5,51 4,00 9,67 7,70 5,80 6,70 5,80 6,70 3,16 60,22 2,73 17,75 3,53 4,94 1,26 1,52 2,70 31,80 1,40 18,10 1,60 4,80 1,30 0,50 235,49 225,30 44 95,10 62,20 19 23 31 31 8 13 4 17 7 17 36 1 12 20,95 20,70 32,50 32,90 23,00 21,30 23,00 21,30 28,75 257,20 38,00 107,97 19,53 31,23 5,85 36,47 32,90 246,00 38,70 104,00 22,00 27,80 3,60 35,30 0,9 1,5 1,0 1,0 1,5 11,0 1,7 4,7 1,0 1,2 0,2 1,6 525,00 510,30 22,9 90,64 11,22 23,22 71,23 8,64 19,89 81,50 8,60 15,30 71 45 58 31,00 6,80 4,40 29,30 8,80 11,00 25 46 42 13,71 6,39 1,77 4,80 1,90 4 10 135,35 24,41 29,39 115,60 19,30 26,30 5,2 0,9 1,2 JÄ- SEN- VAL- TIO ALUE B B Hageland Vallonia (3 yhdestä rahoituslähteestä ra- hoitettua toimenpide- ohjelmaa) DK Tanska D D D D D D D D E E E Baden-Württemberg Baijeri Hessen Niedersachsen Nordrhein-Westfalen Rheinland-Pfalz Saarland Schleswig-Holstein Aragonia (3 yhdestä rahoituslähteestä ra- hoitettua toimenpide- ohjelmaa) Baleaarit Cantabria 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/21 (milj. ecua) JÄ- SEN- VAL- TIO ALUE E E E E E E F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F I I I I I I I I Katalonia La Rioja Madrid Navarra Baskimaa Useita alueita (2 toi- menpideohjelmaa) Alsace Aquitaine (3 toimen- pideohjelmaa -Nord/ Pyre´ne´es/Matkailu) Auvergne (3 yhdestä rahoituslähteestä ra- hoitettua toimenpide- ohjelmaa) Basse-Normandie Bourgogne Bretagne Centre Champagne-Ardenne Franche-Comte´ Jura (Bugey 2 toi- menpideohjelmaa) Languedoc-Roussillon Languedoc-Roussil- lon — Aude/ He´rault Languedoc-Roussil- lon — Metsä-/puuta- louden jalostusketju Languedoc-Roussil- lon — Loze`re Limousin Lorraine Midi-Pyre´ne´es Pays de la Loire Poitou-Charentes (2 toimenpideohjel- maa — Arc Est/Ma- rais) Provence-Alpes-Côte d’Azur Rhône-Alpes Rhône-Alpes — Ain/ Bresse Rhône-Alpes — Ar- de`che Rhône-Alpes — Drô- me Rhône-Alpes — Ise`re Massif central Bolzano (3 yhdestä rahoituslähteestä ra- hoitettua toimenpide- ohjelmaa) Lazio Marche Piemonte Toscana Trentino Umbria Veneto EMOTR-ohjaus EAKR ESR RAKENNERAHASTOT YHTEENSÄ TUKIKE- HYS TOIMENPIDEOH- JELMA Alkupe- räinen Lopullinen 26,60 7,40 5,81 13,83 6,18 17,32 6,55 4,12 13,73 4,65 19,60 7,10 4,70 17,30 5,80 184,90 146,13 159,90 3,80 4,11 5,00 % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOIMEN- PIDEOH- JELMA % 71 61 61 76 62 60 63 5,00 4,00 3,90 4,00 2,00 5,80 4,60 3,00 4,30 3,10 61,10 69,90 1,31 1,80 21 39 39 19 33 26 23 4,47 0,36 0,74 2,10 0,46 2,10 1,10 0,50 8 5 5 36,07 11,76 10,45 19,93 8,64 27,50 11,70 7,70 22,70 9,40 9,00 39,00 24,60 35,00 1,99 1,20 100 13 15 9,00 285,00 24,60 264,80 7,10 8,00 1,2 0,5 0,3 1,0 0,4 1,1 11,9 0,4 40,05 41,59 48,30 58 38,42 20,50 25 16,54 14,30 17 95,01 83,10 3,7 43,85 21,97 30,79 13,58 11,87 4,87 2,57 32,26 23,81 26,32 14,72 10,26 5,28 2,79 11,66 47,69 12,64 12,13 43,85 25,50 36,30 15,70 12,40 5,60 3,00 13,20 13,70 10,26 11,90 0,95 0,90 49,96 7,41 61,72 8,29 20,43 42,11 8,03 60,74 8,98 24,60 52,70 8,70 66,10 11,30 21,41 21,55 23,00 40,72 26,82 30,35 37,00 3,09 3,30 14,86 16,00 4,88 3,41 2,48 5,30 3,60 2,60 449,02 418,03 489,55 24,91 39,75 26,64 4,24 24,91 10,78 21,90 31,77 18,29 29,73 18,64 3,32 25,50 7,11 14,37 31,49 184,90 148,45 25,70 26,60 14,80 4,90 22,20 10,30 22,20 48,40 175,10 56 48 63 51 50 47 67 44 57 58 75 58 61 43 64 57 51 52 66 66 60 65 38 56 43 55 38 56 46 52 49 53 49 32,60 13,63 15,00 34,76 6,03 3,70 0,66 6,28 31,81 24,76 6,72 63,51 3,51 15,80 16,80 17,70 9,20 10,40 5,10 0,80 8,80 6,90 5,70 0,30 13,30 17,60 6,40 27,70 6,40 20 32 31 30 42 43 18 29 29 28 25 31 21 31 27 32 25,93 12,66 6,93 8,94 5,83 1,98 1,82 8,03 14,71 19,30 11,00 3,90 5,80 1,90 1,30 0,70 8,10 3,60 2,80 18,05 5,17 12,38 6,19 4,70 15,40 5,30 9,00 2,20 24 21 7 19 8 11 16 27 15 14 11 18 26 9 11 102,38 48,26 52,72 57,28 23,73 10,55 5,05 25,97 94,21 92,77 19,30 137,61 17,99 78,95 53,30 57,90 30,70 24,70 12,00 4,50 30,10 24,20 20,40 1,20 42,60 85,70 20,40 102,80 19,90 12,95 14,90 33 10,49 7,20 16 44,85 45,10 21,02 18,30 26,60 38 10,21 8,16 7,30 6,80 10 100 71,95 53,28 1,70 8,40 3,60 1,90 4,20 34 34 40 35 62 70,90 6,80 5,00 24,40 8,90 5,50 6,80 3,5 2,4 2,6 1,4 1,1 0,5 0,2 1,3 1,1 0,9 0,1 1,9 3,8 0,9 4,6 0,9 2,0 3,2 0,3 0,2 1,1 0,4 0,2 0,3 334,96 252,50 29 176,01 131,80 15 960,00 873,85 39,2 27,17 32,22 21,06 3,06 21,17 5,70 12,10 22,92 31,30 13,90 17,20 3,30 19,80 6,60 19,30 34,90 145,40 146,30 52 29 45 38 41 34 42 38 41 1,64 12,77 11,02 0,90 8,65 2,84 5,86 11,02 54,70 2,70 7,70 6,60 0,60 5,90 2,80 4,10 7,80 38,20 5 16 17 7 12 14 9 9 11 53,72 84,74 58,72 8,20 54,73 19,32 39,86 65,71 385,00 59,70 48,20 38,60 8,80 47,90 19,70 45,60 91,10 359,60 2,7 2,2 1,7 0,4 2,1 0,9 2,0 4,1 16,1 C 356/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 (milj. ecua) JÄ- SEN- VAL- TIO ALUE EMOTR-ohjaus EAKR ESR RAKENNERAHASTOT YHTEENSÄ TUKIKE- HYS TOIMENPIDEOH- JELMA Alkupe- räinen Lopullinen % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOI- MENPI- DEOH- JELMA % TUKI- KEHYS TOIMEN- PIDEOH- JELMA % L Lac de la Haute-Sûre 1,42 1,51 1,42 1,51 1,60 1,60 NL Friesland 12,50 13,55 14,30 12,50 13,55 14,30 57 57 43 43 0,90 1,00 0,90 1,00 24,90 12,60 24,90 12,60 36 36 38 38 0,18 0,20 0,18 0,20 6,60 6,00 6,60 6,00 7 7 18 18 2,50 2,50 2,80 2,80 44,00 32,90 44,00 32,90 UK Devon & Cornwall (2 toimenpideohjel- maa) UK Dumfries & Gallo- way UK Dyfed Gwynedd Po- wys UK Highlands & Skot- lannin saaret 59,49 30,20 75 14,95 10,20 25 74,44 40,40 12,00 13,60 91 1,87 1,30 9 13,87 14,90 106,44 33,60 86 14,95 5,60 14 121,39 39,20 24,90 7,41 7,50 20 98,88 19,40 24,90 7,41 7,50 6 276,80 96,80 52 73 16,22 10,60 47,99 27,70 28 21 140,00 37,50 349,69 132,00 0,1 0,1 1,5 1,5 1,8 0,7 1,8 1,7 5,9 Yhteensä 1 068,59 940,35 1 086,75 49 1 103,04 828,20 37 435,06 315,50 14 2 606,69 2 230,45 100,0 Lähde: toimenpideohjelmia koskevat päätökset ja PO VI-FI. 3. 3 Ensimmäisen kauden toimenpideohjelmiin liittyvien yhteisön maksusitoumusten määräajaksi vahvistettiin 31. joulukuuta 1993. Kansalliset maksut oli määrä suorittaa viimeistään kaksi vuotta myöhemmin ja komission kuului maksaa loppusuoritukset ennen 31. elokuuta 1996. Mak- susitoumuksille vahvistettua määräaikaa noudatettiin, mutta yhteisön maksuille asetetun määräajan kohdalla tapahtui ylityksiä. 3. 4 Kun määräaika kului umpeen 31. joulukuuta 1993, EMOTR:n ohjausosastosta oli tehty toimenpideohjelmia varten maksusitoumuksia 1 084,96 miljoonan ecun arvosta (ks. taulukko 2). Yhteensä 80 prosenttia määrä- rahojen kokonaissummasta sidottiin ohjelmakauden kah- den viimeisen vuoden aikana, vaikka määrärahat olisi pitänyt porrastaa koko viiden vuoden jaksolle. Jos ote- taan huomioon vapautukset, jotka kirjattiin 31. joulu- kuuta 1997, maksusitoumusten kokonaismäärä oli todel- lisuudessa 1 072,64 miljoonaa ecua. Maksujen määrä oli 988,79 miljoonaa ecua. Taulukko 2 EMOTR-ohjaus TAVOITTEEN 5 b TOIMENPIDEOHJELMIEN TOTEUTTAMINEN KAUSI 1989—1993 JÄSEN- VAL- TIO ALUE 1990—1991 1992—1993 Yhteensä Maksusitomukset Vapau tukset Maksut 1990—1993 1994—1997 Yhteensä % Määrä % Määrä % Määrä Määrä Määrä % Määrä % Määrä (milj. ecua) B B Hageland Vallonia DK Tanska D D D D D D D D Baden-Württemberg Baijeri Hessen Niedersachsen Nordrhein-Westfalen Rheinland-Pfalz Saarland Schleswig-Holstein 0,90 2,36 3,26 1,05 1,05 2,56 21,53 4,57 9,26 1,09 1,98 3,36 44,35 25 28 27 28 28 20 19 21 22 19 15 23 2,74 6,20 8,94 2,73 2,73 9,95 89,44 17,17 33,38 4,76 11,09 1,51 11,22 75 72 73 72 72 80 81 79 78 81 85 100 77 3,64 8,56 -0,30 12,20 -0,30 3,78 3,78 12,51 110,97 21,74 42,64 5,85 13,07 1,51 14,58 1,50 3,32 4,82 2,71 2,71 9,15 93,08 16,96 28,72 5,07 8,86 0,75 13,30 20 178,52 80 222,87 175,89 41 40 41 72 72 73 84 78 67 87 68 50 91 79 2,14 4,94 7,08 59 60 59 3,64 8,26 100,0 100,0 11,90 100,0 2,71 2,71 27 22 33 12,51 6 100,27 21,74 42,64 5,07 12,38 1,51 14,58 27 50 9 3,36 7,19 4,78 13,92 3,52 0,76 1,28 34,81 16 210,70 71,7 71,7 100,0 90,4 100,0 100,0 86,7 94,7 100,0 100,0 94,5 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/23 (milj. ecua) JÄSEN- VAL- TIO ALUE 1990—1991 1992—1993 Yhteensä Maksusitomukset Vapau tukset Maksut 1990—1993 1994—1997 Yhteensä % Määrä % Määrä % Määrä Määrä Määrä % Määrä % Määrä 81,48 8,58 15,27 19,55 7,15 4,70 17,31 5,82 72,58 7,48 11,14 12,61 4,70 2,89 15,13 4,05 -1,65 -0,96 -0,18 -0,17 159,86 -2,96 130,58 1,10 2,48 4,47 1,49 1,63 2,18 1,60 72,58 8,58 13,62 17,08 6,19 4,52 17,31 5,65 89,1 100,0 100,0 87,4 100,0 100,0 100,0 100,0 13 18 23 24 36 13 28 14,95 10 145,53 92,8 E E E E E E E E F F F F F F F F F F FF F F F F F F F F F F F F F F F F F I I I I I I I I Aragonia Baleaarit Cantabria Katalonia La Rioja Madrid Navarra Baskimaa Ain - Bresse Alsace Aquitaine — Nord Aquitaine — Pyre´ne´es Arde`che Aude/He´rault Auvergne Basse-Normandie Bourgogne Bresse — Revermont Bretagne Centre Champagne-Ardenne Drôme Franche-Comte´ (Jura Bugey) Franche-Comte´ (Jussey) Ise`re Languedoc-Roussillon -Metsä-/puutalouden jalostusketju Languedoc-Roussillon Limousin Lorraine Loze`re Massif central Midi-Pyre´ne´es Pays de la Loire Poitou-Charentes Poitou-Charentes — Marais Provence-Alpes-Côte d’Azur Trentino Toscana Bolzano Umbria Veneto Piemonte Marche Lazio L Lac de la Haute-Sûre NL Friesland UK Highlands & Skotlannin saaret 21,60 2,73 4,79 4,06 1,62 1,15 4,14 1,14 41,23 1,32 1,03 7,63 2,77 3,31 2,57 7,99 4,71 9,03 0,88 3,61 2,57 1,32 1,29 1,97 0,77 0,85 3,03 8,93 2,01 6,55 0,93 15,22 1,66 2,66 27 32 31 21 23 24 24 20 59,88 5,85 10,48 15,49 5,53 3,55 13,17 4,68 26 118,63 29 20 21 23 21 22 18 18 25 27 23 21 23 24 23 26 23 22 17 23 27 35 23 15 19 3,24 4,02 28,38 9,53 12,64 9,35 35,87 20,80 27,28 2,41 12,10 9,82 4,31 3,98 6,59 2,19 2,79 0,95 10,63 43,74 6,66 18,05 1,69 50,89 9,64 11,58 73 68 69 79 77 76 76 80 74 71 80 79 77 79 78 82 82 75 73 77 79 77 76 77 74 77 100 78 83 77 73 65 77 85 81 -0,29 -0,02 -1,81 -0,12 4,56 5,05 36,01 12,30 15,95 11,92 43,86 25,51 36,31 3,29 15,71 12,39 5,63 5,27 8,56 2,96 3,64 0,95 13,66 52,67 8,67 24,60 2,62 66,11 11,30 14,24 4,04 3,49 27,52 10,39 13,43 6,07 39,19 17,97 25,07 2,80 11,35 8,44 4,03 3,90 6,48 2,21 3,09 0,47 8,02 40,68 6,25 18,17 2,00 47,46 8,67 9,58 4,39 25,38 8,78 100 8,78 6,94 19 30,09 101,55 21 388,00 2,36 4,89 5,64 2,96 7,95 2,09 4,99 23 22 22 13 16 14 19 7,92 17,35 20,04 19,24 40,49 4,69 12,71 21,58 30,88 18 144,02 0,52 0,52 3,90 3,90 1,18 1,18 33 33 27 27 16 16 1,08 1,08 10,35 10,35 6,37 6,37 81 79 77 78 78 87 84 100 86 81 82 68 68 73 73 84 84 37,03 489,55 -2,24 360,54 10,28 22,24 25,68 22,20 48,44 4,69 14,80 26,57 -1,12 -0,84 -2,60 6,57 11,12 16,47 11,10 24,62 3,34 7,40 13,28 174,90 -4,56 93,90 1,60 1,60 14,25 14,25 7,55 7,55 -0,51 -0,51 -1,05 -1,05 -1,21 -1,21 0,42 0,42 8,03 8,03 6,28 6,28 89 87 82 65 76 64 87 72 83 89 69 76 84 86 51 89 70 73 85 72 68 72 76 76 75 85 49 59 77 72 74 76 72 77 67 50 69 74 72 50 64 50 51 87 61 50 55 39 39 61 61 99 99 0,19 1,08 5,42 0,95 2,23 4,85 4,65 5,29 9,43 0,22 3,06 2,62 1,13 1,25 1,37 0,54 0,26 3,84 11,99 1,70 6,43 0,42 8,47 1,48 3,10 2,63 7,89 92,49 2,59 6,79 9,21 11,10 13,20 0,51 8,08 51,48 0,67 0,67 5,17 5,17 0,06 0,06 4,23 4,57 32,94 11,34 15,66 10,92 43,84 23,26 34,50 3,02 14,41 11,06 5,16 5,15 92,8 90,5 91,5 92,2 100,0 91,6 100,0 91,2 100,0 91,8 91,7 89,3 91,7 100,0 7,85 91,7 2,75 3,35 92,9 92,0 0,47 11,86 52,67 7,95 24,60 2,42 55,93 10,15 12,68 49,5 86,8 100,0 91,7 100,0 92,4 84,6 89,8 89,0 7,02 80,0 4 21 15 8 14 41 11 21 27 7 19 21 20 24 16 18 7 28 23 20 26 16 13 13 22 30 21 33,27 19 453,03 28 31 36 50 27 13 30 9,16 17,91 25,68 22,20 37,82 3,85 7,40 21,36 89,8 93,0 100,0 80,5 100,0 100,0 78,1 100,0 60,7 80,4 30 145,38 85,3 61 61 39 39 1 1 1,09 1,09 100,0 100,0 13,20 100,0 13,20 100,0 6,34 6,34 100,0 100,0 Yhteensä 227,40 21 857,56 79 1 084,96 -12,32 782,75 73 206,04 19 988,79 92,2 Lähde: PO VI-G3, ARINCO, SINCOM. C 356/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 3. 5 Toimenpideohjelmista oli 31. joulukuuta 1997 men- nessä päätetty yhteensä 26 eli alle puolet. Ainoastaan 12 päätetyn toimenpideohjelman kohdalla oli noudatettu määräaikoja, jotka oli vahvistettu ohjelmia koskevissa hyväksymispäätöksissä. 3. 6 Varainhoitovuoden 1997 lopussa vielä päättämättä olleet 32 toimenpideohjelmaa jakautuivat seuraavasti: — Ranska 22 (yhteensä 28:sta) — Italia 4 (yhteensä 8:sta) — Saksa 3 (yhteensä 8:sta) — Espanja 2 (yhteensä 8:sta) — Tanska 1 (yhteensä 1:stä). 3. 7 Ranska oli saanut komissiolta — 10. joulukuuta 1993 päivätyssä kirjeessä — kuuden kuukauden piden- nyksen määräaikoihin, jotka oli vahvistettu maksusitou- musten ja maksujen päättämistä varten. (2) Uusia määrä- aikoja ei noudatettu 22 toimenpideohjelman kohdalla, sillä Ranskan piti vielä toimittaa lisätietoja varmenne- tuista menoista. 3. 8 Kahdeksan toimenpideohjelman tapauksessa jäsen- valtiot jättivät noudattamatta määräaikoja lähettäessään komissiolle loppusuoritusta koskevia pyyntöjä. Kahden ohjelman osalta pyyntöjä ei ollut vielä toimitettu vuoden 1997 loppuun mennessä. tapahtui lisäksi viivästyksiä 3. 9 Kaiken kaikkiaan voidaan todeta, että loppusuori- tusten maksussa sekä EAKR:n että ESR:n rahoitusosuuksien kohdalla. Tästä syystä 31. lokakuuta 1997 mennessä oli päätetty ainoas- taan kahdeksan tavoitteeseen 5 b sisältyvistä 74 toimen- pideohjelmasta, jotka kuuluivat yhteisön yhteisrahoituk- sen piiriin. 4 MENOJEN VARMENTAMINEN JA TÄYTÄNTÖÖNPA- NOKERTOMUKSET 4. 1 Yhteisön maksut suoritetaan vastaavan kansallisen viranomaisen laatiman ja allekirjoittaman maksupyynnön perusteella (3). Jokaisen vuotuisen erän loppusuorituksen maksamista varten edellytetään lisäksi, että jäsenvaltio toimittaa kertomuksen rahaston tuen täytäntöönpanon edistymisestä sekä todistuksen esitettyjen tietojen oikeelli- suudesta. Käytännössä ohjelma katsotaan päätetyksi, kun ohjelman kaikkien erien loppusuoritukset on maksettu. Viimeistä erää koskevat varmennukset ja todistukset eivät poikkea aiempien erien vastaavista asiakirjoista. 4. 3 Varmennusten perusteella komission olisi saatava ehdoton varmuus siitä, että ilmoitetut menot ovat tosiasi- alliset ja tukikelpoiset. Useiden jäsenvaltioiden varmen- nuksia tarkastettaessa kävi ilmi, että a) menomääriä oli varmennettu, vaikka niiden tosiasialli- suudesta ei ollut tositteita ja vaikka paikalla toimite- tuissa tarkastuksissa ei pystytty osoittamaan, miten varmennettuihin määriin oli päädytty b) jotkin määrät eivät vastanneet todellisia menoja c) varmennetut menot olivat tukikelvottomia seuraavista syistä: — toimia oli sisällytetty yhteisön tuen piiriin, vaikka ne oli toteutettu ennen tukikelpoisuusaikaa tai sen jälkeen — tietyt toimet ja menot eivät luonteeltaan vastanneet säännöksiä, jotka sisältyvät rahastoa tai ohjelmia koskevaan asetukseen — oli otettu huomioon hallintomenoja, jotka liittyivät hallinto- ja henkilöstökustannuksiin; havaituissa tapauksissa oli muun muassa tehty vähennyksiä edunsaajille maksetuista summista. Menoissa todettiin lisäksi puutteita, jotka johtuivat hinta- kilpailua ja julkisia hankintoja koskevien menettelyjen laiminlyönnistä: havaittiin esimerkiksi tapauksia, joissa sopimusten tekoon liittyvät tekniset ja hallinnolliset asi- akirjat olivat epätäydelliset. 4. 4 Kohdan 4. 3 alakohtaan a liittyvistä tapauksista on tuotava esille Baijerin osavaltio, joka on tavoitteen 5 b kohdalla rakennerahastojen suurin edunsaaja; sen osuus rahastojen tuesta on yli 10 prosenttia. Tilintarkastustuo- mioistuin joutui järjestämään osavaltioon ylimääräisen tarkastuskäynnin saadakseen tositteet, joita ei ollut voitu toimittaa ensimmäisen tarkastuksen aikana. Tositteet, jotka tilintarkastustuomioistuimelle esitettiin ylimääräisen tarkastuksen aikana, eivät kuitenkaan olleet kovin vakuuttavia. Menoja koskevien varmennusten luotettavuus Täytäntöönpanokertomukset 4. 2 Edellä selostettujen edellytysten lisäksi säännöksiin ei sisälly muita vaatimuksia ohjelman päättämisen osalta. (2) Ranskan Massif Centralia koskevan toimenpideohjelman osalta 19 päivänä joulukuuta 1995 tehdyllä päätöksellä. (3) Poikkeuksena on ensimmäisen erän ensimmäinen ennakko- (ETY) N:o 4253/88 (4) 25 artiklan 4. 5 Asetuksen mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuo- tuisten erien täytäntöönpanokertomukset sekä loppuker- tomus ohjelman päättymistä seuraavien kuuden kuukau- maksu, joka suoritetaan automaattisesti. (4) EYVL L 374, 31. 12. 1988, s. 1. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/25 den kuluessa. Kertomuksissa on tehtävä selkoa toteutu- neesta edistyksestä käyttämällä apuna ennalta määritel- tyjä, toteutusta ja varainkäyttöä kuvaavia indikaatto- reita. — toimenpideohjelmat, joissa vahvistetaan eri tukimuo- dot tukikehyksissä asetettujen suuntaviivojen käytän- nön toteutusta varten. 4. 6 Usein kertomuksissa kuitenkin esitetään taloudellisia yhteenvetotietoja, jotka on pyydetty antamaan yhteenlas- kettuina lukuina, mutta joiden perusteella on mahdotonta todeta — mitkä ovat hankkeiden kokonaiskustannukset — mitkä ovat tukikelpoisia kustannuksia — mikä osuus vastaa julkisia menoja — mikä on EMOTR:n ja/tai muiden rahastojen osuus. 4. 7 Lisäksi ohjelmien eriä koskevien täytäntöönpanoker- tomusten tietoja on vaikea täsmäyttää menoja koskevien varmennusten kanssa, sillä kertomukset ja varmennukset laaditaan eri aikoihin. 4. 8 Tietojen käyttöarvoa heikentää paljolti se, että tiedot eivät ole tarpeeksi yksityiskohtaisia eikä niitä ole mahdol- lista täsmäyttää varmennusten kanssa. Käytännössä komissio maksaa erien loppusuoritukset varmennusten perusteella ja käytyään kertomukset läpi hyvin pintapuo- lisesti. 4. 9 Kertomuksiin ei useinkaan sisälly toteutusta kuvaa- via indikaattoreita, minkä vuoksi hallinnoinnista huoleh- tivat komission työntekijät eivät saa kertomuksissa esitet- tyjen tietojen perusteella riittävää käsitystä toiminnasta. Vuotuisten erien ja toimenpideohjelmien päättämisen avulla ei näin ollen voida varmistua siitä, että toimenpi- deohjelmille vahvistetut tavoitteet on saavutettu, vaan päättämistä voidaan pitää puhtaasti muodollisena talous- hallinnon toimenpiteenä. 5 HALLINNOINTI- JA SEURANTAJÄRJESTELMÄ Toimenpideohjelmien täytäntöönpano 5. 1 Ohjelmatyön alusta lähtien esiintyi toistuvasti viiväs- tyksiä (ks. kohdat 5. 3—5. 4), minkä vuoksi toimet painot- tuivat väistämättä kauden loppuun. Rakennerahastojen uudistuksen myötä olisi kuitenkin periaatteessa pitänyt ottaa käyttöön johdonmukainen ohjelmamenettely, en- tistä parempi rahastojen hallinnointi, jatkuva seuranta sekä toimien arviointi. ja tukikehykset 5. 3 Yhteisön tukikehyksien tavoitteet on mahdollista toteuttaa asetettujen määräaikojen rajoissa ainoastaan mikäli yhteisön toimenpideohjelmat hyväksytään riittävän aikaisin. Yhteisön tukikehykset hyväksyttiin kuitenkin vasta vuoden 1990 puolessavä- lissä, ja toimenpideohjelmien pitkät käsittelyajat ylittivät usein asetuksessa (ETY) N:o 4253/88 säädetyn kuuden kuukauden määräajan. Yhteensä 58 toimenpideohjelman käsittelyaikoja tarkasteltaessa todettiin, että 40 ohjel- massa käsittelyaika ylitti asetuksen mukaisen kuuden kuukauden määräajan: keskimääräinen käsittelyaika oli kahdeksan kuukautta, ja kahdessa tapauksessa käsittely oli kestänyt 22 kuukautta. 5. 4 Näin ollen vuonna 1989, jolloin ohjelmakausi alkoi, ei hyväksytty yhtään toimenpideohjelmaa. Toimenpideoh- jelmista viisi hyväksyttiin vuonna 1990, 50 vasta vuonna 1991, kaksi vuonna 1992 eli vuosi ennen alkuperäistä päättymisajankohtaa. Viimeinen ohjelma hyväksyttiin vasta vuonna 1993. 5. 5 Alkuperäisen ohjelmatyön seurauksena täytäntöön- panokausi lyheni, minkä vuoksi Ranskan alueet joutuivat valitsemaan toimia, jotka oli jo toteutettu (5). Läpikäyty- jen Basse-Normandien osatoimenpiteiden kohdalla yli 32 prosenttia hankkeiden julkisista menoista perustui tähän menettelyyn, ja tarkastuksessa kävi ilmi, että kyseiset hankkeet oli sisällytetty toimenpideohjelmaan jälkeen- päin. Vaikka nämä menot voidaan katsoa säännösten mukaisiksi, kun otetaan huomioon tukikelpoisuusaikana suoritetut maksut, ohjelmatyö on silti vääristynyt, sillä menettely on ollut luonteeltaan takautuvaa ja ohjelmaan kuuluvat toimet on jaettu mielivaltaisesti eri ryhmiin, joihin ei ole sovellettu samoja sääntöjä. 5. 6 Jotta vältyttäisiin yhteisön määrärahojen mahdolli- selta käyttämättä jäämiseltä, on sovellettu erilaisia toi- mien mukauttamistapoja. Esimerkiksi Limousinissa toi- menpideohjelmaan siirrettiin uuteen yhtenäiseen ohjelma- asiakirjaan kuuluvia toimia ja lisäksi korvattiin peruutet- tuja toimia. Näiden tukikelpoisuussääntöjen vastaisesti tehtyjen siirtojen osuus oli arviolta lähes kaksi prosenttia ilmoitettujen julkisten menojen määrästä. Uudelleensuunnittelu Ohjelmatyö 5. 7 Uudistuksessa on haluttu tehdä toimien toteutus joustavaksi mahdollistamalla alkuperäisten suunnitelmien 5. 2 Ohjelmatyön painopisteinä ovat — yhteisön tukikehykset, joissa esitetään tavoitteet ja jonka avulla tavoitteet on määritetään strategia, määrä saavuttaa kyseisen kauden aikana (5) Tätä käytäntöä helpotti vaihtoehtoisen rahoituksen menet- tely, jossa julkiset menot jaetaan yhteisön määrärahojen ja kansallisten varojen välillä. Menettelyn lähtökohtana on se, että yksittäisiä hankkeita varten osoitetaan selkeästi eri rahoituslähteitä. C 356/26 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 muuttaminen komission ja jäsenvaltion välisen yhteistyön rajoissa. Tavoitteen 5b täytäntöönpanoa varten hyväksyt- tyjen yhteisön tukikehysten kohdalla onkin tehty muutos- päätös 34 tukikehyksen tapauksessa. Toimenpideohjelmia koskevien päätösten mukaisesti ohjelmien tarkistamisesta voidaan päättää — ohjelmien suuruusluokan mukaan — seurantakomitean yksinkertaisella päätöksellä tai komis- sion muutospäätöksellä. c) samaan toimenpidekokonaisuuteen sisältyvien saman- kaltaisten toimien kohdalla sovellettiin eri tukiosuuk- sia (17—75 prosenttia). Seurantajärjestelyt 5. 8 Viimeksi mainitun menettelyn mukaisesti muutettu- jen 51 toimenpideohjelman osalta oli todettavissa, että 45 muutospäätöstä tehtiin marras- ja joulukuussa 1993 eli määräaikaa edeltävien kahden kuukauden aikana. Tällai- sessa käytännössä ei ole kyse varsinaisesta uudelleensuun- nittelusta, vaan siitä, että komissio hyväksyy tosiasiallisen tilanteen. 5. 13 Seuranta on järjestetty siten, että hallinnoinnista vastaavat yhteisön ja kansalliset tahot osallistuvat ohjel- mien seurantakomitean kokouksiin. Seurantakomitean päätehtävänä on valvoa, että toimet vastaavat asetusten säännöksiä ja ovat ohjelmien mukaisia. Seuranta on suo- ritettava toteutusta ja varainkäyttöä kuvaavien indikaat- toreiden perusteella. Seurannan vaikuttavuus riippuu indikaattoreiden laadusta ja varainhoidon avoimuudesta. 5. 9 Seurantakomiteoiden tekemät muutokset kohdistui- vat etenkin ohjelmien rahoitussuunnitelmiin sekä toimen- piteiden sisältöön. Kauden lopulla tehdyt mukautukset ovat osoituksia siitä, että ohjelmatyötä ei ole alun perin tehty riittävän tarkasti. Taloudellinen seuranta Peruskäsitteiden soveltaminen toimenpideohjelman lopullisen 5. 10 Ranskan viranomaiset katsovat, että edunsaajan päätös toteutukseen osallistumisesta muodostaa oikeudellisen sitoumuksen, joka oikeuttaa yhteisön rahoitukseen siitä riippumatta, millaisen päätöksen toimivaltaiset kansalliset viranomai- set tekevät rahoitusosuuden myöntämisestä. Tämä on- gelma, joka liittyy yhteisön säännösten ja rahaston tuki- osuutta koskevan päätöksen soveltamiseen, oli vielä vuo- den 1997 lopulla ratkaisematta, ja tilanteen vuoksi lop- pusuoritusten maksaminen keskeytettiin 22 toimenpide- ohjelman kohdalla. 5. 11 Tilanteen myöhäisen ilmenemisen vuoksi voidaan- kin kysyä, ovatko komissio ja asianomainen jäsenvaltio, joka on tavoitteen 5b suurin edunsaaja, tehneet tehokasta yhteistyötä ohjelmien hallinnoinnin ja seurannan alalla. Toimien ja edunsaajien valinta 5. 12 Menettelyt, joita kansalliset hallinnoinnista vastaa- vat tahot soveltavat valitessaan toimia ja edunsaajia, ovat osin vailla määriteltyjä perusteita. Näiden puutteiden lisäksi todettiin, että a) toimenpideohjelmiin liittyvää yhteisön tukea myön- nettiin toimia varten edellytyksin, jotka eivät olleet yhtä tiukat kuin asianomaisissa asetuksissa säädetyt edellytykset b) hankkeiden hyödyllisyyteen ja elinkelpoisuuteen liitty- viä näkökohtia ei otettu riittävässä määrin huomi- oon 5. 14 Asetuksen (ETY) N:o 4253/88 21 artiklan mukaan jokainen ennakkomaksu olisi kirjattava vastaavan erän maksusitoumukseen. EMOTR soveltaa maksusitoumus- ten ja maksujen kirjanpidossa yksinkertaistamisen vuoksi menettelyä, jossa kohdistaminen tehdään järjestelmälli- sesti vanhimpiin maksusitoumuksiin (6). Menettely ei ole kuitenkaan rahastoja koskevien säännösten eikä varain- hoitoasetuksen mukainen. Erien vuotuisuutta koskeva periaate vääristyy menettelyn vuoksi, ja lisäksi ohjelman aikana on mahdotonta suorittaa taloudellisia analyysejä. 5. 15 Sovelletussa rahoitusjärjestelmässä maksetaan toi- menpideohjelmien kunkin vuotuisen erän osalta ensim- mäinen ennakko kyseiselle jäsenvaltiolle. Toinen ennakko suoritetaan, kun on saatu varmennus siitä, että toteutu- neet menot ovat 50 prosenttia ensimmäisestä ennakosta. Viimeisen varmennuksen perusteella komissio maksaa loppusuorituksen kyseisestä vuotuisesta erästä. Komission suoritukset ovat ennakkomaksuja, kunnes jäsenvaltioilta saadaan lopullinen varmennus erän osalta toteutuneista menoista, ja varainhoitoasetuksen 71 artiklan mukaisesti suoritukset olisikin pitänyt kirjata väliaikais- ja siirtosaa- mistilille. Komissio kirjaa ennakot kuitenkin lopullisina menoina, joten ohjelmien tosiasiallinen toteutumisaste ei käy ilmi yhteisön tilinpäätöksestä. 5. 16 Erien loppusuoritusten maksuun ei kiinnitetä eri- tyistä huomiota ennen viimeistä erää. Käytännössä komissio käsittelee kyseiset maksut ennakkoina, ja pitää varsinaisena loppusuorituksena ainoastaan viimeisen erän jäännössummaa (7). Tarkkuuden puutteen takia ja eten- (6) Aiheesta on lisätietoja erityiskertomuksissa, jotka liittyvät varainhoitovuosilta 1995 (kohta 3. 26) ja 1996 (kohta 21. 4) annettuihin tarkastuslausumiin. (7) Ks. varainhoitovuotta 1995 koskevan DAS-kertomuksen kohtiin 3. 34—3. 35 annettu vastaus. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/27 kin niiden puutteiden vuoksi, joita on havaittu toimenpi- deohjelmien taloudellisen toteutuksen seurannassa ja eri- tyisesti kunkin vuotuisen erän päättämisessä, lopullisen päättämisen yhteydessä esiintyy ongelmia, jotka olisi voitu ratkaista jo aiemmin, jos vuotuisia eriä päätettäessä olisi tehty asianmukaiset tarkastukset. 5. 17 Kansallisella tasolla esiintyi käynnistysvaiheen on- gelmien lisäksi muita vaikeuksia, jotka johtuivat etenkin seuraavista syistä: a) ei ole olemassa asiakirjaa, jossa kuvattaisiin kaikki menettelyt hankkeen esittämisestä menoilmoituksen lopulliseen tarkastamiseen asti; b) manuaalinen seuranta oli puutteellista eikä sen avulla pystytty varsinaisten virheiden lisäksi havaitsemaan periaatetason poikkeamia, jotka asettavat kyseenalai- seksi esitettyjen tietojen laadun ja luotettavuuden sekä näin ollen myös menoilmoitusten paikkansapitävyy- den; — toimien toteuttamista koskevat asiakirjat eivät olleet ajan tasalla — suunniteltuja toimia oli jätetty toteuttamatta — ei ollut vakiintunutta menettelyä, jossa olisi selvitetty syyt toimien toteuttamatta jättämiseen — toimia oli myös korvattu ilman virallista menettelyä. joiden vastaavuutta 5. 21 Paikalle tehtyjen tarkastuskäyntien aikana ei ollut aina mahdollista todeta kertomuksissa esitettyjen talou- dellisten tietojen ja tosiasiallisen tilanteen välistä yhteyttä. Tähän on eri syitä: kertomuksissa on otettu huomioon rahoituseriä, tilanteen kanssa on mahdotonta todeta, sekä väliaikaisia laskelmia, jotka poikkeavat toteutuksesta; toimintaa ei ole ollut aikana, jota menot koskevat; urakka-asiakirjoja ei ole noudatettu; hankkeen hyväksymisvaiheessa vahvistettuja tavoitteita on muutettu. Lisäksi joissakin tapauksissa menojen laskennan perustana on käytetty järjestelmälli- sesti kiinteämääräisiä hintoja, minkä vuoksi toteutuskus- tannuksia on tosiasiassa mahdotonta selvittää. todellisen c) tietojen atk-käsittelyssä oli puutteita, jotka aiheuttivat vaikeuksia loppusuorituksia koskeviin pyyntöihin ja lopulliseen kertomukseen tarvittavien asiakirjojen val- mistelussa; Asiantuntija-apu d) tuen hallinnoinnissa oli lukuisia välitasoja, minkä vuoksi lopullisille edunsaajille osoitettujen suoritusten maksuajat pitenivät ja maksujen seuranta vaikeutui. 5. 18 Välimeren alueen yhdentymisohjelmia koskevaan erityiskertomukseen nro 4/90 (8) antamassaan vastauk- sessa komissio toi esille, että kansallisten viranomaisten asennoituminen on vastahakoista, kun olisi toimitettava luotettavia indikaattoreita tai otettava käyttöön järjes- telmä, jonka avulla voidaan taata määrärahojen hallin- noinnin avoimuus. Tavoitteen 5 b täytäntöönpanoon liit- tyvät tarkastukset osoittivat, että tilanteessa on tapahtu- nut vain vähän kehitystä. Operatiivisen toteutuksen seuranta 5. 19 Toimien toteuttamisen seuranta on välttämätöntä, jotta yhteistyökumppanit olisivat selvillä todellisesta tilan- teesta ja voisivat korjata ajoissa mahdolliset poikkeamat. Seuranta oli kuitenkin riittämätöntä ensimmäisenä kau- tena toteutettujen toimien osalta. Toimien päättyessä teh- tyjen kertomusten paikoin heikohko taso on osoitus riittämättömästä seurannasta. 5. 20 Toimitetuissa tarkastuksissa havaittiin muun mu- assa tapauksia, joissa (8) EYVL C 298, 28. 11. 1990. 5. 22 Toimenpideohjelmiin osoitetaan määrärahoja, joilla rahoitetaan asiantuntija-apua hallinnoinnin, seurannan ja arvioinnin alalla erityistoimenpiteiden yhteydessä, jotta voitaisiin muun muassa ottaa käyttöön tietojen keruu-, konsolidointi- ja analysointijärjestelmät. 5. 23 Jäsenvaltiot ovat usein kattaneet näillä määrära- hoilla kustannuksia, jotka eivät kuulu asiantuntija-avun tavoitteiden piiriin. Määrärahoilla oli muun muassa mak- settu a) hallinnoinnista vastaavien kansallisten elinten hallin- tomenoja virkamiesten palkat mukaan luettuna b) julkisyhteisöjen operatiivista toimintaa, joka ei liitty- nyt toimenpideohjelmissa vahvistettuihin toimenpitei- siin. 5. 24 Asiantuntija-avun todelliset kustannukset ylittivät ohjelmissa määritetyt summat, sillä asiantuntija-avun kal- taisiin toimiin käytettiin toimintamäärärahoja. Tarkastuk- sessa tuli esimerkiksi ilmi kaksi tapausta, joissa yli 15 prosenttia operatiivisiin tarkoitetuista määrärahoista oli käytetty hallinnointi- ja kannustetoi- miin. Määrärahat oli tarkoitettu ohjelman täytäntöönpa- noon, mutta ne käytettiin asiantuntija-apuun. Operatiivis- ten toimenpiteiden teho pienentyi tämän menettelyn vuoksi. toimenpiteisiin 5. 25 Menettelyä voidaan arvostella myös siinä mielessä, että se on määrärahoja koskevan määriteltävyysperiaat- teen vastainen, vaikeuttaa huomattavasti asiantuntija- avusta aiheutuvien todellisten kustannusten arviointia ja C 356/28 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 johtaa siihen, että yhteisön yleisestä talousarviosta rahoi- tetaan kansallisten hallintoelinten hallintomenoja, jotka on jo katettu vastaavista valtioiden budjeteista. Tarkastukset 5. 26 Komission yksiköt tekivät vuosina 1992—1997 kaikkiaan 21 tarkastuskäyntiä, joiden kohteena oli 23 tavoitteen 5b yhteensä 58 toimenpideohjelmasta. Tarkas- tuksista laadituissa kertomuksissa esitetään lukuisia epä- kohtia ja puutteita, joita todettiin toimenpideohjelmien täytäntöönpanossa. 5. 27 Näiden tulosten perusteella sekä kunkin toimenpi- deohjelman monimutkaisuuden vuoksi olisi aiheellista, että komissio lisäisi tarkastuksiaan. On hämmästyttävää, että Baijerin toimenpideohjelman osalta ei tehty tarkas- tuksia paikan päällä, vaikka ohjelma on taloudellisesti merkittävä (ks. kohta 4. 4). 5. 28 Kansalliset yksiköt toimittivat vain vähän tarkas- tuksia, jotka kohdistuivat suppeisiin aloihin. Esimerkiksi tarkastuksia, joita toimivaltaiset viranomaiset ilmoittivat suorittaneensa paikan päällä Hessenin osavaltiota koske- neen toimenpiteen osalta, ei ollut dokumentoitu kaikilta osin. Eräässä tapauksessa kirjanpidossa oli päätetty 2,7 miljoonan ecun hanke, vaikka pakollinen tekninen tar- kastus oli tekemättä. Tarkastusten perusteella ei ole jär- jestelmällisesti laadittu kertomuksia. 5. 29 Kahdessa tapauksessa tarkastukset oli toimittanut sisäisen tarkastuksen yksikkö. Hallinnoinnista vastaaville kansallisille tahoille annetut suositukset eivät kuitenkaan aina johtaneet jatkotoimiin, eikä komissiolle tiedotettu asiasta. 5. 30 Baijerin toimenpideohjelman osalta tehtiin vuonna 1994 tarkastus, jonka toimitti osavaltion tilintarkastus- tuomioistuin. Sen kertomus sisältää merkittäviä tarkas- tushavaintoja. 5. 31 Joskus tarkastukset annettiin tapausten käsittelystä huolehtineiden yksiköiden tehtäväksi. Käytäntö on vastoin periaatetta, jonka mukaan hallinnointi- ja tarkastus- yksiköiden tehtävät on pidettävä erillään. 5. 33 Tilintarkastustuomioistuin totesi tarkastamiensa 12 ohjelman kohdalla, että ainoastaan yhdessä oli tehty jälkiarviointi kansallisten viranomaisten aloitteesta. Mui- den ohjelmien kohdalla arvioinnissa oli useimmiten kyse pelkästään yleisistä analyyseistä, jotka olivat valmisteluja toisen kauden yhtenäistä ohjelma-asiakirjaa varten. Siirtyminen kohti toista kautta 5. 34 Uutta kautta koskevissa yhtenäisissä ohjelma-asia- kirjoissa on todettavissa, että tavoitteen 5b vyöhykeja- koon sovellettavia perusteita on lievennetty ja pieniä vyöhykkeitä on lisätty, mikä on vastoin uudistuksessa kaavailtua keskittämissuuntausta. Tavoitteen 5b tukeen oikeuttavia vyöhykkeitä rajataan jatkossakin niin, että ne eivät vastaa hallinto- ja talousalueiden rajoja, joihin perustuvia tilastotietoja on saatavissa. Menojen seuranta on edelleen monimutkaista, ja tiettyjen toimenpiteiden vaikutuksista laadittuja selvityksiä on mahdotonta arvi- oida. 5. 35 Hyväksyttyjen 84 yhtenäisen ohjelma-asiakirjan rahoitussuunnitelmissa osoitettiin 1 791,4 miljoonaa ecua maksusitoumusmäärärahoja neljää ensimmäistä täytän- töönpanovuotta (1994—1997) varten. Ohjelmien toteu- tus on jo kuitenkin myöhässä, ja ainoastaan 1 440,2 miljoonaa ecua on sidottu kyseisen kauden osalta. 5. 36 Ensimmäisen vuoden arviot toteutuivat helposti ensimmäisen erän automaattisen sitomisen ansiosta. Vuo- den 1995 arviot eivät sitä vastoin toteutuneet lähimain- kaan: maksusitoumuksia tehtiin 249,5 miljoonaa ecua, kun arvio oli ollut 441,9 miljoonaa ecua, eli toteutusaste oli 56 prosenttia. 5. 37 Toimenpideohjelmia toteutettiin usein samaan ai- kaan kun yhtenäisiä ohjelma-asiakirjoja käynnistettiin, ja näin ollen jotkin toimet jakautuivat kahdelle ohjelmakau- delle. Tällainen käytäntö on poikkeusluonteinen, ja lisäksi tarkastuksissa ilmeni, että aina ei pystytty osoitta- maan hankkeiden molempien vaiheiden todellista opera- tiivista ja taloudellista tilannetta eikä näin ollen pystytty perustelemaan, miksi ne oli kytketty eri ohjelmakausiin. 6 LOPPUPÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET Arviointi 5. 32 Komissio teetti vuonna 1994 jälkiarvioinnin ase- tuksen (ETY) N:o 4253/88 26 artiklan mukaisesti. Arvi- ointi kattoi 21 toimenpideohjelmaa. Tosiasiassa ei voida puhua jälkiarvioinnista, sillä teetetty arviointi koski toi- menpideohjelmia, joiden täytäntöönpano oli meneillään. Lisäksi koordinointi alueviranomaisten kanssa puuttui, eikä arvioinnin tuloksia myöskään aina analysoitu viran- omaisten kanssa. 6. 1 Toimenpideohjelmien päättämisessä tapahtunut mer- kittävä viivästyminen antanee komissiolle ja jäsenvaltioille aiheen käydä ohjelma- ja seurantamenettelyt läpi perus- teellisesti. Mitä tulee varsinaiseen täytäntöönpanoon, jäsenvaltiot soveltavat toimenpideohjelmien toteutuksessa tapahtuneiden viivästysten kiinnikuromiseksi käytäntöjä, joissa esimerkiksi noudatetaan väljempiä valintaperus- teita, tehdään ohjelmatyötä ”takautuvasti” ottamalla mukaan jo toteutuneita menoja tai suunnitellaan toimia uudelleen uusien menojen mahdollistamiseksi. Nämä käy- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/29 tännöt eivät ole avoimia, ja niitä pitäisikin tarkastella uudelleen (ks. kohdat 3. 1—3. 9). 6. 2 Varmennusmenettelyssä on todettavissa lukuisia epä- tarkkuuksia ja säännönvastaisuuksia. On kuitenkin muis- tettava, että julkisen viranomaisen antama menoja kos- keva varmennus on oikeustoimi, joka on takuu varmen- nuksen saajalle ja jonka perusteella varmennuksen antaja on siitä vastuussa. Varmennusten epäluotettavuuden takia komission olisikin käytävä läpi tarkastusjärjestel- mänsä samoin kuin nykyiset järjestelmät, jotka käynnistä- vät yhteisön maksut (ks. kohdat 4. 1—4. 9). 6. 3 Tarkastuksessa osoittautui, että hallinnointi- ja seu- rantajärjestelmässä on joukko ohjelmatyöhön ja uudel- leensuunnitteluun liittyviä puutteita. Mitä taas tulee peruskäsitteitä koskevien määritelmien soveltamiseen käy- tännössä, komission olisi huolehdittava, että laaditaan selviä soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä, ja varmistettava alusta alkaen, että kaikki jäsenvaltiot hyväksyvät komission tulkinnan (ks. kohdat 5. 1—5. 11). ja edunsaajien valinnassa 6. 4 Toimien sovellettuja menettelyjä varten tarvitaan selvät valintaperusteet, jotta hallinnoinnista vastaavien tahojen päätöksille luotaisiin vankka pohja ja varmistettaisiin, että erityyppisille tuki- toimille myönnetyt tukiosuudet ovat johdonmukaisia ja että toimet toteutetaan avoimesti (ks. kohta 5. 12). 6. 5 Taloudellisen seurannan osalta on todettava, että vuotuisten erien päättämisen yhteydessä esiintyneet ongel- mat olisi pitänyt ratkaista asianomaisissa vaiheissa ohjel- man aikana. Kunkin erän loppusuorituksen osalta olisi toimitettava tarkastus, sillä siten pystyttäisiin takaamaan jatkuvuus ja vältettäisiin monia ohjelman lopussa ilmaan- tuvia ongelmia sekä häiriöitä, joita ongelmat aiheuttavat päättämisvaiheessa. Tarkastuksen ansiosta seuranta olisi jatkuvampaa ja vaikuttavampaa, ja näin ollen komissio ja jäsenvaltiot voisivat entistä paremmin valvoa toimenpide- ohjelmien yhteydessä täytäntöönpantuja toimia (ks. koh- dat 5. 14—5. 18). 6. 6 Asiantuntija-apuun osoitettuja määrärahoja, joiden tarkoituksena on parantaa toimenpideohjelmien hallin- nointia, seurantaa ja arviointia, on usein käytetty muihin rahoituskohteisiin. Komission olisi valvottava, että mää- rärahoja käytetään vain suunniteltuihin tarkoituksiin. Kaikki muut käyttötavat ovat itse asiassa määrärahoja koskevan määriteltävyysperiaatteen vastaisia (ks. kohdat 5. 22—5. 25). 6. 7 Toimenpideohjelmien tarkastaminen on puutteellista ja paikoin jopa olematonta, minkä vuoksi komission olisi lisättävä tarkastuksia. Jokainen toimenpideohjelma olisi tarkastettava paikan päällä ainakin yhden kerran. Jokai- sesta jäsenvaltion toimittamasta tarkastuksesta olisi laa- dittava kertomus, ja siinä esitetyt tärkeimmät havainnot olisi ilmoitettava komissiolle. Tarkastusten koordinointia olisi aiheellista parantaa komission ja jäsenvaltioiden välillä (ks. kohdat 5. 26—5. 31). Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 16. ja 17. syys- kuuta 1998 pitämässään kokouksessa. Tilintarkastustuomioistuimen puolesta Bernhard FRIEDMANN presidentti C 356/30 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 LIITE RAKENNERAHASTOJEN UUDISTUKSEN TAVOITE 5B 1. Rakennerahastojen uudistuksen lähtökohtana on neljä perusperiaatetta: keskittäminen, yhteistyö, ohjel- matyö ja täydentävyys. Näitä neljää periaatetta on pidettävä ohjenuorana rakennerahastojen kuutta tavoitetta toteutettaessa. 2. EMOTR:n ohjausosasto on mukana toteutuksessa kolmen tavoitteen kohdalla: a) tavoite 1, jossa pyritään edistämään maaseudun kehittämistä ja kehityksessä jälkeenjääneiden alueiden sopeuttamista; b) tavoite 5, jossa on kaksi osaa: — maatalouden rakenteiden mukauttamisen nopeuttamiseen tähtäävä tavoite 5a, jonka rahoitukseen ei EMOTR:n ohjausosaston lisäksi osallistu muita rakennerahastoja, — maaseudun kehittämisen edistämiseen tähtäävä tavoite 5b, jonka rahoitukseen osallistuvat myös EAKR ja ESR; c) tavoite 6, jossa pyritään kehittämään harvaan asuttuja alueita (tavoite vahvistettiin toista ohjelma- kautta varten uusien jäsenvaltioiden liittymisen jälkeen). 3. Maaseutualueilla, joilla on oikeus saada tavoitteen 5b tukea, on tyypillisesti suuri määrä maatalousalan työpaikkoja verrattuna työpaikkojen kokonaismäärään, ja lisäksi alueille on ominaista alhainen talous- kehityksen ja maataloustulojen taso. Suunnitellut toimet, joista päätetään kunkin rahaston erityispiirtei- den mukaan, tähtäävät maatalousalan mukauttamiseen ja monipuolistamiseen sekä maaseutuympäris- töön soveltuvien taloudellisten toimintojen kehittämiseen. Käytännössä toimet toteutetaan osoittamalla tukea maaseudun ja matkailun infrastruktuureita, maaseudun ja ympäristön säilyttämistä sekä metsäta- louden kehittämistä varten. Tavoite 5b kattoi ensimmäisen kauden aikana 50 aluetta, 5 prosenttia yhteisön väestöstä sekä 17 prosenttia yhteisön alueesta. Toisen kauden aikana tavoitteen piiriin kuuluu 89 aluetta, 8 prosenttia väestöstä ja 25 prosenttia yhteisön alueesta. Ensimmäinen ohjelmakausi (1989—1993) 4. Ensimmäisen kauden toimet toteutettiin kolmea päävaihetta noudattaen: a) jäsenvaltiot esittävät sosioekonomisen analyysin sisältävän monivuotisen suunnitelman, jossa kuva- taan suunniteltu kehitysstrategia, ehdotetaan tukitoimien toimintalinjoja ja arvioidaan rahoitustar- peet; b) komissio vahvistaa yhteisön tukikehyksen, jossa määritetään tukitoimien toimintalinjat sekä esitetään ohjeellinen rahoitussuunnitelma ja yhteenveto täytäntöönpantavista tukimuodoista; c) komissio päättää tukimuodoista, jotka perustuvat jäsenvaltioiden hakemuksiin ja yhteisön tukikehyk- siin; tuet ovat muodoltaan toimenpideohjelmia, suurhankkeita, yleiskattavia tukia tai yhteisön tukijärjestelmiin liittyviä osarahoituksia. 5. Tavoitteen 5b osalta komissio päätti toteuttaa yhteisön tukikehykset toimenpideohjelmina ensimmäisen kauden aikana. Määritelmänsä mukaan toimenpideohjelmat ovat monivuotisten toimenpiteiden muodos- tamia johdonmukaisia kokonaisuuksia, joiden toteuttamiseksi voidaan käyttää yhtä tai useampaa rakennerahastoa. 6. Toimenpideohjelmiin liittyvät yhteisön maksusitoumukset tehdään vuotuisina erinä, jotka perustuvat hyväksyttyihin rahoitussuunnitelmiin ja ohjelmien täytäntöönpanon edistymiseen. Maksut (yleensä ensimmäinen ennakko on 50 prosenttia vastaavasta maksusitoumuksesta, toinen ennakko 30 prosenttia ja loppusuoritus 20 prosenttia) suoritetaan komission vahvistamien, tukikelpoisia menoja koskevien vähimmäismäärien täyttyessä. 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/31 Toinen ohjelmakausi (1994—1999) 7. Säännöksiä muutettiin toista ohjelmakautta varten, (1) jotta jäsenvaltiot voisivat esittää yhdessä ainoassa ohjelma-asiakirjassa tiedot, joita tarvitaan kutakin monivuotista suunnitelmaa sekä tukihakemuksia varten. Kun jäsenvaltio esittää ohjelma-asiakirjan, komissio tekee sen perusteella yhden ainoan päätök- sen, joka koskee samalla kertaa sekä yhteisön tukikehystä että rahastojen tukiosuutta. (1) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2082/93, annettu 20 päivänä heinäkuuta 1993, asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta rakennerahastojen toiminnan yhteensovittamisen osalta toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 muuttamisesta (EYVL L 193, 31. 7. 1993, s. 20). C 356/32 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 KOMISSION VASTAUKSET 1. YLEISET HUOMAUTUKSET Rakennerahastouudistuksen tavoite 5b koskee maaseu- dun kehittämistä alueilla, jotka eivät kuulu tavoitteeseen 1. Tavoitteeseen kuuluvien alueiden valintaperusteina on ollut maataloustyövoiman suuri osuus, maataloustulojen alhaisuus sekä alhainen yhteiskuntataloudellinen kehitys- taso. Kaikki kolme rakennerahastoa (EMOTR:n ohjaus- osasto, EAKR ja ESR) ovat kukin oman tehtävänsä mukaisesti osallistuneet näiden alueiden kehittämiseen, yleensä useasta rahastosta rahoitettavien alueellisten ohjelmien puitteissa. Tavoitteeseen 5b kuuluvien toimenpiteiden suunnittelu. Aikataulu ja sisältö Tavoitteen 5b toteuttamisessa on noudatettu aikataulua, joka perustuu uudistusta koskeviin asetuksiin. Niiden mukaan valmistelun on tapahduttava kolmessa vaiheessa (kehityssuunnitelma, yhteisön tukikehys ja toimenpideoh- jelma), ja lisävaiheena on alueiden valinta tavoitteiden 2 ja 5b osalta. Kun uudistusta koskevat asetukset oli julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä vuoden 1988 lopussa, tavoitteeseen kuuluvien alueiden valinnasta päätettiin tou- kokuussa 1989, ja jäsenvaltiot esittivät maaseutualueiden lokakuussa 1989. Komissio kehittämissuunnitelmansa päätti taloudellisesta tuestaan kullekin jäsenvaltiolle vuo- den 1989 lopussa. Kunkin alueen kehittämisen painopisteitä ja niille osoitet- tavia varoja koskevien yhteisten neuvottelujen tuloksena komissio otti käyttöön yhteisön tukikehyksen kesäkuussa 1990, jonka jälkeen voitiin aloittaa toimenpiteiden suun- nittelu. Vuoden 1990 loppuun mennessä jäsenvaltiot oli- vat esittäneet 70 prosenttia aiotuista ohjelmista, joten niiden hyväksyminen tapahtui vuonna 1991. Näissä ohjelmissa asian käsittelystä vastaavat viranomai- set yhdistivät alueella jo käytössä olevia perinteisiä kehit- tämistoimenpiteitä uusiin perusasetuksen 4 artiklan mukaisesti (yhteisön toimenpiteet nähtiin vastaavien kan- sallisten toimenpiteiden täydennyksenä tai lisänä). Tämä tuoma rakennerahastouudistuksen mukanaan suunnittelumenettely muutti rakennetoimien yhteydessä siihen asti käytettyjä työmenetelmiä. Kukin yksittäinen toimenpide oli sijoitettava tavoitteiden ja ensisijaisten toimintalinjojen mukaan määräytyvään kehitysstrategi- aan. Kumppanuus velvoitti maaseudun kehittämisestä vastaavia paikallisia, alueellisia, kansallisia ja yhteisön viranomaisia tekemään yhteistyötä. Useasta rahastosta rahoitettavien ohjelmien, joita tavoitteen 5b ohjelmat suurimmaksi osaksi ovat, uudistusta vahvisti maatalou- desta, alueiden kehittämisestä ja henkilöresurssien hyö- dyntämisestä vastaavien viranomaisten ottaminen mu- kaan niiden toteuttamiseen. Toteuttaminen Jäsenvaltiot toteuttivat ohjelmat soveltaen kukin omia menettelytapojaan valitessaan edunsaajat tai käsitelles- sään kutakin hanketta. Ohjelmien alueellinen ja monialainen luonne vaati hajau- tettua toteuttamista, johon osallistuivat lukuisat maaseu- dun kehittämistä hoitavat yksiköt. Tämä vaati huomatta- vaa yhteensovittamista niiden yksiköiden taholta, joilla oli päävastuu asian käsittelystä eri hallinnontasoilla, ja monimutkaisti varainhoitoa, josta jäsenvaltio oli viime kädessä vastuussa komissiolle. Tämä hajauttaminen mah- lopullisia dollisti kuitenkin toteuttamisen edunsaajia, jolloin ohjelmien vaikutus moninkertaistui. lähempänä Seuranta Ohjelmien oikean toteuttamisen valvomiseksi perustettiin seurantakomiteoita, joihin osallistui komission lisäksi kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia, joita asia koski. Useimmille näistä viranomaisista tällaisiin komiteoihin osallistuminen oli uutta. Komiteat seurasivat toiminnan taloudellista ja fyysistä edistymistä toteuttami- sesta vastaavien laatimien vuosikertomusten perusteella. Ne ehdottivat myös muutoksia ohjelmiin aina kun se osoittautui tarpeelliseksi. tahojen Viranomainen, joka ohjelmassa on nimetty varainhoidon toteuttajaksi, vastaanottaa ja tarkastaa suorittavien taho- jen laatimat kuluselvitykset. Näiden tietojen perusteella se esittää komissiolle ennakko- ja määrärahapyynnöt sekä vastaavat menotositteet sitä mukaa kuin menot saavutta- vat tietyn kynnysmäärän. Arviointi Komissio on tavoitteen 5b käyttöönotosta lähtien ollut tietoinen niistä vaikeuksista, joita kyseisten ohjelmien arviointimenetelmiin liittyy. Sen vuoksi komissio teetti välittömästi muutamien tyyppiohjelmien perusteella tutki- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/33 muksen niiden menetelmien löytämiseksi, joita voidaan käyttää toiminnan arvioinnissa. Tätä tutkimusta jatkettiin yhteistyössä ohjelmien toteuttamisesta vastaavien hallin- toelinten kanssa vuosina 1994–1995, jolloin kohteena oli 22 ohjelmaa. Tämä todistaa komission kantavan jatku- vasti huolta tavoitteeseen 5b liittyvän toiminnan arvioin- nista. 2. YHTEENVETO TÄRKEIMMISTÄ HUOMAUTUKSISTA kunhan sen avulla saavutetaan kyseisen toimen toteutta- misen tavoitteet ja tukikelpoisuuden ehtoja noudatetaan. 2. 7. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemien muutos- ten yksityiskohtaista luonnetta ja perusteita tarkastellaan kohdissa 5. 7–5. 9. Komission näkemyksen mukaan nämä muutokset olivat täysin ohjelmien suunnittelutyön mukai- sia. 2. 8. Tilintarkastustuomioistuimen esille ottaman ongel- man luonnetta tarkastellaan lähemmin kohdassa 5. 10. 2. 9. Hankkeiden valintamenettelyjä koskevia tilintarkas- tustuomioistuimen huomautuksia tarkastellaan yksityis- kohtaisesti kohdassa 5. 12. 2. 1. Näiden viivästysten taustalla olevia tekijöitä seloste- taan yksityiskohtaisesti kohdissa 5. 2–5. 4. 2. 10 ja 2. 11. Näitä näkökohtia käsitellään laajasti koh- dissa 5. 16–5. 18 ja 5. 23–5. 31. 2. 2. Komissio tutkii parhaillaan jäsenvaltioiden vastauk- sia. 2. 3. Täytäntöönpanokertomusten päätarkoitus on antaa komissiolle ja seurantakomitealle tietoja eri toimenpitei- den edistymisestä ja siinä ilmenneistä ongelmista, jotta ne voisivat tehdä asiaankuuluvia päätöksiä. Katsoessaan lisä- tiedot tarpeellisiksi komissio ei epäröi pyytää niitä ohjel- mien toteuttamisesta vastaavilta viranomaisilta. Ks. myös kohta 4. 6. 2. 4. Toimien kasautuminen ohjelmakauden loppuun oli väistämätöntä ottaen huomioon asetusten antamisaika- taulun ja niissä säädettyjen menettelyjen luonteen. Tämä kasautuma oli näinä vuosina samaa suuruusluokkaa kuin käynnissä olevien ohjelmien keskimääräinen vuosittainen taloudellinen toteuttamistaso. 2. 5. Syyt tilintarkastustuomioistuimen mainitsemiin seik- koihin selitetään alkuosan yleisissä huomautuksissa. 2. 6. Valittujen maaseutualueiden kehitysstrategiaan oli tietenkin sisällytettävä olemassaolevat tukijärjestelmät, jotka myönteisten vaikutustensa vuoksi pidettiin voi- massa myös kaudella 1994–99. Jotkut jäsenvaltiot nou- dattivat sellaista käytäntöä, että ne maksattivat näistä tukijärjestelmistä vuosien 1989–1993 ohjelmasta sen voimassaoloaikana. Komissio katsoo, että ohjelma on samansuuntaisten toimenpiteiden muodostama kokonaisuus, jolla on mitattavissa olevat tavoitteet. Toimen tavoitteita parhaiten vastaavien kon- kreettisten toteuttavien viranomaisten tehtäväksi. Komissio pitää tilintarkastus- tuomioistuimen mainitsemaa käytäntöä oikeutettuna, aiheutuneita maksuja hankkeiden valinta jää 2. 12. Kohdissa 5. 32 ja 5. 33 kuvataan tavoitteen 5b puitteissa tehtyä arviointityötä, sen uraauurtavaa luon- netta ja tapaa, jolla kansalliset ja alueelliset yhteistyö- kumppanit kytkettiin mukaan tähän työhön. 2. 13. Siirtymistä toiselle kaudelle käsitellään kohdissa 5. 34–5. 37. 3. TILANNE TOIMENPIDEOHJELMIEN PÄÄTTÄMISEN OSALTA 3. 3. Asetuksella 2082/93 muutetun asetuksen (ETY) N:o 4253/88 21 artiklassa säädetään, että komissio suorittaa maksun määräajassa, joka yleensä ei saa ylittää kahta kuukautta perustellun pyynnön vastaanottamisesta. Ta- pauksissa, joissa kahden kuukauden määräaika ylitettiin, esitetyt maksupyynnöt vaativat lisätietoja, joiden han- kinta oli monimutkaista tai sitä hankaloitti komission ja jäsenvaltion käyttämien perusteiden erilaisuus. Näissä tapauksissa komissio halusi tutkia asian perusteellisesti, vaikka annettu määräaika olisikin ylittynyt. 3. 4. Koska suurin osa ohjelmista hyväksyttiin vuonna 1991, sitoumusten keskittyminen ohjelmakauden kahdelle viimeiselle vuodelle oli väistämätöntä. 3. 5 ja 3. 6. Syyt siihen, että toimenpideohjelmia on vielä kesken, ovat eri maissa seuraavat: — Ranska (22 toimenpideohjelmaa 28:sta vielä kesken): Komissio piti Ranskan tulkintaa tiettyjen sitoumusten voimassaolosta sekä EMOTR-tuen käyttöä Limousi- nin toimenpideohjelmiin hylättävänä. Nämä ongelmat ovat nyt ratkeamassa. — Italia (4 toimenpideohjelmaa 8:sta): Italian ohjelmat saatiin päätökseen vuoden 1998 puolivälissä, lukuun C 356/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 ottamatta Lazion alueen ohjelmaa, jonka tietyille hankkeille myönnettiin lykkäystä, koska ne oli kes- keytetty oikeudellisista syistä. Kolmen toimenpideoh- jelman osalta vielä maksamattomat määrät maksetaan viipymättä. — Saksa (3 toimenpideohjelmaa 8:sta): Rheinland-Pfal- zin toimenpideohjelman käyttämättömän määräraha- osuuden (0,681 milj. ecua) vapauttaminen, jota ei ollut suoritettu, koska jäsenvaltio mahdollisesti aikoi asettaa laskentatavan kyseenalaiseksi, suoritetaan vii- pymättä. Kahta muuta ohjelmaa (Baijeri ja Nord- rhein-Westfahlen) ei ole vielä päätetty, ja niitä tutki- taan. Hessenin ohjelma, joka oli jo päätetty, otetaan uudelleen käsiteltäväksi tilintarkastustuomioistuimen huomautusten johdosta. — Espanja (2 toimenpideohjelmaa 8:sta): Komissio totesi paikalla suoritetuissa tarkastuksissa, että jotkut Ara- gonin ja Katalonian toimenpideohjelmien menot eivät olleet tukeen oikeutettuja; Espanjan kansalliset ja alu- eelliset viranomaiset esittivät lisätietoja, jotka osittain muuttivat tätä kantaa. Jäljellä olevat määrät on mak- settava viipymättä, kun asia on lopullisesti selvitetty. — Tanska (1 toimenpideohjelma 1:stä): Koska Tanskan viranomaisten esittämä jäljellä olevan määrän maksa- mista koskeva pyyntö on epätäydellinen, komissio odottaa vielä pyydettyjä lisätietoja. 3. 7. Kuten edellä kohdissa 3. 5 ja 3. 6 todettiin, komissio on havainnut Ranskan toimenpideohjelmissa tiettyjä käy- tänteitä, joita se pitää sääntöjen vastaisina. Komission on varmistuttava siitä, että yhteisön tuen myöntämisen ehtoja noudatetaan, vaikka tämä joskus merkitsisi sään- nösten mukaisten määräaikojen ylittämistä. 3. 8. Komissio pahoittelee asetuksissa säädettyjen määrä- aikojen yllittämistä, mutta se ei kuitenkaan katso tämän seikan olevan riittävä peruste maksupyynnön hylkäämi- selle. 4. MENOJEN VARMENTAMINEN JA TÄYTÄNTÖÖNPA- NOKERTOMUKSET Menoja koskevien varmennusten luotettavuus 4. 2. Ohjelman päättyessä komissiolla on sen toteuttami- sesta lisätietoja, jotka se on saanut seurantakomitean kokouksista ja erilaisista vuosikertomuksista. Viimeistä osuutta koskeva kertomus sisältää yleensä yhdistetyt tie- dot toimintaohjelman toteuttamisesta sen alusta lähtien. 4. 3. Komissio tutkii tapauksia, joissa tilintarkastustuo- mioistuin on esittänyt huomautuksia menojen varmenta- misen luotettavuudesta. Komissio ei halua peitellä sitä, että sekin toisinaan löytää jäsenvaltioiden varmennuksista virheitä, laiminlyöntejä tai epätarkkuuksia, varsinkin sel- tilintarkastustuomioistuin mainitsee laisten ohjelmien osalta kuten tavoitteen 5b ohjelmat, jotka sisältävät runsaasti pieniä hankkeita, joiden luonne vaihtelee huomattavasti ja joiden toteuttaminen riippuu monenlaisista hallinnollisista tahoista. Nämä seikat ovat syynä useimpiin niistä loppusuoritusten viivästymisistä, jotka luvussa 3. Komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen kanssa siitä, että varmennusten olisi oltava varma vakuus siitä, että ilmoitetut menot ovat todellisuuspohjaisia ja tukikelpoisia, ja tässä tarkoituksessa komissio on antanut asetuksen (EY) N:o 2064/97 (EYVL L 290, 23. 10. 1997, s. 1). Siinä säädetään muun muassa, että jäsenvaltioilla on velvollisuus esittää viimeistään loppusuoritusta koske- van pyynnön yhteydessä riippumattoman tilintarkastajan laatima lausunto pyynnön perusteltavuudesta ja loppu- varmennuksen oikeellisuudesta sekä menoja aiheuttanei- den toimien laillisuudesta ja säännönmukaisuudesta. 4. 4. Saksan viranomaiset ovat vastanneet tilintarkastus- tuomioistuimen huomautuksiin. Komissio on joulukuusta 1997 lähtien lykännyt tämän ohjelman arviolta 10 milj. ecun suuruisen loppusuorituksen maksamista. Täytäntöönpanokertomukset 4. 6. Yhteensovittamisasetuksen 25 artiklan ja täytän- töönpanosäännösten mukaisesti täytäntöönpanokerto- mukset on laadittu sellaisiksi, että ne esittävät toiminnan fyysisen ja taloudellisen edistymisen ja antavat tietoa hallinnoinnin edistymisestä ja siihen liittyvistä mahdolli- sista ongelmista. Näiden kertomusten sisältämät taloustie- dot ovat viitteellisiä, ja niiden tarkoituksena on osoittaa, miten pitkälle ohjelmat ovat edenneet. 4. 7. Täytäntöönpanokertomus ja menoja koskeva var- mennus ovat kaksi luonteeltaan ja tarkoitusperältään erilaista asiakirjaa. Niitä säätelevät yhteensovittamisase- tuksen kaksi eri artiklaa ja ne on yleensä laadittu eri aikaan ja eri yksiköiden toimesta. Sen vuoksi näiden asiakirjojen sisältämien tietojen yhteensovittamisen vai- keutta ei pidä tulkita niiden väliseksi ristiriidaksi. 4. 8. Komission näkemyksen mukaan näissä kertomuk- sissa ei ole tarkoitus antaa yksityiskohtaisia tilinpidollisia tietoja. Se katsoo, että vuotuiset täytäntöönpanokerto- mukset sopivat parhaiten eri toimien toteuttamisen seu- rantaan. 4. 9. Komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen tavoin erittäin tärkeänä sitä, että vuosikertomukset ovat täydelli- siä ja kuvaavat saavutettua edistystä ja kohdattuja vai- keuksia. Komissio onkin aina korostanut toiminnasta vastaaville hallintoelimille, että näiden kertomusten asian- mukainen laadinta on avaintekijä seurantakomitean kokousten tehokkuuden kannalta. Kertomusten laatu on keskimäärin huomattavasti parantunut nykyisellä kau- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/35 della 1994–1999, ja se paranee edelleen sitä mukaa kuin komiteat kartuttavat kokemustaan. (Ks. myös kohdan 5. 18 huomautukset. ) Vuotuiset osuudet päätetään jäsen- valtion menovarmennusten perusteella sen jälkeen kun on saatu vuosikertomus, jonka todenmukaisuudesta komis- sio antaa lausunnon. 5. HALLINNOINTI- JA SEURANTAJÄRJESTELMÄ Toimenpideohjelmien toteuttaminen 5. 1. Toimien keskittyminen kauden loppuun ei periaat- teessa ole ristiriidassa johdonmukaisen suunnittelun, hyvän taloudenpidon, jatkuvan seurannan ja toimien arvioinnin kanssa. Vuotuinen investointivauhti oli kau- della 1991–1993 sama kuin kaudella 1994–1999. suunnilleen Ohjelmatyö 5. 2–5. 4. Ohjelmien valmistelun, käsittelyn ja hyväksyn- nän viivästymisen syyt selitetään yleisissä huomautuksissa tämän asiakirjan alussa. Komissio pitää näitä viivästymiä väistämättöminä, koska toteutettu uudistus muutti perus- teellisesti rakennetoimiin sovellettavia työmenetelmiä. 5. 5. ja 5. 6. Tilintarkastustuomioistuin mainitsee toimet, joiden edunsaajat on valittu ennen ohjelmien hyväksy- mistä, mutta joiden yhteisömäärärahojen maksamisessa noudatetaan tuen myöntämispäätöksen mukaisia tukikel- poisuuspäivämääriä. Sama tilanne oli vuonna 1994, kun siirryttiin suunnitteluvaiheesta toiseen, ja toisessa vai- heessa toteutettaviksi aiotut toimet saivat rahoitusta ensimmäisen vaiheen ohjelmasta korvaten täten muita, peruuntuneita toimia. Komissio pitää tällaista menettely- tapaa täysin oikeutettuna, kunhan on osoitettu, että kaikki tukikelpoisuuden edellytykset täyttyvät. Perusase- tuksen 2081/93 5 artiklan mukaan ohjelmaa on pidettävä yhtenäisten toimien muodostamana kokonaisuutena, jolle on annettu toteuttamistavoitteet, eikä ennalta määritelty- jen hankkeiden muodostamana kokonaisuutena. Suunnit- telun ja asianmukaisen toteuttamisen periaatteiden mu- kaan on saavutettava fyysiselle ja taloudelliselle toteutta- miselle asetetut tavoitteet ja ennakoitu vaikutus. sia tukihakemuksen komissiolle esittämistä edeltävien kuuden kuukauden aikana aiheutuneet menot. Uudelleensuunnittelu 5. 7–5. 9. Yhteisön tukikehysten ja tavoitteen 5b toimen- pideohjelmien muuttaminen johtui monista eri syistä, joista tärkeimmät olivat: — Yhteisön tukikehysten yhteensovittaminen – Tällöin vertailtiin määriä, jotka oli käytetty kunkin tukike- hyksen kaikkeen toimintaan (toimenpideohjelmat ja edellisiltä vuosilta peräisin olevien rasitteiden tasaa- mista koskeviin asetuksiin liittyvät toimet) kaudella 1989–1993 vuoden 1989 kiintein hinnoin ilmaistuna, siihen määrään, joka oli päätetty käyttää yhteisön tukikehyksiin, vuoden 1989 kiintein hinnoin ilmais- tuna. Tämän vertailun tuloksena saatu erotus, oli se sitten positiivinen tai negatiivinen, oli otettava huomi- oon nykyisissä tukimuodoissa. — Toimenpideohjelmien tekniset mukautukset, jotka johtuvat siitä, että deflaatiokertoimen käytön ansiosta saadut lisämäärärahat (joita tällä kaudella oli huo- mattavasti) sekä joissakin tapauksissa myös ohjelmien toteuttamiskauden lopulla esiintyneiden kansallisen rahayksikön ja ecun välisen kurssin erittäin suurten vaihteluiden seuraukset oli otettava huomioon. — Maksusitoumusten ja maksujen määräaikojen lykkää- minen – Nämä monet muutokset, jotka voidaan tul- kita tilintarkastustuomioistuimen mainitsemalla ta- valla, toteutettiin sen vuoksi, että haluttiin asettaa käyttöön yhteisön tukikehyksiin sisältyvät määrärahat ja mahdollistaa yhteisön tuen mukauttaminen todelli- suuteen, jossa ohjelmat toteutetaan. Peruskäsitteiden soveltaminen 5. 10. Ranskan viranomaisten soveltama oikeudellisesti pätevän sitoumuksen käsite ei ollut tukien myöntämis- päätöksissä määriteltyjen edellytysten mukainen. Tämän todettuaan ja tutkittuaan ongelmaa perusteellisesti komis- sio vaati, että sitoumuksen käsitettä on sovellettava oikein, siten kuin päätöksissä on määrätty ja kaikissa jäsenvaltioissa tehdään. Ranskan viranomaiset hyväksyi- vät tämän vaatimuksen. Komissio maksaa kyseisten ohjel- mien jäljellä olevat määrät heti kun se on todennut näitä määräyksiä noudatettavan. 5. 11. Komissio ilmaisee tyytyväisyytensä sen johdosta, että tämä ongelma havaittiin, sillä se osoittaa, että val- vonta toimii tehokkaasti. Ei myöskään pidä unohtaa, että vaikka ohjelmatoiminnan suunnitteluvaihe alkoi myöhään, alueilla oli alettu suun- nitella maaseudun kehittämiseen liittyviä toimia heti tavoitteeseen 5b kuuluvien alueiden määrittämisen jäl- keen. Yhteensovittamisasetuksen 15 artiklan mukaan hankkeiden ja tukiohjelmien yhteydessä ovat tukikelpoi- Toimien ja edunsaajien valinta 5. 12. Komissio tutkii jäsenvaltioiden kanssa tilintarkas- tustuomioistuimen esittämät huomautukset. Jäsenvaltiot C 356/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 valitsevat edunsaajat noudattaen näiden tukien myöntä- mistä koskeviin kansallisiin säännöksiin yleensä sisältyviä valintaperusteita, jotka on hyväksytty yhteisön säännös- ten puitteissa. Yhteisön lainsäädännössä ei täsmennetä, missä tapauksissa elinkelpoisuustutkimukset ovat tarpeen, eikä mikä niiden sisällön pitäisi olla. Tällaisissa tutkimuk- sissa on komission näkemyksen mukaan otettava huomi- oon hankkeen laajuus sekä muista vastaavanlaisista hank- keista saadut kokemukset. Useimmat tavoitteeseen 5b kuuluvat hankkeet ovat suppeita ja sisällöltään entisiin kokemuksiin perustuvia, joten ne olisi parasta antaa suoraan alueellisten tai paikallisten viranomaisten arvioi- taviksi. Tukitasojen eriyttäminen on edelleenkin viran- omaisten pääasiallinen väline, jolla ne voivat asettaa toimet tärkeysjärjestykseen sen mukaan, mikä niistä saatu hyöty on ja missä määrin ne ovat sovellettavan kehityspo- litiikan mukaisia. Tämä eriyttäminen on rakennerahastoja koskevien säännösten mukaan sallittua, ja komissio ymmärtää hyvin, että tukitaso vaihtelee alueiden välillä. Seurantajärjestelyt Taloudellinen seuranta 5. 14. EMOTR:n ohjausosaston nykyisenä käytäntönä on, että kukin maksu kirjataan kyseisen ohjelman van- himman vielä voimassa olevan maksusitoumuksen osalle. Tämä käytäntö helpottaa maksujen seurantaa ja ohjel- mien hallinnointia, kuten komissio korosti jo vastaukses- saan varainhoitovuotta 1996 koskevaan tilintarkastuslau- sumaan (kertomuksen kohta 21. 4). Komissio katsoo, että tällainen menettelytapa ei ole ristiriidassa rakennerahas- toja koskevien säännösten kanssa. 5. 15. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemassa ta- pauksessa komissio on sitä mieltä, että vaikka terminolo- gia ei tässä yhteydessä aina ole kovin selkeää, näitä suorituksia on pidettävä osamaksuina eikä ennakkoina. Ne ovat talousarviosta ennakkoon maksettavia lopullisia mutta osittaisia maksuja, jotka suoritetaan odotettaessa lopullista maksattamista ja jotka siis ovat varainhoitoase- tuksen 46 artiklan mukaisia osittaisia maksusuorituksia. Jos nämä maksut kirjattaisiin yleisen kirjanpidon ennak- kotileihin, siitä seuraisi toisaalta, että maksumääräraho- jen toteutumisaste alenisi huomattavasti, ja toisaalta, että talousarvion edellisiltä vuosilta peräisin olevat rasitteet lisääntyisivät. 5. 16. Se, että maksun jäljellä olevan osan maksaminen ei talousarvion toteutumisen kannalta aiheuta määrien vapauttamista, ei suinkaan merkitse sitä, että tätä maksua olisi käsiteltävä ennakon tavoin. Maksun jäljellä oleva osa maksetaan heti kun komissio on vastaanottanut toteuttamista koskevan vuotuisen kertomuksen ja hallin- noinnista vastaavat yksiköt ovat ilmaisseet hyväksyvänsä sen sisällön. nollisten säännösten ja talousarvioon liittyvien perintei- den mukaan. Järjestelyt ovat huomattavasti kehittyneet sitten rakennerahastouudistuksen alkuvuosien muun mu- assa ensimmäisistä ohjelmista saatujen kokemusten ansi- osta. a) Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemia asiakirjoja ei vaadita missään säädöksissä. Jotkut tavoitteen 5b alueet julkaisivat jo vuonna 1991 mahdollisille edun- saajille osoitettuja esitteitä, joissa kuvattiin menettelyt yhteisön tuen saamiseksi. Tämä tiedotustoiminta yleistyi kaudella 1994–1999. b) ja c) Hallinnoinnin taso on kohonnut huomattavasti tietojenkäsittelytekniikan ansiosta, ei ainoastaan oh- jelmien toteuttamisessa, vaan yleensäkin kaikessa viranomaisten ja yritysten toiminnassa. d) On totta, että tavoitetta 5b on toteutettu erittäin hajautetusti, samalla kun on säilytetty jäsenvaltion tehtävä toimia viime kädessä yhdyssiteenä komissi- oon, varsinkin varainhoidon osalta. Tämä on tehnyt hallinnoinnista raskaan, mutta samalla se on rikastut- tanut ohjelmien toteutusta ja lisännyt niiden vaiku- tusta. 5. 18. Tavoitteen 5b ohjelmien seurannassa on käytetty eri toimenpiteitä kuvaavia indikaattoreita, vaikka vaadit- tujen toimenpiteiden moninaisuus, joka tekee ne hyvin soveltuviksi kullekin alueelle, vaikeutti tarkkojen indi- kaattoreiden löytymistä ja ennen kaikkea vertailua mui- den ohjelmien toimenpiteisiin. Tulosten taso on vaihdellut sen mukaan, miten monimutkaisia ohjelmat ovat olleet ja missä määrin seurantaan on panostettu. Vaikka ongelma on tullut esiin monivuotisten tavoiteohjelmien yhteydessä, komissio ei tavoitteen 5 b yhteydessä ole havainnut toteuttamisesta vastaavien hallintoelinten keskuudessa erityisempää vastahakoisuutta toimittaa tietoja. Varautu- nut suhtautuminen toiminnan hyödyllisyyteen on ollut yleisempää, koska hyviä indikaattoreita on vaikea löytää. Tutkittuaan useiden vuosien ajan arvioinnin teoriaa ja käytäntöä alaan erikoistuneet laitokset pitävät edelleenkin indikaattoreiden valintaa yhtenä arvioinnin kriittisistä vaiheista. Operatiivisen toteutuksen seuranta 5. 19. Ohjelmien seurantaa on aina mahdollista parantaa edellyttäen, että siihen käytetyt ponnistelut ovat oikeassa suhteessa käytettävissä oleviin varoihin. Komissio ja jäsenvaltiot pyrkivät parantamaan tätä seikkaa, ja ensim- mäisessä vaiheessa saatujen kokemusten perusteella on saavutettu huomattavaa edistystä. 5. 17. Rakennetoimien hallinnolliset järjestelyt ovat vaih- delleet jäsenvaltiosta toiseen kunkin jäsenvaltion hallin- 5. 20. Useimpiin tavoitteen 5b ohjelmiin sisältyy suuri määrä yksityisten aloitteesta toteutettavia hankkeita. Nii- 20. 11. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 356/37 den tehokkuus riippuu ulkoisista, ennalta arvaamatto- mista tekijöistä, joihin toiminnasta vastaavat viranomai- set eivät voi vaikuttaa. Korvattaessa hankkeita toisilla on siis noudatettava joustavia menettelytapoja. 5. 21. Komissio tutkii tapauksia, jotka mainitaan tilintar- kastustuomioistuimen alakohtaisissa kirjelmissä. Asiantuntija-apu 5. 23. Komissio pitää kansallisten elinten hallintomenoja tukeen oikeuttavina ainoastaan siinä tapauksessa, että ne ovat lisäkustannuksia, eli tulevat tavanomaisten kustan- nusten sisältämiin liittyvät nimenomaisiin lisävaatimuksiin, jotka johtuvat ohjelmien toteuttamisesta. Komissio tutkii kyseisiä tapauksia. säädösten lisäksi ja 5. 24. Toisinaan on mahdotonta ja epätarkoituksenmu- kaistakin tehdä eroa toimenpiteeseen liittyvien varsinais- ten aineellisten investointien ja tiettyjen toteutukselle vält- tämättömien hallinnointi- ja kannustetoimien välillä. 5. 25. Komissio katsoo, että odotettavissa olevien kan- nustetoimien sisällyttäminen toimintamenoihin on määrä- rahojen määriteltävyysperiaatteen mukaista. Sitä paitsi ainoastaan suoranaisesti ohjelmien seurannasta aiheutu- neet hallinnolliset lisäkustannukset voivat saada yhteisö- rahoitusta. Tarkastukset 5. 26. ja 5. 27. Komissio hyödyntää käytettävissään olevia rajoitettuja henkilöstö- ja rahavaroja täyttääkseen mah- dollisimman hyvin perustamissopimuksissa sille asetetut velvoitteet. Tavoitteen 5b ohjelmien tarkastustoiminnan vahvistaminen heikentäisi varmasti muuta, yhtä välttämä- töntä toimintaa. 5. 29. –5. 31. Ohjelmien toteuttamisesta vastaavat kansal- liset viranomaiset ovat toimivaltaisia päättämään, mihin toimenpiteisiin tilintarkastajien suositusten johdosta on ryhdyttävä. Asetus (EY) N:o 2064/97 lisää tilintarkasta- jien merkitystä jäsenvaltioissa suoritetussa valvonnassa. Arviointi 5. 32. ja 5. 33. Komissio katsoo tavoitteen 5b soveltami- sen ensi vaiheista lähtien kiinnittäneensä erityistä huomi- ota näiden ohjelmien vaikutusten arviointiin. Niinpä se pyysi vuonna 1992 konsulttiryhmää suorittamaan väliar- vioinnin, joka oli voimakkaan metodologisesti suuntautu- nut. Arvioinnin kohteena oli 11 tavoitteeseen 5b kuulu- vaa ohjelmaa, jotka oli valittu siten, että ne edustivat eri kokoisia ohjelmia ja erilaisia hallinnointitapoja. Tämä arviointialalla täysin uraauurtava työ oli ensimmäinen yhteydenotto tunnettuihin eurooppalaisiin arviointilaitok- siin, ja siitä tuli todellinen koekenttä muiden tavoitteiden ohjelmien arvioinnille. Vuonna 1994 annettiin suoritetta- vaksi 21 jälkiarviointia, ja työ suoritettiin vuosina 1994 ja 1995. Arvioinnit koskivat ohjelmia, joissa toimien valinnan määräaika oli päättynyt ja joiden kaikki tukikel- poiset toimet siis tunnettiin, vaikka niitä ei olisikaan saatu loppuun suoritettua. Jos olisi odotettu kauemmin, arvioinnit eivät olisi tuoneet esiin ja välittäneet toteute- tuista ohjelmista saatuja kokemuksia, eivätkä ne olisi olleet hyödyllisiä vuosien 1994–1999 ohjelmien laadinta- vaiheessa. Aivan ensiksi kansallisille, alueellisille ja paikal- lisille viranomaisille tiedotettiin arviointien aloittamisesta ja komission arvioijien valitsemiseksi julistaman tarjous- kilpailun tuloksista. Niillä oli mahdollisuus hyödyntää suoritettuja analyysejä, jotka olivat erityisen hyödyllisiä siksi, että niitä laadittaessa oli käännytty suoraan edun- saajien puoleen, mikä on varsin harvinaista arviointi- työssä ja mikä antoi ensi käden tietoa. Tämän työn tuloksista pidettiin Brysselissä 3. 5. 1995 seminaari, johon osallistuivat kaikki toteuttamisesta vastaavat hallintoeli- met. Siirtyminen kohti toista kautta 5. 34. Tavoitteen 5b luonteen vuoksi maaseutualueet on rajattava siten, että ne ovat NUTS III -alueen sisällä, jotta toimet voidaan keskittää niitä eniten tarvitseville alueille. Tilintarkastustuomioistuimen mainitsemat hankaluudet, varsinkin vaikutusten analysoinnin osalta, voitetaan siten, että arvioijat käyttävät tarkoitukseen sopivia menetel- miä. 5. 35. Komissio toivoo, että tilintarkastustuomioistuimen mainitsema viivästyminen (19,6 prosenttia ennusteisiin verrattuna) saadaan vaikeuksitta poistettua jäljellä olevien kahden vuoden kuluessa. 5. 36. Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, vuoden 1995 taloudellinen toteutusaste oli huono. Tämä johtuu uusien ohjelmien käynnistysvaikeuksista, jotka liittyivät uusien toimien hallinnolliseen toteuttamiseen (tukiohjel- mien hyväksyminen, hankkeiden toteuttamista koskevat tarjouskilpailut), sekä siitä, että mahdollisia edunsaajia ei ollut valistettu. 5. 37. Komissiolla ei ole mitään sitä vastaan, että toimi, jota toteutettiin ensimmäisellä ohjelmakaudella, jatkuu myös toisella kaudella, jos yksittäiset hankkeet ja kulut voidaan täysin eritellä. C 356/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 20. 11. 98 6. LOPPUPÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET 6. 1. Ohjelmakauden 1994–1999 valmistelun yhteydessä on jo suoritettu huomattava tarkistustyö. Tuolloin otet- tiin käyttöön yhtenäiset ohjelma-asiakirjat, joilla yhdistet- tiin yleinen suunnittelu ja ohjelmien suunnittelu. Kuten kohtien 5. 5 ja 5. 6 huomautuksissa todetaan, komissio katsoo, että ohjelmien suunnittelun on tapahduttava toi- mien tasolla, ei jokaisen yksittäisen hankkeen kohdalla. Ei siis voida puhua jälkikäteen tapahtuvasta ohjelma- suunnittelusta tai jo toteutuneiden menojen mukaan otta- misesta, kun konkreettisten hankkeiden valinta ei tapahdu samalla hetkellä kun ohjelmat suunnitellaan. 6. 4. Komissio on aina vaatinut, että kunkin toimen sisältämien hankkeiden valinnassa on noudatettava avoi- mia perusteita. Ei kuitenkaan pidä unohtaa, että yhteisra- hoitusjärjestelmässä edunsaajien valinta kuuluu kunkin toimen toteuttamisesta vastaaville viranomaisille, joiden on noudatettava toimintansa perustana olevien hallinnol- listen määräysten sisältämiä vaatimuksia ja ensisijaisuus- perusteita. 6. 5. Komissio maksaa vuosittaiset jäljellä olevat määrät jäsenvaltioiden laatimien menoselvitysten perusteella tut- kittuaan vuosikertomukset ja saatuaan ohjelmien seuran- taan osallistuvien yksiköidensä suostumuksen. On kuiten- kin väistämätöntä, vaikkakaan ei tarkoituksellista, että jäljellä olevaan määrään vaikuttavia seikkoja havaitaan vasta maksun suorittamista valmisteltaessa. 6. 2. Kuten kohdassa 4. 3 mainittiin, komission asetuk- sessa (EY) N:o 2064/97 säädetään välineistä, joilla voi- daan parantaa varmennusten luotettavuutta tilintarkas- tustuomioistuimen mainitsemalla tavalla. 6. 6. Komissio katsoo, että asiantuntija-apu voi myös olla suureksi hyödyksi toiminnan organisoinnissa, mah- dollisille edunsaajille tiedottamisessa sekä levittämis- ja esittelytoiminnassa, joiden kaikkien tarkoituksena on ohjelman toteuttamisen parantaminen. 6. 3. Komissio katsoo, että tilintarkastustuomioistuimen kertomuksensa kohdassa 5. 10 esiin ottamat ongelmat johtuvat tuen myöntämispäätöksen jonkin artiklan nou- dattamatta jättämisestä. Kun komissio on todennut tosi- asiat, sillä on aina ollut oikeudelliset perusteet vaatia kyseisten säännösten noudattamista. 6. 7. Asetus (EY) N:o 2064/97 on tilintarkastustuomiois- tuimen suositusten mukainen, koska siinä velvoitetaan jäsenvaltiot esittämään viimeistään kunkin toimenpiteen loppumaksua koskevan pyynnön yhteydessä ulkopuolisen tilintarkastajan laatima lausunto muun muassa suoritettu- jen tarkastusten tuloksista


title: Reglamento (CE) nº 1984/98 de la Comisión de 17 de septiembre de 1998 relativo a la venta, mediante un procedimiento de licitación, de carne de vacuno en poder de determinados organismos de intervención y destinada a la producción de carne picada

eurovoc_concepts:
Ireland
United Kingdom
award of contract
beef
food processing
intervention agency

text: 18. 9. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 256/11 REGLAMENTO (CE) No 1984/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 17 de septiembre de 1998 relativo a la venta, mediante un procedimiento de licitaci(cid:155)n, de carne de vacuno en poder de determinados organismos de intervenci(cid:155)n y destinada a la produc- ci(cid:155)n de carne picada LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 805/68 del Consejo, de 27 de junio de 1968, por el que se establece la organizaci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de la carne de bovino (1), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 1633/98 (2), y, en particular, el apartado 3 de su art(cid:146)culo 7, Considerando que la aplicaci(cid:155)n de medidas de interven- ci(cid:155)n ha conducido en el sector de la carne de vacuno a la creaci(cid:155)n de existencias en varios Estados miembros; que, para evitar una prolongaci(cid:155)n excesiva de su almacena- miento, es conveniente poner a la venta mediante licita- ci(cid:155)n una parte de esas existencias para la producci(cid:155)n de carne picada en la Comunidad; Considerando que, para garantizar una gesti(cid:155)n eficaz de los mercados, conviene que las ventas de existencias de intervenci(cid:155)n se hagan extensivas a los productores de carne picada autorizados de conformidad con el art(cid:146)culo 8 de la Directiva 94/65/CE del Consejo, de 14 de diciembre de 1994, por la que se establecen los requisitos aplicables a la producci(cid:155)n y a la comercializaci(cid:155)n de carne picada y preparados de carne (3); Considerando que es conveniente someter dichas ventas a las normas establecidas en el Reglamento (CEE) no 2173/ 79 de la Comisi(cid:155)n (4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la consti- tuye el Reglamento (CE) no 2417/95 (5), y, en particular, sus t(cid:146)tulos II y III, supedit(cid:145)ndolas a determinadas excep- ciones, habida cuenta de la utilizaci(cid:155)n especial que vaya a hacerse de los productos en cuesti(cid:155)n; Considerando que, con objeto de asegurar un procedi- miento de licitaci(cid:155)n regular y uniforme, deben adoptarse otras medidas adem(cid:145)s de las establecidas en el apartado 1 del art(cid:146)culo 8 del Reglamento (CEE) no 2173/79; Considerando que es conveniente contemplar la posibi- lidad de no aplicar las disposiciones de la letra b) del apartado 2 del art(cid:146)culo 8 del Reglamento (CEE) no 2173/ 79, dadas las dificultades administrativas que supone su aplicaci(cid:155)n en los Estados miembros afectados; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de la carne de vacuno, (1) DO L 148 de 28. 6. 1968, p. 24. (2) DO L 210 de 28. 7. 1998, p. 17. (3) DO L 368 de 31. 12. 1994, p. 10. (4) DO L 251 de 5. 10. 1979, p. 12. (5) DO L 248 de 14. 10. 1995, p. 39. Art(cid:146)culo 1 1. Se vender(cid:145)n las siguientes cantidades de productos comprados por la intervenci(cid:155)n al amparo del art(cid:146)culo 6 del Reglamento (CEE) no 805/68 en junio y julio de 1997: (cid:190) aproximadamente 800 toneladas de carne de vacuno deshuesada en poder del organismo de intervenci(cid:155)n irland(cid:130)s; (cid:190) aproximadamente 1 000 toneladas de carne de vacuno deshuesada en poder del organismo de intervenci(cid:155)n del Reino Unido. En el anexo I se recoge informaci(cid:155)n detallada sobre las cantidades. 2. Sin perjuicio de lo dispuesto en el presente Regla- mento, los productos a que se refiere el apartado 1 se vender(cid:145)n de conformidad con las condiciones contem- pladas en el Reglamento (CEE) no 2173/79, en particular en sus t(cid:146)tulos II y III. Art(cid:146)culo 2 1. No obstante lo dispuesto en los art(cid:146)culos 6 y 7 del Reglamento (CEE) no 2173/79, las disposiciones y los anexos del presente Reglamento har(cid:145)n las veces de anuncio general de licitaci(cid:155)n. Los organismos de intervenci(cid:155)n en cuesti(cid:155)n redactar(cid:145)n un anuncio de licitaci(cid:155)n en el que indiquen: a) las cantidades de carne de vacuno puestas a la venta y b) el plazo y el lugar de presentaci(cid:155)n de las ofertas. Los interesados podr(cid:145)n obtener la informaci(cid:155)n rela- 2. tiva a las cantidades disponibles, as(cid:146) como a los lugares en que se encuentren almacenados los productos, en las direcciones indicadas en el anexo II del presente Regla- mento. Los organismos de intervenci(cid:155)n expondr(cid:145)n, adem(cid:145)s, el anuncio indicado en el apartado 1 en sus sedes principales y podr(cid:145)n proceder a publicaciones comple- mentarias. Los organismos de intervenci(cid:155)n en cuesti(cid:155)n deber(cid:145)n 3. poner a la venta prioritariamente la carne que lleve m(cid:145)s tiempo almacenada de cada producto indicado en el anexo I. L 256/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 9. 98 4. (cid:230)nicamente se tendr(cid:145)n en cuenta las ofertas reci- bidas a m(cid:145)s tardar a las 12 horas del mediod(cid:146)a del 21 de septiembre de 1998 en los organismos de intervenci(cid:155)n en cuesti(cid:155)n. 5. No obstante lo dispuesto en el apartado 1 del ar- t(cid:146)culo 8 del Reglamento (CEE) no 2173/79, las ofertas se presentar(cid:145)n al organismo de intervenci(cid:155)n correspondiente en un sobre cerrado en el que figure la referencia al Reglamento pertinente. El organismo de intervenci(cid:155)n no abrir(cid:145) los sobres antes de que expire el plazo de la licita- ci(cid:155)n indicado en el apartado 4. 6. No obstante lo dispuesto en la letra b) del apartado 2 del art(cid:146)culo 8 del Reglamento (CEE) no 2173/79, las ofertas no incluir(cid:145)n indicaci(cid:155)n alguna de almac(cid:130)n o de los almacenes frigor(cid:146)ficos en los que se encuentren depo- sitados los productos. Art(cid:146)culo 3 Los Estados miembros facilitar(cid:145)n a la Comisi(cid:155)n 1. informaci(cid:155)n sobre las ofertas recibidas, a m(cid:145)s tardar el d(cid:146)a h(cid:145)bil siguiente al del plazo establecido para la presenta- ci(cid:155)n de las ofertas. 2. Una vez que se examinen las ofertas recibidas, se fijar(cid:145) un precio m(cid:146)nimo de venta para cada producto, o bien no se dar(cid:145) curso a la licitaci(cid:155)n. Art(cid:146)culo 4 1. Una oferta (cid:156)nicamente ser(cid:145) v(cid:145)lida si la presenta un establecimiento de producci(cid:155)n de carne picada o de preparados de carne picada autorizado de conformidad con lo dispuesto en el apartado 1 del art(cid:146)culo 8 de la Directiva 94/65/CE o si se presenta en nombre de un establecimiento de estas caracter(cid:146)sticas. Para la aplicaci(cid:155)n del presente apartado, los Estados miembros se consul- tar(cid:145)n entre ellos cuando ello sea necesario. 2. Las ofertas ir(cid:145)n acompa(cid:157)adas de: (cid:190) un compromiso escrito del licitador mediante el cual se obligue a utilizar toda la carne en cuesti(cid:155)n para la producci(cid:155)n de carne picada de conformidad con la definici(cid:155)n contemplada en las letras a) y b) del apar- tado 2 del art(cid:146)culo 2 de la Directiva 94/65/CE en un plazo de dos meses a partir de la fecha de firma del contrato de venta con el organismo de intervenci(cid:155)n; (cid:190) informaci(cid:155)n sobre la localizaci(cid:155)n exacta del estableci- miento o establecimientos del licitador en el que, o en los que se vaya a producir la carne picada. 3. Los licitadores mencionados en el apartado 1 podr(cid:145)n encargar por escrito a un mandatario que recoja los productos que compren. En tal caso, el mandatario presentar(cid:145) las ofertas de los licitadores que represente junto con el poder escrito mencionado. Los compradores y los mandatarios mencionados en 4. los apartados anteriores tendr(cid:145)n al d(cid:146)a una contabilidad que permita establecer el destino y la utilizaci(cid:155)n de los productos, sobre todo para poder verificar la correspon- dencia entre las cantidades de productos comprados y las de carne picada producida. A efectos de control adminis- trativo, el organismo de intervenci(cid:155)n en poder del cual se hallen los productos en cuesti(cid:155)n enviar(cid:145), cuando proceda, una copia compulsada del contrato de venta a la autoridad competente del Estado miembro en el que est(cid:130) previsto que se produzca la carne picada. Art(cid:146)culo 5 1. La carne comprada de conformidad con el presente Reglamento deber(cid:145) picarse en un plazo de dos meses a partir de la fecha de la firma del contrato de venta. 2. La autoridad competente del Estado miembro en el que se produzca la carne picada deber(cid:145) recibir justifi- cantes que demuestren el cumplimiento con lo dispuesto en el apartado 1 en un plazo de cuatro meses a partir de la fecha de firma del contrato de venta. Art(cid:146)culo 6 Los Estados miembros establecer(cid:145)n un sistema de control f(cid:146)sico y documental para garantizar que toda la carne se pica de conformidad con las disposiciones del apartado 1 del art(cid:146)culo 5. Con este fin, los transformadores deber(cid:145)n estar en condi- ciones de demostrar en cualquier momento la identidad y utilizaci(cid:155)n de la carne mediante los documentos de producci(cid:155)n adecuados. Art(cid:146)culo 7 El importe de la garant(cid:146)a prevista en el apartado 1 1. del art(cid:146)culo 15 del Reglamento (CEE) no 2173/79 ser(cid:145) de 12 ecus por cada 100 kg. 2. Antes de retirar la carne del organismo de interven- ci(cid:155)n, se constituir(cid:145) una garant(cid:146)a ante la autoridad compe- tente del Estado miembro en el que se vayan a picar los productos con el fin de asegurar el cumplimiento de esta obligaci(cid:155)n. El importe de la misma ser(cid:145) equivalente a la diferencia en ecus entre el precio por tonelada de la oferta y 2 700 ecus. Picar toda la carne comprada constituye un requisito esencial. Art(cid:146)culo 8 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el tercer d(cid:146)a siguiente al de su publicaci(cid:155)n en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. 18. 9. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 256/13 El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 17 de septiembre de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n L 256/14 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 18. 9. 98 ANEXO I (cid:190) BILAG I (cid:190) ANHANG I (cid:190) PAQAQTGLA I (cid:190) ANNEX I (cid:190) ANNEXE I (cid:190) ALLEGATO I (cid:190) B(cid:246)LAGE I (cid:190) ANEXO I (cid:190) LIITE I (cid:190) BILAGA I Estado miembro Medlemsstat Mitgliedstaat Jq(cid:145)tor l(cid:146)kor Member State (cid:144)tat membre Stato membro Lidstaat Estado-membro J(cid:132)senvaltio Medlemsstat Productos (1) Produkter (1) Erzeugnisse (1) Pqo(cid:152)(cid:149)mta (1) Products (1) Produits (1) Prodotti (1) Producten (1) Produtos (1) Tuotteet (1) Produkter (1) Cantidad aproximada (toneladas) Tilnærmet mængde (tons) Ungef(cid:132)hre Mengen (Tonnen) Jat(cid:145) pqos(cid:146)ccisg pos(cid:149)tgta (t(cid:149)moi) Approximate quantity (tonnes) Quantit(cid:130) approximative (tonnes) Quantit(cid:133) approssimativa (tonnellate) Hoeveelheid bij benadering (ton) Quantidade aproximada (toneladas) Arvioitu m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (tonneina) Ungef(cid:132)rlig kvantitet (ton) Carne deshuesada (cid:190) Udbenet kød (cid:190) Fleisch ohne Knochen (cid:190) Jq(cid:146)ata wyq(cid:148)r j(cid:149)jaka (cid:190) Boneless beef (cid:190) Viande d(cid:130)soss(cid:130)e (cid:190) Carni senza osso (cid:190) Vlees zonder been (cid:190) Carne desossada (cid:190) Luuton naudanliha (cid:190) Benfritt k(cid:148)tt IRELAND (cid:190) Intervention flank (INT 18) (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) UNITED KINGDOM (cid:190) Intervention flank (INT 18) (cid:190) Intervention forequarter (INT 24) 400 400 500 500 (1) V(cid:130)anse los anexos V y VII del Reglamento (CEE) no 2456/93 de la Comisi(cid:155)n (DO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 2602/97 (DO L 351 de 23. 12. 1997, p. 20). (1) Se bilag V og VII til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2456/93 (EFT L 225 af 4. 9. 1993, s. 4), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2602/97 (EFT L 351 af 23. 12. 1997, s. 20). (1) Vgl. Anh(cid:132)nge V und VII der Verordnung (EWG) Nr. 2456/93 der Kommission (ABl. L 225 vom 4. 9. 1993, S. 4), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 2602/97 (ABl. L 351 vom 23. 12. 1997, S. 20). (1) Bk(cid:146)pe paqaqt(cid:147)lata V jai VII tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 2456/93 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 225 tgr 4. 9. 1993, s. 4), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2602/97 (EE L 351 tgr 23. 12. 1997, s. 20). (1) See Annexes V and VII to Commission Regulation (EEC) No 2456/93 (OJ L 225, 4. 9. 1993, p. 4), as last amended by Regulation (EC) No 2602/97 (OJ L 351, 23. 12. 1997, p. 20). (1) Voir annexes V et VII du r(cid:138)glement (CEE) no 2456/93 de la Commission (JO L 225 du 4. 9. 1993, p. 4). R(cid:138)glement modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2602/97 (JO L 351 du 23. 12. 1997, p. 20). (1) Cfr. allegati V e VII del regolamento (CEE) n. 2456/93 della Commissione (GU L 225 del 4. 9. 1993, pag. 4), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 2602/97 (GU L 351 del 23. 12. 1997, pag. 20). (1) Zie de b¶lagen V en VII van Verordening (EEG) nr. 2456/93 van de Commissie (PB L 225 van 4. 9. 1993, blz. 4), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2602/97 (PB L 351 van 23. 12. 1997, blz. 20). (1) Ver anexos V e VII do Regulamento (CEE) nº 2456/93 da Comiss(cid:209)o (JO L 225 de 4. 9. 1993, p. 4). Regulamento com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2602/97 (JO L 351 de 23. 12. 1997, p. 20). (1) Katso komission asetuksen (ETY) N:o 2456/93 (EYVL L 225, 4. 9. 1993, s. 4), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2602/97 (EYVL L 351, 23. 12. 1997, s. 20) liitteet V ja VII. (1) Se bilaga V och VII i f(cid:148)rordning (EEG) nr 2456/93 (EGT L 225, 4. 9. 1993, s. 4), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2602/97 (EGT L 351, 23. 12. 1997, s. 20). 18. 9. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 256/15 ANEXO II — BILAG II — ANHANG II — PAQAQTGLA II — ANNEX II — ANNEXE II — ALLEGATO II — BIJLAGE II — ANEXO II — LIITE II — BILAGA II Direcciones de los organismos de intervenci(cid:155)n — Interventionsorganernes adresser — Anschriften der Interventionsstellen — Dieuh(cid:151)mseir tym oqcamisl(cid:150)m paqelb(cid:145)seyr — Addresses of the intervention agencies — Adresses des organismes d’intervention — Indirizzi degli organismi d’intervento — Adressen van de interventiebureaus — Endere(cid:135)os dos organismos de interven(cid:135)(cid:209)o — Interventioelinten osoitteet — Interventionsorganens adresser IRELAND Department of Agriculture, Food and Forestry Agriculture House Kildare Street Dublin 2 Ireland Tel. (01) 678 90 11, ext. 2278 and 3806; telex 93292 and 93607, telefax (01) 661 62 63, UNITED KINGDOM Intervention Board Executive Agency Kings House 33, Kings Road Reading RG1 3BU Berkshire United Kingdom Tel. (01 189) 58 36 26 Fax (01 189) 56 67 50 (01) 678 52 14 and (01) 662 01 98