title: Известие относно прилагането на правилата за конкуренция по отношение на споразуменията за достъп в далекосъобщителния сектор РАМКА, СЪОТВЕТНИ ПАЗАРИ И ПРИНЦИПИ (98/C 265/02)Текст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
competition law
competition policy
easement
telecommunications

formats: html pdf print xhtml

text: 124 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 31998Y0822(01) 22. 8. 1998 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ C 265/2 Известие относно прилагането на правилата за конкуренция по отношение на споразуменията за достъп в далекосъобщителния сектор РАМКА, СЪОТВЕТНИ ПАЗАРИ И ПРИНЦИПИ (98/C 265/02) (текст от значение за ЕИП) ПРЕДГОВОР В далекосъобщителния сектор споразуменията за достъп имат основна роля в предоставянето на възможност на участниците на пазара да се ползват от либерализацията. Поради това, настоящото известие има три основни цели: — да определи принципите за достъп, произтичащи от правото на конкуренция на Общността, съдържащи се в голям брой решения на Комисията, целящи да създадат по-голяма сигурност на пазара и по-стабилни условия за инвестиции и търговска предприемчивост в секторите на далекосъобщенията и мултимедиите; — да дефинира и изясни връзката между законодателството в областта на конкуренцията и специалното секторно законодателство съгласно обхвата на член 100а (по-специално това се отнася до връзката между правилата за конкуренция и законодателството за отваряне на мрежата); — да обясни как правилата за конкуренция ще се прилагат по последователен начин по отношение на секторите, обхванати от разпоредбите, касаещи предлагането на нови услуги, както и по-специално по отношение на въпросите за достъпа и в този контекст — за терминирането на разговори в други мрежи чрез гейтуей устройства. ВЪВЕДЕНИЕ въпроса как правилата и процедурите за конкуренция се при- лагат по отношение на договорите за достъп в контекста на хармонизираното законодателство на ЕО и националното законодателство в далекосъобщителния сектор. 2. 1. Срокът за пълна либерализация на далекосъобщителния сек- тор е установен и по-голямата част от държавите-членки към 1 януари 1998 г. (1) трябва да са отстранили последните бариери пред предоставянето на далекосъобщителни услуги и достъп до далекосъобщителните мрежи в конкурентна среда на потребителите. В резултат на тази либерализация ще въз- никнат нов вид вторични свързани продукти или услуги, както и необходимостта от достъп до съоръжение, което е необходимо за предоставянето на тези услуги. В този сектор взаимната връзка с обществената далекосъобщителна мрежа е типичният, но не единствен пример за такъв достъп. Коми- сията е заявила, че ще определи третирането на договорите за достъп в далекосъобщителния сектор с оглед правилата за конкуренция (2). Поради това, настоящото известие разглежда Регулаторната рамка за либерализация на далекосъобщенията се състои от директиви за либерализация, приети на основа- ние член 90 от Договора и директивите за хармонизация, приети на основание член 100а от Договора, в това число по-специално на основание Рамката за отваряне на мрежата. Рамката за отваряне на мрежата съдържа хармонизирани пра- вила за достъп и взаимна свързаност на далекосъобщителните мрежи, както и за услугите по предоставяне на гласова теле- фония. Правната рамка, произтичаща от либерализационното и хармонизационно законодателство е основата на всяко действие, предприемано от Комисията при прилагане от конкуренция. Както нейна либерализационното законодателство (директивите, приети страна на правилата за 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 125 90 така член основание от Договора) (3), и на хармонизационното законодателство (директивите относно отваряне на далекосъобщителните мрежи „ОДМ“) (4), са насо- чени към постигане на целите на Общността, както са формулирали в член 3 от Договора, а именно: изграждане на „система, гарантираща ненарушаването на конкуренцията в общия пазар“ и „общ пазар, характеризиращ се с премахване между държавите-членки на препятствията пред свободното движение на хора, стоки, услуги и капитал“. 3. Комисията е публикувала Насоки относно прилагането на правилата за конкуренция на ЕИО в далекосъобщителния сек- тор (5). Настоящото известие цели да допълни тези насоки, които не се занимават изключително само с въпросите за достъпа. 4. Законодателството за либерализиране и хармонизиране на далекосъобщителния сектор подпомага и облекчава постига- нето на целта на предприятията от Общността за започване на нови дейности и навлизане в нови пазари, като съответно дават възможност на потребителите да се възползват от засилената конкуренция. Тези предимства не трябва да бъдат застрашавани от злоупотреби или ограничаващи конкурен- цията практики, прилагани от предприятията: в това отноше- ние правилата за конкуренция играят основна роля за осигу- ряване на развитието на конкуренцията. На новите участници на пазара, в първоначалния стадий трябва да се гарантира правото на достъп до мрежите на основните далекосъобщи- телни оператори. Редица органи на регионално, национално и общностно ниво играят роля при регулирането на този сек- тор. Осигуряването на конкуренция в общия пазар зависи от ефективната координация между тези институции. на конкуренцията. Принципите, установени в настоящото известие, се прилагат не само по отношение на традиционните фиксирани далекосъобщителни линии, но също така и по отношение на всички далекосъобщения, включително в области като сателитните комуникации и мобилните комуни- кации. 6. Известието се основава на опита на Комисията по редица слу- чаи (6), както и на изследвания в тази област, извършени по поръчка на Комисията (7). Тъй като настоящото известие се основава на общоприложими правила за конкуренция, прин- ципите, съдържащи се в него ще бъдат прилагани по същия начин в други области, като например въпросите, свързани с достъпа до дигитални комуникационни сектори, при условие че възникнат същите проблеми. По същия начин редица от принципите, съдържащи се в Договора ще се прилагат по отношение на всяко дружество, което има господстващо поло- жение, от далекосъобщенията. включително различни области, в на 7. Настоящото известие се основава на случаи, които са възник- нали по време на първоначалните стадии на преход от монополни към конкурентни пазари. Като се има предвид и сближаването телевизионното излъчване и секторите на информационни технологии (8), както и засилената конкуренция на тези пазари, се очаква да възникнат и други въпроси. Това може да обоснове необходимостта от адаптиране на обхвата и прин- ципите, установени в настоящото известие към тези нови сектори. далекосъобщенията, радио- 5. Част I от известието установява правната рамка и детайлите относно начина, по който Комисията възнамерява да избегне нежелано дублиране на процедури, като същевременно защити правата на предприятията и потребителите при спаз- ване на правилата за конкуренция. В този смисъл усилията на Комисията да насърчи децентрализираното прилагане на пра- вилата за конкуренция от националните съдилища и нацио- налните органи на държавите-членки, са насочени към оси- гуряване на средства за правна защита на национално ниво, освен ако по конкретното дело не са намесени съществени интереси на Общността. По същия начин специалните проце- дури съгласно в за далекосъобщителния сектор целят разрешаване на пробле- мите на децентрализирано, национално ниво, като се пред- вижда и възможност за постигане на споразумение на нивото на Общността при определени обстоятелства. Част II определя подхода на Комисията за дефиниране на пазара в този сектор. Част III определя принципите, които Комисията следва при прилагане на правилата за конкуренция: тя цели да подпо- могне участниците на пазара при изготвяне на техните дого- вори за достъп чрез разясняване на изискванията на правото отваряне на мрежата Рамката 8. Принципите, установени в този документ, ще се прилагат по отношение на практики извън Общността, доколкото те имат последици върху конкуренцията в Общността и засягат тър- говията между държавите-членки. При прилагане на прави- лата за конкуренция Комисията е задължена да се съобразява със задълженията на Общността, поети по Споразумението по далекосъобщенията на СТО (9). Комисията отбелязва, че про- дължават дискусиите по отношение на международните сче- товодни системи в контекста на Международния съюз по далекосъобщенията (МСД). Настоящото известие не засяга позицията на Общността в тези дискусии. 9. Настоящото известие по никакъв начин не ограничава правата, предоставени на лица или предприятия от правото на Общността и не засяга каквото и да е тълкуване на прави- лата за конкуренция на Общността, което би могло 126 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 да бъде дадено от Съда на Европейските общности или от Първоинстанционния съд. Настоящото известие не претен- дира да бъде обобщаващ анализ на всички възможни проб- леми на конкуренцията в този сектор: други проблеми вече съществуват, както е вероятно и да възникнат нови в бъдеще. 10. Комисията ще разгледа въпроса за това дали настоящото известие следва да бъде изменено или допълнено в светлината на опита, придобит по време на първата фаза на либерализираната далекосъобщителна среда. ЧАСТ I — РАМКА 1. Правилата за конкуренция и специалните секторни разпо- редби 11. Проблемите, свързани с достъпа в широкия смисъл на думата могат да бъдат разрешени на различни нива и посредством широк спектър от законодателни разпоредби на национално ниво и на нивото на Общността. Доставчикът на услуги, който се сблъсква с проблеми на достъпа като необоснован отказ от страна на далекосъобщителни оператори да предоставят (или при приемливи условия) линия за наемане, от която той се нуждае, за да предостави услуги на своите потребители, би могъл да използва различни пътища, за да защити правата си и да търси обезщетение. При защита на своите права на наци- онално ниво, засегнатите страни по принцип ще разполагат с редица възможности, особено в първоначалния стадий. На национално ниво жалбоподателят има две основни възмож- ности на разположение: 1) специалните национални регула- торни процедури, създадени в съответствие с правото на Общ- ността и хармонизирани съгласно разпоредбата за отворената мрежа (виж бележка под линия 4), и 2) завеждане на дело на основание разпоредбите на вътрешното право или правото на Общността пред национален съд или пред национален орган в областта на конкуренцията (10). 12. Жалбите до Комисията, позоваващи се на действащите пра- вила за конкуренция, или жалбите до националните съди- лища, националните органи по конкуренцията и/или нацио- налните регулаторни органи позоваващи се на процедурите по Рамката за отваряне на мрежата, ще бъдат разглеждани с раз- личен приоритет, в зависимост от тяхната спешност, новост и транснационален характер на проблема, който се разрешава, като се взема предвид необходимостта от избягване на дублиращи се производства (виж бележки под линия 23 и последващи). 13. Комисията отчита, че националните регулаторни органи (11) имат различни задачи и функционират при правни режими, различни от този, който регулира дейността на Комисията по прилагане на правилата за конкуренция. Първо, национал- ните регулаторни органи осъществяват дейността си в рамките на вътрешното право, независимо от това, че често прилагат и европейското право. Второ, това право, което се основава на съображения, отнасящи се до далекосъобщителната поли- тика, може да преследва цели, които са различни, но съвмес- тими с целите на политиката за конкуренция на Общността. Комисията си сътрудничи в максимална степен с национал- ните регулаторни органи, а те от своя страна следва да си сътрудничат помежду си, особено по трансгранични въпроси (12). Съгласно правото на Общността националните органи, включително регулаторните органи и органите, отго- варящи за конкуренцията, са задължени да не одобряват практики или споразумения, противоречащи на правото за конкуренция на Общността. 14. Нормите на конкуренция на Общността не са достатъчни, за да предоставят средства за защита в целия спектър от проб- леми в далекосъобщителния сектор. Поради това национал- ните регулаторни органи имат значително по-широки право- мощия и значително по-всеобхватна роля в регулирането на този сектор. Следва също така да бъде отбелязано, че от гледна точка на общностното право, националните регулаторни органи трябва да бъдат независими (13). 15. Важно е да се отбележи, че директивите относно ОДМ нала- гат на далекосъобщителните оператори, притежаващи значи- телна пазарна сила, определени задължения за прозрачност и недискриминиране, които излизат извън тези, които оби- чайно биха били наложени по член 86 от Договора. Дирек- тивите относно ОДМ установяват задължения, свързани с прозрачността, както и задължения за снабдяване, а също така и ценови практики. За изпълнението на тези задължения сле- дят националните регулаторни органи, които също са опра- вомощени да предприемат стъпки за гарантиране на ефектив- ната конкуренция (14). мрежи, 16. С оглед прилагането на член 86 настоящото известие засяга най-вече случаите, в които един далекосъобщителен оператор заема господстващо положение. Не е задължително такъв да е случаят във всички държавите-членки: например новите дале- косъобщителни непрекъснато разширяващо се покритие ще се развиват прогресивно. Тези алтернативни далекосъобщителни мрежи могат понякога или във всички случаи да бъдат достатъчно значими, за да бъдат частично или изцяло взаимозаменяеми със съществуващите национални мрежи и това следва да бъде взето предвид. Съществуването и пазарната позиция на конкуриращите се оператори е от значение при определяне на това дали е налице самостоятелно или съвместно господстващо положение: предлагащи 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 127 разпоредбите в настоящото известие, които се отнасят до господстващото положение, следва да бъдат разглеждани, като това се взема предвид. по такъв начин, че да застрашат тези права, държавата-членка може да понесе отговорност за вреди, претърпени в резултат от такива действия (22). Освен това националните регулаторни органи са компетентни по силата на директивите относно ОДМ да предприемат стъпки за осигуряване на ефективна конкуренция (23). 17. Като се има предвид отговорността на Комисията за полити- ката на конкуренция на Общността, Комисията трябва да служи в името на общия интерес на Общността. Администра- тивните източници, които са на разположение на Комисията за изпълнение на тази задача са задължително ограничени и не могат да бъдат използвани за разрешаване на всички слу- чаи, които са представени пред нея. Поради това Комисията е задължена по принцип да вземе всички организационни мерки, които са необходими за изпълнение на нейните функции, и по-специално да определи приоритетите (15). 20. Споразуменията за достъп по принцип регулират предоставя- нето на определени услуги между независими предприятия и не водят до създаване на независимо предприятие, което да е различно от страните по споразумението. Поради това спора- зуменията за достъп по принцип са извън обхвата на Регла- мента относно сливанията (24). върху жалбите нотификациите, 18. Поради това Комисията посочи, че възнамерява при упраж- няване на своята компетентност за вземане на решения, да се концентрира и производствата, открити по нейна инициатива, които са от особено политическо, икономическо или правно значение за Общността (16). В случаите, когато един случай няма такива характеристики, нотификацията няма да се разглежда обик- новено чрез постановяване на формално решение, а чрез изда- ване на писмо за подкрепа (доколкото се постигне съгласие на страните за това) и жалбите следва по правило да се разглеж- дат от националните съдилища или от други съответни органи. В този смисъл следва да се отбележи, че правилата за конкуренция са пряко приложими (17), което означава, че правото за конкуренция на Общността е приложимо от националните съдилища. Дори когато друго законодателство отменя било прилагано, на Общността необходимостта от спазване на правилата за конкуренция на Общността (18). това не е 21. Съгласно Регламент № 17 (25) Комисията би могла да бъде сезирана по въпрос, свързан със споразуменията за достъп чрез нотифициране на споразумение за достъп от една или повече от страните по него (26), чрез жалба срещу споразуме- ние за ограничаване на достъпа или срещу поведение на гос- подстващо дружество при предоставяне или отказ за предос- тавяне на достъп (27), по собствена инициатива на Комисията при наличие на предоставяне на или отказ за предоставяне на достъп, или чрез секторно запитване (28). В допълнение даден жалбоподател може да изиска от Комисията налагане на вре- менни мерки, когато обстоятелствата сочат за наличие на риск от сериозни и невъзвратими щети, които могат да бъдат нанесени на жалбоподателя или на обществения интерес (29). Следва да бъде отбелязано, обаче, че в случаите, в които е налице спешност, процедурите пред националните съдилища обикновено са по-бързи с оглед възпиране на уврежданията, отколкото процедурите пред Комисията (30). 19. Други национални органи, по-специално националните регу- латорни органи, които прилагат Рамката за отваряне на мре- жата, са компетентни по отношение на определени споразу- мения за достъп (за които те трябва да бъдат нотифицирани). Независимо от това нотифицирането на споразумение до национален регулаторен орган не означава, че не е необхо- димо да се прави такава нотификация до Комисията. Нацио- налните регулаторни органи трябва да гарантират, че пред- приетите от тях действия са в съответствие с правилата за конкуренция на Общността (19). Това задължение изиска от тях да се въздържат от действия, които биха застрашили ефек- тивната защита на правата, предоставени от правилата за кон- куренция на Общността (20). Поради това те може и да не одобрят споразумения, които са в противоречие с правилата за конкуренция (21). Ако националните органи действат 22. Съществуват редица области, в които спрямо споразуменията са приложими едновременно, както правилата за конкурен- ция така и мерки, предвидени в национални или европейски специални секторни актове, предимно мерки, свързани с общия пазар. В сектора на далекосъобщенията директивите относно ОДМ целят създаване на регулаторен режим за спо- разуменията за достъп. Като се има предвид детайлното регу- лиране, съдържащо се в правилата на директивите относно ОДМ, както и факта, че те може да излизат извън обхвата на изискванията от далекосъобщителния сектор следва да знаят, че спазването на правилата за конкуренция на Общността не ги освобождава от техните задължения да спазват задълженията, наложени в контекста на отваряне на мрежата и обратното. предприятията член 86, по 128 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 2. Дейността на Комисията във връзка със споразуменията за достъп (31) В този контекст следва да се отбележи, че производствата пред националните съдилища могат да имат значителни пре- димства за лицата и дружествата, като например (33): 23. Споразуменията за достъп, взети като цяло са от голямо зна- чение, поради което следва Комисията да изясни правната рамка на Общността, в която тези споразумения следва да бъдат сключвани. Споразуменията за достъп, които съдържат ограничителни клаузи следва да съдържат въпроси по член 85. Споразуменията за достъп, които включват пред- приятия, които са с господстващо или монополно положение, следва да съдържат въпроси по член 86: съображенията, свър- зани с господстващото положение на една или повече от стра- ните по споразумението ще бъдат по принцип от по-голямо значение в контекста на конкретното споразумение, откол- кото съображенията по член 85. — националните съдилища могат да се произнасят и да удов- летворяват искания за обезщетения за нанесени вреди, произтичащи от нарушение на правилата за конкуренция, — националните съдилища могат обикновено да налагат вре- менни мерки и да се произнасят за прекратяване на увреждането по-бързо от Комисията, Нотификации 85, 24. При прилагане на правилата за конкуренция Комисията ще се опира на директивите относно ОДМ, които определят обхвата на приложение на национално ниво от националните регула- торни органи. Когато споразуменията попадат в приложното поле на член 85, параграф 1, Комисията трябва да бъде нотифицирана, ако те ще се ползват от освобождаването по член са нотифицирани, Комисията възнамерява да излезе по отноше- ние на някои нотификации с формални решения, като подле- жат на надлежно публикуване в Официален вестник на Евро- пейските общности и в съответствие с принципите, изложени по-долу. След като правните принципи бъдат изяснени напълно, Комисията в по-нататъшната си практика ще издава писма за подкрепа по отношение на следващи нотификации, които повдигат същите въпроси. споразуменията параграф Когато 3. — пред националните се съдилища комбинира иск, основан на нормите на правото на Общ- ността, с иск по националното право, възможно да е — разноските по делото се възлагат на спечелилия жалбоподател от националния съд. Освен това специалните национални регулаторни принципи, хармонизирани в съответствие с директивите относно ОДМ, могат да предложат средство за защита както на национално, така и ако е необходимо, на общностно ниво. 3. 1. П р и л а г а н е п р о ц е д у р и о т в о р е н а т а м р е ж а н а з а н а ц и о н а л н и п р е д о с т а в я н е п р о ц е д у р и р а м к а н а и з а 3. Жалби 25. Физически или юридически лица, които имат правен инте- рес, могат при определени условия да отправят жалба до Комисията, с която да изискат от Комисията да се произнесе с решение, което да постановява прекратяването на наруше- нието по член 85 или член 86 от Договора. Жалбоподателят може допълнително да изиска Комисията да наложи вре- менни мерки, когато съществува вероятност от настъпване на сериозни вреди (32). Потенциалните жалбоподатели имат и друго равностойно, дори по-ефективно средство, като завеждането на дело пред националния съд. непоправими и 26. Както беше изложено по-горе (34), Комисията ще вземе предвид интереса на Общността по всеки случай, който е разглеждан от нея. При определяне на интереса на Общ- ността, Комисията преценява „…значението на твърдените нарушения за функционирането на общия пазар, вероятността за установяване на нарушение и обхвата на проучванията, необходими за постигане, при най-добрите възможни усло- вия, на целта, с която се гарантира, че членове 85 и 86 са спа- зени…“ (35). Друг основен елемент при тази преценка е степента, до която националният съдия е в състояние да предостави ефективно обезщетение за нарушение по членове 85 и 86. Това може да включващи се екстратериториални елементи. например трудно, случаи, окаже в 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 129 27. Член 85, параграф 1 и член 86 от Договора имат пряко при- ложение спрямо отношенията между лицата, чиито права трябва да бъдат защитени от националните съдилища (36). Що се отнася до делата, които са пред националните регулаторни органи, Директивата относно взаимното свързване при отва- ряне на далекосъобщителната мрежа предвижда, че тези органи имат правомощия за намеса и други промени, както по отношение на съществуването, така и по отношение на съдър- жанието на споразуменията за достъп. Националните регула- торни органи трябва да вземат предвид „необходимостта от стимулиране на конкурентен пазар“ и могат да наложат усло- вия на една или повече от страните, с цел „осигуряване на ефективна конкуренция“ (37). 28. Комисията може да бъде сезирана по спор във връзка с пра- вила за конкуренция или във връзка с процедура за помирение съгласно правилата за отваряне на мрежата. Едновременните производства могат да доведат до излишно дублиране на уси- лия по разследване от Комисията и от националните органи. Когато жалбоподателите са сезирали Комисията по член 3 от Регламент № 17, като в същото време съществуват заведени жалби и пред съответен национален или европейски орган или съд, Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията по принцип не започва разследване за наличие на нарушение по членове 85 или 86 от Договора. Това е предмет на направеното по-долу изложение. 3. 2. З а щ и т а н а п р а в а т а н а ж а л б о п о д а т е л и т е 29. Предприятията имат право на ефективна защита на техните права, предоставени им от правото на Общността (38). Тези права могат да бъдат застрашени, ако националните проце- дури са допуснали да се стигне до продължително отлагане на действията на Комисията, без да се постига удовлетворително решение В на далекосъобщителния сектор иновационните цикли са сравни- телно кратки и всяко значително забавяне в разрешаването на спора за достъп, би могло на практика да бъде равносилно на отказ за предоставяне на достъп, което препятства надлежното произнасяне по делото. национално въпроса ниво. на поведение или под друга форма, която може да защити пра- вата на жалбоподателя. Ако въпросът не е разрешен по този начин, тогава правата на страните не са били ефективно защи- тени и Комисията би могла, по искане от страна на жалбоподателя, да започне свое разследване по въпроса, в съответствие с обичайните процедури, след консултиране и в сътрудничество със съответния национален орган. По прин- цип Комисията не започва такива разследвания, ако вече текат действия по открита помирителна процедура за помирение съгласно разпоредбите за отваряне на мрежата. 31. В допълнение Комисията трябва винаги да разглежда всеки случай съобразно неговата същност: тя предприема действия, ако прецени, че по конкретния случай е налице засягане на значителен интерес на Общността или съществува вероятност от нарушаване на конкуренцията в множество държави- членки. 3. 3. В р е м е н н и м е р к и 32. По отношение на исканията за временни мерки, тяхното съществуване и прилагане зависи от разпоредбите на нацио- налното производство, като налагането им зависи от това дали има риск от сериозни и непоправими щети. Такова производ- ство би следвало да отстрани риска от тези щети поради което не е подходящо Комисията да определя временни мерки при липсата на доказателства, че независимо от наложените мерки рискът би продължил да съществува. 33. Възможността и критериите за налагане на временни мерки срещу увреждания представляват важен фактор, който Коми- сията следва да вземе предвид при изработване на своята окончателна оценка. Ако не е възможно налагането на вре- менни мерки срещу увреждания, или такива мерки не са годни да защитят правата на жалбоподателя, предоставени му от правото на Общността, Комисията би могла да приеме, че националните производства не премахват риска от уврежда- ния, и поради това би могла да започне собствено разглеж- дане на случая. 30. Поради това Комисията счита, че споровете за предоставяне на достъп, повдигнати пред националните регулаторни органи следва да бъдат разрешавани в разумен срок от време, обик- новено не повече от шест месеца от момента на сезиране на съответния орган със спора. Разрешаването може да бъде под формата или на окончателно преустановяване на определено 4. Разследване по проучвания собствена инициатива и секторни 34. Ако е необходимо, Комисията ще започне разследване по соб- ствена инициатива. Тя може също така да започне и секторно 130 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 проучване, което ще бъде предмет на консултация на Консул- тативния комитет на органите в областта на конкуренцията на държавите-членки. б) нарушението на член 85 е особено сериозно. Комисията публикува наскоро ръководство за това как ще се изчисляват глобите (44). 5. Глоби 35. Комисията може да налага глоби до 10 % от годишния световен оборот на предприятията, които умишлено или небрежно нарушават член 85, параграф 1 или член 86 (39). Когато споразуменията са били нотифицирани на основание Регламент № 17 за освобождавания по член 85, параграф 3, Комисията не може да налага глоби по отношение на дейно- стите, съдържащи се в нотификацията (40) за периода след нотифицирането. Независимо от това Комисията може да оттегли имунитета по отношение на глобите като информира съответните предприятия, че след предварителното разслед- ване тя счита, че член 85, параграф 1 от Договора се прилага, и че не е обосновано прилагането на член 85, параграф 3 (41). на 36. Директивата относно взаимното свързване при отваряне на мрежата има две конкретни разпоредби, които са релевантни по отношение на глобите, произтичащи от правилата за кон- куренция. Първо, тя предвижда задължително нотифициране пред съответните национални регулаторни органи на спора- зуменията за взаимно свързване, както и предоставянето им на разположение с заинтересованите изключение на тези от тях, които се занимават с търговската стратегия на участниците в споразумението (42). Второ, тя предвижда националните регулаторни органи да имат редица правомощия, които далекосъобщителни оператори могат да използват, за да въздействат или да изменят споразуменията за взаимно гарантират Тези надлежното оповестяване на споразуменията и дават възмож- ност на националните регулаторни органи да предприемат стъпки, когато това е необходимо, за да осигурят ефективна конкуренция на пазара. свързване (43). разпоредби страни, трети 37. Когато за едно споразумение е направено нотифициране до националните регулаторни органи, но Комисията не е нотифицирана, Комисията счита, че принципно, като въпрос на политика, не следва да налага глоба по отношение на спо- разумението, дори ако от споразумението безспорно се доказва наличието на условия , нарушаващи член 85. Една глоба, обаче, би била подходяща в определени случаи, напри- мер когато: а) от споразумението е видно, че то съдържа разпоредби, нарушаващи член 86; и/или 38. Нотифицирането на националните регулаторни органи не заменя нотифицирането на Комисията и не ограничава въз- можността заинтересованите страни да направят оплакване до Комисията или Комисията да започне разследване по соб- ствена инициатива по отношение на споразуменията за достъп. Такова нотифициране не ограничава също така пра- вата на една страна да претендира за вреди пред националния съд антиконкурентни споразумения (45). увреждания, причинени от за ЧАСТ II — СЪОТВЕТНИ ПАЗАРИ 39. По време на разследването на случаи в рамките на част I по-горе, Комисията ще се придържа към дефиницията за реле- вантни пазари, която се съдържа в Известието на Комисията относно дефиниция на релевантните пазари за целите на пра- вото на конкуренция на Общността (46). елемент Първият 40. Предприятията са предмет на три основни източника на огра- ничения на конкуренцията: взаимозаменяемост на търсенето, взаимозаменяемост на предлагането и потенциална конкурен- най-непосредствената, ция. дисциплинираща и ефективна сила за доставчиците на даден продукт или услуга. Поради това взаимозаменяемостта на тър- сенето е основен инструмент, който се използва за определяне на релевантния продуктов пазар, на който ограниченията на конкуренцията за целите на член 85, параграф 1 и член 86 могат да бъдат идентифицирани. е 41. Взаимозаменяемостта на доставката може при подходящи обстоятелства да бъде използвана като допълнителен елемент за определяне на релевантните пазари. На практика тя не може да бъде ясно разграничена от потенциалната конкурен- ция. Взаимозаменяемостта на доставката и потенциалната конкуренция се използват за целите на определяне на това дали едно предприятие има господстващо положение или дали ограниченията на конкуренцията са значителни по сми- съла на член 85, или дали е налице елиминиране на конку- ренцията. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 131 42. При оценяването на релевантните пазари е необходимо да се разгледа краткосрочното развитие на този пазар. По-долу са изложени някои основни принципи от особено значение за далекосъобщителния сектор. отношение на всеки конкретен пазар. Като се имат предвид темповете на технологичните промени в този сектор, всеки опит за дефиниция на конкретния продуктов пазар в настоя- щото известие би рискувал бързо да стане неточен и ирелевантен. Определянето на конкретните продуктови пазари, като например определянето на това дали услугите на генериране и терминиране на разговори принадлежат към един и същ пазар на услуги, би могло да бъде извършено най- добре в светлината на подробното разглеждане на всеки един конкретен случай. 1. Релевантен продуктов пазар 1. 1. П а з а р н а у с л у г и 43. Раздел 6 от Формуляр А/Б определя релевантния продуктов пазар по следния начин: „Релевантният продуктов пазар се състои от всички продукти и/или услуги, които са считани за равностойни или взаимозаменяеми от потребителя, поради характеристиките на продуктите, тяхната цена и предназначението им. “ 48. Той може да бъде широко дефиниран като предоставяне на всякакви далекосъобщителни услуги на потребителите. Раз- личните далекосъобщителни услуги ще бъдат считани за взаимозаменяеми, степен на взаимозаменяемост за крайния потребител, което би означавало, че между различните доставчици на тези услуги може да съществува ефективна конкуренция. ако показват достатъчна 44. Либерализацията на далекосъобщителния сектор ще доведе до възникване на вторичен пазар, този на достъпа до съоръ- жение, който в момента е необходим за предоставяне на тези либерализирани услуги. Взаимното свързване на обществе- ните далекосъобщителни мрежи би била типичен пример за такъв достъп. Без взаимно свързване не би било икономиче- ски възможно за трети страни да предоставят например пъл- ния обем услуги за гласова телефония. 45. Поради това е ясно, че в далекосъобщителния сектор има най- малко два вида релевантни пазари, които следва да бъдат взети предвид — този на услугите, които се предоставят на крайните потребители и този на достъпа до това съоръжение, необходимо за предоставянето на тези услуги на крайните потребители (информация, физическа мрежа и т. н. ). В контек- ста на всеки конкретен случай ще бъде необходимо да се определи релевантния достъп и пазарите на услуги, като вза- имното свързване с обществените далекосъобщителни мрежи и съответно предоставяне на обществени услуги за гласова телефония. 46. Когато това се налага, Комисията ще използва тест за реле- вантния пазар, който се прави като се поставя въпроса дали, ако всички доставчици на услуги увеличат техните цени с 5 до 10 %, тяхната обща печалба би се увеличила. Според този тест, ако тяхната печалба се увеличи, то разглежданият пазар се счита за отделен релевантен пазар. 47. Комисията счита, че принципите на правото на конкуренция, регулиращи тези пазари, се прилагат по еднакъв начин по 1. 2. Д о с т ъ п д о с ъ о р ъ ж е н и е 49. За доставчика на услуги предоставянето на услуги на край- ните потребители в много случаи изисква достъп до едно или повече съоръжения (нагоре или надолу по веригата). Напри- мер, за да се достави физически една услуга на крайните потребители, е необходимо да има достъп до крайни точки на далекосъобщителната мрежа, с която крайният потребител е свързан. Този достъп може да бъде осъществен физически чрез предоставена за самостоятелно или споделено ползване местна инфраструктура, която или е осигурена от самия доставчик, или е наета от местния инфраструктурен достав- чик. Това може да бъде осъществено или чрез доставчик на услуги, на който тези крайни потребители са вече абонати, или чрез доставчик на взаимно свързване, който има дирек- тен или индиректен достъп до съответните крайни точки. 50. В допълнение към физическия достъп доставчикът на услуги може да се нуждае от достъп до друго съоръжение, което да му позволи да предлага своите услуги на крайните потреби- тели: например, доставчик на услуги трябва да е в състояние да оповести своите услуги на крайните потребители. Когато едно предприятие има господстващо положение по отноше- ние на доставката на услуги, като например телефонни справочни услуги, възникват въпроси, подобни на въпросите, свързани с физическия достъп. 132 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 51. В много случаи Комисията ще се занимава с въпроси, свързани с физическия достъп, когато е необходим достъп до мрежовото господстващия телекомуникационен оператор (47). съоръжение на 52. Някои исторически далекосъобщителни оператори може да искат ограничат достъпа на трети страни, доставящи услуги или на други мрежови оператори, особено в области, където съответните услуги ще бъдат в конкуренция с услугите, пре- доставяни от тези далекосъобщителни оператори. Това огра- ничаване често се изразява в необосновано забавяне при пре- доставянето на достъп, нежелание за даване на достъп или предоставяне на достъп само при неблагоприятни условия. Тук е ролята на правилата за конкуренция, които трябва да гарантират, че предоставянето на достъп ще позволи развиването на пазарите, и че на историческите далекосъоб- щителни оператори не е разрешено да използват контрола си по отношение на достъпа, за да препятстват развитието на пазарите на услуги. 53. Следва да се подчертае, че в далекосъобщителният сектор либерализацията може да се очаква да доведе до развитие на нови, алтернативни мрежи, които да окажат влияние върху дефиницията за достъп до пазара, включвайки историческия далекосъобщителен оператор. 2. Релевантен географски пазар 54. Релевантния географски пазар се определя във формуляр А/Б като: „Релевантния географски пазар се състои от област, в която съответните предприятия са включени в предлагането и тър- сенето на продукти или услуги, в която област условията на конкуренция са достатъчно хомогенни, и която може да бъде разграничена от съседните области, поради условията на кон- куренция, които са значително различни в тези области. “ изгодни условия. Регулаторните условия, като условия за пре- доставяне на лицензии и всякакви изключителни или спе- циални права, които се притежават от конкуриращите се доставчици на достъп, са от особено значение (48). ЧАСТ III — ПРИНЦИПИ 56. Комисията ще прилага следните принципи при разглеждането на заведените пред нея дела. 57. Комисията е отбелязала, че „Членове 85 и 86 … са приложи- мото право в сила и се прилагат на територията на Общността. Противоречия с други норми на Общността не следва да въз- никват, тъй като правото на Общността е единна и съгласу- вана регулаторна рамка … очевидно е, че актовете на Общ- ността, приети в далекосъобщителния сектор следва да бъдат тълкувани по начин, който съответства с правилата за конку- ренция, така че да се осигури най-доброто прилагане на всички аспекти на далекосъобщителната политика на Общ- ността … Това се отнася също така и до съотношението между правилата за конкуренция, приложими по отношение на предприятия и правилата за отваряне на мрежата“ (49). 58. По този начин правилата за конкуренция продължават да се прилагат при обстоятелства, при които други разпоредби на Договора или вторичното законодателство са приложими. В контекста на споразуменията за достъп разпоредбите, касаещи общия пазар и правото на конкуренцията на Общността са еднакво важни и същевременно взаимно подкрепящи се, с оглед осигуряване на надлежното функциониране на сектора. Поради това при извършването на преценка на базата на пра- вилата за конкуренция, Комисията следва, доколкото е въз- можно това, принципите, установени в хармонизационното законодателство. Освен това следва да се има предвид, че редица принципи на правото за конкуренция, които са изло- жени по-долу, се съдържат също в специални норми в кон- текста на Рамката за отваряне на мрежата. Надлежното при- лагане на тези норми често води до избягване на необходимостта от прилагане на правилата за конкуренция. 55. Що се отнася до предоставянето на далекосъобщителни услуги и достъпа до пазари, релевантният географски пазар е област, в която обективните условия на конкуренция, прило- жими към доставчиците на услуги, са подобни и конкурен- тите са в състояние да предлагат услугите си. Поради това, ще бъде необходимо да се изследва възможността за тези достав- чици на услуги да имат достъп до крайния потребител във всяка част от тази област при подобни и икономически 59. Що се отнася до далекосъобщителния сектор, следва да се обърне внимание на разходите по задълженията, свързани с универсалните услуги. Член 90, параграф 2 от Договора може да обоснове изключения от принципите на членове 85 и 86. Подробностите, свързани със задълженията по универсалните услуги, имат регулаторен характер. Сферата на прилагане на член 90, параграф 2 е установена в член 90 от Директивата относно далекосъобщителния сектор и Комисията ще прилага правилата за конкуренция в този контекст. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 133 60. Членове 85 и 86 от Договора се прилагат по обичайния начин по отношение на споразумения или практики, които са били одобрени или разрешени от националните органи (50), или когато националните органи са изискали включване на усло- вия в едно споразумение по искане на една или повече от страните по него. оператор с господстващо положение. Що се отнася до спора- зуменията за достъп, господстващото положение, произти- чащо от контрола върху съоръжението, ще бъде от основно значение при преценката на Комисията. 61. Въпреки това, ако националните регулаторни органи са изискали спазването на условия, които са в противоречие с правилата за конкуренция, участващите в споразумението страни на практика не би следвало да бъдат глобявани, неза- висимо от това, че държавата-членка ще бъде в нарушение на член 3, буква ж) и член 5 от Договора (51), и на това основа- ние срещу нея може да бъде заведено дело от Комисията по член 169. В допълнение, ако от дадено предприятие, което има специални или изключителни права по смисъла на член 90, или от държавно предприятие, бъде изискано или им бъде разрешено от националния регулатор да имат поведение, което представлява злоупотреба с господстващо положение, държавата-членка също ще бъде в нарушение на член 90, параграф 1 и Комисията може да приеме решение, с което изисква прекратяване на нарушението (52). 62. Националните регулаторни органи може да изискат спазване на строги правила за прозрачност, задължения за доставка и ценови практики на пазара, особено когато това се налага в ранните стадии на либерализацията. Когато е необходимо, законодателство, като Рамката за отваряне на мрежата, ще бъде използвано за тълкуване на правилата за конкурен- ция (53). Като се има предвид задължението на националните регулаторни органи за гарантиране на ефективна конкурен- ция, прилагането на правилата за конкуренция се изисква по същия начин с оглед надлежното тълкуване на принципите за прилагане на Рамката за отваряне на мрежата. Следва да се отбележи, че много от въпросите, които се обсъждат по-долу, попадат в обхвата на Директивата относно пълната конкурен- ция и на лицензирането съобразно Рамката за отваряне на мрежата, както и Директивата относно защита на данните: ефективното прилагане на тази регулаторна рамка би следвало да предотврати много от проблемите в областта на конкурен- цията, посочени по-долу. 64. Това дали една компания е с господстващо положение не зависи само от предоставените ѝ(cid:65) от закона права. Формалното премахване на законовия монопол не слага край на господстващото положение. Независимо от директивите за либерализация развитието на ефективна конкуренция от алтернативни доставчици на мрежа с адекватен капацитет и географски обхват изисква време. 65. Решението на Съда на европейските общности по делото Tetra pack (54) е важно в далекосъобщителния сектор. Съдът прие, че като се имат предвид изключително близките връзки между пазара, на който съществува господстващо положение и този, на който такова не съществува, както и изключително големия пазарен дял на участник на пазара, на който същест- вува господстващо положение, Tetra pack е било „в ситуация, сравнима с ситуацията, при която на всички въпросни пазари съществува господстващо положение“. Делото Tetra pack се отнася до тясно свързани хоризонтални пазари: анализът по него, обаче, е еднакво приложим, по отношение на тясно свързани вертикални пазари в далекосъобщителния сектор. В този сектор често се случва един оператор да има изключително силна позиция на инфраструктурните пазари и на пазарите надолу по веригата на тази инфраструктура. Инфраструктурните разходи също обичайно представляват разходите с най-голям дял при опе- рациите надолу по веригата. Освен това операторите често се сблъскват на същи инфраструктурните пазари, така и на пазарите надолу по веригата. конкуренти, както едни и с 1. Господстващо положение (член 86) 63. За да може да предоставя услуги на далекосъобщителния пазар, едно предприятие може да има нужда от това да получи достъп до различни оборудвания. За предоставянето на дале- косъобщителни услуги например обикновено е необходимо наличието на взаимно свързване с обществените прекъсвачи на далекосъобщителните мрежи. Достъпът до тази мрежа почти винаги ще бъде в ръцете на телекомуникационния 66. Следователно е възможно да се предвидят множество ситуа- ции, в които са налице тясно свързани пазари, заедно с опе- ратор, който има значителна пазарна сила на поне един от тези пазари. 67. При тези обстоятелства е възможно Комисията да установи, че конкретният оператор е бил в положение, сравнимо с господ- стващо положение на всички съответни пазари. 134 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 68. В далекосъобщителния сектор концепцията „съществено съоръжение“ в много случаи е от значение при определяне на задълженията на далекосъобщителните оператори. Изразът съществено съоръжение се използва, за да опише съоръже- нието или инфраструктурата, която е от основно значение за достигане до потребителите и/или предоставянето на конку- рентите на възможност да осъществяват бизнеса си, и което не може да бъде заменено от никакви други сравними сред- ства (55). 69. Едно предприятие, контролиращо достъпа до съществено съоръжение има господстващо положение по смисъла на член 86. Обратно, едно предприятие може да има господ- стващо положение по смисъла на член 86 и без да контро- лира същественото съоръжение. един оператор, който е както участник на инфраструктурния пазар, така и доставчик на услуги, да плаща за достъп до инфраструктурата, поради което не е лесно да се изчислят приходите му от това съществено съоръжение. В случаите, в които един оператор предоставя, както достъп, така и услуги, е необходимо да се разделят, доколкото това е възможно, при- ходите като основа за изчисляване на дела на компанията на съответния пазар. Член 8, параграф 2 от Директивата за вза- имното свързване се занимава с този въпрос, като въвежда изискване за отделно счетоводство за „дейностите, свързани с взаимното свързване — обхващащи, както услугите по вза- имно свързване, предоставяни вътрешно, така и услугите по взаимно свързване, предоставяни на други — и други дейно- сти. “ Предложената от Комисията Препоръка за разделно сче- товодство в контекста на взаимното свързване ще бъде от полза в това отношение. 72. Икономическото значение на придобиването на достъп също зависи от обхвата на мрежата, с което се цели взаимно свър- зване. Поради това, в допълнение към използването на данни за оборота, Комисията ще взема предвид, когато това е въз- можно, също така и броя на потребителите, които са се абонирали за услуги, които се предлагат от предприятието с господстващо положение, сравними с тези, които доставчи- кът на услуги, който иска достъп, възнамерява да предлага. Съответно пазарната сила за дадено предприятие ще бъде измервана отчасти от броя на абонатите, които са свързани с прекъсвачите на далекосъобщителната мрежа на това пред- приятие, изразен като процент от общия брой абонати, свър- зани с прекъсвачите в съответната географска област. 1. 1. П а з а р н а у с л у г и 70. Един от факторите, използвани за определяне на пазарната сила на едно предприятие са продажбите, които то осъщест- вява, изразени като процент от общите продажби на пазара на взаимозаменяеми услуги в съответната географска област. Що се отнася до пазара на услугите, Комисията ще преценява, inter alia, оборота, генериран от продажбите на взаимозаменяеми услуги, като се изключи продажбата или вътрешното изпол- зване на услуги по взаимно свързване и продажбата или вът- решното използване на местна инфраструктура (56), имайки предвид конкурентните условия и структурата на търсенето и предлагането на пазара. 1. 2. Д о с т ъ п д о с ъ о р ъ ж е н и е Взаимозаменяемост по отношение на доставките 71. Концепцията „достъп“, така както е посочена в точка 45 може да се отнася до широк кръг от ситуации, включително въз- можността за наети линии, които дават възможност на достав- чиците на услуги да изградят своя мрежа, както и взаимното свързване в тесен смисъл, където две далекосъобщителни мрежи се свързват взаимно, например по мобилен и по фиксиран начин. Във вероятно връзка историческтият оператор да остане с господстващо положе- ние за известно време след осъществяване на правното либерализиране. Историческият оператор, който контролира съоръжението, е често най-големият доставчик на услуги и в миналото не бе необходимо да се прави разграничение между пренос на далекосъобщителни услуги и предоставяне на тези услуги на крайния потребител. Традиционно не е необходимо с достъпа е 73. Както бе посочено в точка 41, взаимозаменяемостта по отно- шение на доставките също се отнася до въпроса за господ- стващо положение. Пазарен дял, който превишава 50 % (57) е обикновено достатъчен, за да докаже господстващо положе- ние на пазара, въпреки, че следва да бъдат разгледани и други фактори. Например, Комисията обсъжда наличието на други мрежови доставчици, ако има такива, в съответната географ- ска област, за да определи дали такива алтернативни инфра- структури са достатъчно наситени, за да създадат конкурен- ция на мрежата, на която има господстваща позиция и степента, в която ще бъде възможно за новите доставчици на достъп да навлязат на пазара. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 135 Други значими фактори от практиката на Комисията и на Съда на Европейските общ- ности по редица дела (58), нито съществува пречка Комисията да предприеме действия само на основание една от разпоред- бите, в случаите, в които и двете могат да бъдат приложими. 74. В допълнение към данните за пазарния дял и взаимозаменяемостта по отношение на доставките, при определяне на това дали един оператор е с господстващо положение Комисията преценява също така и дали опе- раторът има привилегирован достъп до съоръжение, чието дублиране с друго такова е неефективно в нормал- ните времеви граници, както поради законови съображе- ния, така и поради това, че струва твърде много. 75. Тъй като доставчиците, нуждаещи се от достъп се конкурират с историческия инфраструктурен оператор, който също е доставчик и на други услуги, обхватът на правата, които те получават от органите на държавите- членки и по-специално техният териториален обхват, има важна роля при определяне на пазарната сила. Коми- сията ще следи отблизо пазарното развитие във връзка с тези въпроси и ще взема предвид всяко изменение на пазарните условия при своята преценка по въпросите за предоставяне на достъп в съответствие с нормите на конкуренцията. 1. 3. С ъ в м е с т н о г о с п о д с т в а щ о п о л о ж е н и е 76. Формулировката на член 86 ясно показва, че този член се прилага и в случаите, при които едно или повече дружества имат съвместно господстващо положение. Обстоятелствата, при които съществува съвместно господстващо положение, и при които има злоупотреба с него, все още не са напълно изяснени в практиката на Съда на Европейските общности или в практиката на Комисията и правото е все още в процес на развитие. 77. Член 86 („злоупотреба от едно или повече предприятия“) формулира нещо, което е различно от за антиконкурентни споразумения или съгласувани практики по член 85. Да се твърди обратното би било в противоречие с обичайните принципи за тълкуване на Договора и би обезсмислило съдържанието на член 86, както и неговото практическо приложение. Това, въпреки всичко, не изключва паралелното приложение на членове 85 и 86 по отношение на същите споразумения или практики, което се потвърждава забраната 78. Две предприятия, които имат господстващо положение в отделни национални пазари не са еднозначни на две пред- приятия със съвместно господстващо положение. За да бъдат със съвместно господстващо положение, две или повече пред- приятия трябва да имат фактически съвместно същата пози- ция спрямо техните потребители и конкуренти като самостоятелната позиция на едно предприятие, което има гос- подстващо положение. В далекосъобщителния сектор съв- местното господстващо положение би могло да бъде осъщест- вено от два оператора на далекосъобщителна инфраструктура, които покриват един и същ географски пазар. 79. В допълнение, за да бъдат в съвместно господстващо положе- ние, две или повече предприятия, е необходимо, но не доста- тъчно, да няма ефективна конкуренция между предприятията на съответния пазар. Липсата на конкуренция на практика може да се дължи на факта, че предприятията имат връзки, като например споразумения за сътрудничество или споразу- мения за взаимно свързване. Комисията, въпреки това, не счита, че икономическата теория или законодателството на Общността предполага, че такива връзки са правно необхо- дими за наличието на съвместно господстващо положе- ние (59). Налице е съществена икономическа обвързаност, ако съществува някакъв вид взаимна зависимост, която често се наблюдава в олигополистичните ситуации. От правна гледна точка, както и от гледна точка на икономическата теория няма причина да се изисква каквато и да е друга връзка между съвместно господстващите предприятия. На практика такива връзки често съществуват в далекосъобщителния сектор, където националните далекосъобщителни оператори почти неизбежно имат връзки от различен вид едни с други. от два бъдеще 80. Ако се вземе за пример достъпа до абонатната мрежа, в някои държави-членки тя би могла да бъде добре контролирана в близко оператора — историческия далекосъобщителен оператор и кабелен оператор. За да се предоставят определени услуги на потребителите, е необхо- дим достъп до абонатната мрежа на далекосъобщителния опе- ратор или на кабелния телевизионен оператор. В зависимост от обстоятелствата по конкретния случай, в зависимост от връзката между тях, е възможно нито един оператор да има господстващо положение: заедно, обаче, те могат да имат съв- местен монопол върху достъпа до това съоръжение. В по-дългосрочен план технологичното развитие може да доведе до други жизнеспособни механизми за достъп до абонатната мрежа, като енергийните мрежи: наличието на 136 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 такива механизми ще бъде взето предвид при определяне на това дали е налице господстващо положение или съвместно господстващо положение. залагат на предвидимото бъдеще. Един отказ би могъл да „има за последица препятстването на поддържането на ниво на конкуренцията, което все още съществува на пазара или на увеличаването на тази конкуренция“ (64). 2. Злоупотреба с господстващо положение 81. Приложението на член 86 предполага наличие на господ- стващо положение и връзка между господстващото положе- ние и предполагаемата злоупотреба. В далекосъобщителния сектор често се налага да се разглеждат редица свързани пазари, на един или повече от които може да съществува гос- подстващо положение за конкретен оператор. При тези обстоятелства съществуват редица възможни хипотези, при които може да възникне злоупотреба с господстващо положе- ние: — поведение на пазара с господстващо положение, което има последици за този пазар (60), Един отказ може да съставлява злоупотреба само ако той има експлоатативни или антиконкурентни последици. Пазарите на услуги в далекосъобщителния сектор първоначално имат малко конкурентни играчи, поради което, отказите по прин- цип засягат конкуренцията в тези пазари. Във всички случаи на отказ ще бъдат подробно разглеждани обосновките за това, за да се определи дали те са обективни. 84. Най-общо съществуват три възможни сценария: а) отказ за предоставяне на достъп с оглед предлагане на услуги, когато от страна на доставчика на достъп вече е даден достъп на друг оператор, за да предлага последният своите услуги; — поведение на пазара с господстващо положение, което има последици за пазари, различни от този пазар (61), б) отказ за предоставяне на достъп с оглед предлагане на услуги, когато от страна на доставчика на достъп не е даден достъп на друг оператор, за да предлага последният своите услуги; — поведение на пазар, различен от пазара с господстващо положение, имащо последици за последния пазар (62), в) преустановяване на достъпа на съществуващ клиент. — поведение на пазар, различен от пазара с господстващо положение, имащо последици за пазар, различен от пазара с господстващо положение (63). 82. Независимо от това, че фактическите или икономически обстоятелства в далекосъобщителния сектор са често нови, в много случаи е възможно да се прилагат установените прин- ципи на правото на конкуренция. Когато се разглеждат проб- лемите на конкуренцията в този сектор, е важно да се вземе предвид съществуващата съдебна практика и решенията и практиката на Комисията, например по отношение на преимуществената пазарна сила, дискриминацията и свързва- нето. 2. 1. О т к а з з а п р е д о с т а в я н е н а д о с т ъ п д о с ъ о р ъ ж е н и е и п р и л а г а н е н а н е б л а г о п р и я т н и у с л о в и я 83. Отказът да се предостави достъп може да бъде забранен съгла- сно член 86, ако е направен от дружество, което е с господ- стващо положение, поради неговия контрол върху съоръже- нието, тъй като далекосъобщителните оператори обикновено Дискриминация при които собственикът обстоятелства, 85. Що се отнася до първия от горепосочените възможни сценарии, е ясно, че отказ за доставка на нов потребител при на господстващото съоръжение вече снабдява един или повече потребители, опериращи на същия пазар надолу по веригата, би съставлявал дискриминационно трети- ране, което ако ограничава конкуренцията на този пазар надолу по веригата, би било злоупотреба. Когато мрежовите оператори предлагат същите или подобни услуги на дребно както страната, която иска достъп, далекосъобщителни оператори може да имат намерение и възможност да ограничат конкуренцията и по този начин да злоупотребят с господстващото си положение. Съществуват, разбира се, основания за такъв отказ — например по отношение на кандидати, които представ- ляват потенциален кредитен риск. При липса на каквито и да е обективни основания, един отказ би могъл обик- новено да е злоупотреба с господстващо положение на пазара за достъп. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 137 86. По принцип, задължението на дружеството с господ- стващо положение е да предостави достъп по такъв начин, че стоките и услуги, предлагани на дружествата надолу по веригата, да са на разположение при условия, които са не по-малко благоприятни от тези, предоставени на други страни, в това число и за неговите собствени съответстващи дейности надолу по веригата. сектор, възможно е да се предвидят ситуации, в които пред- приятията ще се стремят да предлагат нови продукти или услуги, които не се конкурират с продукти или услуги, които се предлагат вече от оператори с господстващо положение, предлагащи достъп, но спрямо които предприятия операто- рът с господстващо положение се колебае да предостави достъп. Съществено съоръжение 87. Що се отнася до втората от гореспоменатите възможни ситуа- ции, се поставя въпросът за това дали доставчикът на достъп следва да бъде задължен да сключи договор с доставчика на услуги, за да даде възможност на доставчика на услуги да оперира на нов пазар на услуги. Когато проблемът не се състои в ограничен капацитет, и когато дружеството, което отказва да даде достъп до своето съоръжение не е предоставило такъв достъп,нито за своите нужди надолу по веригата нито за целите на предоставяне на услуги от други дружества, тогава не е ясно какво друго обективно основание би могло да има за отказа. и се Същият прилага принцип 88. В областта на транспорта (65) Комисията е приела, че едно предприятие, което контролира съществено съоръжение трябва да предостави достъп при определени обстоятел- ства (66). в далекосъобщителния сектор. Ако не са налице икономически изгодни алтернативи на искания достъп, тогава страната, която изисква достъп, не би била в състояние да оперира на пазара на услуги, освен ако не ѝ(cid:65) бъде предоставен такъв. Поради това отказът в такива случаи би ограничил развитието на нови пазари или на нови продукти на тези пазари, в про- тиворечие с член 86, буква б) или би възпрепятствал разви- тието на конкуренцията на съществуващите пазари. Отказ, който има такива последици, е вероятно да има и последиците на злоупотреба с господстващо положение. или 89. Принципът, задължаващ предприятията с господстващо поло- жение да сключват договор при определени обстоятелства, често ще бъде от значение в далекосъобщителния сектор. Понастоящем съществуват монополи виртуални монополи при предоставянето на мрежова инфраструктура за по-голяма част от услугите в областта на далекосъобщенията е в Общността. Дори когато ограниченията са, или скоро предстои да бъдат отменени, конкуренцията на пазара надолу по веригата ще продължи да зависи от цените и условията на достъп до мрежовите услуги нагоре по веригата, което ще има по-скоро постепенно, отколкото автоматично отражение върху конкурентните сили на пазара. Като се има предвид темпът на технологичните промени в далекосъобщителния 90. Комисията трябва да гарантира, че контролът по отношение на съоръжението, който се упражнява от историческия опе- ратор, не се използва в ущърб на развитието на конкурентната среда в далекосъобщителния сектор. Едно дружество, което е с господстващо положение на пазара на услуги и което злоупотребява в нарушение на член 86 на този пазар, може да бъде принудено, за да прекрати тази злоупотреба, да пре- достави достъп до неговото съоръжение на един или повече конкуренти на този пазар. По-специално, едно дружество може да злоупотреби с господстващото си положение, ако с действията си то препятства появяването на нов продукт или услуга. 91. Отправната точка за анализ от страна на Комисията ще бъде установяването на съществуващ или потенциален пазар, за който е направено искане за достъп. За да се определи дали трябва да бъде наложено предоставянето на достъп съгласно нормите на конкуренцията, следва да се вземе предвид нарушаването, от страна на предприятието с господстващо няма положение дискриминационно поведение по отношение на изброените по-долу елементи, разглеждани кумулативно: задължение неговото на да а) достъпът до съответното съоръжение по принцип е от основно значение, за да има конкуренция между дружест- вата на съответния пазар (67). Следователно ключовият въпрос е как се дефинира „съществено“ съоръжение. Няма да е достатъчно обстоя- телството, че положението на дружеството, което иска достъп би било по-добро, ако му се предостави такъв. Същевременно отказът да се предостави достъп трябва да води или до невъзможност, или до сериозна и неизбежна неикономичност за осъществяване на дейностите, които дружеството възнамерява да предприеме на този пазар. Независимо от това, че например, алтернативната инфра- структура може, считано от 1 юли 1996 г. , да бъде използ- вана за предоставяне на либерализирани услуги, ще бъде необходимо известно време преди това да се създаде задоволителна алтернатива за съоръжението, което се предлага от страна на историческия оператор. Такава алтернативна инфраструктура не може понастоящем да предложи същия интензивен географски обхват, като този на мрежата на историческия далекосъобщителен опера- тор; 138 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 б) налице е достатъчен капацитет на разположение, за пре- доставяне на достъп; по-тежко, отколкото тежестта на вредите за конкуренцията, които биха настъпили при отказан достъп в това число и вредите спрямо предоставяните услуги надолу по веригата. в) собственикът на инфраструктурата не задоволява търсе- нето на съществуващ пазар на стоки или услуги, препят- ства появяването на потенциално нова услуга или про- дукт, или препятства конкуренцията на съществуващия или потенциален пазар на стоки или услуги; 94. Три важни елемента, които се отнасят за достъпа, който би могъл да бъде манипулиран от страна на доставчика на достъпа с цел или като последица, да откаже достъп, са вре- мето, техническата конфигурация и цената. г) дружеството, което иска достъп е готово да плати разумна и недискриминационна цена и в замяна би приело всички срокове и условия за един недискриминационен достъп; 95. Далекосъобщителните оператори с господстващо положение са задължени ефективно да отговарят на исканията за достъп: просрочени и немотивирани или неоснователни откази по повод постъпили искания за достъп може да съставляват зло- употреба с господстващо положение. По-специално Коми- сията ще се стреми да сравнява отговора на искането за достъп с: д) липсва обективно обосноваване на отказа за предоставяне на достъп. Съответните основания в този контекст биха включвали непреодолими трудности за предоставяне на достъп на дружеството, желаещо достъп, или необходимостта за соб- ственика на инфраструктурата, който е инвестирал с цел въвеждане на нов продукт или услуга, да разполага с достатъчно време и възможности за използване на инфра- структурата с цел да пуска на пазара този нов продукти или услуга. Независимо от това, обаче, всяко обосноваване следва да се разглежда внимателно и с оглед обстоятел- ствата по конкретния в далекосъобщителния сектор е предимствата за крайните потребители, които произтичат от конкурентната среда, да не са застрашени от действията на бившите държавни монополисти, които препятстват възникването и разви- тието на конкуренцията. случай. Особено важно 92. При определяне на това дали е извършено нарушение на член 86, следва да се отчита както фактическата обстановка, в тази и други географски области, и когато това е относимо, връзката между искания достъп и техническата конфигурация на инфраструктурата. а) обичайната времева рамка и приложимите условия, при които предоставящият достъп дава такъв до своята инфра- структура в полза на своите дъщерни дружества или дей- стващи клонове; б) отговорите на искания за достъп до сравнима инфраструк- тура в други държави-членки; в) обясненията, дадени за всяко забавяне при обработването на искания за достъп. 96. Въпросите за техническата конфигурация по същия начин ще бъдат внимателно разглеждани, за да се определи дали те имат съществено значение. По принцип, правилата на конкурен- цията изискват на страната, която иска достъп да бъде даден такъв в най-подходящия за нея пункт, при условие, че има възможност за това от техническа гледна точка. Аргументите за техническите възможности за предоставяне на един пункт могат да бъдат обективно основание за отказ на доставка — например, трафикът, за който се иска достъп трябва да отго- варя на съответните технически стандарти за инфраструкту- рата — или може да става въпрос за ограничения, свързани с капацитета, с оглед на рационалност (68). 93. Въпросът за обективната обоснованост изисква особено задълбочен анализ в тази област. В допълнение към опреде- ляне на това дали трудностите, посочени по всеки конкретен случаи са достатъчно сериозни, за да обосноват отказа за пре- доставяне на достъп, компетентните органи трябва също така да решат дали преодоляването на тези трудности би било 97. Прекомерната цена за достъпа, представляваща злоупотреба сама по себе си (69), може също така да доведе на практика и до отказ за предоставянето на достъп. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 139 98. Съществуват редица елементи на тези тестове, които изи- скват свързани с внимателна преценка. Въпросите, ценообразуването в далекосъобщителния сектор ще бъдат разглеждани в светлината на задълженията по Директивата за Рамката за отваряне на мрежата, които предвиждат нали- чие на прозрачни счетоводни системи за отчитане на разходите. Мрежова конфигурация 102. Мрежовата конфигурация на мрежов оператор с господ- стващо положение, която прави достъпа обективно по-труден за доставчиците на услуги (71), би съставлявала злоупотреба с господстващо положение, освен ако не е обек- тивно обоснована. Едно такова обективно основание би могло да е налице, ако мрежовата конфигурация осигурява ефективността на мрежата като цяло. Обвързване Преустановяване на доставки 99. Що се отнася до третата ситуация, посочена в точка 84, някои предходни решения на Комисията и съдебната прак- тика на Съда на Европейските общности са се занимавали с преустановяването на доставки за конкурентите надолу по веригата. По делото Commercial Solvents Съдът на Европей- ските общности приема, че „едно предприятие с господ- стващо положение на пазара на суровини, което с цел да запази тези суровини за производството на собствена про- дукция, отказва доставки на клиент, произвеждащ същата продукция, създава по този начин възможност за премахване на конкуренцията от страна на същия клиент, което пред- ставлява злоупотреба с господстващо положение по смисъла на член 86“ (70). 100. Независимо от това, че тези случаи се отнасят до преустано- вяване на доставка на продукти, няма разлика по принцип между тях и прекратяване на достъп. Едностранното прек- ратяване на споразуменията за достъп повдига по същество въпроси, подобни на тези, които се обсъждат по отношение на отказите. Прекратяването на достъпа по отношение на съществуващ клиент обикновено е злоупотреба. Разбира се, могат да бъдат излагани обективни обстоятелства в подкрепа на прекратяването. Такива обстоятелства следва да бъдат пропорционални на последиците от премахването на конкуренцията. на на на пазар, 103. Налице е сериозно безпокойство, когато се обвързва който предоставянето услуги, далекосъобщителният оператор е с господстващо положение с предоставянето на услуги, по отношение на които не е налице такава пазарна позиция (72). Когато вертикално интегрираният мрежов оператор с господстващо положение задължава страна, която иска достъп, да закупи от него една или повече услуги (73) без основателна причина, това може да изключи възможността за конкурентите на доставчика на достъп с господстващо положение да предлагат самостоя- телно същите услуги. Поради това такова изискване би могло да представлява злоупотреба съгласно член 86. Освен това, Съдът е приел, че „… дори когато обвързаната продажба на два продукта е в съответствие с търговската им употреба или е налице естествена връзка между двата про- дукта, такава продажба въпреки всичко може да предста- влява злоупотреба с господстващо положение съгласно член 86, освен ако не е обективно обоснована…“ (74). Ценообразуване 104. При определяне на това дали има проблем при ценообразуването съгласно правилата на конкуренцията, ще е необходимо да се докаже, че разходите и приходите са раз- пределени по подходящ начин. Неподходящото разпреде- ляне с ценообразуването на отделните услуги би могло да бъде използвано като механизъм за свръх ценообразуване, хищническо ценообразуване или принудително намаляване на цената. прехвърляне разходите връзка във на и 2. 2. Д р у г и ф о р м и н а з л о у п о т р е б а 101. Отказите за предоставяне на достъп са само една от възмож- ните форми на злоупотреба в тази област. Злоупотребите могат, inter alia, да възникнат и в контекста на предоставен достъп. Злоупотреба може да е налице, когато поведението на оператора е дискриминационно или неговите действия ограничават по друг начин пазара или техническото развитие. Посочените по-долу примери са неизчерпателни по отношение на случаите, в които може да има злоупот- реба. Свръхценообразуване 105. Проблемите, свързани с ценообразуването във връзка с достъпа на доставчиците на услуги до инфраструктурата на оператора с господстващо положение, често водят до изключително високи цени (75): при липса на друга жизнеспособна алтернатива на съоръжение, до което се търси достъп от доставчиците на услуги, операторът с гос 140 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 подстващо или монополно положение може да бъде склонен да налага свръхцени. Хищническо ценообразуване 106. Свръхцената е определена от Съда на Европейските общ- ности като „превишена по отношение на икономическата стойност на предлаганата услуги“ (76). В допълнение, Съдът на Европейските общности пояснява, че един от начините да бъде изчислено това е следният: „Това превишаване би могло да бъде обективно установено, ако би могло да бъде изчислено чрез сравняване на продаж- ната цена на съответния продукт и средствата за неговото производство (77). 107. За Комисията е необходимо да определи какви са действи- телните разходи за съответния продукт. Поради това, подхо- дящото разпределение на разходите е от основно значение за това дали има завишена цена. Например, ако дружеството е ангажирано в редица дейности, ще бъде необходимо съот- ветните разходи да бъдат разпределени по различните дей- ности, заедно със съответния им дял от общите разходи. Може също така да е необходимо Комисията да определи методология за надлежното разпределение на разходите, когато тя е предмет на спор. 108. Съдът на Европейските общности също така отбелязва, че при определяне на това какво представлява свръхцена, следва да бъде взето предвид законодателството на Общ- ността, което установява принципи на ценообразуването в съответния сектор (78). 109. По-нататък сравнението с други географски области може също да бъде използвано като индикатор за свръхцена: Съдът на Европейските общности постановява, че ако е въз- можно би могло да се направи, сравнение между цените наложени от предприятие с господстващо положение и цените, които са установени на отворени за конкуренция пазари (79). Такова сравнение би предоставило основа за оценка на това дали цените, наложени от предприятието с господстващо положение са справедливи (80). При опреде- лени обстоятелства, когато не са на разположение сравни- телни данни, регулаторните органи се стремят да определят каква би била конкурентната цена, ако съществува конкурентен пазар (81). В подходящи случаи такъв анализ може да бъде взет предвид от Комисията при определяне на свръхцена. 110. Хищническо ценообразуване е налице, когато предприя- тието с господстващо положение продава стока или услуга под себестойността ѝ(cid:65) в продължителен период от време с цел да се възпре навлизането на пазара или да изтласка конкурент от бизнеса, което дава възможност на предприя- тието с господстващо положение да увеличи още пазарната си сила и впоследствие да натрупа печалба. Такива необосновано ниски цени са в нарушение на член 86, буква а). Такъв проблем би могъл например да възникне в контекста на конкуренцията между различни мрежови дале- косъобщителни инфраструктури, когато операторът с гос- подстващо положение е склонен да определи необосновано ниски цени за достъп с цел да отстрани конкуренцията от други (новопоявяващи се) доставчици на инфраструктура. По принцип една цена е злоупотребяваща, ако тя е под сред- ните променливите разходи на дружеството или е под сред- ните общи разходи и е част от антиконкурентен план (82). В мрежовите индустрии простото прилагане на горното пра- вило не би се отразило на икономическата действителност. 111. Това правило е установено по делото AKZO, където Съдът на Европейските общности определя средните променливи разходи като „такива, които варират в зависимост от произвежданото количество“ (83) и обяснява мотивите за това правило по следния начин: „Едно предприятие с господстващо положение няма друг интерес от налагане на такива цени, освен отстраняването на конкуренти, което да му даде възможност впоследствие зна- чително да увеличи своите цени като се възползва от монополното си положение, доколкото, чрез всяка про- дажба реализира загуби, най-вече от общия размер на фиксираните разходи (тези, които остават постоянни, неза- висимо от произвежданото количество) и най-малко — като част от променливите разходи, отнасящи се до единица про- изведена продукция. “ при която всички 112. За да се предлага една услуга или група от услуги доходоносно, един оператор трябва да възприеме ценова стратегия, допълнителни разходи при предоставянето на такава услуга или група от услуги, се покриват от допълнителни приходи, които са резултат от предоставянето на тази услуга или група от услуги. Когато операторът с господстващо положение опре- деля цена за определен продукт или услуга, която е под неговите средни общи разходи за предоставяне на тази услуга, операторът следва да обоснове тази цена по търгов- ски начин: един оператор с господстващо положение, който 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 141 би имал полза от такава ценова политика само ако един или повече от него вите конкуренти бъдат отслабени, извършва злоупотреба с господстващо положение. 113. Както е посочено от Съда на Европейските общности по делото AKZO, Комисията трябва да определи цената, под която едно дружество може да реализира приходи само поради отслабването или отстраняването на един или повече в мрежовите конкуренти. Структурите на разходите индустрии е доста различна от по-голяма част от останалите индустрии, тъй в мрежовите индустрии общите и съвместни разходи са много по-големи. 114. Например при предоставяне на далекосъобщителни услуги, цената, която е равностойна на променливите разходи на дадена услуга, може да е значително по-ниска от цената, необходима на оператора, за да покрие разходите за предос- тавяне на тази услуга. За да се приложи теста AKZO по отношение на налаганите за определен период цени от даден оператор, които са определящи за решението на този опера- тор да инвестира, разчетените разходи следва да включват сумата на общите разходи, присъщи за предоставянето на услугата. При анализирането на тази ситуация следва да се вземе предвид подходяща времева рамка, в която да бъдат анализирани разходите. В по-голяма част от случаите има основание да се счита, че нито много къс, нито много дълъг период от време се считат за подходящи. 115. При тези обстоятелства Комисията често трябва да преце- нява размера на средните допълнителни разходи, присъщи за предлагането на услугата разходи, като може и да е необ- ходимо да прецени и средните допълнителни разходи за период от време, по-дълъг от една година. 116. При възникване на случай, правилата за предоставяне на достъп при отваряне на далекосъобщителната мрежа, както и препоръките на Комисията относно счетоводните изиск- вания и изискванията за прозрачност, ще помогнат за гаран- тиране на ефективното прилагане на член 86 в този контекст. Ценова преса (Price squeeze) 117. Когато операторът е с господстващо положение на продуктовия пазар или на пазара за услуги, ценовата преса би била злоупотреба с господстващо положение. Ценова преса би била налице, когато дейностите, надолу по вери- гата, на предприятието с господстващо положение не носят печалба спрямо цената, която то събира от своите конку- ренти, нагоре по веригата, за ползването на неговите съоръ- жения. Реализираните загуби от дейността, надолу по вери- гата, могат да се прикрият, ако операторът с господстващо положение е приспаднал разходи от дейности на достъп, които разходи е следвало да бъдат надлежно приспаднати от дейностите надолу по веригата или е определил цените за различните дейности в рамките на предприятието по друг, ненадлежен начин. Препоръката на Комисията за разделното счетоводство в контекста на взаимното свързване разглежда този въпрос препоръчвайки отделно счетоводство за различ- ните дейности, осъществявани от вертикално интегрирания оператор с госопдстващо полжение. Комисията може, ако това е необходимо, да изисква от предприятието с господ- стващо положение да покаже отделни счетоводни сметки, които се отнасят до всички необходими аспекти на дей- ността му. Независимо от това, обаче, наличието на отделно счетоводство не гарантира липсата на злоупотреба с господ- стващо положение: Комисията ще преценява, когато това се налага, фактите по всеки един конкретен случай. 118. При подходящи условия ценовата преса би могла да бъде доказана чрез показване на разликата между цената за достъп, наложена на конкурентите на пазара надолу по веригата (включително дейностите надолу по веригата на предприятието с господстващо положение, ако има такива) и цената, която мрежовият оператор е наложил на пазара надолу по веригата, която не е достатъчна, за позволи на един сравнително ефективен доставчик на услуги на пазара надолу по веригата, да генерира обичайната печалба (освен ако предприятието с господстващо положение не докаже, че неговата дейност надолу по веригата е изключително ефек- тивна) (84). 119. Ако нито един от тези сценарии не е налице, конкурентите надолу по веригата биха могли да се сблъскат с ценова преса, което да ги изтласка извън пазара. Дискриминация 120. Доставчикът на достъп с господстващо положение не може да дискриминира страните по различни споразумения за достъп, когато такава дискриминация би довела до ограни- чаване на конкуренцията. Всяко различно третиране на стра- ните, което произтича по-скоро от начина на ползване на достъпа, а не е резултат от разлика в договорите за предос- тавяне на достъп, е дискриминация, доколкото е налице дос- татъчна степен на вероятност то да ограничи или наруши действителната или потенциална конкуренция и на това основание то би било в противоречие с член 86. Такава дис- криминация би могла да бъде под формата на налагане на различни условия, включително определяне на различни цени, или налагане на други вид различни условия в спора- зуменията за достъп, освен ако тя не е обективно обоснована, например от съображения, свързани с разходи или по тех- нически причини, или поради факта, че клиентите оперират на различни нива. Такава дискриминация е вероятно 142 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 да ограничи конкуренцията в пазара надолу по веригата, по отношение на който дружеството иска достъп и се стреми да оперира, поради това, че тя може да ограничи възможността на този оператор да навлезе на пазара или да разшири дей- ностите си на този пазар (85). Важно е да се има предвид, че член 85 и член 86 регулират конкуренцията, а не регулаторни въпроси. Член 86 не изи- сква едно предприятие с господстващо положение да тре- тира различните клиенти по различен начин, освен ако това не е резултат от условия на пазара и от принципите на член 86. Обратното, член 86 забранява на предприятията с господстващо положение да имат дискриминационно отно- шение към сходни договори, когато такава дискриминация би имала последици върху конкуренцията. 121. По същия начин дискриминацията би имала подобни после- дици по отношение на конкуренцията, ако тя съществува между оператори в тясно свързани пазари надолу по вери- гата. Когато съществуват два обособени продуктови пазара надолу по веригата, но един продукт би могъл да се приеме за взаимозаменяем на друг, с изключение само на факта, че има разлика в цената на двата, дискриминацията при опре- делянето на цените, които се определят на доставчиците на тези продукти, би могла да намали съществуващата или потенциалната конкуренция. Например, независимо от това, че фиксираните или мобилни телефонни услуги понастоя- щем вероятно представляват самостоятелни продуктови пазари, е вероятно те да се слеят. Определянето на по-високи цени за взаимно свързване по отношение на мобилните опе- ратори, в сравнение със стационарните оператори, би могло да попречи на това сливане, поради което би имало после- дици по отношение на конкуренцията. Подобни последици по отношение на конкуренцията е вероятно да възникнат и в други далекосъобщителни пазари. При всички случаи, такава дискриминация е трудно да бъде обоснована, като се има предвид задължението за разходоориентирани цени. 122. По отношение на ценовата дискриминация член 86, буква в) забранява едно предприятие с господстващо положение необосновано си (86), дискриминира включително в зависимост от това дали те са съгласни да имат отношения единствено с него или не. клиентите да 123. Член 7 от Директивата за взаимното свързване предвижда, че „различните тарифи, условия и срокове за взаимно свързване могат да бъдат определяни за различни категории предприя- тия, които имат разрешение да предоставят мрежи и услуги, ако такива разлики могат да бъдат обективно обосновани въз основа на вида взаимно свързване, което се предоставя и/или на съответните национални условия за даване на лицензия…“ (при условие, че такива различия не водят до нарушаване на конкуренцията). 124. По всеки конкретен случай следва да се установи дали такива разлики водят до нарушаване на конкуренцията. 125. Дискриминация, която не е обективно обоснована по отно- шение на който и да е аспект или условие на дадено спора- зумение за достъп, може да представлява злоупотреба. Дис- криминацията може да се отнася до елементи като цени, забава, технически достъп, рутинг (87), предоставяне на теле- фонни номера, ограничения в използването на мрежата, превишаващи основните изисквания и използване на данни за клиентската мрежа. Независимо от това, обаче, наличието на дискриминация може да бъде установено само при раз- глеждането на всеки отделен случай. Дискриминацията нарушава член 86, независимо от това дали е резултат или има нещо общо с условията в конкретно споразумение за достъп. 126. В този контекст съществува общо задължение за мрежовия оператор да третира независимите от него клиенти по същия начин, както и своите дъщерни дружества или собствената си дейност на пазара надолу по веригата. Характерът на клиента и неговите потребности могат да играят значителна роля при определяне на това дали договорите са сравними. Различните цени за клиентите на различни нива (например продажба на едро и продажба на дребно) не представляват обезателно дискриминация. 127. Въпроси, свързани с дискриминацията, могат да възникнат във връзка с техническата конфигурация на достъпа, като се има предвид нейното значение с оглед самия достъп. Степен на техническата сложност на достъпа: ограниче- нията от вида или от нивото на мрежовата йерархичност на централа, включена в достъпа или от техническия капаци- тет на тази централа, имат пряко значение за конкуренцията. Възможно е наличното съоръжение да подпомогне връзката или вида интерфейс или сигналната система, използвани за определяне на услугата, която е на разположение на стра- ната, желаеща достъп (например мрежово съоръжение за разузнаване). 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 143 Брой и/или разположението на точките за свързване: необ- ходимостта за събиране и разпределяне на трафика за опре- делена територия, обслужвана директно от прекъсвача, може да бъде от по-голямо значение отколкото преноса на по-високото ниво в мрежовата йерархия. Страната, която иска достъп прави допълнителни разходи или като доставя връзки на по-голямо разстояние от нейния собствен центра- лен прекъсвач или поради това, че трябва да плаща по-високи такси за пренос. характерни последици: ограничаване на конкуренцията между двете страни по споразумението за достъп или огра- ничение на конкуренцията от трети страни, например чрез изключителност, предоставена на една или две от страните по договора. В допълнение, когато една страна е с господ- стващо положение, условията на споразумението за достъп може да водят до укрепване на това господстващо положе- ние или до разширяването му по отношение на свързан пазар, или може да представляват незаконно използване на господстващото положение чрез налагане на несправедливи условия. Еднакъв достъп: възможността потребителите на страната, която иска достъп да получават услугите, които се предоста- вят от доставчика на достъп, като използват един и същ брой набрани цифри, както и потребителите на последния, е основна конкурентните далекосъобщения. характеристика на Обективно обосноваване 128. Обосноваването би могло да включва фактори, относими към действителните операции на мрежата, която е собстве- ност на доставчика на достъп, или лицензионни ограниче- ния, съвместими, например с правата върху интелектуална собственост. 2. 3. З л о у п о т р е б а с ъ с с ъ в м е с т н о г о с п о д с т в а щ о п о л о ж е н и е 132. Споразуменията за достъп, при които достъпът е по прин- цип неограничен, не е вероятно да ограничават конкурен- цията по смисъла на член 85, параграф 1. Изключителността при задълженията по договори за предоставяне на достъп на едно дружество е вероятно да ограничи конкуренцията, защото те ограничават достъпа до инфраструктурата за оста- налите дружества. Доколкото по-голяма част от мрежите имат по-голям капацитет от този, необходим на един- единствен потребител, в такъв далекосъобщителния сектор. е обичайно случаят 133. Споразуменията за достъп могат да имат сериозно значение за повишаване на конкуренцията поради това, че те могат да подобрят достъпа до пазарите надолу по веригата. Споразу- менията за достъп в контекста на взаимното свързване са от основно значение за интероперативността на услугите и за инфраструктурата, като по този начин увеличават конкурен- цията на пазара на услуги надолу по веригата, което е вероятно да включи по-висока добавена стойност, откол- кото местната инфраструктура. 129. В случаите на съвместно господство (виж точка 76 и след- ващи), поведението на едно от няколко предприятия, които са с господстващо положение може да представлява зло- употреба, дори и останалите дружества да нямат същото поведение. 134. Налице са, въпреки това, потенциални антиконкурентни последици от определени споразумения за достъп или от клаузи, съдържащи се в такива споразумения. Споразуме- нията за достъп могат, например: 130. В допълнение към средствата за защита, съгласно нормите на конкуренцията, ако няма оператор, който да иска да предо- стави достъп и ако няма технически или търговски причини за неговия отказ, то може да се очаква националните регу- латорни органи да решат проблема като наложат на един или повече оператори да предоставят достъп при условията на съответната Директива за отваряне на мрежата или в съответствие с националното законодателство. а) да служат за средство за координиране на цени; б) да служат за средство за разпределяне на пазара; в) да имат изключителни последици за трети страни (88); г) да водят до обмяна на чувствителна търговска информа- ция между страните. 3. Споразумения за достъп (член 85) 131. Ограниченията на конкуренцията, съдържащи се или про- изтичащи от споразуменията за достъп може да имат две 135. Рискът от координиране на цените е особено голям в далекосъобщителния сектор, тъй като таксите за взаимно 144 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 свързване често възлизат на 50 % или повече от общите раз ходи за предоставяните услуги и обикновено е необходимо взаимно свързване с оператора с господстващо положение. При тези обстоятелства обхватът на ценовата конкуренция е ограничен и рискът (и сериозността) от ценово координи- ране съответно е по-голям. конфиденциалната информация е предоставена само на онези части от дружествата, които се занимават със спора- зуменията за взаимно свързване, както и да гарантират, че информацията не се използва за антиконкурентни цели. При условие че тези гаранции са налице и функционират пра- вилно, не би имало основание по принцип обикновените споразумения за взаимно свързване да попаднат в обхвата на член 85, параграф 1. 136. Освен това споразуменията за взаимно свързване между мрежови оператори може, при определени обстоятелства, да бъдат инструмент за разпределение на пазара между мрежовия оператор, който предоставя достъп и мрежовия оператор, който иска достъп, вместо да възникне мрежова конкуренция между тях. 137. В либерализираните далекосъобщения, горните видове огра- ничения на конкуренцията ще бъдат наблюдавани от нацио- налните органи и от Комисията в съответствие с правилата на конкуренцията. Правото на страните, потърпевши от антиконкурентно поведение, да се жалват пред Комисията не е ограничено от националното законодателство. 140. Изключителните споразумения, например когато трафикът преминава изключително само през далекосъобщителната мрежа на една или на два страни, вместо през мрежата на други страни, с които са били сключени споразумения за достъп, също изискват извършване на анализ по член 85, параграф 3. Ако няма обоснованост за такова преминаване, тези клаузи ще бъдат забранени. Такива клаузи за изключителност не са, обаче, неразделна част от споразуме- нията за взаимно свързване. 141. Споразуменията за достъп, които имат антиконкурентен предмет, е малко вероятно да отговарят на условията за индивидуално освобождаване по член 85, параграф 3. Клаузи, попадащи в обхвата на член 85, параг- раф 1 138. Комисията е установила определени видове ограничения, които потенциално биха нарушили член 85, параграф 1 от Договора и поради това изискват индивидуално освобожда- ване. Тези клаузи най-общо се отнасят до търговската рамка на достъпа. 142. Освен това споразуменията за достъп могат да имат отражение върху структурата на конкуренцията на пазара. Таксите за местен достъп често представляват значителна част от общите разходи за услугите, доставяни на крайните потребители от страната, която иска достъп, като по този начин се ограничава обхвата на ценовата конкуренция. Поради необходимостта да се гарантира минимална конку- ренция, Комисията ще обърне особено внимание на спора- зуменията за достъп в контекста на най-вероятните после- дици от тях за съответните пазари, с цел да гарантира, че такива споразумения не са скрито или индиректно средство за фиксиране или координиране на крайните цени за край- ните потребители, което представлява едно от най- сериозните нарушения на член 85 от Договора (90). Това би било особено опасно в олигополистичните пазари. 139. Във взаимното свързване в далекосъобщителния сектор е заложено, че страните получават определена информация за дадени потребители или за трафика на техните конкуренти. Този обмен на информация би могъл, в определени случаи, да повлияе на конкурентното поведение на съответните предприятия и би могъл лесно да бъде използван от стра- ните за съгласувани практики като разпределение на пазара, например (89). Директивата за взаимното свързване изисква информацията, получена от едно предприятие, което иска осъществяване на взаимно свързване, да бъде използвана само за целите, за които тя е доставена. За да спазят нормите на конкуренцията и гореупоменатата директива, операто- това, че въведат рите ще гаранции за трябва да 143. В допълнение, клаузите, включващи дискриминация, която води до изключване на трети страни, са също ограничаване на конкуренцията. Най-значителна е дискриминацията по отношение на цени, качество или други значителни от тър- говска гледна точка аспекти на достъпа, които водят до огра- ничаване на страната, която иска достъп. Това, от своя страна, по принцип цели несправедливо фаворизиране на операциите на доставчика на достъп. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 145 4. П о с л е д и ц и з а д ъ р ж а в и т е - ч л е н к и т ъ р г о в и я т а м е ж д у 144. Приложението както на член 85, така и на член 86 предпо- лага въздействие върху търговията между държавите-членки. 145. За да се приеме, че едно споразумение има последици за тър- говията между държавите-членки, Комисията трябва да може да „предположи с голяма степен на вероятност, въз основа на обективни фактори, юридически или фактически, че съот- ветното споразумение може да повлияе, пряко или косвено, действително или потенциално върху търговията между държавите-членки (91). територията на Общността и споразуменията за достъп могат да се отразят на възможността на доставчика на услуги или на оператора, да предоставят дадена услуга. Дори когато пазарите са основно национални, какъвто е случаят в момента, като се има предвид степента на либерализация, злоупотребата с господстващо положение засяга структурата на пазара и води до последици, които имат отражение върху търговията между държавите-членки. 148. Случаите в тази област, които се отнасят до въпроси по член 86, е вероятно да касаят или клаузи, които водят до злоупотреба в споразумения за достъп, или отказ за сключване на споразумение за достъп при разумни условия или изобщо отказ за такова споразумение. Критериите, посо- чени по-горе биха били относими и за определяне на това дали едно споразумение за достъп е в състояние да засегне търговията между държавите-членки. Не е необходимо всяко от ограниченията на конкуренцията в споразумението да е в състояние да повлияе на търговия- та (92), при условие че споразумението като цяло има такова последствие. ЗАКЛЮЧЕНИЯ 146. Що за се до отнася достъп споразуменията в далекосъобщителния сектор, Комисията ще разглежда не само преките последици от ограниченията на конкурен- цията по отношение на връзките между държавите при достъп до пазари, но също така и последиците по отноше- ние на търговията между държавите в далекосъобщителните услуги надолу по веригата. Комисията ще разглежда също и потенциала на тези споразумения да изключват даден гео- графски пазар, което би могло да препятства предприятия, които са били вече установени в други държави-членки от конкуренция в този географски пазар. 149. Комисията счита, че нормите на конкуренцията и специфич- ните секторни правила оформят общ комплекс от мерки, които гарантират либерализирана и конкурентна пазарна среда за далекосъобщителните пазари в Общността. 150. При предприемане на действия Комисията ще цели да избягва ненужно дублиране на процедури, и по-специално процедури и национални/общностни регулаторни процедури, така както е предвидено в Рамката за отваряне на далекосъобщителна мрежа. конкуренцията областта на в 147. Споразуменията за достъп в далекосъобщителния сектор обикновено засягат търговията между държавите-членки, тъй като услугите, предоставяни в мрежата се търгуват на 151. Когато нормите на конкуренцията са приложими, Коми- сията ще разглежда кои пазари са съответни и ще прилага членове 85 и 86 в съответствие с посочените по-горе принципи. 146 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 (1) Съгласно Директиви на Комисията 96/19/ЕО и 96/2/ЕО (цитирани в бележка под линия 3) определени държави-членки може да направят искане за дерогация от пълната либерализация за определен ограничен период от време. Настоящото известие не засяга такива дерогации и Комисията ще вземе предвид наличието на такива, когато прилага нормите на конкуренцията по отношение на споразуменията за достъп, както е предвидено в него. Виж: Решение 97/114/ЕО на Комисията от 27 ноември 1996 г. относно допълнителните срокове, изискани от Ирландия за прилагане на Директиви на Комисията 90/388/ЕО и 96/2/ЕО по отношение на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари (ОВ L 41, 12. 2. 1997 г. , стр. 8); Решение 97/310/ЕО на Комисията от 12 февруари 1997 г. относно допълнителните срокове, изискани от Република Португалия за прилагане на Директиви на Комисията 90/388/ЕО и 96/2/ЕО по отношение на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари (ОВ L 133, 24. 5. 1997 г. , стр. 19); Решение 97/568/ЕО на Комисията от 14 май 1997 г. относно допълнителните срокове, изискани от Люксембург, за прилагане на Директива 90/388/ЕИО по отношение на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари (ОВ L 234, 26. 8. 1997 г. , стр. 7); Решение 97/603/ЕО на Комисията от 10 юни 1997 г. относно допълнителните срокове, изискани от Испания, за прилагане на Директива 90/388/ЕИО по отношение на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари (ОВ L 243, 5. 9. 1997 г. , стр. 48); Решение 97/607/ЕО на Комисията от 18 юни 1997 г. относно допълнителните срокове, изискани от Гърция, за прилагане на Директива 90/388/ЕИО по отношение на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари (ОВ L 245, 9. 9. 1997 г. , стр. 6). (2) Съобщение на Комисията от 3 май 1995 г. до Европейския парламент и до Съвета, Консултация по Зелената книга за либерализация на далекосъобщителната инфраструктура и мрежите на кабелните телевизии COM (95) 158 окончателен. (3) Директива 88/301/ЕИО на Комисията от 16 май 1988 г. относно конкуренцията на пазарите за оборудване за далекосъобщителни терминали (ОВ L 131, 27. 5. 1988 г. , стр. 73); Директива 90/388/ЕИО на Комисията от 28 юни 1990 г. относно конкуренцията на пазарите на далекосъобщителни услуги (ОВ L 192, 24. 7. 1990 г. , стр. 10) („Директива относно услугите“); Директива 94/46/ЕО на Комисията от 13 октомври 1994 г. за изменение на Директива 88/301/ЕИО и Директива 90/388/ЕИО, по-специално по отношение на сателитните комуникации (ОВ L 268, 19. 10. 1994 г. , стр. 15); Директива 95/51/ЕО на Комисията от 18 октомври 1995 г. за изменение на Директива 90/388/ЕИО по отношение на премахването на ограниченията за използване на кабелните телевизионни мрежи за предоставяне на вече либерализирани далекосъобщителни услуги (ОВ L 256, 26. 10. 1995 г. , стр. 49); Директива 96/2/ЕО на Комисията от 16 януари 1996 г. за изменение на Директива 90/388/ЕИО по отношение на мобилните и персоналните комуникации (ОВ L 20, 26. 1. 1996 г. , стр. 59); Директива 96/19/ЕО на Комисията от 13 март 1996 г. за изменение на Директива 90/388/ЕИО по отношение на прилагането на пълната конкуренция на далекосъобщителните пазари на мобилни комуникации (ОВ L 74, 22. 3. 1996 г. , стр. 13) („Директива относно пълната конкуренция“). (4) Споразуменията за взаимната свързаност са най-съществената форма на споразумения за достъп в далекосъобщителния сектор. Основната рамка на споразуменията за взаимната свързаност е създадена от нормите за предоставяне на отворена мрежа (ОДМ), като прилагането на правилата за конкуренцията трябва да се осъществява на тази основа: Директива 97/13/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 10 април 1997 г. относно общата рамка за разрешителни и индивидуални лицензи в областта на далекосъобщителните услуги (ОВ L 117, 7. 5. 1997 г. , стр. 15) („Директива относно лицензите“); Директива 97/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1997 г. относно взаимната свързаност в далекосъобщенията за осигуряване на универсални услуги и интероперативност чрез прилагане на принципите на предоставянето на отворена мрежа (ОВ L 199, 26. 7. 1997 г. , стр. 32) („Директива относно взаимната свързаност“); Директива 90/387/ЕИО на Съвета от 28 юни 1990 г. относно създаването на общия пазар на далекосъобщителните услуги чрез прилагане на разпоредбите на отворената мрежа (ОВ L 192, 24. 7. 1990 г. , стр. 1) („Рамковата директива“); Директива 92/44/ЕИО на Съвета от 5 юни 1992 г. относно прилагането на разпоредбите на отворената мрежа по отношение на лизинговите линии (ОВ L 165, 19. 6. 1962 г. , стр. 27) („Директива относно наетите линии“); Директива 95/62/ЕИО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1995 г. относно прилагането на разпоредбите на отворената мрежа по отношение на гласовата телефония (ОВ L 321, 30. 12. 1995 г. , стр. 6), заменена с Директива 98/10/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 1998 г. относно създаването на общия пазар на далекосъобщителни услуги чрез прилагане на разпоредбите на отворената мрежа по отношение на гласовата телефония и универсалните услуги за далекосъобщения в конкурентна среда (ОВ L 101, 1. 4. 1998 г. , стр. 24) („Директива относно гласовата телефония“); Директива 97/66/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 1997 г. относно обработването на личните данни и защита на личното пространство в сектора на далекосъобщенията (ОВ L 24, 30. 1. 1998 г. , стр. 1) („Директива относно защита на данните“); (5) ОВ С 233, 6. 9. 1991 г. , стр. 2. (6) В сектора на далекосъобщенията, по-специално: Решение 91/562/ЕИО на Комисията от 18 октомври 1991 г. , Eirpage (ОВ L 306, 7. 11. 1991 г. , стр. 22); Решения на Комисията 96/546/ЕО и 96/547/ЕО от 17 юли 1996 г. , Atlas and Phoenix (ОВ L 239, 19. 9. 1996 г. , стр. 23 и стр. 57); и Решение 97/780/ЕО на Комисията от 29 октомври 1997, Unisourse (ОВ L 318, 20. 11. 1997 г. , стр. 1). Има редица висящи дела, които включват въпроси на достъпа. (7) Аспекти на конкуренцията на взаимно свързани споразумения в сектора на далекосъобщенията, месец юни 1995 г. ; Аспекти на конкуренцията на достъпа от доставчиците на услуги до ресурсите на далекосъобщителните оператори, месец декември 1995 г. Виж също Аспекти на конкуренцията при превишени цени, месец декември 1995 г. (8) Виж Зелената книга на Комисията от 3 декември 1997 г. относно сближаването в далекосъобщенията, медиите и секторите на информационната технология и влиянието им за регулирането по пътя към подхода на информационното общество (COM (97) 623). 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 147 (9) Виж Решение 97/838/ЕО на Съвета от 28 ноември 1997 г. относно приемането, от името на Европейската общност, в обхвата на нейната компетентност, на резултатите от преговорите в СТО по основните далекосъобщителни услуги (ОВ L 347, 189. 12. 1997 г. , стр. 45). (10) В отворената мрежа и Директивата относно наетите линии се предвижда първи стадий, който да дава възможност на недоволния потребител да подаде жалба до националния регулаторен орган. Тази възможност дава редица предимства. В далекосъобщителната сфера, където опитът показва, че дружествата проявяват колебливост да бъдат разглеждани като жалбоподатели срещу далекосъобщителните оператори, от които те зависят до голяма степен не само от гледна точка на конфликта, но и поради това, че процедурите, които се предвиждат съгласно рамката на отворената мрежа, са атрактивна възможност. Освен това тези процедури могат да покриват много по-широк аспект от проблеми на достъпа, които могат да бъдат решени въз основа на правилата за конкуренция. Накрая, тези процедури могат да предложат на потребителите предимството на близостта и фамилиарността на националните административни процедури; езикът също е фактор, който следва да се вземе предвид. Съгласно рамката на отворената мрежа на Директивата относно наетите линии, ако не може да бъде намерено разрешение на национално ниво, се предвижда втори стадий на европейско ниво (помирителна процедура). Споразуме нието между страните по процедурата трябва да бъде постигнато в рамките на 2 месеца, с възможност за продължаване с още 1 месец, по съгласие на страните. (11) Национален регулаторен орган — това е националният регулаторен орган, създадено от една държава-членка в контекста на Директивата относно услугите, както е изменена с рамката на отворената мрежа. Списъкът с националните регулаторни органи е публикуван в Официален вестник на Европейските общности, а последният списък може да бъде намерен на Интернет адрес: http://www. ipso. cec. be. (12) Членове 9 и 17 от Директивата относно взаимната свързаност. (13) Член 7 от Директивата относно услугите (виж бележка под линия 3) и член 5а от Директивата относно отворената мрежа (виж бележка под линия 4). Виж също Съобщение на Комисията до Европейския парламент и до Съвета относно състоянието на прилагане на Директива 90/388/ЕИО относно конкуренцията на пазарите на далекосъобщителните услуги (ОВ С 275, 20. 10. 1995 г. , стр. 2). Виж също решение на Съда на Европейските общности по Дело C-91/94, Thierry Tranchant and Telephones Stores [1995] ECR I-3911. (14) Директивата относно взаимната свързаност, цитирана в бележка под линия 4, член 9, параграф 3. (15) Решения на Първоинстанционния съд и на Съда на Европейските общности: Дело Т-24/90, Automec v. Commission [1992] ECR II-2223, параграф 77 и Дело Т-114/9,2 BEMIM [1995] ECR II-147. (16) Известие за сътрудничество с националните съдилища и Комисията при прилагането на членове 85 и 86 от Договора (ОВ С 39, 13. 2. 1993 г. , стр. 6, параграф 14). Известие за сътрудничество между националните органи в областта на конкуренция и Комисията (ОВ С 313, 15. 10. 1997 г. , стр. 3). (17) Дело 127/73, BRT v. SABAM [1974] ECR 51. (18) Дело 66/86, Ahmed Saeed [1989] ECR 838. (19) Те не трябва например да поощряват, затвърждават или одобряват последиците от антиконкурентно поведение: — Ahmed Saeed, виж бележка под линия 18; — Дело 153/93, Federal Republic of Germany v. Delta Shiffahrstages [1994] ECR I-2517, — Дело 267/86, Van Eycke [1988] ECR 4769. (20) Дело 13/77, GB-Inno-BM/ATAB [1977] ECR 2115, параграф 33: — „член 86 е насочен към предприятия, независимо от това, че Договорът вменява задължение на държавите-членки да не прилагат или да поддържат в сила всички мерки, които биха могли да премахнат неговата ефективност. “ (21) За други задължения на националните органи виж: Дело 103/88, Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839. Виж Ahmed Saeed, цитирано в бележка под линия 18: — „Членове 5 и 90 от Договора за ЕИО трябва да бъдат тълкувани като: i) забраняващи на националните органи да поощряват сключването на споразуменията за тарифи, които противоречат на член 85, параграф 1 или член 86 от Договора; и в зависимост от случая: ii) възпиращи одобрението на тези органи на тарифи, които произтичат от такива споразумения. “ (22) Съвместни дела C-6/90 и C-9/90 Francovich [1991] ECR I-5357; Съвместни дела С-46/93, Brasserie de Pêcheur v. Germany и дело С-48/93, R v. Secretary of State for Transport ex parte Factorame and others [1996] ECR I-1029. (23) Например съображение 18 от Директивата относно лицензираните линии и член 9, параграф 3 от Директивата относно взаимната свързаност, виж бележка под линия 4. (24) Регламент (ЕИО) № 4064/89 на Съвета от 21 декември 1989 г. относно контрола върху обединенията между предприятия (ОВ L 395, 30. 12. 1989 г. , стр. 1); поправена версия (ОВ L 257, 21. 9. 1990 г. , стр. 13). (25) Регламент № 17 на Съвета 6 февруари 1962 г. , Първи регламент относно прилагането на членове 85 и 86 от Договора (ОВ 13, 21. 2. 1962 г. , стр. 204). (26) Членове 2 и 4, параграф 1 от Регламент № 17. (27) Член 3 от Регламент № 17. (28) Членове 3 и 12 от Регламент № 17. (29) Дело 792/79R, Camera Care v. Commission [1980] ECR 119. Виж също Дело T-44/90, La Cinq v. Commission [1992] ECR II – 1. (30) Виж параграф 16 от известието, цитирано в бележка под линия 16. (31) Член 2 или член 4, параграф 1 от Регламент № 17. (32) Camera Care и La Cinq, цитирани в бележка под линия 29. (33) Виж точка 16 от известието, цитирано в бележка под линия 16. 148 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 (34) Виж параграф 18. (35) Виж Automec, цитиранo в бележка под линия 15, в параграф 86. (36) BRT v. SABAM, цитиранo в бележка под линия 17. (37) Член 9, параграфи 1 и 3 от Директивата относно взаимната свързаност на отворената мрежа. (38) Дело 14/83, Von Colson [1984] ECR 1891. (39) Член 15, параграф 2 от Регламент № 17. (40) Член 15, параграф 5 от Регламент № 17. (41) Член 15, параграф 6 от Регламент № 17. (42) Член 6, буква в) от Директивата относно взаимното свързване при отваряне на мрежата. (43) Освен останалото и член 9 от Директивата относно взаимното свързване при отваряне на мрежата. (44) Насоки за метода за налагане на глоби на основание член 15, параграф 2 от Регламент № 17 и член 65, параграф 5 от Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ОВ С 9, 14. 1. 1998 г. , стр. 3). (45) Виж бележка под линия 22. (46) ОВ С 372, 9. 12. 1997 г. , стр. 5. (47) Взаимната свързване е дефинирано в Директивата относно пълната конкуренция като „… физическо или логистично свързване на далекосъобщително оборудване на предприятия, предоставящи далекосъобщителни мрежи и/или далекосъобщителни услуги, с цел да се даде възможност на потребителите на едно предприятие да комуникират с потребителите на същото или друго предприятие или да имат достъп до услуги, предоставяни от трето предприятие. “ В Директивата относно пълната конкуренция и Директивите относно ОДМ далекосъобщителни услуги са определени като „услуги, чието предоставяне се състои изцяло или отчасти в трансмисия и/или ротиране на сигнали на далекосъобщителната мрежа. “ Ето защо това включва преносът на радиоразпръсквателни (broadcasting) сигнали и CATV мрежи. Далекосъобщителната мрежа е определена като „… трансмисионно оборудване или, когато е уместно, оборудване за прекъсвачи и други средства, които дават възможност за приемане на сигнали между определени прекъсвачи по жичен път, чрез радио, по оптичен път или с друго електромагнитно средство. “ (48) Решение 94/894/ЕО на Комисията от 13 декември 1994 г. , Eurotunnel (ОВ L 354, 21. 12. 1994 г. , стр. 66). (49) Виж насоките, цитирани в бележки под линия 5, параграфи 15 и 16. (50) Решение 82/896/ЕИО на Комисията от 15 декември 1982 г. , AROW/BNIC (ОВ L 379, 31. 12. 1982 г. , стр. 19). (51) Виж бележа под линия 18. (52) Съвместни дела C-48 и 66/90 Netherlands and others v. Commission [1992] ECR I-565. (53) Виж Ahmed Saeed, цитирано в бележка под линия 18, по което законодателството на общия пазар бе използвано като средство за определяне на това какво ниво на цени следва да се приеме за несправедливо за целите на член 86. (54) За всеки пазар Tetra pack бе изправена срещу едни и същи потенциални потребители и действителни конкуренти. Дело C-333/94 P, Tetra Pak International SA v. Commission [1996] ECR I-5951. (55) Виж също дефиницията, включена в „Допълнителните задължения по регулаторните принципи на Европейските общности и техните държави-членки“, използвани от Групата за основни далекосъобщения в контекста на преговорите в Световната търговска организация: Съществено съоръжение означава оборудване на обществените транспортни далекосъобщителни мрежи и услуги, което: а) се предоставя изключително или основно от един или от ограничен брой доставчици; и б) не може приемливо да бъде заменено при предоставянето на услуги по икономически или технически съображения. “ (56) Дело 6/72 Continental Can [1973] ECR 215. (57) В този контекст следва да се отбележи, че съгласно Рамката за отваряне на мрежата, за едно предприятие може да се направи уведомление, ако то има значителна пазарна сила. Определянето на това дали едно предприятие има или не значителна пазарна сила зависи от редица фактори, но отправната презумпция е, че едно предприятие с пазарен дял от повече от 25 % обикновено би било считано за имащо значителна пазарна сила. Комисията ще вземе предвид това дали за едно предприятие е направено уведомление като имащо значителна пазарна сила съгласно правилата за отваряне на мрежата, при преценката си в съответствие с нормите на конкуренцията. Ясно е, обаче, че концепцията за значителна пазарна сила по принцип описва по-скоро позиция на икономическа сила на пазара, отколкото наличие на господстващо положение: поради това фактът, че едно предприятие има значителна пазарна сила съгласно правилата за отваряне на мрежата, по принцип няма да доведе до презумпцията за господстващо положение, независимо от това, че такъв би могъл да бъде случаят в дадена конкретна ситуация. Един важен фактор, който обаче следва да бъде взет предвид, ще бъде дали определението за пазар, използвано в процедурите за отваряне на мрежата, е подходящо да бъде използвано при прилагане на нормите на конкуренцията. (58) Дело 85/76 Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. Решение 89/113/ЕИО на Комисията от 21 декември 1988 г. Decca Navigator System (ОВ L 43, 15. 02. 1989 г. , стр. 27). (59) Решение 92/553/ЕИО на Комисията от 22 юли 1992 г. Nestlé/Perrier (ОВ L 356, 5. 12. 1992 г. , стр. 1). (60) Най-разпространена ситуация. (61) Съвместни дела 6/73 и 7/73 Commercial Solvents v. Commission [1974] ECR 223 и дело C 311/84 CBEM v. CLT and IPB [1985] ECR 3261. (62) Дело C- 62/86, AKZO v. Commission [1991] ECR 223 I-3359 и дело T-65/89 BPB Industries and British Gypsum v. Commission [1993] ECR II-389. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 149 (63) Дело C-333/94 P, Tetra Pak International v. Commission [1996] ECR I-5951. По това четвърто дело приложението на член 86 може да бъде обосновано само от специални обстоятелства (Tetra Pak, параграфи 29 и 30). (64) Дело 85/76, Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. (65) Решение 94/119/ЕО на Комисията от 21 декември 1993 г. , Sea Containers v. Stena Sealink — временна мярка (ОВ L 15, 18. 1. 1994 г. , стр. 8). Решение 94/119/ЕИО на Комисията от 21 декември 1993 г. , Port of Rødby (Дания) (ОВ L 55, 26. 2. 1994 г. , стр. 52). (66) Виж (освен останалото): Решения на Съда на Европейските общности и на Първоинстанционния Съд: Дела 6 и 7/73, Commercial Solvents v. Commission [1974] ECR 223; Дело 311/84, Télémarketing [1985] ECR 3261; Дело C-18/88, RTT v. GB-Inno [1985] ECR I-5941; Дело C-260/89, Elliniki Radiophonia Teleorassi [1991] ECR I-2925; Дела T-69, T-70 и T-76/89, RTE, BBC и ITP v. Commission [1991] ECR II-458, 535, 575; Дело C-271/90, Spain v. Commission [1992] ECR I-5833; Дела C-241 242/91 P, RTE and ITP Ltd v. Commission (Magill), [1995] ECR I-743. Решения на Комисията: Решение 76/185/ЕОВС на Комисията от 29 октомври 1975 г. , National Carbonising Company (ОВ L 35, 10. 2. 1976 г. , стр. 6). Решение 88/589/ЕИО на Комисията от 4 ноември 1988 г. , London European/Sabena (ОВ L 317, 24. 11. 1988 г. , стр. 47). Решение 92/213/ЕИО на Комисията от 26 февруари 1992 г. , British Midland v. Aer Lingus (ОВ L 96, 10. 4. 1992 г. , стр. 34); B&I v. Sealink (1992 г. ) 5 CMLR 255; EC Bulletin N 6 — 1992, точка 1. 3. 30. (67) Би било недостатъчно да се докаже, че един конкурент се е нуждаел от достъп до дадено оборудване с цел да се конкурира на пазара надолу по веригата. Необходимо е да се докаже, че този достъп е необходим за всички, освен за изключителните конкуренти, за да стане достъпът задължителен. (68) Както е отбелязано в точка 91. (69) Виж точка 105. (70) Дела 6 и 7/73, Commercial Solvents v. Commission [1974] ECR 223. (71) Това означава да се използва мрежата, за да се достига до техните собствени потребители. (72) Този въпрос се разглежда също и в Рамката за отворяне на далекосъобщителната мрежа: виж член 7, параграф 4 от Директивата за взаимното свързване, член 12, параграф 4 от Директивата за гласовата телефония и приложение II към Рамковата директива за отваряне на далекосъобщителната мрежа. (73) Включително тези, които са излишни за страната, която иска достъп или наистина тези, които представляват услуги, които страната би искала да предостави на своите потребители. (74) Tetra Pak International, цитирано по-горе в бележка под линия 63. (75) Известието на Комисията от 27 ноември 1996 г. за критериите за оценка за националните схеми за разходи и финансиране на универсалните услуги и насоките за оперирането на такива схеми ще бъдат относими при определяне на степента, в която едно задължение за универсална услуга може да бъде използвано, за да обоснове допълнителни такси, свързани с разделяне на нетните разходи при предоставяне на универсални услуги (СОМ (96) 608). Виж също и позовава нето на задължението за универсална услуга в точка 59. (76) Дело 26/75, General Motors Continental v. Commission [1975] ECR 1367, параграф 12. (77) Дело 27/76, United Brands Company and United Brands Contintinental BV v. Commission [1978] ECR 207. (78) Ahmed Saeed, цитирано по-горе, в бележка под линия 18, в параграф 43. (79) Дело 30-87, Corinne Bodson v. Pompes funèbres des regions libérées [1988] ECR 2479. Виж също: Съвместни дела 110/88, 241/88 и 241/88 Francois Lucazeau and others v. Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique (SACEM) and others [1989] ECR 2811, параграф 25: „Когато едно предприятие, което има господстващо положение налага тарифа на такси за своите услуги, които са значително по-големи от тези, които се налагат в други държави-членки и когато е било извършвано продължително във времето сравнение на размера на таксите, тази разлика трябва да бъде считана за индикация за злоупотреба с господстващо положение. В такъв случай това предприятие трябва да обоснове разликата като посочи обективни различия в ситуацията в съответната държава-членка и ситуацията във всички останали държави-членки. “ (80) Виж нормите на отворената мрежа и Препоръка на Комисията за взаимната свързаност в либерализирания далекосъобщителен пазар (ОВ L 73, 12. 3. 1998 г. , стр. 42 (Текст на препоръката) и ОВ С 84, 19. 3. 1998 г. , стр. 3 (Съобщение за препоръката). (81) Например при тяхното изчисляване за тарифите за взаимно свързване. (82) AKZO, цитирано по-горе в бележка под линия 62. (83) AKZO, параграф 71. (84) Решение 88/518/ЕИО на Комисията от 18 юли 1988 г. , Naiper Brown/British Sugar (ОВ L 284, 19. 10. 1988 г. , стр. 41): разликата между индустриални цени и цени на дребно е била редуцирана до степен, в която продавачът на едро с пакетни операции, които са толкова ефективни, колкото и тези на доставчикът на едро, не би могъл да обслужва с печалба пазара на дребно. Виж също NationL Carbonising Company, цитирана в бележка под линия 66. (85) Въпреки това, когато капацитетът на инфраструктурата не е използван напълно, определянето на различна цена за достъп, зависеща от търсенето на различните пазари надолу по веригата, може да бъде обосновано в степента, в която такова разграничаване дава възможност за по-добро развитие на определени пазари, и когато такова разграничаване не ограничава или не премахва конкуренцията. В такъв случай Комисията ще анализира глобалните последици от такава ценова диференциация за всички пазари надолу по веригата. 150 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 (86) Дело C-310/93 P, BPB Industries und British Gypsum v. Commission [1995] ECR I-865, в точка 904, прилагайки за дискриминация от BPB по отношение на потребители в свързан пазар на сухи пластири. (87) Това означава — Списък на предпочитани оператори със съответстващи мрежи. (88) Решение 94/663/ЕО на Комисията от 21 септември 1994 г. , Night Services (ОВ L 259, 7. 10. 1994 г. , стр. 20); Решение 94/894/ЕО на Комисията, виж бележка под линия 48. (89) Дело Т-34/92, Fiatagri Uk and New Holland Ford v. Commission [1994] ECR II-905; Дело C-8/53 P, New Holland Ford v. Commission, решение от 28 май 1988 г. , все още не докладвано; Дело Т-35/92, John Deere v. Commission [1994] ECR II-957; Дело Т-35/92, John Deere v. Commission, решение от 28 май 1988 г. , все още не докладвано. (Делa, включващи жалби, заведени срещу Решение 92/157/ЕИО на Комисията от 17 февруари 1992 г. , UK Agricultural Tractor Registration Exchange) (ОВ L 68, 13. 3. 1992 г. , стр. 19). (90) Дело 8/72, Vereniging van Cementhandelaaren v. Commission [1972] ECR 977; Дело 123/85, Bureau National Interprofessionnel du Cognac v Clair [1985] ECR 391. (91) Дело 56/65, STM [1966] ECR 235, стр. 249. (92) Дело 193/83, Windsurfing International v. Commission [1986] ECR 611