title: Pranešimas apie konkurencijos taisyklių taikymą prisijungimo susitarimams telekomunikacijų sektoriuje Teisiniai pagrindai, atitinkamos rinkos ir principai (98/C 265/02)tekstas svarbus EEE.

formats: html pdf print

text: 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 255 31998Y0822(01) C 265/2 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 8 22 Pranešimas apie konkurencijos taisyklių taikymą prisijungimo susitarimams telekomunikacijų sektoriuje TEISINIAI PAGRINDAI, ATITINKAMOS RINKOS IR PRINCIPAI (98/C 265/02) (tekstas svarbus EEE) PRATARMĖ Telekomunikacijų versle prisijungimo susitarimai yra labai svarbūs, kad rinkos dalyviai galėtų naudotis liberalizavimu. Šio pranešimo tikslas yra trejopas: — išdėstyti iš Bendrijos konkurencijos teisės kylančius ir daugelyje Komisijos sprendimų parodytus prisijungimo principus tam, iniciatyvai kad būtų galima sukurti didesnį rinkos tikrumą ir stabilesnes sąlygas investicijoms bei komercinei telekomunikacijos ir daugialypės terpės sektoriuose, — apibrėžti ir išaiškinti santykius tarp konkurencijos teisės ir sektoriui skirtų teisės aktų pagal Sutarties 100a straipsnio sistemą (ypač tai sietina su santykiais tarp konkurencijos taisyklių ir prisijungimą prie atvirojo tinklo reglamentuojančių teisės aktų), — paaiškinti, kaip šiame kontekste konkurencijos taisyklės bus nuosekliai taikomos sektoriams, susijusiems su naujų paslaugų teikimu, o ypač prisijungimo klausimams ir tinklų sąsajoms. ĮŽANGA 1. Visiško liberalizavimo telekomunikacijų sektoriuje tvarkaraš- tis dabar jau yra nustatytas, ir dauguma valstybių narių iki 1998 m. sausio l d. turėjo pašalinti paskutines telekomuni- kacijų tinklų ir paslaugų teikimo vartotojams konkurencinėje aplinkoje kliūtis (1). Dėl šio liberalizavimo atsiras antras gimi- ningų produktų ar paslaugų kompleksas ir poreikis prisi- jungti prie įrenginių, reikalingų šioms paslaugoms teikti. Šiame sektoriuje įjungimas į valstybinį perjungiamąjį teleko- munikacijų tinklą yra tipiškas, bet ne vienintelis tokio prisi- jungimo pavyzdys. Komisija yra pareiškusi, kad tai apibrėž prisijungimo susitarimų tvarką telekomunikacijų sektoriuje pagal konkurencijos taisykles (2). Todėl šis pranešimas yra (1) Pagal Komisijos direktyvas 96/19/EB ir 96/2/EB (pavadinimai nuro- dyti 3 išnašoje) tam tikros valstybės narės gali tam tikriems ribotiems laikotarpiams prašyti visiško liberalizavimo išlygos. Šis informacinis pranešimas nepažeidžia tokių išlygų, o Komisija, konkurencijos taisykles taikydama prisijungimo susitarimams taip, kaip aprašyta šiame pranešime, atsižvelgs į tokių išlygų buvimą. Žr. : 1996 m. lapkričio 27 d. Komisijos sprendimas 97/114/EB dėl Airijos prašomų papildomų įgyvendinimo laikotarpių Komisijos direkty- voms 90/388/EEB ir 96/2/EB dėl visiškos konkurencijos telekomu- nikacijų rinkose įgyvendinti (OL L 41, 1997 2 12, p. 8); 1997 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimas 97/310/EB dėl papil- domų įgyvendinimo laikotarpių suteikimo Portugalijos Respublikai Komisijos direktyvoms 90/388/EEB ir 96/2/EB dėl visiškos konku- rencijos telekomunikacijų rinkose įgyvendinti (OL L 133, 1997 5 24, p. 19); 1997 m. gegužės 14 d. Komisijos sprendimas 97/568/EB dėl papil- domų įgyvendinimo laikotarpių suteikimo Liuksemburgui Direkty- vai 90/388/EEB dėl visiškos konkurencijos telekomunikacijų rinkose įgyvendinti (OL L 234, 1997 8 26, p. 7); 1997 m. birželio 10 d. Komisijos sprendimas 97/603/EB dėl papil- domų įgyvendinimo laikotarpių suteikimo Ispanijai Komisijos direk- tyvai 90/388/EEB dėl visiškos konkurencijos telekomunikacijų rin- kose įgyvendinti (OL L 243, 1997 9 5, p. 48); 1997 m. birželio 18 d. Komisijos sprendimas 97/607/EB dėl papil- domų įgyvendinimo laikotarpių suteikimo Graikijai Direktyvai 90/388/EEB dėl visiškos konkurencijos telekomunikacijų rinkose įgy- vendinti (OL L 245, 1997 9 9, p. 6). (2) 1995 m. gegužės 3 d. Komisijos pranešimas Europos Parlamentui ir Tarybai, Konsultacija dėl Žaliosios knygos apie telekomunikacijų infrastruktūros ir kabelinės televizijos tinklų liberalizavimą, COM(95) 158 final. skirtas klausimams, kaip konkurencijos taisyklės ir procedū- ros yra taikomos prisijungimo susitarimams suderinto EB ir nacionalinio reguliavimo telekomunikacijų sektoriuje kon- tekste. 2. Telekomunikacijų liberalizavimo reguliavimo sistemą sudaro direktyvos, išleistos pagal Sutarties 90 straipsnį, ir derinimo direktyvų, išleistų pagal 100a straipsnį, visų prima įskaitant atvirojo tinklo tiekimo (ATN) sistemą. ATN sistema nustato suderintas prisijungimo ir įjungimo į telekomunikacijų tink- lus bei balso telefonijos paslaugų taisykles. Liberalizavimo ir derinimo teisės aktais nustatyta teisinė sistema yra pagrindas bet kuriam Komisijos veiksmui, taikant konkurencijos taisyk- straipsnio teisės les. direktyvomis) (3), (ATN derinimo direktyvomis) (4) kad aktais užtikrinti, liberalizavimo siekiama ir yra aktais teisės (90 Ir (3) 1988 m. gegužės 16 d. Komisijos direktyva 88/301/EEB dėl konku- rencijos telekomunikacijų terminalo įrangos rinkose (OL L 131, 1988 5 27, p. 73); 1990 m. birželio 28 d. Komisijos direktyva 90/388/EEB dėl konku- rencijos telekomunikacijų paslaugų rinkose (OL L 192, 1990 7 24, p. 10) („Paslaugų direktyva“); 1994 m. spalio 13 d. Komisijos direktyva 94/46/EB, iš dalies pakei- čianti ir papildanti Direktyvą 88/301/EEB ir Direktyvą 90/388/EEB, pirmiausia dėl palydovinių komunikacijų (OL L 268,1994 10 19, p. 15); 1995 m. spalio 18 d. Komisijos direktyva 95/51/EB, iš dalies pakei- čianti ir papildanti Direktyvą 90/388/EEB dėl kabelinės televizijos tinklų naudojimo jau liberalizuotoms telekomunikacijų paslaugoms teikti apribojimų uždraudimo (OL L 256, 1995 10 26, p. 49); 1996 m. sausio 16 d. Komisijos direktyva 96/2/EB, iš dalies pakei- čianti ir papildanti Direktyvą 90/388/EEB dėl mobilių ir asmeninių ryšio priemonių (OL L 20, 1996 1 26, p. 59); 1996 m. kovo 13 d. Komisijos direktyva 96/19/EB, iš dalies pakei- čianti ir papildanti Direktyvą 90/388/EEB dėl visiškos konkurencijos įgyvendinimo telekomunikacijų rinkose (OL L 74, 1996 3 22, p. 13) („Visiškos konkurencijos direktyva“). (4) Sujungimo susitarimai yra reikšmingiausia prisijungimo susitarimo forma telekomunikacijų sektoriuje. Ryšio susitarimų teisinius pagrin- dus nustato atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taisyklės, o konkurenci- jos taisyklių taikymą reikia žiūrėti šiame fone: 1997 m. balandžio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/13/EB dėl bendrų teisinių pagrindų leidimams ir individualioms licencijoms telekomunikacijų paslaugų srityje išduoti (OL L 117, 1997 5 7, p. 15) („Licencijavimo direktyva“); 1997 m. birželio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/33/EB dėl ryšio telekomunikacijose ryšium su visuotinės paslau- gos ir suderinamumo užtikrinimu taikant atvirojo tinklo nuostatos 256 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. būtų pasiekti Sutarties 3 straipsnyje išdėstyti Bendrijos tikslai ir konkrečiai – kad būtų sukurta „sistema, užtikrinanti, kad vidaus rinkoje nebūtų iškraipoma konkurencija“, ir „vidaus rinka, kurioje tarp valstybių narių panaikinamos kliūtys lais- vam prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimui“. 3. Komisija yra paskelbusi EEB konkurencijos taisyklių taikymo telekomunikacijų sektoriuje Rekomendacijas (1). Šis praneši- mas yra skirtas papildyti tas Rekomendacijas, kurios detaliai nenagrinėja prisijungimo klausimų. 4. Telekomunikacijų sektoriuje liberalizavimo ir derinimo teisės aktai Bendrijos firmoms leidžia ir supaprastina jų užduotį imtis naujų veiklos rūšių naujose rinkose ir dėl to leidžia var- totojams gauti naudos iš padidėjusios konkurencijos. Šios palankios aplinkybės neturėtų būti statomos į pavojų konku- renciją ribojančiais ar antikonkurenciniai įmonių veiksmais: todėl Bendrijos konkurencijoms taisyklės yra svarbios užtik- rinant, kad ši plėtra būtų baigta. Naujiems rinkos dalyviams pradiniuose etapuose turi būti garantuota teisė prisijungti prie esamų telekomunikacijų operatorių (TO). Šio sektoriaus reguliavimo vaidmenį regioniniu, nacionaliniu ir Bendrijos lygmeniu atlieka keletas institucijų. Kad konkurencijos pro- cesas vidaus rinkoje gerai vyktų, turi būti užtikrintas veiks- mingas šių institucijų veiklos koordinavimas. 5. Pranešimo I dalyje išdėstomi teisiniai pagrindai ir detalės, kaip Komisija ketina išvengti nereikalingo procedūrų dublia- vimo užtikrinant įmonių ir vartotojų teises pagal konkuren- cijos taisykles. Šiame kontekste Komisijos pastangomis ska- tinti, kad nacionaliniai ir nacionalinės valdžios teismai institucijos decentralizuotai taikytų konkurencijos taisykles, yra siekiama, kad teisių gynimo priemonės būtų pasiekiamos nacionaliniu lygmeniu, nebent konkrečiu atveju tai susiję su svarbiu Bendrijos interesu. Telekomunikacijų sektoriuje kon- krečios procedūros ATN sistemoje taip pat yra skirtos spręsti prisijungimo problemas visų pirma decentralizuotu naciona- liniu lygmeniu, tam tikromis aplinkybėmis tolesnį taikinimą paliekant Bendrijos lygmeniui. II dalis apibūdina Komisijos požiūris į rinkos apibrėžimą šiame sektoriuje. III dalyje išsa- miai aprašomi principai, kurių Komisija laikysis taikant principus (ATN) (OL L 199, 1997 7 26, p. 32) („Ryšio direktyva“); 1990 m. birželio 28 d. Tarybos direktyva dėl telekomunikacijų paslaugų vidaus rinkos sukūrimo įgyvendinant atvirojo tinklo nuo- statą (OL L 192, 1990 7 24, p. 1) („Teisinių pagrindų direktyva“); 1992 m. birželio 5 d. Tarybos direktyva 92/44/EEB dėl atvirojo tinklo nuostatos taikymo nuomojamoms linijoms (OL L 165, 1992 6 19, p. 27) („Nuomojamų linijų direktyva“); 1995 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/62/EEB dėl atvirojo tinklo nuostatos taikymo balso telefonijai (OL L 321, 1995 12 30, p. 6), pakeista 1998 m. vasario 26 d. Euro- pos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/10/EB dėl atvirojo tinklo nuostatos (ATN) taikymo balso telefonijai ir visuotinės telekomuni- kacijų paslaugos teikimo konkurencinėje aplinkoje (OL L 101, 1998 4 1, p. 24) („Balso telefonijos direktyva“); 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/66/EB dėl asmens duomenų apdorojimo ir asmeninio gyvenimo apsaugos telekomunikacijų sektoriuje (OL L 24, 1998 1 30, p. 1) („Duomenų apsaugos direktyva“). (1) OL C 233, 1991 9 6, p. 2. konkurencijos taisykles: siekiama išaiškinant konkurencijos teisės reikalavimus padėti komunikacijų rinkos dalyviams sudaryti prisijungimo susitarimus. Šiame pranešime išdėstyti principai yra taikomi ne tik tradicinėms fiksuoto ryšio linijų telekomunikacijoms, bet ir visoms telekomunikacijoms, įskaitant tokias sritis kaip palydovinės ir mobiliosios komu- nikacijos. Pranešimas yra grindžiamas Komisijos patirtimi keliose bylose (2) ir tam tikrais Komisijos vardu atliktais šios srities tyrimais (3). Kadangi šis pranešimas yra grindžiamas bendrai taikomomis konkurencijos taisyklėmis, jame išdėstyti princi- pai iškilus panašioms problemoms bus vienodai taikomi ir kitose srityse, tokiose kaip prisijungimo klausimai skaitme- ninių komunikacijų sektoriuose bendrai. Panašiai keletas iš Sutartyje išdėstytų principų bus aktualūs kiekvienai domi- nuojančią padėtį turinčiai įmonei, įskaitant ir ne telekomuni- kacijų sričių įmones. Šis pranešimas yra grindžiamas klausimais, kurie yra iškilę per pirmuosius perėjimo nuo monopolinių prie konkurenci- nių rinkų etapus. Vykstant telekomunikacijų, radiofonijos ir informacinės technologijos sektorių konvergencijai (4) ir padidėjus konkurencijai šiose rinkose, iškils kitų klausimų. Dėl to gali prireikti šiame pranešime nustatytą taikymo sritį ir principus pritaikyti tiems naujiems sektoriams. Šiame pranešime išdėstyti principai bus taikomi veiksmams už Bendrijos ribų tokiu mastu, kokiu tokie veiksmai turi poveikį prekybai tarp valstybių narių. Taikydama konkuren- cijos taisykles, Komisija privalo laikytis Bendrijos įsipareigo- jimų pagal PPO telekomunikacijų susitarimą (5). Komisija taip pat pažymi, kad Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos aplinkoje tebevyksta diskusijos dėl tarptautinės apskaitos tarifų sistemos. Šis pranešimas neprieštarauja Komisijos pozi- cijai šiose diskusijose. 6. 7. 8. 9. Šis pranešimas jokiu būdu neriboja asmenims ar įmonėms suteiktų teisių pagal Bendrijos teisę ir nepažeidžia jokio Bend- rijos konkurencijos taisyklių aiškinimo, kurį gali pateikti (2) Telekomunikacijų srityje ypač: 1991 m. spalio 18 d. Komisijos sprendimas 91/562/EEB, Eirpage (OL L 306, 1991 11 7, p. 22); 1996 m. liepos 17 d. Komisijos sprendimai 96/546/EB ir 96/547/EB, Atlas and Phoenix (OL L 239, 1996 9 19, p. 23 ir p. 57); ir 1997 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimas 97/780/EB, Unisource (OL L 318, 1997 11 20, p. 1). Yra ir su prisijungimo klausimais susijusių dar nebaigtų nagrinėti bylų. (3) Sujungimo susitarimų telekomunikacijų sektoriuje konkurencijos aspektai, 1995 m. birželis; Paslaugų teikėjo prisijungimo prie telekomunikacijų operatorių ište- klių konkurencijos aspektai, 1995 m. gruodis. Taip pat žr. Prisijun- gimo kainų nustatymo konkurencijos aspektai, 1995 m. gruodis. (4) Žr. 1997 m. gruodžio 3 d. Komisijos Žaliąją knygą apie telekomuni- kacijų, žiniasklaidos ir informacijos technologijų sektorių susiliejimą ir jo reikšmę reguliavimui - Informacinės visuomenės požiūrio link (COM(97) 623). (5) Žr. 1997 m. lapkričio 28 d. Tarybos sprendimą 97/838/EB dėl Euro- pos Bendrijos jos kompetencijai priklausančių reikalų atžvilgiu daro- mos išvados apie PPO derybų dėl bazinių telekomunikacijų paslaugų rezultatus (OL L 347, 1997 12 18, p. 45). 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 257 Europos Teisingumo Teismas arba Pirmosios instancijos teis- mas. Šis pranešimas nepretenduoja į visapusišką visų galimų konkurencijos problemų šiame sektoriuje analizę: jau egzis- tuoja kitos problemos ir daugiau tikėtina gali iškilti ateityje. 10. Komisija svarstys, ar šis pranešimas turėtų būti keičiamas arba papildomas atsižvelgiant į per pirmąjį liberalizuotos telekomunikacijų aplinkos laikotarpį įgytą patirtį. I DALIS – TEISINIAI PAGRINDAI 1. Konkurencijos taisyklės ir sektoriui skirti teisės aktai 11. Prisijungimo problemos plačiąja prasme gali būti sprendžia- remiantis daugeliu įvairių mos įvairiais lygmenimis ir nacionalinės ir Bendrijos kilmės įstatymų nuostatų. Paslaugų teikėjas, susidūręs su prisijungimo problema, tokia kaip nepagrįstas atsisakymas teikti (arba priimtinomis sąlygomis) nuomojamą liniją, reikalingą pareiškėjui, kad jis teiktų paslau- gas savo klientams, gali svarstyti daugelį būdų, kuriais galima siekti teisinės gynimo priemonės. Apskritai kalbant, nukentėjusios šalys, siekdamos nuostolių atlyginimo, bent jau pradiniame etape nacionaliniu lygmeniu turės keletą palankių galimybių. Nacionaliniu lygmeniu pareiškėjui yra dvi pagrindinės galimybės, būtent: 1) konkrečios nacionali- nio reguliavimo procedūros, šiuo metu nustatytos pagal Bendrijos teisę ir suderintos pagal atvirojo tinklo nuostatą (žr. 4 išnašą), ir 2) ieškinys pagal nacionalinę ir (arba) Bendrijos teisę nacionaliniame teisme arba nacionalinėje konkurenci- jos priežiūros institucijoje (1). 12. Skundai, pateikti Komisijai pagal konkurencijos taisykles užuot kreipusis į nacionalinius teismus, nacionalines konku- rencijos priežiūros institucijas ir (arba) nacionalines regulia- vimo institucijas arba papildomai į juos kreipusis ATN tvar- ka, bus nagrinėjami pagal pirmenybę, kuri jiems teikiama atsižvelgiant į iškilusios problemos skubumą, naujumą ir daugiašalį pobūdį bei atsižvelgiant į reikalingumą išvengti procesinių veiksmų dubliavimo (žr. 23 punktą et seq. ). (1) ATN nuomojamų linijų direktyvoje yra numatytas pirmasis etapas, leidžiantis nukentėjusiam naudotojui kreiptis į nacionalinę regulia- vimo instituciją. Tai teikia keletą pranašumų. Telekomunikacijų sri- tyse, kuriose patyrimas parodė, kad įmonės dažnai nedrįsta apskųsti TO, nuo kurio jos labai priklauso ne tik konkretaus ginčo dalyko atžvilgiu, bet ir daug platesne ir didesnių padarinių galinčia turėti prasme, pagal ATN numatytos procedūros yra patraukli galimybė. Be to, ATN procedūros gali būti taikomos daug didesnei prisijungimo problemų įvairovei negu jų būtų galima nagrinėti remiantis konku- rencijos taisyklėmis. Galiausiai šios procedūros gali būti patrauklios naudotojams dėl to, kad nacionalinės administracinės procedūros jiems yra artimesnės ir geriau pažįstamos; kalba taip pat yra svarbus veiksnys. Pagal ATN nuomojamų linijų direktyvą, jei negalima rasti sprendimo nacionaliniu lygmeniu, organizuojamas antras etapas Europos lygme- niu (taikinimo procedūra). Tada susitarimas tarp dalyvaujančių šalių turi būti pasiektas per du mėnesius, turint galimybę šį laikotarpį pra- tęsti dar vienu mėnesiu, jei šalys pritaria. 13. Komisija pripažįsta, kad nacionalinės reguliavimo instituci- jos (NRI) (2) turi skirtingas užduotis ir veikia kitoje teisinėje sistemoje nei Komisija taikydama konkurencijos taisykles. Pirma, NRI veikia pagal nacionalinę teisę, nors ir dažnai įgy- vendina Bendrijos teisę. Antra, ta teisė, grindžiama telekomu- nikacijų politikos argumentais, gali turėti skirtingus, bet Bendrijos konkurencijos politiką atitinkančius tikslus. Komi- sija kaip galėdama bendradarbiauja su NRI, o NRI taip pat turi bendradarbiauti tarpusavyje, ypač nagrinėjant tarpvals- tybinius klausimus (3). Pagal Bendrijos teisę nacionalinių institucijų, įskaitant reguliavimo institucijas ir konkurencijos priežiūros institucijas, pareiga yra nepatvirtinti veiksmų arba susitarimų, prieštaraujančių Bendrijos konkurencijos teisei. 14. Bendrijos konkurencijos taisyklių nepakanka visoms įvai- rioms telekomunikacijų sektoriuje iškylančioms problemoms atitaisyti. Dėl to NRI daug plačiau reguliuoja, ir šio sektoriaus reguliavimo srityje jos vaidmuo labai svarbus ir reikšmingas. Taip pat pažymėtina, kad Bendrijos teisės srityje NRI turi būti nepriklausomos (4). 15. Taip pat svarbu pažymėti, jog ATN direktyvos nustato didesnę rinkos galią turintiems TO tam tikras skaidrumo ir nediskriminavimo pareigas, kurios viršija tas pareigas, kurios paprastai būtų nustatomos pagal Sutarties 86 straipsnį. ATN direktyvos nustato su skaidrumu susijusias pareigas, pareigas tiekti ir kainų nustatymo tvarką. Šių pareigų vykdymą užtik- rina NRI, kurios taip pat turi jurisdikciją imtis žygių, kad būtų užtikrinta veiksminga konkurencija (5). 16. Kalbant apie 86 straipsnį, šis pranešimas patogumo dėlei yra parašytas daugeliu atžvilgių taip, tarsi būtų vienas dominuo- jančią padėtį turintis telekomunikacijų operatorius. Tai nebū- tinai būdinga visoms valstybėms narėms: pavyzdžiui, palaips- niui plėtosis nauji telekomunikacijų tinklai, siūlantys vis didesnę aprėptį. Šie alternatyvūs telekomunikacijų tinklai gali, arba iš esmės gali būti pakankamai dideli ir platūs, kad iš dalies arba visiškai galėtų pakeisti esamus nacionalinius šito nereikėtų pamiršti. Konkuruojančių tinklus, ir (2) NRI yra pakeistos ir papildytos paslaugų direktyvos ir ATN teisinių pagrindų kontekste valstybės narės sukurta nacionalinė telekomuni- kacijų reguliavimo institucija. NRI sąrašas yra periodiškai skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, o naujausio sąrašo kopiją galima rasti šiuo adresu: http://www. ispo. cec. be. (3) Ryšio direktyvos 9 ir 17 straipsniai. (4) Paslaugų direktyvos (žr. 3 išnašą) 7 straipsnis ir ATN teisinių pagrindų direktyvos (žr. 4 išnašą) 5a straipsnis. Taip pat žr. Komisijos komu- nikatą Europos Parlamentui ir Tarybai apie Direktyvos 90/388/EEB dėl konkurencijos telekomunikacijų paslaugų rinkose padėtį ir įgy- vendinimą (OL C 275, 1995 10 20, p. 2). Taip pat žr. Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimą byloje C-91/94 Thierry Tranchant and Telephones Stores [1995] ECR I-3911. (5) Ryšio direktyvos, nurodytos 4 išnašoje, 9 straipsnio 3 dalis. 258 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. operatorių buvimas ir padėtis rinkoje turės svarbos nustatant, ar egzistuoja vienintelė arba kolektyvinė dominuojanti padėtis – nereikėtų to pamiršti, kai šiame pranešime aptaria- mas dominuojančios padėties buvimas. 17. Jeigu Komisija yra atsakinga už Bendrijos konkurencijos poli- tiką, Komisija turi tarnauti Bendrijos bendram labui. Komisi- jos turimi administraciniai ištekliai šiai užduočiai atlikti yra neišvengiamai riboti ir negali būti naudojami visoms jai pateiktoms byloms nagrinėti. Dėl to Komisijai tenka apskri- tai imtis visų jos užduočiai atlikti reikalingų organizacinių priemonių, ir visų pirma – nustatyti prioritetus (1). žala (8). Be to, NRI turi jurisdikciją pagal ATN direktyvas imtis žygių, kad būtų užtikrinta veiksminga konkurencija (9). 20. Prisijungimo susitarimai iš principo reguliuoja tam tikrų paslaugų teikimą tarp nepriklausomų įmonių ir nesukuria savarankiško subjekto, kuris skirtųsi nuo susitarimų šalių. Taigi prisijungimo susitarimai apskritai nepatenka į Susijun- gimo reglamento (10) taikymo sritį. 18. Dėl to Komisija yra nurodžiusi, kad ji ketina, naudodamasi savo sprendimų priėmimo galiomis, sutelkti dėmesį į prane- šimus, skundus ir savo iniciatyva atliekamus procesinius veiksmus, turinčius Bendrijai ypatingą politinę, ekonominę ar teisinę reikšmę (2). Jei tam tikras atvejui šie požymiai nebū- dingi, pranešimai paprastai bus nagrinėjami pateikiant dėl jų ne oficialų sprendimą, bet greičiau nuraminimo raštą (priklausomai nuo šalių sutikimo), o skundus paprastai turėtų nagrinėti nacionaliniai teismai ar kitos atitinkamos instituci- jos. Šiame kontekste reikėtų pažymėti, kad konkurencijos taisyklės yra tiesiogiai veikiančios (3) ir dėl to Bendrijos konkurencijos teisė gali būti užtikrinama nacionaliniuose teismuose. Net jei nepažeidžiami kiti Bendrijos teisės aktai, būtinybė taisyklių neatmetama (4). konkurencijos Bendrijos laikytis 19. Kitos nacionalinės valdžios institucijos, visų pirma ATN jurisdikciją tam tikriems sistemoje veikiančios NRI, turi prisijungimo susitarimams (apie kuriuos joms turi būti pra- nešama). Tačiau apie susitarimą pranešus NRI vis tiek reikia apie jį pranešti ir Komisijai. NRI privalo užtikrinti, kad veiks- mai, kurių jos imasi, neprieštarauja Bendrijos konkurencijos teisei (5). Ši pareiga reikalauja, kad jos susilaikytų nuo veiks- mo, kuris pakenktų veiksmingai Bendrijos teisės pagal kon- kuren cijos taisykles suteiktų teisių apsaugai (6). Dėl to jos gali nepatvirtinti susitarimų, kurie prieštarauja konkurenci- jos taisyklėms (7). Jei nacionalinės institucijos veikia silpinin- damos tas teises, pačiai valstybei narei gali tekti atsakomybė už nuostolius tiems, kuriems šiuo veiksmu buvo padaryta (1) Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimai: byla T-24/90, Automec v. Commission [1992] ECR II-2223, 77 paragrafas ir byla T-114/92 BEMIM [1995] ECR II-147. (2) Pranešimas apie nacionalinių teismų ir Komisijos bendradarbiavimą taikant EB Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL C 39, 1993 2 13, p. 6, 14 paragrafas). (3) Byla 127/73, BRT v. SABAM [1974] ECR 51. (4) Byla 66/86, Ahmed Saeed [1989] ECR 838. (5) Jos neturi, pavyzdžiui, remti, įtvirtinti ar patvirtinti antikonkurenci- nio elgesio rezultatų: — Ahmed Saeed, žr. 18 išnaša, — Byla 153/93, Federal Republic of Germany v. Delta Schiffahrts- ges. [1994] ECR I-2517, — Byla 267/86, Van Eycke [1988] ECR 4769. (6) Byla 13/77, GB-Inno-BM/ATAB [1977] ECR 2115, 33 paragrafas: — „tiesa, kad 86 straipsnis yra skirtas įmonėms, bet taip pat tiesa, kad Sutartis nustato valstybėms narėms pareigą nesiimti jokių priemonių arba nepalikti galiojančių priemonių, kurios galėtų pakirsti jo veiksmingumą. “ (7) Apie kitas nacionalinių institucijų pareigas žr. : Byla 103/88, Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839. Žr. Ahmed Saeed, nurodytą 18 išnašoje: — „EEB Sutarties 5 ir 90 straipsniai turi būti aiškinami kaip i) drau- džiantys nacionalinėms institucijoms skatinti sudaryti susitarimus dėl tarifų, prieštaraujančius Sutarties 85 straipsnio 1 daliai ar dėl susitarimą (12), 21. Pagal Reglamentą Nr. 17 (11) Komisija galėtų būti informuo- jama apie klausimą, iškilusį dėl prisijungimo susitarimo, vie- nos ar daugiau dalyvaujančių šalių pranešimu apie prisijun- gimo antikonkurencinio skundu prisijungimo susitarimo arba dėl dominuojančios įmonės elgesio suteikiant ar atsisakant suteikti prisijungimą (13), Komisijos savo pačios iniciatyva atliktu tokio suteikimo ar atsisakymo tyrimu arba sektoriaus tyrimu (14). Be to, skundo pateikėjas gali prašyti, kad Komisija imtųsi laikinų priemo- nių tokiomis aplinkybėmis, kai yra neatidėliotinas pavojus, kad skundo pateikėjui ar viešajam interesui bus padaryta didelė ir nepataisoma žala (15). Tačiau pažymėtina, kad didelės skubos atvejais procesiniai veiksmai nacionaliniuose teismuose paprastai, palyginti su procesiniais veiksmais sprendimu nutraukti Komisijoje, gali greičiau baigtis pažeidimus (16). 22. Yra eilė sričių, kuriose susitarimams yra taikomos ir konku- rencijos taisyklės, ir nacionaliniu arba Europos lygmeniu sek- toriui skirtos priemonės, paprastai vidaus rinkos priemonės. Telekomunikacijų sektoriuje ATN direktyvomis siekiama nustatyti reguliavimo tvarką prisijungimo susitarimams. Atsi- žvelgdamos į ATN taisyklių nuodugnumą ir į tai, kad jos apima plačiau negu 86 straipsnio reikalavimai, telekomuni- kacijų sektoriuje veikiančios įmonės turėtų suvokti, kad Bendrijos konkurencijos taisyklių laikymasis neatleidžia jų nuo pareigos laikytis įsipareigojimų, nustatytų ATN kon- tekste, ir vice versa. (8) 86 straipsniui; ii) neleidžiantys toms institucijoms tvirtinti dėl tokių susitarimų atsirandančių tarifų“. Jungtinės bylos C-6/90 ir C-9/90 Francovich [1991] ECR I-5357; Jungtinės bylos C-46/93, Brasserie de Pêcheur v. Germany ir byla C-48/93, R v. Secretary of State for Transport ex parte Factortame and others [1996] ECR I-1029. (9) Pavyzdžiui, Išnuomotų linijų direktyvos preambulės 18 punktas ir ATN ryšio direktyvos 9 straipsnio 3 dalis, žr. 4 išnašą. (10) 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl įmonių koncentracijų kontrolės (OL L 395, 1989 12 30, p. 1); patai- syta redakcija (OL L 257, 1990 9 21, p. 13). (11) 1962 m. vasario 6 d. Tarybos reglamentas Nr. 17, Pirmasis reglamen- tas, įgyvendinantis Sutarties 85 ir 86 straipsnius (OL 13, 1962 2 21, p. 204). (12) Reglamento Nr. 17 2 straipsnis ir 4 straipsnio 1 dalis. (13) Reglamento Nr. 17 3 straipsnis. (14) Reglamento Nr. 17 3 ir 12 straipsniai. (15) Byla 792/79R, Camera Care v. Commission [1980] ECR 119. Taip pat žr. bylą T-44/90, La Cinq v. Commission [1992] ECR II-1. (16) Žr. 16 išnašoje nurodyto pranešimo 16 punktą. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 259 2. Komisijos veikimas prisijungimo susitarimų atžvilgiu (1) 23. Prisijungimo susitarimai apskritai yra labai svarbūs, dėl to Komisijai reikia aiškiai išdėstyti Bendrijos teisinius pagrindus, kuriais remiantis šie susitarimai turėtų būti sudaromi. Prisi- jungimo susitarimai, kuriuose yra konkurenciją ribojančių nuostatų, kels ginčijamų klausimų pagal 85 straipsnį. Susita- rimai, susiję su dominuojančią arba monopolistinę padėtį įmonėmis, kels ginčijamų klausimų pagal turinčiomis 86 straipsnį: rūpesčiai, atsirandantys dėl vienos arba daugiau šalių dominuojančios padėties, apskritai bus daug svarbesni konkretaus susitarimo kontekste negu tie, kurie siejami su 85 straipsniu. Pranešimai 24. Taikydama konkurencijos taisykles, Komisija remsis ATN direktyvomis, kurios nustato sistemą NRI veikti nacionaliniu lygiu. Tais atvejais, kai susitarimai patenka į 85 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, apie juos reikia pranešti Komisijai, jei norima, kad ji nebūtų jiems taikoma pagal 85 straipsnio 3 dalį. Jei apie susitarimus yra pranešama, Komisija numato dėl kai kurių pranešimų priimti oficialų sprendimą, kurį pas- kui paskelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje, ir vado- vaujasi toliau išdėstytais principais. Aiškiai nustačiusi tuos teisinius principus, Komisija vėliau siūlo į kitus pranešimus, keliančius tuos pačius ginčijamus klausimus, reaguoti nura- minimo raštu. 3. Skundai kad Komisija 25. Teisėtą interesą turintys fiziniai arba juridiniai asmenys tam tikromis aplinkybėmis gali pateikti Komisijai skundą ir pra- šyti, pareikalautų nebepažeidinėti Sutarties 85 ar 86 straipsnio. Skundo pateikėjas gali papildomai prašyti, kad Komisija imtųsi lai- kinų priemonių tais atvejais, kai yra skubus didelės ir nepa- taisomos žalos pavojus (2). Būsimasis skundo pateikėjas turi ir kitas tokias pat veiksmingas arba net veiksmingesnes sprendimu savo pasirinkimo galimybes, tokias kaip ieškinys nacionaliniame teisme. Šiame kontekste pažymėtina, kad procesiniai veiks- mai nacionaliniame teisme asmenims ir bendrovėms gali teikti žymių pranašumų, būtent (3): — nacionaliniai teismai gali nagrinėti ir patenkinti ieškinį dėl konkurencijos taisyklių pažeidimu padarytos žalos atly- ginimo, — nacionaliniai teismai paprastai gali taikyti laikinąsias prie- mones ir priimti nutartį dėl pažeidimo nutraukimo grei- čiau negu tai gali padaryti Komisija, — nacionaliniame teisme ieškinį pagal Bendrijos teisę galima sujungti su ieškiniu pagal nacionalinę teisę, — nacionaliniame teisme bylą laimėjusiam pareiškėjui gali būti atlygintos teismo išlaidos. Be to, konkretūs nacionalinio reguliavimo principai, suderinti pagal ATN direktyvas, gali suteikti atgręžtinio reikalavimo teisę ir nacionaliniu, ir prireikus Bendrijos lygmeniu. 3. 1. N a c i o n a l i n i ų i r A T N p r o c e d ū r ų t a i k y m a s 26. Kaip nurodyta pirmiau (4), Komisija atsižvelgs į Bendrijos interesą dėl kiekvieno jos žiniai pateikto atvejo. Įvertinant Bendrijos interesą, Komisija nagrinėja „… tariamo pažeidimo reikšmę bendrosios rinkos veikimui; tikimybę nustatyti pažeidimo buvimą ir apimtį tyrimo, reikalingo, kad kuo geriausiomis sąlygomis būtų atlikta jos užduotis užtikrinant 85 ir 86 straipsnių laikymąsi“; (5). Kitas esminis šio vertinimo elementas yra tai, kokiu mastu nacionalinis teisėjas turi galimybę 85 arba 86 straipsnio pažeidimo atveju suteikti veiksmingą teisės gynimo būdą. Tai padaryti gali pasirodyti nelengva, pavyzdžiui, bylose, susiju- siose su eksteritorialumo elementais. (1) Reglamento Nr. 17 2 straipsnis arba 4 straipsnio 1 dalis. (2) Camera Care ir La Cinq, nurodytos 29 išnašoje. (3) Žr. 16 išnašoje nurodyto pranešimo 16 punktą. (4) Žr. 18 punktą. (5) Žr. 15 išnašoje nurodytos bylos Automec 86 paragrafą. 260 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 27. Sutarties 85 straipsnio 1 dalis ir 86 straipsnis turi tiesioginį poveikį asmenų santykiams, kurie turi būti apsaugoti nacio- nalinių teismų (1). O dėl veiksmų dalyvaujant nacionalinio reguliavimo institucijai, tai ATN ryšio direktyvos numato, kad tokia institucija turi galios įsikišti bei tvarkyti ir pačių pri- sijungimo susitarimų buvimą, ir jų turinį. NRI turi atsižvelgti į „būtinumą skatinti kokurencinę rinką“ ir gali vienai ar dau- giau šalių nustatyti sąlygas, inter alia, „kad užtikrintų veiks- mingą konkurenciją“ (2). neviršijant šešių mėnesių pirmą kartą pateikus ginčijamą dalyką tos institucijos žinion. Šio sprendimo formos galėtų būti arba galutinis bylos užbaigimas, arba kita teisių gynimo priemonė, kuri apsaugotų skundo teikėjo teises. Jei šis ginči- jamas dalykas nepasiekė tokio sprendimo, tai prima facie šalių teisės nėra veiksmingai apsaugotos, ir Komisija iš principo skundo teikėjo prašymu pradėtų tos bylos tyrimą savo įpras- tine tvarka, po konsultacijos ir bendradarbiaujant su atitin- kama nacionaline institucija. Bendrai Komisija nepradės tokių tyrimų, jei jau vyksta procesas pagal ATN taikinimo proce- dūras. 28. Pati Komisija gali nagrinėti ginčą arba pagal konkurencijos taisykles, arba ATN taikinimo procedūros tvarka. Dėl daugybės bylų gali atsirasti nereikalingas Komisijos ir nacio- nalinių institucijų tyrimo pastangų dubliavimas. Tais atvejais, kai skundai yra pateikiami Komisijai pagal Reglamento Nr. 17 3 straipsnį, nors susiję veiksmai yra iškelti atitinka- mame nacionaliniame teisme arba Europos institucijoje ar teisme, Konkurencijos generalinis direktoratas paprastai iš pradžių nesiims jokio tyrimo dėl pažeidimo pagal Sutarties 85 ar 86 straipsnį nustatymo. Tačiau tai priklauso nuo toliau nurodytų dalykų. 31. Be to, Komisija visada turi nagrinėti kiekvieną bylą iš esmės: ji imasi veiksmų, jei jaučia, kad tam tikras konkretus atvejis yra svarbus Bendrijos interesams, nes jis veikia arba gali paveikti konkurenciją daugelyje valstybių narių. 3. 3. L a i k i n o s i o s p r i e m o n ė s 32. Kiekvieno laikinųjų priemonių prašymo atveju nacionalinių procesinių veiksmų buvimas arba galimybė yra susijusi su klausimu, ar yra didelės ir nepataisomos žalos pavojus. Tokie procesiniai veiksmai turėtų prima facie pašalinti tokios žalos pavojų, ir dėl to, jeigu nėra įrodymų, kad tas pavojus vis tiek išliks, Komisija neturėtų teikti laikinųjų priemonių. 33. Laikino įpareigojimo nepažeisti teisių galimybės buvimas ir kriterijai yra svarbus veiksnys, į kurį Komisija privalo atsi- žvelgti darydama šią prima facie išvadą. Jeigu laikinas įparei- gojimas nepažeisti teisių nebuvo prieinamas arba jeigu toks įpareigojimas negalėjo tinkamai apsaugoti skundo pateikėjo teisių pagal Bendrijos teisę, Komisija laikytų, kad nacionali- niai procesiniai veiksmai nepašalino žalos pavojaus, ir dėl to pradėtų bylos tyrimą. 3. 2. S k u n d o t e i k ė j o t e i s i ų a p s a u g o j i m a s 29. Įmonės turi teisę į veiksmingą Bendrijos teisės suteiktų teisių apsaugą (3). Tos teisės būtų susilpnintos, jei nacionaliniams procesiniams veiksmams būtų leista pernelyg atitolinti Komi- sijos veiksmus nepasiekus tinkamo sprendimo nacionaliniu lygmeniu. Telekomunikacijų sektoriuje inovacijos ciklai yra palyginti trumpi, ir bet koks didesnis delsimas spręsti prisi- jungimo ginčą iš tikrųjų reikštų atsisakymą teikti prisijun- gimo galimybę, šitaip iš anksto nulemdamas tikrąją bylos baigtį. 30. Dėl to Komisija laikosi nuomonės, kad ginčas dėl prisijun- gimo nacionalinėje reguliavimo institucijoje turėtų būti sakant, išspręstas per priimtiną laikotarpį, paprastai 4. Savo iniciatyva atliekamas tyrimas ir sektoriaus tyrimai (1) BRT v. SABAM, nurodyta 17 išnašoje. (2) ATN ryšio direktyvos 9 straipsnio 1 ir 3 dalys. (3) Byla 14/83, Von Colson [1984] ECR 1891. 34. Paaiškėjus, kad tai reikalinga, Komisija pradės savo iniciatyva su valstybės narės atliekamą tyrimą. Pasikonsultavusi 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 261 konkurencijos institucijų patariamuoju komitetu, ji taip pat gali pradėti sektoriaus tyrimus. b) 85 straipsnio pažeidimas yra ypatingai sunkus. 5. Baudos 35. Įmonėms, kurios tyčia ar dėl neapdairumo pažeidžia 85 straipsnio 1 dalį ir 86 straipsnį, Komisija gali skirti bau- das iki 10 % jų metinės pasaulinės apyvartos (1). Jeigu apie susitarimus buvo pranešta pagal Reglamentą Nr. 17 dėl išim- ties pagal 85 straipsnio 3 dalį, už pranešime apibūdintus veiksmus per laikotarpį po pranešimo Komisija skirti baudų negali (2). Tačiau Komisija gali panaikinti imunitetą baudoms atitinkamas įmones informuodama, jog po preliminaraus tyrimo ji yra tos nuomonės, kad Sutarties 85 straipsnio 1 dalis yra taikoma ir kad 85 straipsnio 3 dalies taikymas nėra pateisinamas (3). 36. ATN ryšio direktyvoje yra dvi konkrečios nuostatos, susiju- sios su baudomis pagal konkurencijos taisykles. Pirma, ji numato, kad apie ryšio susitarimus turi būti pranešama ati- tinkamoms NRI ir jie turi būti prieinami suinteresuotoms tre- čiosioms šalims, išskyrus tas dalis, kuriose nusakoma šalių komercinė strategija (4). Antra, ji numato, kad NRI turi turėti galias, kuriomis gali naudotis, kad paveiktų ar pataisytų ryšio susitarimus (5). Šios nuostatos užtikrina, kad susitarimams būtų suteikiamas deramas viešumas, ir nacionalinėms regu- liavimo institucijoms suteikia galimybę prireikus imtis žygių, kad rinkoje užtikrintų veiksmingą konkurenciją. 37. Tais atvejais, kai apie susitarimą buvo pranešta NRI, bet nebuvo pranešta Komisijai, Komisija nemano, kad apskritai būtų tinkama politikos sumetimais skirti baudą už tokį susi- tarimą, net jeigu tame susitarime galiausiai būtų sąlygų, pažeidžiančių 85 straipsnį. Tačiau baudą tiktų skirti, pavyz- džiui, tais atvejais, kai: a) susitarimas patvirtina turintis nuostatų, pažeidžiančių 86 straipsnį; ir (arba) Komisija rekomendacijas (6). neseniai paskelbė baudų apskaičiavimo 38. Pranešimas nacionalinei reguliavimo institucijai nėra prane- šimo Komisijai pakaitalas ir neriboja suinteresuotų šalių galimybės pateikti skundą Komisijai arba Komisijai pradėti savo iniciatyva atliekamą prisijungimo susitarimų tyrimą. Toks pranešimas neriboja ir šalies teisių nacionaliniame teisme siekti atlyginimo už antikonkurenciniais susitarimais padarytą žalą (7). II DALIS – ATITINKAMOS RINKOS 39. Nagrinėdama bylas I dalyje nustatytais teisiniais pagrindais, Komisija vadovausis požiūriu į atitinkamų rinkų apibrėžimą, nustatytu Komisijos Pranešime apie atitinkamos rinkos apibrėžimą Bendrijos konkurencijos teisėje (8). 40. Firmos yra priklausomos nuo trijų pagrindinių konkurenci- nių apribojimų šaltinių: paklausos pakeičiamumo, pasiūlos pakeičiamumo ir potencialios konkurencijos, iš kurių pirma- sis sudaro labiausiai tiesioginę ir veiksmingiausią drausmi- nimo jėgą duoto produkto tiekėjams arba paslaugos teikėjams. Dėl to paklausos pakeičiamumas yra pagrindinė priemonė, naudojama apibrėžti atitinkamą produkto rinką, kurioje 85 straipsnio l dalies ir 86 straipsnio tikslais gali būti nustatyti konkurencijos apribojimai. 41. Pasiūlos pakeičiamumas atitinkamomis aplinkybėmis gali būti taikomas kaip papildomas elementas atitinkamoms rin- koms apibrėžti. Praktikoje jis negali būti aiškiai atskirtas nuo potencialios konkurencijos. Pasiūlos pakeičiamumas ir potenciali konkurencija yra naudojami siekiant nustatyti, ar įmonė turi dominuojančią padėtį arba 85 straipsnyje paminėtas konkurencijos ribojimas yra žymus, arba yra kon- kurencijos panaikinimas. (1) Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalis. (2) Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 5 dalis. (3) Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 6 dalis. (4) ATN ryšio direktyvos 6 straipsnio c punktas. (5) Inter alia, ATN ryšio direktyvos 9 straipsnis. (6) Baudų, skiriamų laikantis Reglamento Nr. 17 15 straipsnio 2 dalies ir EAPB Sutarties 65 straipsnio 5 dalies, nustatymo būdo gairės (OL C 9, 1998 1 14, p. 3). (7) Žr. 22 išnašą. (8) OL C 372, 1997 12 9, p. 5. 262 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 42. Vertinant atitinkamas rinkas yra būtina atsižvelgti į per trumpą laiką rinkoje įvykusius pokyčius. Tolesniuose skirsniuose išdėstomi kai kurie pagrindiniai tele- komunikacijų sektoriui ypač svarbūs principai. 47. Komisija mano, kad šias rinkas reglamentuojantys konkuren- cijos teisės principai yra tie patys nepriklausomai nuo atitin- kamos rinkos. Turint omenyje technologinę raidą šiame sek- toriuje dėl kiekvieno bandymo apibrėžti atskirų gaminių rinkas šiame pranešime tuojau kiltų pavojus, kad jis yra netikslus ar nereikšmingas. Apibrėžti atskirų gaminių rinkas – pavyzdžiui, nustatyti, ar kvietimo pradžios ir kvietimo pabaigos įrenginiai yra tos pačios įrenginių rinkos dalis, – geriausia remiantis išsamiu atskiros bylos nagrinėjimu. 1. Atitinkama prekės rinka 1. 1. P a s l a u g ų r i n k a 43. A/B formos 6 skirsnis atitinkamą prekės rinką apibrėžia taip: „Atitinkama prekės rinka apima visas tas prekes ir (arba) paslaugas, kurias vartotojas dėl tų gaminių savybių, jų kainų ir paskirties laiko galinčiomis viena kitą pakeisti ar atstoti. “ 44. Dėl telekomunikacijų sektoriaus liberalizavimo atsiras antras rinkos tipas – prisijungimo prie įrenginių, šiuo metu reika- lingų šioms liberalizuotoms paslaugoms teikti, rinka. Tipiš- kas tokio prisijungimo pavyzdys būtų įjungimas į valstybi- nius tinklus. Be įjungimo, komerciškai trečiosioms šalims nebūtų įmanoma teikti, pavyzdžiui, visapusiškų balso telefonijos paslaugų. perjungiamuosius telekomunikacijų 45. Yra aišku, kad telekomunikacijų sektoriuje yra bent du atitin- kamų rinkų tipai – galutiniam naudotojui teiktinos paslau- gos rinka ir prisijungimo prie tų įrenginių, kurių reikia, kad ta paslauga būtų teikiama galutiniams naudotojams (infor- macija, fiziniai tinklai ir kt. ), rinka. Kiekvienos atskiros bylos atveju reikės apibrėžti atitinkamas prisijungimo ir paslaugų rinkas, tokias kaip įjungimo į valstybinių telekomunikacijų tinklą ir viešųjų balso telefonijos paslaugų teikimas atitinka- mai. 48. Ji gali būti plačiai apibrėžta kaip bet kokių telekomunikacijų paslaugų teikimas naudotojams. Skirtingos telekomunikacijų paslaugos bus laikomos galinčiomis viena kitą pakeisti, jei galutiniam naudotojui jos parodo turinčios pakankamą pakeičiamumo laipsnį, o tai reikštų, kad tarp įvairių šių paslaugų teikėjų gali vykti veiksminga konkurencija. 1. 2. P r i s i j u n g i m a s p r i e į r e n g i n i ų 49. Kad paslaugų teikėjas galėtų galutiniam naudotojui teikti paslaugas, jam neretai reikės prisijungti prie vienų arba kelių (aukštynkrypčių arba žemynkrypčių) įrenginių. Pavyzdžiui, norint fiziškai teikti paslaugą galutiniam naudotojui reika- linga galimybė prisijungti prie telekomunikacijų tinklo gali- nių taškų, prie kurių yra prijungti galutiniai naudotojai. Šis prisijungimas yra fiziškai galimas per atskirai arba kartu nau- dojamą vietinę infrastruktūrą, savo paties teikiamą arba nuo- mojamą iš vietinio infrastruktūros tiekėjo. Tai gali būti pasiekta arba per paslaugų teikėją, kuris jau turi šių galutinių naudotojų kaip abonentų, arba per įjungimo teikėją, kuris gali tiesiogiai ar netiesiogiai prisijungti prie atitinkamų gali- nių taškų. 46. Prireikus Komisija imsis atitinkamos rinkos testo, kuris yra atliekamas iškeliant klausimą, ar visiems svarstomų paslaugų teikėjams 5–10 % pakėlus kainas padidėtų jų bendro pelno dydžiai. Jei jų pelno dydžiai padidėtų, pagal šį testą aptaria- moji rinka yra laikoma atskira atitinkama rinka. 50. Be fizinio prisijungimo, paslaugų teikėjui gali reikėti prisi- jungti prie kitų įrenginių, kad jis galėtų realizuoti savo paslau- gas galutiniams naudotojams: pavyzdžiui, paslaugų teikėjas turi galėti informuoti savo galutinius naudotojus apie savo paslaugas. Tais atvejais, kai viena organizacija turi dominuo- jančią padėtį teikiant tokias paslaugas kaip abonentų infor- mavimas, iškyla panašių rūpesčių kaip ir fizinio prisijungimo klausimais. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 263 51. Kai reikalingas prisijungimas prie dominuojančio TO tinklo įrenginių, daugeliu atvejų Komisijai rūpės fizinio prisijun- gimo klausimai (1). 52. Kai kurie esami TO gali mėginti priešintis, kad būtų suteikta prisijungimo galimybė tretiesiems paslaugų teikėjams arba kitiems tinklo operatoriams, ypač srityse, kuriose pasiūlyta paslauga konkuruos su paties TO paslauga. Šis pasipriešini- mas dažnai pasireikš kaip nepateisinamas delsimas suteikti prisijungimą, nenoras leisti prisijungti arba noras leisti tai daryti nepalankiomis sąlygomis. Konkurencijos taisyklių paskirtis yra užtikrinti, kad šioms būsimoms prisijungimo rinkoms būtų leidžiama plėtotis ir kad esamiems TO nebūtų leidžiama valdyti prisijungimo siekiant žlugdyti pokyčius paslaugų rinkose. 53. Reikėtų pabrėžti, jog telekomunikacijų sektoriuje galima tikėtis, kad liberalizavimas padės atsirasti naujiems, alterna- tyviems tinklams, kurie galiausiai turės poveikio prisijungimo rinkos apibrėžimui, susijusiam su esamu telekomunikacijų operatoriumi. 2. Atitinkama geografinė rinka 54. Atitinkamos geografinės rinkos A/B formoje yra apibrėžiamos taip: „Atitinkamos geografinės rinkos apima geografinę teritoriją, kurioje atitinkamos įmonės yra įtrauktos į prekių ar paslaugų pasiūlą ir paklausą, kur konkurencijos sąlygos yra pakanka- mai vienodos ir kuri gali būti atskirta nuo gretimų teritorijų, nes konkurencijos sąlygos tose teritorijose yra gana skirtin- gos. “ 55. Dėl telekomunikacijų paslaugų teikimo ir prisijungimo rinkų, atitinkama geografinė rinka bus teritorija, kurioje paslaugų teikėjams esamos objektyvios konkurencijos sąlygos yra (1) Visiškos konkurencijos direktyvoje sujungimas yra apibrėžiamas kaip „ …… telekomunikacijų tinklus ir (arba) telekomunikacijų paslaugas teikiančių organizacijų telekomunikacijų įrenginių fizinis ir loginis sujungimas, kad leistų vienos organizacijos naudotojams komuni- kuoti su tos pačios arba kitos organizacijos naudotojais arba gauti trečiųjų organizacijų teikiamas paslaugas“. Visiškos konkurencijos direktyvoje ir ATN direktyvose telekomuni- kacijų paslaugos yra apibrėžiamos kaip „paslaugos, kurias sudaro visiškas ar dalinis signalų perdavimas ir (arba) trasos nustatymas tele- komunikacijų tinkle“. Dėl to jis apima radiofonijos signalų perdavimą ir abonentinės tele- vizijos tinklus. Pats telekomunikacijų tinklas yra apibrėžiamas kaip „…… perdavimo įrenginys ir, kur taikytina, perjungimo įrenginys bei kiti ištekliai, lei- džiantys perduoti signalus tarp nustatytų galinių taškų laidais, radijo elektromagnetinėmis bangomis, priemonėmis“. kitokiomis optiniu arba panašios ir savo paslaugas gali siūlyti konkurentai. Dėl to šių paslaugų teikėjų galimybę prisijungti prie galutinio naudo- tojo bet kurioje šios teritorijos dalyje reikės nagrinėti pagal panašias ir ekonomiškai įgyvendinamas sąlygas. Reguliavimo sąlygos, tokios taip licencijų išdavimo sąlygos, ir bet kokios konkuruojančių vietinių prisijungimo teikėjų išimtinės ar specialios teisės yra ypač svarbios (2). III DALIS – PRINCIPAI 56. Komisija jai pateiktoms byloms taikys toliau išdėstytus prin- cipus. 57. Komisija yra pripažinusi, kad „85 ir 86 straipsniai …… yra visoje Bendrijoje galiojanti ir vykdytina teisė. Konfliktai su kitomis Bendrijos taisyklėmis neturėtų kilti, nes Bendrijos teisė sudaro suderintą reguliavimo sistemą …… akivaizdu, kad Bendrijos teisės aktai, priimti telekomunikacijų sektoriu- je, turi būti aiškinami taip, kad atitiktų konkurencijos taisyk- les, kad būtų galima užtikrinti kuo geriausią visų Bendrijos telekomunikacijų politikos aspektų įgyvendinimą …… Tai, inter alia, taikoma ir santykiams tarp įmonėms taikytinų kon- kurencijos taisyklių ir ATN taisyklių“ (3). 58. Taigi konkurencijos taisyklės tęsiamos taikyti ir tomis aplinkybėmis, kai yra taikytinos kitos Sutarties nuostatos arba išvestiniai teisės aktai. Prisijungimo susitarimų kontekste Bendrijos teisės nuostatos, reglamentuojančios vidaus rinką ir konkurenciją, yra vienodai svarbios ir papildo vienos kitas užtikrindamos deramą sektoriaus veiklą. Dėl to, vertindama pagal konkurencijos taisykles, Komisija sieks kiek įmanoma remtis derinimo teisės aktuose nustatytais principais. Taip pat reikia atsiminti, kad daugelį toliau išdėstytų konkurencijos teisės principų įteisina ir konkrečios taisyklės ATN teisinės sistemos kontekste. Tinkamas šių taisyklių taikymas dažnai turėtų panaikti būtinumą taikyti konkurencijos taisykles. 59. Komunikacijų sektoriuje dėmesys turėtų būti kreipiamas į įsi- pareigojimo teikti visuotines paslaugas sąnaudas. Sutarties 90 straipsnio 2 dalis gali pateisinti 85 ir 86 straipsnių pri- Įsipareigojimo teikti visuotines paslaugas ncipų išimtis. detalės yra reguliavimo dalykas. 90 straipsnio 2 dalies tai- kymo sritis yra nurodyta 90 straipsniu grindžiamose direk- tyvose telekomunikacijų sektoriuje, ir Komisija konkurenci- jos taisykles taikys šiame kontekste. (2) 1994 m. gruodžio 13 d. Komisijos sprendimas 94/894/EEB, Eurotun- nel (OL L 354, 1994 12 21, p. 66). (3) Žr. 5 išnašoje nurodytų rekomendacijų 15 ir 16 paragrafus. 264 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 60. Sutarties 85 ir 86 straipsniai paprastai taikomi susitarimams arba veiksmams, kuriems pritarė arba sankcionavo naciona- linė institucija (1), arba kai nacionalinė institucija vienos ar kelių dalyvaujančių šalių prašymu pareikalavo įtraukti į susi- tarimą kokias nors sąlygas. priklausys dominuojančiam TO. Dėl prisijungimo susitarimų, tai Komisijai labiausiai derėtų įvertinti dėl įrenginių valdymo atsirandantį dominavimą. 61. Tačiau jei NRI pareikalautų sąlygų, kurios prieštarautų kon- kurencijos taisyklėms, dalyvaujančios įmonės iš tikrųjų nebūtų baudžiamos, nors pati valstybė narė pažeistų Sutar- ties 3 straipsnio g punktą ir 5 straipsnį (2) ir dėl to Komisija pagal 169 straipsnį užginčytų jos veiksmus. Be to, jei iš spe- cialias arba išimtines teises pagal 90 straipsnį turinčios įmonės arba valstybinės įmonės nacionalinė reguliavimo ins- titucija reikalautų elgsenos, laikomos piktnaudžiavimu domi- nuojančia padėtimi, ar ją sankcionuotų, valstybė narė taip pat pažeistų 90 straipsnio 1 dalį, o Komisija priimtų sprendimą, reikalaujantį nutraukti šį pažeidimą (3). 62. NRI gali reikalauti griežtų skaidrumo, tiekimo įsipareigojimo ir kainų nustatymo standartų, ypatingai jei tai yra būtina pra- diniuose liberalizavimo etapuose. Prireikus kaip pagalbinė priemonė aiškinant konkurencijos taisykles bus taikomi teisės aktai, tokie kaip ATN teisiniai pagrindai (4). Turint omenyje NRI tenkančią pareigą užtikrinti, kad būtų galima konkurencija, konkurencijos taisyklių taikymas taip pat yra reikalingas tinkamam ATN principų aiškinimui. Be to, pažymėtina, kad daugeliui toliau išdėstytų klausimų taip pat yra taikomos Visiškos konkurencijos direktyvos ir ATN licen- cijavimo ir duomenų apsaugos direktyvų taisyklės: veiksmin- gas šios reguliavimo sistemos reikalavimų vykdymas turėtų užkirsti kelią daugeliui toliau išdėstytų konkurencijos klau- simų. 64. Tai, kad kokia nors įmonė yra dominuojanti ar nedominuo- janti, nepriklauso vien nuo tai įmonei suteiktų juridinių tei- sių. Vien legalių monopolijų panaikinimas dar nereiškia dominavimo panaikinimo. Iš tikrųjų, nepaisant liberaliza- vimo direktyvų, dar reiks palaukti, kol atsiras alternatyvių tinklų tiekėjų, turinčių adekvatų pajėgumą ir geografinę aprėptį. 65. Teisingumo Teismo sprendimas Tetra Pak byloje (5) taip yra svarbus telekomunikacijų sektoriuje. Teismas pripažino, kad esant nepaprastai glaudiems ryšiams tarp dominuojančios ir nedominuojančios rinkos ir turint nepaprastai didelę rinkos dalį dominuojančioje rinkoje Tetra Pak „padėtis buvo tokia, kad ją buvo galima laikyti prilygstančia dominuojančiai padėčiai tose rinkose jas kartu paėmus“. Tetra Pak byloje buvo nagrinėjamos glaudžiai susijusios hori- zontaliosios rinkos: šis nagrinėjimas yra vienodai taikomas ir glaudžiai susijusioms vertikaliosioms rinkoms, kurios yra būdingos telekomunikacijų sektoriui. Telekomunikacijų sek- toriuje dažnai pasitaiko, kad konkretus operatorius turi nepaprastai tvirtą padėtį infrastruktūros rinkose ir tos infra- struktūros žemynkryptėse rinkose. Infrastruktūros sąnaudos taip pat paprastai sudaro bendras didžiausias žemynkrypčių operacijų sąnaudas. Be to, operatoriai dažnai susidurs su tais pačiais konkurentais tiek infrastruktūros, tiek žemynkryptėse rinkose. 1. Dominavimas (86 straipsnis) 63. Kad įmonė galėtų teikti paslaugas telekomunikacijų paslaugų rinkoje, jai gali prireikti prisijungti prie įvairių įrenginių. Tele- komunikacijų paslaugoms teikti, pavyzdžiui paprastai bus būtinas įjungimas į valstybinį perjungiamąjį telekomunika- cijų tinklą. Prisijungimas prie šio tinklo beveik visada (1) 1982 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimas 82/896/EEB, AROW/BNIC (OL L 379, 1982 12 31, p. 19). (2) Žr. 18 išnašą. (3) Jungtinės bylos C-48 ir 66/90 Netherlands and others v. Commission, [1992] ECR I-565. (4) Žr. 18 išnašoje nurodytą bylą Ahmed Saeed, kurioje su kainų nusta- tymu susiję vidaus rinkos teisės aktai buvo naudojami kaip priemonė nustatyti, koks kainų dydis turėtų būti laikomas nesąžiningu pagal 86 straipsnį. 66. Dėl to galima numatyti eilę situacijų, kuriose bus glaudžiai susijusios rinkos kartu su operatoriumi, turinčiu labai didelę galią mažiausiai vienoje iš tų rinkų. 67. Esant tokioms aplinkybėms, Komisijai gali būti tinkama nustatyti, kad konkretaus operatoriaus padėtis lygintina su dominuojančia padėtimi tose rinkose jas kartu paėmus. (5) Kiekvienoje rinkoje Tetra Pak turėjo tuos pačius potencialius klientus ir faktinius konkurentus. Byla C-333/94 P, Tetra Pak International SA v. Commission [1996] ECR I-5951. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 265 68. Telekomunikacijų sektoriuje nustatant dominuojančių TO pareigas daugeliu atvejų bus svarbi sąvoka „būtini įrenginiai“. Sąvoka „būtini įrenginiai“ yra vartojama apibūdinti įrengi- niams arba infrastruktūrai, kuri yra būtina pasiekti klientus ir (ar) leidžia konkurentams vykdyti savo veiklą, ir kuri negali būti duplikuojama priimtinomis priemonėmis (1). 69. Įmonė, kontroliuojanti prisijungimą prie būtinų įrenginių, turi dominuojančią padėtį, kaip apibrėžiama 86 straipsnyje. Ir atvirkščiai – įmonė gali turėti dominuojančią padėtį pagal 86 straipsnį nekontroliuodama būtinų įrenginių. teikėjas, nereikalavo, kad jo kuris yra ir paslaugos žemynkryptės veiklos atšaka mokėtų už prisijungimą, dėl to nebuvo lengva apskaičiuoti įrenginiams priskiriamas paja- mas. Tuo atveju, kai operatorius teikia ir prisijungimą, ir paslaugas, reikia kiek įmanoma atskirti tas pajamų rūšis kaip pagrindą įmonei tenkančiai bet kurios rinkos daliai apskai- čiuoti. Ryšio direktyvos 8 straipsnio 2 dalyje šis klausimas sprendžiamas nustatant reikalavimą įvesti atskirą „veiklos, susijusios su ryšiu – apimančios ir viduje, ir kitiems teikiamas ryšio paslaugas, – ir kitų veiklos rūšių“ buhalterinę apskaitą. Šiuo atžvilgiu bus naudinga ir pasiūlytoji Komisijos reko- mendacija dėl buhalterinės apskaitos atskyrimo ryšio srityje. 72. Prisijungimo gavimo ekonominė reikšmė taip pat priklauso nuo tinklo, su kuriuo siekiama ryšio, aprėpties. Dėl to Komi- sija, kur įmanoma, atsižvelgs ne tik į apyvartos rodiklius, bet ir į dominuojančios įmonės siūlomų paslaugų abonentų skai- čių, palyginti su skaičiumi abonentų, kuriuos ketina aptar- nauti prisijungimo prašantis paslaugų teikėjas. Taigi tam tik- ros įmonės galia rinkoje bus matuojama iš dalies pagal abonentų, turinčių ryšį su tos įmonės telekomunikacijų tinklo išeities taškais, skaičių kaip bendro abonentų, sujungtų su išeities taškais atitinkamoje geografinėje teritorijoje, skaičiaus procentinį dydį. 1. 1. P a s l a u g ų r i n k a 70. Vienas iš rodiklių, naudojamų įmonės galiai rinkoje įvertinti, yra tai įmonei priklausanti pardavimo apimtis bendros par- davimo apimties pakeičiamų paslaugų rinkoje atitinkamoje geografinėje teritorijoje procentine išraiška. Paslaugų rinkoje Komisija vertins, inter alia, pakeičiamų paslaugų pardavimo sukurtą apyvartą, išskyrus ryšio paslaugų pardavimą arba vidaus naudojimą ir vietinės infrastruktūros pardavimą arba vidaus naudojimą (2), atsižvelgdama į konkurencines sąlygas bei pasiūlos ir paklausos struktūrą rinkoje. 1. 2. P r i s i j u n g i m a s p r i e į r e n g i n i ų Pasiūlos pakeičiamumas 71. 45 punkte pavartota sąvoka „prisijungimas“ gali būti siejama su daugeliu įvairių situacijų, įskaitant nuomojamų linijų tin- kamumą, leidžiančių paslaugų teikėjui kurti savo paties tinklą, ir sujungimą siaurąja prasme, t. y. sujungiant du tele- komunikacijų tinklus, pavyzdžiui, mobiliojo ir fiksuoto ryšio. Prisijungimo atžvilgiu yra tikėtina, kad esamas operatorius tam tikrą laiką liks dominuojančiu ir po teisinio liberalizavi- mo. Įrenginius valdantis esamas operatorius dažnai taip pat yra ir didžiausias paslaugų teikėjas, o praeityje nebuvo reikalo telekomunikacijų paslaugų perteikimo skirti nuo šių paslaugų teikimo galutiniams naudotojams. Tradiciškai operatorius, (1) Taip pat žr. apibrėžimą, kuris yra pateiktas „Europos Bendrijų ir jų valstybių narių papildomame įsipareigojime dėl reguliavimo pri- ncipų“ ir kurį taikė Pagrindinių telekomunikacijų grupė Pasaulio pre- kybos organizacijos (PPO) derybų kontekste: „Pagrindiniai įrenginiai – tai valstybinio telekomunikacijų pernešimo tinklo ir tarnybos įrenginiai: a) kuriuos išimtinai arba daugiausia teikia vienas arba ribotas skai- čius tiekėjų; ir b) kurie norint teikti paslaugą realiai negali būti ekonominiškai arba techniškai pakeisti. “ (2) Byla 6/72 Continental Can [1973] ECR 215. 73. Kaip minėta 41 punkte, dominavimo klausimui taip pat yra svarbus pasiūlos pakeičiamumas. Daugiau kaip 50 % rinkos dalis (3) paprastai yra pakankama, kad rodytų dominavimą, tačiau bus tiriami ir kiti rodikliai. Pavyzdžiui, Komisija tirs kitų tinklo teikėjų, tokių yra, buvimą atitinkamoje geografinėje teritorijoje, siekdama nustatyti, ar tokios alter- natyvios infrastruktūros yra pakankamai tankios, kad konku- ruotų su esamu tinklu, ir įvertinti naujų prisijungimo teikėjų galimybes patekti į rinką. jei (3) Šiame kontekste reikėtų pažymėti, kad vadovaujantis ATN teisiniais pagrindais apie tai, kad organizacija turi didelę galią rinkoje, gali būti pranešama. Nustatymas, ar kokia nors organizacija turi didelę galią rinkoje, ar jos neturi, priklauso nuo daugelio veiksnių, bet pradinė prielaida yra ta, kad organizacija, kuriai priklauso daugiau kaip 25 % rinkos, paprastai yra laikoma turinčia žymią galią rinkoje. Komisija atsižvelgs į tai, ar apie įmonę kaip turinčią didelę galią rinkoje buvo pranešta pagal ATN taisykles, pateikdama savo vertinimą pagal kon- kurencijos taisykles. Tačiau aišku, kad žymios galios rinkoje sąvoka apskritai apibūdina menkesnę ekonominės galios rinkoje padėtį negu dominuojančios padėties sąvoka: dėl to tas faktas, kad įmonė turi didelę galią rinkoje pagal ATN taisykles, apskritai neleis daryti domi- navimo prielaidos, nors kokioje nors konkrečioje situacijoje tai gali ir pasitvirtinti. Tačiau dar svarbu bus atsižvelgti ir į tai, ar ATN pro- cedūrose taikomas rinkos apibrėžimas yra tinkamas taikant konku- rencijos taisykles. 266 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. Kiti svarbūs veiksniai kurią daugelyje bylų palaikė Komisija ir Teismas (1), ir nėra nieko, kas neleistų Komisijai imtis veiksmų tik pagal vieną nuostatą, kai yra taikytinos abi. 74. Be rinkos dalies duomenų ir pasiūlos pakeičiamumo, nusta- tant, ar operatorius yra dominuojantis, Komisija taip pat tirs, ar tas operatorius turi išimtinį prisijungimą prie įrenginių, kurie realiai dėl teisinių priežasčių arba dėl to, kad tai per daug kainuotų, negali būti duplikuojami per atitinkamą apibrėžtą laiko tarpsnį. 75. Atsirandant konkuruojantiems prisijungimo teikėjams ir jiems metant iššūkį įsitvirtinusiojo dominavimui, tos teisės, kurias jie gauna iš valstybių narių institucijų, ypač jų terito- rinė aprėptis, suvaidins svarbų vaidmenį apibrėžiant galią rin- koje. Komisija atidžiai stebės rinkos raidą ryšium su šiais klausimais ir atsižvelgs į visus rinkos sąlygų pokyčius, prisi- jungimo klausimus vertindama pagal konkurencijos taisyk- les. 1. 3. K o l e k t y v i n i s d o m i n a v i m a s 76. 86 straipsnio formuluotė aiškiai rodo, kad jis taip pat yra tai- komas tais atvejais, kai dominuojanti padėtis priklauso dau- giau negu vienai įmonei. Aplinkybių, kuriomis egzistuoja kolektyvinė dominuojanti padėtis ir kuriomis ja piktnau- džiaujama, dar nėra pilnai išaiškinusi nei Bendrijos teisminių institucijų precedentų teisė, nei Komisijos praktika, ir teisė dar nėra nusistovėjusi. 77. 86 straipsnio žodžiai („vienos ar kelių įmonių piktnaudžiavi- mas“) apibūdina kažką kita, ne antikonkurencinių susitarimų ar suderintų veiksmų draudimą 85 straipsnyje. Manymas kitaip prieštarautų įprastiniams Sutarties aiškinimo princi- pams, ir tai reikštų, kad tie žodžiai yra beprasmiai ir neturin- tys realaus poveikio. Tačiau tai nepašalina lygiagretaus 85, ir 86 straipsnių taikymo tam pačiam susitarimui arba veiksmui, 78. Dvi įmonės, kiekvienai dominuojant atskiroje nacionalinėje rinkoje, yra ne tas pats, kas dvi kolektyviai dominuojančios įmonės. Kad dvi ar daugiau įmonių turėtų kolektyvinę domi- nuojančią padėtį, jos turi drauge turėti iš esmės tą pačią padėtį klientų ir konkurentų atžvilgiu kaip ir viena dominuojančią padėtį turinti įmonė. Konkrečiai kalbant apie telekomunika- cijų sektorių, kolektyvinis dominavimas gali būti pasiektas dviejų operatorių, telekomunikacijų aprėpiančių tą pačią geografinę rinką. infrastruktūros 79. Be to, kad dvi ar daugiau kaip dvi įmonės būtų kolektyviai dominuojančios, reikia, nors to ir nepakanka, kad tarp tų įmonių atitinkamoje rinkoje nebūtų veiksmingos konkuren- cijos. Praktikoje konkurencijos nebuvimas gali būti dėl to, kad įmones sieja tokie ryšiai kaip bendradarbiavimo susitari- mai arba susijungimo susitarimai. Tačiau Komisija nesilaiko nuomonės, kad ekonominė teorija arba Bendrijos teisė leidžia manyti, jog tokie ryšiai yra teisiškai būtini kolektyvinės domi- nuojančios padėties (2) egzistavimui. Jei yra kokia nors tar- pusavio priklausomybė, būtent koks nors pakankamas eko- išryškėja oligopolinėse situacijose. nominis ryšys dažnai Neatrodo, kad būtų kokia nors priežastis teisėje arba ekono- mikos teorijoje reikalauti kokio nors kito ekonominio ryšio tarp kolektyviai dominuojančių įmonių. Turint tai omenyje, praktikoje tokie ryšiai neretai egzistuos telekomunikcijų sek- toriuje, kur nacionalinius TO vieną su kitu beveik neišven- giamai sies įvairūs ryšiai. 80. Pavyzdžiui, prisijungimą prie vietinės linijos kai kuriose valstybėse narėse artimiausioje ateityje tikriausiai valdys du operatoriai – esamas TO ir kabelinės sistemos operatorius. Kad būtų galima vartotojams teikti tam tikras paslaugas, rei- kia prisijungti prie TO arba kabelinės televizijos operatoriaus vietinės linijos. Priklausomai nuo konkretaus atvejo aplinky- bių ir ypač nuo jų tarpusavio santykių, galimas daiktas, kad nė vienas iš tų operatorių neturi dominuojančios padėties, tačiau drauge jie gali turėti kolektyvinę prisijungimo prie šių įrenginių monopoliją. Ilgainiui dėl technologijų tobulinimo gali pasirodyti esantys perspektyvūs kiti prisijungimo prie vietinės linijos mechanizmai, tokie kaip energijos tinklai: nus- tatant, ar egzistuoja dominuojanti padėtis ar bendra domi- nuojanti padėtis, bus atsižvelgiama ir tokių mechanizmų buvimą. (1) Byla 85/76 Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. 1988 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimas 89/113/EEB, Decca Navigator System (OL L 43, 1989 2 15, p. 27). (2) 1992 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimas 92/553/EEB, Nestlé/Perrier (OL L 356, 1992 12 5, p. 1). 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 267 2. Piktnaudžiavimas duominuojančia padėtimi paprastai bus esamas TO. Atsisakymas gali „trukdyti palaikyti rinkoje esamą konkurencijos lygį arba tai konkurencijai augti“ (5). 81. 86 straipsnio taikymas remiasi prielaida, kad egzistuoja dominuojanti padėtis ir tam tikras ryšys tarp dominuojančios padėties ir tariamo piktnaudžiavimo ja. Telekomunikacijų sektoriuje neretai teks tirti eilę susijusių rinkų, iš kurių vie- noje ar keliose gali dominuoti tam tikras operatorius. Šiomis aplinkybėmis yra galimos kelios situacijos, kuriose galėtų pasireikšti piktnaudžiavimas: Atsisakymas bus laikomas piktnaudžiavimu tik tada, kai jis turi išnaudotojiškų ar antikonkurencinių padarinių. Paslaugų rinkos telekomunikacijų sektoriuje iš pradžių turės nedaug ir dėl to atsisakymai paprastai konkuruojančių dalyvių, paveiks konkurenciją tose rinkose. Visais atsisakymo atvejais bet koks pasiteisinimas bus atidžiai išnagrinėtas, kad būtų galima nustatyti, ar jis yra objektyvus. — elgesys dominuojamoje rinkoje, turintis padarinių domi- nuojamoje rinkoje (1), 84. Apskritai yra trys aktualūs scenarijai: — elgesys dominuojamoje rinkoje, turintis padarinių kitose rinkos nei dominuojamoje rinkoje (2), a) atsisakymas teikti prisijungimą kokios nors paslaugos tikslais, kai prisijungimo teikėjas yra leidęs prisijungti kitam operatoriui, kad jis veiktų toje paslaugų rinkoje; — elgesys ne dominuojamoje rinkoje, turintis padarinių dominuojamoje rinkoje (3), — elgesys ne dominuojamoje rinkoje, turintis padarinių ne dominuojamoje rinkoje (4). b) atsisakymas teikti prisijungimą kokios nors paslaugos tikslais, kai prisijungimo teikėjas nėra leidęs prisijungti jokiam kitam operatoriui, kad jis veiktų toje paslaugų rin- koje; c) prisijungimo nutraukimas esamam klientui. nusistovėjusius 82. Nors telekomunikacijų sektoriaus faktinės ir ekonominės aplinkybės dažnai yra neįprastos, daugeliu atvejų galima tai- principus. kyti Nagrinėjant konkurencijos problemas šiame sektoriuje, svarbu neišleisti iš akių egzistuojančios precedentų teisės ir Komisijos sprendimų praktikos, pavyzdžiui, darančios įtaką rinkos galiai, diskriminacijai ir grupavimosi reguliavimui. konkurencijos teisės Diskriminacija 2. 1. A t s i s a k y m a s l e i s t i p r i s i j u n g t i p r i e į r e n g i n i ų i r n e p a l a n k i ų s ą l y g ų t a i k y m a s 83. Atsisakymas leisti prisijungti gali būti draudžiamas pagal 86 straipsnį, jei tai daryti atsisako įmonė, kuri yra dominuo- janti dėl to, kad valdo įrenginius, o tokiomis artimoje ateityje (1) Dažniausiai pasitaikanti situacija. (2) Jungtinės bylos 6/73 ir 7/73 Commercial Solvents v. Commission [1974] ECR 223 ir byla 311/84 CBEM v. CLT and IPB [1985] ECR 3261. (3) Byla C-62/86, AKZO v. Commission [1991] ECR I-3359 ir byla T-65/89 BPB Industries and British Gypsum v. Commission [1993] ECR II-389. (4) Byla C-333/94 P, Tetra Pak International v. Commission [1996] ECR I-5951. Šioje ketvirtojoje byloje 86 straipsnio taikymas yra pateisi- namas ypatingomis aplinkybėmis (Tetra Pak, 29 ir 30 paragrafai). 85. Kalbant apie pirmąjį iš pirmiau paminėtų scenarijų aišku, kad atsisakymas tiekti naujam klientui, kai dominuojantis įrengi- nių savininkas jau tiekia vienam ar keliems klientams, vei- kiantiems toje pačioje žemynkryptėje rinkoje, yra diskrimi- navimas, kuris, ribodamas konkurenciją žemynkryptėje rinkoje, būtų laikomas piktnaudžiavimo atveju. Kai tinklo operatoriai teikia tas pačias arba panašias mažmenines paslaugas kaip ir prisijungimo prašanti šalis, jie turi stimulą ir galimybę varžyti konkurenciją ir šitaip piktnaudžiauti savo dominuojančia padėtimi. Žinoma, gali būti ir tokį atsisakymą pateisinančių aplinkybių, pavyzdžiui, tai, kad prašytojai yra potencialūs kredito rizikos objektai. Nesant jokių objektyvių pateisinančių aplinkybių, atsisakymas paprastai būtų laiko- mas piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi prisijungimo rinkoje. (5) Byla 85/76, Hoffmann-La Roche [1979] ECR 461. 268 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 86. Apskritai dominuojančios įmonės pareiga yra teikti prisijun- gimą tokiu būdu, kad prekės siūlomos žemynkryptėms įmonėms, būtų prieinamos tokiomis ne mažiau palankiomis sąlygomis negu tomis, kurios yra sutei- kiamos kitoms šalims, įskaitant savo pačios atitinkamas žemynkryptes operacijas. ir paslaugos, Būtini įrenginiai 87. Dėl antrosios iš pirmiau paminėtų situacijų kyla klausimas, ar prisijungimo teikėjas privalėtų sudaryti sutartį su paslaugos teikėju, kad leistų paslaugos teikėjui veikti naujoje paslaugų rinkoje. Tais atvejais, kai pajėgumų apribojimai nėra svars- toma problema ir kur įmonė, atsisakanti teikti prisijungimą prie savo įrenginių, nesuteikė prisijungimo prie tų įrenginių nei savo žemynkryptei atšakai, nei jokiai kitai įmonei, vei- kiančiai paslaugų rinkoje, neaišku, koks galėtų būti kitas objektyvus pateisinimas. 88. Transporto srityje (1) Komisija yra nusprendusi, kad firma, valdanti būtinus įrenginius, atitinkamomis aplinkybėmis pri- valo teikti prisijungimą (2). Tas pats principas taikomas tele- komunikacijų sektoriui. Jei prašomam prisijungimui nebuvo komerciškai galimų alternatyvų, tai, prisijungimo nesuteikus, prisijungimo prašanti šalis negalėtų veikti paslaugų rinkoje. Dėl to atsisakymas šiuo atveju ribotų naujų rinkų arba naujų produktų tose rinkose kūrimą, prieštaraudamas 86 straips- nio b punktui, arba trukdytų plėtoti konkurenciją esamose rinkose. Šių padarinių turintis atsisakymas tikriausiai gali turėti piktnaudžiavimo padarinių. (1) 1993 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimas 94/19/EB, Sea Con- tainers v. Stena Sealink- Laikinoji priemonė (OL L 15, 1994 1 18, p. 8). 1993 m. gruodžio 21 d. Komisijos sprendimas 94/119/EEB, Port of Rødby (Denmark) (OL L 55, 1994 2 26, p. 52). (2) Žr. taip pat (tarp kitų): Teisingumo Teismo ir Pirmosios instancijos teismo sprendimai: bylos 6 ir 7/73 Commercial Solvents v. Commission [1974] ECR 223; byla 311/84, Télémarketing [1985] ECR 3261; byla C-18/88 RTT v. GB-Inno [1991] ECR I-5941; byla C-260/89, Elliniki Radiophonia Teleorassi [1991] ECR I-2925; bylos T-69, T-70 ir T-76/89, RTE, BBC and ITP v. Commission [1991] ECR II-485, 535, 575; byla C-271/90, Spain v. Commission [1992] ECR I-5833; bylos C-241 ir 242/91 P, RTE and ITP Ltd v. Commission (Magill), [1995] ECR I-743. Komisijos sprendimai: 1975 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimas 76/185/EAPB, National Carbonising Company (OL L 35, 1976 2 10, p. 6); 1988 m. lapkričio 4 d. Komisijos sprendimas 88/589/EEB, London European/Sabena (OL L 317, 1988 11 24, p. 47); 1992 m. vasario 26 d. Komisijos sprendimas 92/213/EEB, British Midland v. Aer Lingus (OL L 96, 1992 4 10, p. 34); B&I v. Sealink (1992) 5 CMLR 255; EB Bulletin, Nr. 6 - 1992, 1. 3. 30 papunktis. 89. Principas, įpareigojantis dominuojančias įmones tam tikro- mis aplinkybėmis sudaryti sutartis, neretai bus aktualus tele- komunikacijų sektoriuje. Šiuo metu teikiant tinklo infrastruk- tūrą daugeliui telekomo paslaugų Bendrijoje yra monopolijų arba tikrų monopolijų. Net ten, kur suvaržymai jau yra arba greitai bus panaikinti, konkurencija žemynkryptėse rinkose tebepriklausys nuo prisijungimo prie aukštynkrypčio tinklo paslaugų kainų nustatymo ir sąlygų, kurios tik palaipsniui atspindės konkuruojančias rinkos jėgas. Turint omenyje technologinės raidos telekomunikacijų sektoriuje spartą, galima numatyti situacijas, kurioms esant įmonės stengsis siūlyti naujus produktus ar paslaugas, kurios nekonkuruoja su dominuojančio prisijungimo operatoriaus jau siūlomais produktais ar paslaugomis, bet kurioms šis operatorius nenori teikti prisijungimo. 90. Komisija turi užtikrinti, kad esamiems operatoriams priklau- įrenginių valdymas nebūtų naudojamas varžyti santis konkurencinės telekomunikacijų aplinkos vystymąsi. Iš įmonės, kuri dominuoja paslaugų rinkoje ir kuri, pažeisdama 86 straipsnį, piktnaudžiauja toje rinkoje, gali būti reikalau- jama, norint padaryti galą tam piktnaudžiavimui, teikti prisi- jungimą prie savo įrenginių vienam arba daugiau konkurentų toje rinkoje. Įmonė ypač gali piktnaudžiauti savo dominuo- jančia padėtimi, jei savo veiksmais ji neleidžia atsirasti nau- jam produktui ar paslaugai. 91. Komisijos atliekama analizė prasidės nustatant esamą arba potencialią rinką, kuriai yra prašomas prisijungimas. Siekiant nustatyti, ar prisijungimas turi būti sankcionuojamas pagal konkurencijos taisykles, bus atsižvelgiama į tai, ar dominuo- janti įmonė nepažeidė savo pareigos nediskriminuoti (žr. toliau), arba, kartu paėmus, į šiuos elementus: a) ar prisijungimas prie įrenginių yra apskritai būtinas, kad įmonės galėtų konkuruoti toje susijusioje rinkoje (3). Taigi čia pagrindinis klausimas – kas gi yra būtina. To, kad prisijungimo prašančios įmonės padėtis, suteikus jai pri- sijungimą, taptų pranašesnė, nepakaks, bet dėl atsisakymo teikti prisijungimą pasiūlytos veiklos rūšys turi būti arba neįmanomos, arba tikrai ir neišvengiamai neekonomiš- kos. Nors, pavyzdžiui, alternatyvi infrastruktūra nuo 1996 m. liepos l d. gali būti naudojama liberalizuotoms paslau- goms, reikės dar palaukti, kol tai daugeliu atvejų taps tin- kama alternatyva esamo operatoriaus įrenginiams. Tokia alternatyvi infrastruktūra šiuo metu neteikia tokio pat tankumo geografinės aprėpties kaip esamo TO tinklas; (3) Būtų nepakankama įrodyti, kad vienam konkurentui reikia prisijungti prie įrenginio, kad galėtų konkuruoti žemynkryptėje rinkoje. Reikėtų įrodyti, kad prisijungimas yra reikalingas visiems, išskyrus išimtinius konkurentus, kad prisijungimas taptų privalomas. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 269 b) yra pakankama talpa, kad būtų galima teikti prisijungimą; 94. Prisijungimo teikėjas, siekdamas atsisakyti teikti prisijungimą, gali manipuliuoti trimis svarbiais su prisijungimu susijusiais elementais: laiko nustatymu, techniniu išdėstymu ir kaina. c) įrenginių savininkas negali patenkinti paklausos esamoje paslaugos arba produkto rinkoje, trukdo potencialios naujos paslaugos ar produkto atsiradimui arba stabdo konkurenciją esamoje ar potencialioje paslaugos ar pro- dukto rinkoje; 95. Dominuojantys TO turi pareigą operatyviai nagrinėti prisi- jungimo prašymus: nederami ir nepaaiškinami ar nepateisi- nami delsimai reaguojant į prisijungimo prašymą gali suda- ryti piktnaudžiavimą. Tačiau Komisija visų pirma sieks lyginti reagavimą į prisijungimo prašymą su: d) prisijungimo siekianti įmonė yra pasirengusi sumokėti priimtiną ir nediskriminacinę kainą ir visais kitais atžvil- giais jai bus priimtinos nediskriminacinio prisijungimo sąlygos; a) įprastinėmis laiko ribomis ir sąlygomis, taikomomis tada, kai reaguojanti šalis suteikia prisijungimą prie savo įren- ginių savo pačios dukterinei bendrovei arba veikiančiam skyriui; e) atsisakymas teikti prisijungimą neturi jokio objektyvaus pateisinimo. b) reagavimu į prašymą prisijungti prie panašių įrengimų kitose valstybėse narėse; Tinkamas pateisinimas šiame kontekste galėtų būti labai didelis sunkumas teikti prisijungimą prašančiajai įmonei arba būtinas reikalas įrenginių savininkui, pritraukusiam investicijas naujam produktui ar paslaugai įvesti, turėti pakankamai laiko ir galimybių naudoti įrenginius, kad galėtų tą naują produktą ar paslaugą pateikti rinkai. Tačiau, nors kiekvienas pateisinimas bus atskirai atidžiai nagrinėjamas kiekvienu atveju, telekomunikacijų sekto- riuje ypač svarbu, kad buvusių valstybinių monopolistų veiksmais, siekiančiais neleisti atsirasti ir plėtotis konku- rencijai, nebūtų sumenkinta konkurencinėje aplinkoje galutiniams vartotojams atsirasianti nauda. 92. Nustatant, ar buvo pažeistas 86 straipsnis, bus atsižvelgiama ir į faktinę padėtį toje bei kitose geografinėse teritorijose, ir kur būtina į priklausomybės ryšį tarp prašomo prisijungimo ir įrenginių techninio išdėstymo. c) bet kokio delsimo nagrinėjant prisijungimo prašymus paaiškinimais. 96. Panašiu būdu atidžiai bus nagrinėjami techninio išdėstomi klausimai siekiant nustatyti, ar jie yra tikri. Iš esmės konku- rencijos taisyklės reikalauja, kad prisijungimo prašančiai šaliai prisijungimas būtų suteiktas prašančiajai šaliai tinkamiau- siame taške, jeigu šį tašką prisijungimo teikėjas gali techniš- kai teikti. Techninio galimumo klausimai gali būti keliami kaip objektyvūs pasiteisinimai atsisakymo atvejais – pavyz- džiui, srautas, prie kurio siekiama prisijungti, turi atitikti tam tikrus techninius infrastruktūrai keliamus reikalavimus, – arba gali būti pajėgumo ribotumo klausimų, o tokiais atve- jais gali iškilti normavimo klausimai (1). 97. Pernelyg didelės kainos už prisijungimą nustatymas gali būti ne tik savaime laikomas piktnaudžiavimu (2), bet ir prilygti faktiniam atsisakymui teikti prisijungimą. 93. Objektyvaus pateisinimo klausimą šioje srityje reikės nagrinėti ypač atidžiai. Atitinkamos institucijos turi ne tik nustatyti, ar kiekvienu atskiru atveju nurodomi sunkumai yra pakankamai rimti, kad pateisintų atsisakymą teikti prisijun- gimą, bet ir nuspręsti, ar šie sunkumai yra pakankami, kad nusvertų konkurencijai daromą žalą, jei yra atsisakoma teikti prisijungimą arba jis yra apsunkinamas ir dėl to ribojamos žemynkryptės paslaugų rinkos. (1) Kaip nurodyta 91 punkte. (2) Žr. 105 punktą. 270 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 98. Daugeliui tokių ekspertizių elementų reikalingas atidus ver- tinimas. Spręsti kainų nustatymo telekomunikacijų sekto- riuje klausimus palengvins ATN direktyvose numatyti įsi- pareigojimai turėti skaidrią sąnaudų apskaitos sistemą. Tiekimo nutraukimas 99. Aptariant trečiąją iš 84 punkte nurodytų situacijų reikia pasakyti, kad kai kurie ankstesni Komisijos sprendimai ir Teismo precedentų teisė atkreipė dėmesį į tiekimo nutrau- kimą žemynkrypčiams konkurentams. Commercial Solvents byloje Teismas nutarė, kad „įmonė, kuri turi dominuojančią padėtį žaliavų rinkoje ir kuri, turėdama tikslą pasilikti tokią žaliavą savo pačios antrinių produktų gamybai, atsisako ją tiekti klientui, kuris taip pat yra šių antrinių produktų gamintojas, ir dėl to rizikuoja pašalinti konkurenciją iš šio kliento pusės, piktnaudžiauja savo dominuojančia padėtimi, kaip apibrėžiama 86 straipsnyje“ (1). 100. Nors ši byla nagrinėjo produkto tiekimo nutraukimą, iš esmės tarp šios bylos ir prisijungimo nutraukimo nėra skir- tumo. Vienašališkas prisijungimo sutarčių nutraukimas iškelia klausimus iš esmės panašius į tuos, kurie nagrinėjami ryšium su atsisakymais. Prisijungimo nutraukimas esamam klientui paprastai bus piktnaudžiaujamo pobūdžio. Ir vėl gali būti nurodomos objektyvios priežastys, pateisinančios nutraukimą. Tokios priežastys turi būti proporcingos nutraukimo padariniams konkurencijai. 2. 2. K i t o s p i k t n a u d ž i a v i m o f o r m o s 101. Atsisakymai teikti prisijungimą yra tik viena iš šioje srityje galimų piktnaudžiavimo formų. Piktnaudžiavimai gali iškilti ir tada, kai suteikiamas prisijungimas. Piktnaudžiaujama gali atsirasti, inter alia, tais atvejais, kai operatorius elgiasi diskri- minuodamas arba kai operatoriaus veiksmai kitaip varžo rinkas ar techninę raidą. Toliau pateikiamas nebaigtinis galimo piktnaudžiavimo pavyzdžių sąrašas. Tinklo konfigūracija 102. Dominuojančio tinklo operatoriaus tinklo konfigūracija, kuri paslaugos teikėjui objektyviai apsunkina prisijungimą (2), galėtų būti laikoma piktnaudžiavimu, jeigu tam nėra objektyvaus pateisinimo. Vienas objektyvus pateisinimas būtų tas, kad tinklo konfigūracija bendrai pagerina tinklo veiksmingumą. (1) Bylos 6 ir 7/73, Commercial Solvents [1974] ECR 223. (2) Tai yra naudoti tinklą, kad būtų galima pasiekti savo pačių klientus. Susaistymas 103. Tai yra ypač svarbu kai tai liečia paslaugų, kurioms teleko- munikacijų operatorius dominuoja, susaistymą su tomis paslaugomis, kurioms jis nedominuoja (3). Kai vertikaliai integruotas dominuojantis tinklo operatorius, neturėdamas tinkamo pateisinimo, priverčia prisijungimo prašančią šalį pirkti vieną arba kelias paslaugas (4), tai gali pašalinti domi- nuojančio prisijungimo teikėjo konkurentus, teikiančius tuos paketo elementus atskirai. Taigi šis reikalavimas galėtų būti laikomas piktnaudžiavimu pagal 86 straipsnį. Be to, Teismas yra nusprendęs, kad „… net tais atvejais, kai susaistytas dviejų produktų pardavimas atitinka komercinę paskirtį arba tarp tų dviejų produktų yra natūralus ryšys, toks pardavimas gali būti laikomas piktnaudžiavimu, kaip apibrėžiama 86 straipsnyje, nebent jis yra objektyviai patei- sinamas …“ (5). Kainos nustatymas 104. Nustatant, ar pagal konkurencijos taisykles iškyla kainos nustatymo problema, reikės parodyti, kad sąnaudos ir paja- mos yra tinkamai paskirstytos. Netinkamas sąnaudų paskirstymas ir kišimasis į pervedamąjį kainų nustatymą galėtų būti naudojami kaip mechanizmai nuslepiant per dideles kainas, grobuoniškas kainas arba prievartines kainas. Per didelių kainų nustatymas 105. Kainų nustatymo problemos paslaugų teikėjui siekiant pri- sijungti prie dominuojančio operatoriaus įrenginių neretai bus siejamos su per didelėmis kainomis (6). Kai įrenginiams, prie kurių siekia prisijungti paslaugų teikėjas, nėra (4) (3) Tai taip pat aptariama ir remiantis ATN teisiniais pagrindais: žr. Ryšio direktyvos 7 straipsnio 4 dalį, Balso telefonijos direktyvos 12 straips- nio 4 dalį ir ATN teisinių pagrindų direktyvos II priedą. Įskaitant tas, kurios yra nereikalingos prisijungimo prašančiai šaliai arba iš tikrųjų tas, kurios gali būti laikomos paslaugomis, kurias ta šalis pati norėtų teikti savo klientams. (5) Tetra Pak International, nurodyta 63 išnašoje. (6) 1996 m. lapkričio 27 d. Komisijos pranešimas dėl nacionalinių visuotinės paslaugos savikainos nustatymo ir finansavimo sistemų vertinimo kriterijų ir tokių sistemų veikimo gairių bus aktualus nus- tatant, kokiu mastu visuotinės paslaugos pareiga gali būti naudojama pateisinti papildomam mokesčiui, susijusiam su grynųjų sąnaudų dalijimusi teikiant visuotinę paslaugą (COM(96) 608). Taip pat žr. nuorodą į visuotinės paslaugos pareigą 59 punkte. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 271 perspektyvios alternatyvos, dominuojantis arba monopoli- nis operatorius gali būti linkęs nustatyti per dideles kainas. aplinkybėmis, kai nėra palyginamųjų duomenų, regulia- vimo institucijos siekė nustatyti, kokia būtų buvus konku- rencinė kaina, jei egzistuotų konkurencinė rinka (6). Atitin- kamu atveju Komisija gali atsižvelgti tokią analizę nustatydama per didelę kainą. į 106. Teisingumo Teismas per dideles kainas yra apibrėžęs kaip „per dideles, palyginti su suteiktos paslaugos ekonomine verte“ (1). Be to, Teismas išaiškino, kad vienas iš jos apskai- čiavimo būdų galėtų būti toks: „Šis perviršis galėtų, inter alia, būti objektyviai nustatytas, jei jį būtų galima apskaičiuoti lyginant atitinkamo produkto pardavimo kainą su jo gamybos savikaina“ (2). Grobuoniškas kainų nustatymas 107. Komisijai būtina nustatyti, kokios yra faktinės atitinkamo produkto sąnaudos. Dėl to tinkamas sąnaudų skyrimas yra esminis nustatant, ar kaina yra per didelė. Pavyzdžiui, tai atvejais, kai įmonės veikla yra įvairiarūšė, būtina skirti ati- tinkamas įvairių veiklos rūšių sąnaudas ir atitinkamą įnašą į bendras sąnaudas. Iškilus dėl to ginčams, Komisijai taip pat gali tekti nustatyti tinkamą sąnaudų skyrimo metodiką. 108. Teismas taip pat pažymėjo, kad nustatant, kas sudaro per didelę kainą, gali būti atsižvelgiama į Bendrijos teisės aktus, nustatančius kainų nustatymo konkrečiam sektoriui principus (3). 109. Be to, palyginimas su kitais geografiniais regionais taip pat gali būti naudojamas kaip per didelės kainos rodiklis: Teis- mas nusprendė, kad, jei įmanoma, dominuojančios įmonės nustatomos kainos gali būti lyginamos su konkurencijai atvirose rinkose esančiomis kainomis (4). Tokiu palyginimu galėtų būti remiamasi vertinant, ar dominuojančios įmonės teisingos (5). Tam tikromis nustatytos kainos yra (1) Byla 26/75, General Motors Continental v. Commission [1975] ECR 1367, 12 paragrafas. (2) Byla 27/76, United Brands Company and United Brands Continental BV v. Commission [1978] ECR 207. (3) Ahmed Saeed, nurodyta 18 išnašoje, 43 paragrafas. (4) Byla 30-87, Corinne Bodson v. Pompes funèbres des régions libérées [1988] ECR 2479. Taip pat žr. : Jungtinės bylos 110/88, 241/88 ir 242/88 François Lucazeau and others v. Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs Musique (SACEM) and others [1989] ECR 2811, 25 paragrafas: „Kai dominuojančią padėtį turinti įmonė už savo paslaugas nustato mokesčius, kurie yra gerokai didesni už mokesčius kitose valstybėse narėse, ir tais atvejais, kai mokesčių dydžių lyginimas yra sistemingas, tas skirtumas rodo, kad piktnaudžiaujama dominuojančia padėtimi. Tokiu atveju atitinkamai įmonei reikia pateisinti skirtumą nurodant objektyvius padėties atitinkamoje valstybėje narėje ir visose kitose valstybėse narėse vyraujančios padėties skirtumus. “ (5) Žr. ATN taisykles ir Komisijos rekomendaciją dėl ryšio liberalizuo- toje telekomunikacijų rinkoje (OL L 73, 1998 3 12, p. 42 (rekomen- dacijos tekstas) ir OL C 84, 1998 3 19, p. 3 (Komunikatas dėl reko- mendacijos)). 110. Grobuoniškas kainų nustatymas pasitaiko, inter alia, kai dominuojanti firma ilgą laiką parduoda prekę arba paslaugą mažesne už jos savikainą kaina siekdama atgrasinti konku- rentą arba priversti jį atsisakyti verslo, kad dominuojanti firma galėtų toliau didinti savo galią rinkoje, o vėliau – ir savo sukauptą pelną. Tokios nesąžiningai sumažintos kai- nos pažeidžia 86 straipsnio a punktą. Tokia problema galėtų, pavyzdžiui, kilti skirtingų telekomunikacijų infra- struktūros tinklų konkurencijos kontekste, kai dominuojan- tis operatorius gali būti linkęs nustatyti nesąžiningai žemas kainas už prisijungimą, kad panaikintų kitų (atsirandančių) infrastruktūros teikėjų konkurenciją. Apskritai kaina yra ji mažesnė negu dominuojančios piktnaudžiaujanti, ji yra įmonės vidutinės kintamosios sąnaudos arba jei mažesnė negu vidutinės bendros sąnaudos ir yra antikon- kurencinio plano dalis (7). Tinklų verslo šakose paprastas pirmiau minėtos taisyklės taikymas neatspindėtų tinklų verslo šakų ekonominės tikrovės. jei 111. Ši taisyklė buvo nustatyta AKZO byloje, kurioje Teisingumo Teismas vidutines kintamąsias sąnaudas apibrėžė kaip „sąnaudas, kurios kinta priklausomai nuo pagamintų kiekių“ (8), ir išaiškino, kuo grindžiama ta taisyklė: „Dominuojanti įmonė, taikydama tokias kainas, neturi jokio kito intereso, išskyrus pašalinti konkurentus, kad vėliau, pasinaudodama savo monopoline padėtimi, galėtų padidinti savo kainas, nes kiekvienas pardavimas sukelia nuostolį, būtent bendrą nekintamų sąnaudų (t. y. sąnaudų, kurios išlieka pastovios nepriklausomai nuo pagaminto kiekio) dydį ir bent dalį su pagamintu vienetu susijusių kintamujų sąnaudų. “ 112. Kad pelningai prekiauti paslauga arba paslaugų grupe, ope- ratorius turi imtis tokios kainų nustatymo strategijos, pagal kurią jo bendras papildomas sąnaudas teikiant tą paslaugą arba paslaugų grupę padengtų papildomos pajamos, uždirb- tos teikiant tą paslaugą arba paslaugų grupę. Nustatydamas tam tikro produkto ar paslaugos kainą, kuri yra mažesnė negu vidutinės bendros tos paslaugos teikimo sąnaudos, dominuojantis operatorius turėtų komerciškai pateisinti šią kainą: dominuojantis operatorius piktnaudžiaut;, kuriam (6) Pavyzdžiui, jų atliktais ryšio tarifų apskaičiavimais. (7) AKZO, nurodyta 62 išnašoje. (8) AKZO, 71 paragrafas. 272 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. savo organizacijoje. Aptariant šį klausimą Komisijos Reko- mendacijoje dėl apskaitos atskyrimo, vertikaliai integruoto dominuojančio operatoriaus sistemoje skirtingoms veiklos sritims rekomenduojama atskira apskaita. Komisija atitin- kamu atveju gali pareikalauti, kad dominuojanti įmonė pateiktų audito patvirtintas atskiras sąskaitas, apimančias visus reikalingus dominuojančios įmonės verslo aspektus. Tačiau atskirų sąskaitų buvimas dar negarantuoja, kad nėra piktnaudžiavimo: Komisija prireikus ištirs faktus atskiros bylos atveju. 118. Atitinkamomis aplinkybėmis kainų spaudimas taip pat įrodytas parodant, kad prisijungimo kainos, galėtų būti nustatomos konkurentams žemynkryptėje rinkoje (įskaitant pačios dominuojančios įmonės žemynkryptes operacijas, jei jų esama), ir kainos, kurią tinklo operatorius nustato žemynkryptėje rinkoje, skirtumas yra nepakankamas, kad teikėjui leistų žemynkryptėje rinkoje gauti normalų pelną (nebent domi- nuojanti įmonė gali įrodyti, kad jos žemynkryptė veikla yra nepaprastai efektyvi) (1). veiksmingam paslaugų nuosaikiai 119. Vieno ar kito scenarijaus atveju konkurentai žemynkryptėje rinkoje susidurtų su kainų spaudimu, kuris galėtų priversti juos pasitraukti iš tos rinkos. tokia kainų nustatymo politika būtų naudinga tiktai jei vie- nas ar daugiau iš jo konkurentų susilpnėtų. 113. Kaip nurodė Teisingumo Teismas AKZO byloje, Komisija turi nustatyti kainą, žemiau kurios įmonė galėtų gauti pelną tik atveju, jei susilpnintų arba pašalintų vieną ar daugiau konkurentų. Savikainos struktūros tinklų verslo šakose gerokai skiriasi nuo daugelio kitų pramonės šakų, nes pir- mosiose yra daug didesnės bendros ir jungtinės sąnaudos. 114. Pavyzdžiui, teikiant telekomunikacijų paslaugas kaina, pri- lygstanti paslaugos kintamosioms sąnaudoms, gali būti daug mažesnė už kainą, kurios operatoriui reikia, kad padengtų paslaugos teikimo sąnaudas. Jei kainoms, kurias kurį laiką taiko operatorius ir kuriomis jis remsis priimda- mas sprendimus dėl investicijų, taikytume AKZO testą, aptariamosios sąnaudos turėtų apimti ir bendras sąnaudas, kurios prisideda teikiant paslaugą. Analizuojant situaciją reikės atsižvelgti į atitinkamą laikotarpį, su kuriuo siejamos sąnaudos turėtų būti analizuojamos. Daugeliu atvejų yra pagrindo manyti, kad nei labai ilgas, nei labai trumpas lai- kotarpis netinka. 115. Šiomis aplinkybėmis Komisijai neretai reikės analizuoti vidutines padidėjusias paslaugos teikimo sąnaudas ir gali tekti analizuoti ilgesnio negu vienerių metų laikotarpio vidutines padidėjusias sąnaudas. 116. Iškilus reikalui, užtikrinti veiksmingą 86 straipsnio taikymą padės apskaitos reikalavimams ir skaidrumui skirtos ATN taisyklės bei Komisijos rekomendacijos. Diskriminavimas Kainų spaudimas remiantis 117. Jei operatorius dominuoja produkto ar paslaugų rinkoje, kainų spaudimas gali sudaryti piktnaudžiavimą. Kainų spau- dimas galėtų būti įrodytas parodant, kad pačios dominuo- jančios įmonės žemynkryptės operacijos negalėtų būti pel- kurią ningos dominuojančios įmonės aukštynkryptės veiklos atšaka nus- tato jos konkurentams. Nuostolinga žemynkryptė atšaka galėtų būti nuslėpta, jei dominuojantis operatorius yra pri- skyręs sąnaudas savo prisijungimo operacijoms, kurios turėtų būti priskirtos žemynkryptėms operacijoms, arba yra kaip nors kitaip netinkamai nustatęs perkeliamąsias kainas aukštynkrypte kaina, 120. Dominuojančią padėtį turintis prisijungimo teikėjas gali nediskriminuoti skirtingų prisijungimo sutarčių šalių tais atvejais, kai toks diskriminavimas ribotų konkurenciją. Bet koks diferencijavimas, pagrįstas tuo, kam bus naudojamas prisijungimas, o ne sandorių skirtumais pačiam prisijun- gimo teikėjui, jei yra pakankama tikimybė, kad tas diskri- minavimas apribos arba iškraipys esamą arba potencialią konkurenciją, prieštarautų 86 straipsniui. Šis diskriminavi- mas galėtų pasireikšti skirtingų sąlygų primetimo, įskaitant skirtingų kainų nustatymo, forma arba kitokiu prisijungimo sutarčių diferencijavimu, išskyrus tuos atvejus, kai toks dis- kriminavimas galėtų būti objektyviai pateisinamas, pavyz- džiui, sąnaudų ar techniniais motyvų pagrindu arba tuo fak- tu, kad naudotojai veikia skirtinguose lygmenyse. Toks tikriausiai galėtų riboti konkurenciją diskriminavimas (1) 1988 m. liepos 18 d. Komisijos sprendimas 88/518/EEB, Napier Brown/British Sugar (OL L 284, 1988 10 19, p. 41): pramoninės ir mažmeninės kainų skirtumas buvo sumažintas tiek, kad didmenų pirkėjas, pakavimo operacijas atliekantis taip pat operatyviai kaip did- menų tiekėjas, negalėtų pelningai aptarnauti mažmeninės rinkos. Taip pat žr. National Carbonising Company, nurodytą 66 išnašoje. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 273 žemynkryptėje rinkoje, kurioje prisijungimo prašanti įmonė siekė vykdyti veiklą, ir tai galėtų varžyti to operatoriaus galimybę patekti į rinką arba plėsti savo operacijas toje rinkoje (1). atitinkamomis vidaus licencijavimo sąlygomis……“ (jei dėl tokių skirtumų neiškraipoma konkurencija). 121. Toks diskriminavimas galėtų panašiai turėti poveikį konku- rencijai tais atvejais, kai diskriminavimas buvo tarp opera- torių artimai susijusiose žemynkryptėse rinkose. Jei egzis- tuoja dvi skirtingos žemynkryptės produkto rinkos, bet vienas produktas būtų laikomas pakeičiančiu kitą, jei tarp tų dviejų produktų nebūtų kainų skirtumo, šių dviejų pro- duktų tiekėjams nustatomos kainos diskriminavimas galėtų sumažinti esamą arba potencialią konkurenciją. Pavyzdžiui, nors stacionarios ir mobilios balso telefonijos paslaugos šiuo metu tikriausiai sudaro atskiras produkto rinkas, šios rinkos gali susilieti. Didesnių jungiamojo ryšio kainų nusta- tymas mobilaus ryšio operatoriams negu stacionaraus ryšio operatoriams kliudytų šiam susiliejimui ir dėl to turėtų poveikį konkurencijai. Panašūs padariniai konkurencijai tikėtini ir kitose telekomunikacijų rinkose. Tokį diskriminavimą bet kokiu atveju būtų sunku pateisin- ti, jei yra pareiga nustatyti su savikaina siejamas kainas. 122. Dėl kainų diskriminavimo, tai 86 straipsnio c punktas drau- džia dominuojančiai firmai nesąžiningai diskriminuoti savo klientus (2), įskaitant klientų diskriminavimą priklausomai nuo to, ar jie sutinka, ar nesutinka turėti reikalų tik su ta dominuojančia firma. 123. Ryšio direktyvos 7 straipsnis numato, kad „skirtingų kategorijų organizacijoms, kurioms yra leista teikti tinklus ir paslaugas, gali būti nustatyti skirtingi ryšio tarifai ir sąlygos, jei tokie skirtumai gali būti objektyviai (arba) pateisinti teikiamo ryšio tipu ir remiantis (1) Tačiau tais atvejais, kai infrastruktūros pajėgumas yra nepakankamai išnaudojamas, skirtingos kainos už prisijungimą nustatymas priklau- somai nuo paklausos skirtingose žemynkryptėse rinkose gali būti pateisinamas tiek, kiek toks diferencijavimas leidžia geriau plėtotis tam tikroms rinkoms, ir tais atvejais, kai toks diferencijavimas neri- boja arba neiškraipo konkurencijos. Tokiu atveju Komisija analizuos bendrus visoms kainų tokio žemynkryptėms rinkoms. diferencijavimo padarinius 124. Konkrečioje byloje turi būti nustatyta, ar dėl tokių skirtumų neiškraipoma konkurencija. Svarbu prisiminti, kad 85 ir 86 straipsniai reglamentuoja konkurenciją, o ne regulia- vimo dalykus. 86 straipsnis negali reikalauti, kad dominuo- janti įmonė skirtingas klientų kategorijas traktuotų skirtin- gai, išskyrus tuos atvejus, kai tai daroma dėl rinkos sąlygų ir 86 straipsnio principų. Priešingai, 86 straipsnis draudžia dominuojančioms įmonėms diskriminuoti panašius sando- rius tais atvejais, kai toks diskriminavimas turėtų poveikio konkurencijai. 125. Diskriminavimas be objektyvaus pateisinimo bet kokių pri- sijungimo susitarimo aspektų arba sąlygų atžvilgiu gali būti piktnaudžiavimas. Diskriminavimas gali būti sietinas su tokiais elementais kaip kainų nustatymas, delsimas, techni- trasos nustatymas (3), numeravimas, nis prisijungimas, pagrindinius reikalavimus viršijančio tinklo naudojimo ir kliento tinklo duomenų naudojimo apribojimai. Tačiau dis- kriminavimo buvimas gali būti nustatytas tik kiekvienu atskiru atveju. Diskriminavimas prieštarauja 86 straipsniui nepaisant to, ar jis tikrai, ar tariamai atsiranda dėl konkre- taus prisijungimo susitarimo sąlygų. 126. Šiame kontekste tinklo operatoriaus pareiga yra ir neprik- lausomus klientus, ir sau pačiam pavaldžią arba žemynk- ryptę paslaugų atšaką traktuoti vienodai. Kliento pobūdis ir jos reikalavimai gali vaidinti svarbų vaidmenį nustatant, ar sandoriai gali būti palyginami. Skirtingos kainos klientams skirtinguose ir mažmeninės prekybos) nebūtinai sudaro diskriminavimą. (pavyzdžiui, didmeninės lygmenyse 127. Diskriminavimo klausimai gali iškilti dėl prisijungimo techninės konfigūracijos, jei ji yra svarbi prisijungimo kon- tekste. Prisijungimo techninio sudėtingumo laipsnis: konkurencijai tie- siogiai svarbūs yra tipo arba „lygmens“ su susijungimu susi- jusioje stoties tinklo hierarchijoje arba šios stoties techni- nių pajėgumų suvaržymai. Jie gali būti susiję su ryšiui palaikyti prieinamais įrenginiais arba suderinimo ir signali- zavimo sistemos, naudojamos nustatyti prisijungimo pra- šančiai šaliai prieinamą paslaugos tipą, tipu (pavyzdžiui, kompiuterizuoto tinklo įrenginiais). (2) Byla C-310/93 P, BPB Industries and British Gypsum v. Commission [1995] ECR I-865, p. 904, taikant BPB klientų diskriminavimui ati- tinkamoje sauso gipso rinkoje. (3) Tai yra pirmenybiniam korespondencinių tinklų operatorių sąrašui. 274 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. Jungimo taškų išdėstymas ir (arba) skaičius: gali būti svarbus reikalavimas atskiroms teritorijoms rinkti ir paskirstyti srautą perjunginklyje, kuris tiesiogiai aptarnauja tą teritoriją, o ne aukštesniame tinklo hierarchijos lygmenyje. Prisijun- gimo prašanti šalis turi papildomų išlaidų arba teikdama perdavimo linijas didesniu atstumu iš savo perjungimo centro, arba privalėdama daugiau mokėti už perdavimą. susitarimo šalių arba trečiųjų šalių konkurencijos apriboji- mas, pavyzdžiui, per vienos ar abiejų susitarimo šalių išskir- tinumą. Be to, jei viena šalis dominuoja, dėl prisijungimo susitarimo sąlygų ta dominuojanti padėtis gali sustiprėti arba ta dominuojanti padėtis atitinkamai rinkai gali išsiplėsti, arba dominuojančia padėtimi gali būti neteisėtai naudojamasi primetant nesąžiningas sąlygas. Vienodas prisijungimas: prisijungimo prašančios šalies klientų galimybė gauti prisijungimo teikėjo teikiamas paslaugas naudojant tą patį surenkamų skaitmenų numerį, kokį nau- doja pastarojo klientai, yra svarbus konkurencingų teleko- munikacijų požymis. Objektyvus pateisinimas 128. Pateisinančiomis aplinkybėmis galėtų būti veiksniai, susiję su prisijungimo teikėjo turimo tinklo faktiniu veikimu arba licencijavimo apribojimais laikantis, pavyzdžiui, intelektinės nuosavybės teisių dalyko. 2. 3. P i k t n a u d ž i a v i m a i k o l e k t y v i n ė m i s d o m i n u o - j a n č i o m i s p a d ė t i m i s 129. Kolektyvinio dominavimo atveju (žr. 76 punktą et seq. ) vie- nos iš kelių drauge dominuojančių įmonių elgsena gali būti piktnaudžiaujamojo pobūdžio, net jei kitos ir nesielgia taip pat. 130. Be teisės gynimo priemonių pagal konkurencijos taisykles, jei nė vienas operatorius nenori teikti prisijungimo ir jei dėl atsisakymo nėra jokio techninio arba komercinio pateisini- mo, galima tikėtis, kad problemą turėtų išpręsti NRI, įsaky- dama vienai ar kelioms įmonėms suteikti prisijungimą ati- tinkamos ATN direktyvos nustatytomis sąlygomis arba pagal nacionalinę teisę. 132. Tais atvejais, kai prisijungimas yra iš esmės neribotas, prisi- jungimo susitarimai neturėtų riboti konkurencijos kaip apibrėžta 85 straipsnio 1 dalyje. Riboti konkurenciją tik- riausiai galėtų sutartyse, teikiančiose prisijungimą vienai įmonei, esantys išskirtinumo įsipareigojimai, nes jie riboja prisijungimą prie infrastruktūros kitoms įmonėms. Kadangi daugelis tinklų turi didesnį pajėgumą negu jo gali reikėti vie- nam atskiram naudotojui, tai bus įprastinis atvejis teleko- munikacijų sektoriuje. 133. Prisijungimo susitarimai gali turėti pastebimų konkurenci- jai palankių padarinių, nes jie gali pagerinti prisijungimą prie žemynkryptės rinkos. Ryšio kontekste prisijungimo susitarimai paslaugų ir infrastruktūros sąveikavimui yra svarbūs tuo, kad jie padidina konkurenciją žemynkryptėje paslaugų rinkoje, o tai gali sukurti didesnę pridėtinę vertę negu sukuria vietinė infrastruktūra. 134. Tačiau tam tikri prisijungimo susitarimai arba jų straipsniai gali aiškiai turėti antikonkurencinių padarinių. Prisijungimo susitarimai, pavyzdžiui, gali: a) būti priemone kainoms derinti; b) būti rinkos padalinimo priemone; c) turėti poveikį trečiųjų šalių pašalinimui (1); d) sudaryti galimybę šalims apsikeisti komerciškai svarbia informacija. 135. Kainų derinimo pavojus yra ypač stiprus telekomunikacijų sektoriuje, kadangi įjungimo mokesčiai dažnai sudaro 50 % 3. Prisijungimo susitarimai (85 straipsnis) 131. Prisijungimo susitarimuose esančių arba dėl jų atsirandan- čių konkurencijos apribojimų padariniai gali būti dvejopi: tarp dviejų prisijungimo konkurencijos apribojimas (1) 1994 m. rugsėjo 21 d. Komisijos sprendimas 94/663/EB, Night Ser- vices (OL L 259, 1994 10 7, p. 20); Komisijos sprendimas 94/894/EB, žr. 48 išnašą. 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 275 ar daugiau bendros suteiktų paslaugų savikainos, ir kur įjun- gimas su dominuojančiu operatoriumi paprastai yra būti- nas. Šiomis aplinkybėmis kainų konkurencijos galimybė yra ribota, o mokesčio derinimo pavojus (ir grėsmė) atitinkamai didesnis. 136. Be to, įjungimo susitarimai tarp tinklų operatorių tam tik- romis aplinkybėmis gali būti priemone prisijungimą tei- kiančiam tinklo operatoriui ir prisijungimo siekiančiam tinklo operatoriui pasidalyti rinka, užuot sudarius sąlygas tinklų konkurencijai tarp jų atsirasti. 137. Liberalizuotoje telekomunikacijų aplinkoje pirmiau minėtus konkurencijos ribojimo tipus pagal konkurencijos taisykles prižiūrės nacionalinės institucijos ir Komisija. Šalių, kurios kenčia dėl antikonkurencinės elgsenos, teisei skųstis Komi- sijai nacionalinis reguliavimas neturi poveikio. S t r a i p s n i a i , k u r i e m s 1 dalis t a i k y t i n a 8 5 s t r a i p s n i o 138. Komisija yra nustačiusi tam tikrus konkurencijos ribojimo tipus, kurie potencialiai pažeistų Sutarties 85 straipsnio 1 dalį ir dėl to reikalauja atskirosios išimties. Šie susitarimų straipsniai dažniausiai bus susiję su prisijungimo komerci- niais pagrindais. 139. Telekomunikacijų sektoriuje jungiamajam ryšiui yra būdinga tai, kad šalys apie savo konkurentus gaus tam tikrą su klientais ir srautu susijusią informaciją. Šie informacijos mainai tam tikrais atvejais galėtų turėti įtakos atitinkamų įmonių konkurencinei elgsenai ir galėtų būti šalių lengvai naudojama slaptai sutartiems veiksmams, kaip antai daliji- muisi rinka (1). Ryšio direktyva reikalauja, kad iš ryšio (1) Byla T-34/92, Fiatagri UK and New Holland Ford v. Commission [1994] ECR II-905; byla C-8/95 P, New Holland Ford v. Commission, 1988 m. gegužės 28 d. sprendimas, dar nepaskelbtas; byla T-35/92, John Deere v. Commission [1994] ECR II-957; byla C-7/95 P, John Deere v. Commission, 1988 m. gegužės 28 d. sprendimas, dar nepaskelbtas. (Su taikymu susijusios bylos, iškeltos dėl 1992 m. vasario 17 d. Komisijos sprendimo 92/157/EEB, UK Agricultural Tractor Registration Exchange) (OL L 68, 1992 3 13, p. 19). siekiančios organizacijos gauta informacija būtų naudojama tik tais tikslais, kuriais ji buvo teikiama. Kad laikytųsi kon- kurencijos taisyklių ir Ryšio direktyvų, operatoriai turės imtis apsaugos priemonių, užtikrinančių, kad konfidenciali informacija būtų atskleidžiama tik įmonių, dalyvaujančių sudarant sujungimo susitarimus, dalims, ir užtikrinti, kad ši informacija nebūtų naudojama antikonkurenciniais tikslais. Jeigu šios apsaugos priemonės bus sukurtos ir gerai veiks, neturėtų būti priežasties paprastiems ryšio susitarimams pažeisti 85 straipsnio 1 dalį. 140. Panašiai analizuoti pagal 85 straipsnio 3 dalį reikės susita- rimus dėl išskirtinumo, pavyzdžiui, tais atvejais, kai srautas yra perduodamas tiktai vienos arba abiejų šalių telekomu- nikacijų tinklu, o ne kitų šalių, su kuriomis buvo sudaryti prisijungimo susitarimai, tinklu. Jei tokiam trasos pasirinki- mui nėra pateisinimo, tokie sutarčių straipsniai yra drau- džiami. Tačiau tokie išimtinės teisės straipsniai nėra būdingi sujungimo susitarimams. 141. Beveik neįmanoma, kad prisijungimo susitarimai, kurie buvo sudaryti siekiant antikonkurencinių tikslų, atitiktų ats- kirosios išimties pagal 85 straipsnio 3 dalį kriterijus. 142. Be to, prisijungimo susitarimai gali turėti poveikio rinkos konkurencinei struktūrai. Vietinio prisijungimo mokesčiai dažnai sudarys didelę prisijungimo prašančios šalies galuti- niams vartotojams teikiamų paslaugų bendros savikainos dalį, paliekant ribotą galimybę kainų konkurencijai. Dėl to, kad reikia išsaugoti šį ribotą konkurencijos laipsnį, Komi- sija skirs ypatingą dėmesį analizuojant prisijungimo susita- rimus jų galimų padarinių atitinkamoms rinkoms kontekste ir siekdama užtikrinti, kad tokie susitarimai nebūtų paslėpta ir netiesioginė priemonė galutinėms kainoms galutiniams vartotojams nustatyti arba derinti, nes tai sudaro vieną iš didžiausių Sutarties 85 straipsnio pažeidimų (2). Tai keltų ypatingą susirūpinimą oligopolinėse rinkose. 143. Be to, panašiai konkurenciją riboja ir susitarimų straipsniai, susiję su diskriminavimu, dėl kurio šalinamos trečiosios šalys. Svarbiausias yra diskriminavimas dėl kainos, kokybės ar kitų komerciniu atžvilgiu svarbių prisijungimo aspektų darant žalą prisijungimo prašančiai šaliai, o juo paprastai bus siekiama nesąžiningai sudaryti palankesnes sąlygas pri- sijungimo teikėjo operacijoms. (2) Byla 8/72, Vereniging van Cementhandelaaren v. Commission [1972] ECR 977; byla 123/85, Bureau National Interprofessionel du Cognac v. Clair [1985] ECR 391. 276 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. 4. Poveikis prekybai tarp valstybių narių 144. Ir 85, ir 86 straipsnio taikymas suponuoja poveikį prekybai tarp valstybių narių. 145. Kad susitarimas būtų laikomas galinčiu turėti poveikio pre- kybai tarp valstybių narių, reikia, kad Komisija galėtų, „remdamasi objektyviais teisiniais arba faktiniais veiksniais, su pakankamai didele tikimybe numatyti, kad atitinkamas susitarimas gali turėti tiesioginės arba netiesioginės, faktinės arba potencialios įtakos prekybos tarp valstybių narių struktūrai“ (1). Nebūtina, kad poveikį prekybai galėtų turėti kiekvienas susi- tarime glūdintis konkurencijos apribojimas (2), svarbu, kad tokį poveikį gali turėti pats susitarimas. jungimo susitarimai gali turėti įtakos paslaugų teikėjo arba operatoriaus gebėjimui teikti vieną ar kitą paslaugą. Net jeigu rinkos daugiausia yra nacionalinės, o apskritai šiuolai- kiniame liberalizavimo etape taip ir yra, piktnaudžiavimai dominuojančia padėtimi, paprastai kalbant, turės poveikio rinkos struktūrai, sukeldami atgarsius prekyboje tarp vals- tybių narių. 148. Šios srities bylos 86 straipsnio klausimais tikriausiai bus susijusios arba su piktnaudžiaujamo pobūdžio straipsniais prisijungimo susitarimuose, arba su atsisakymu sudaryti prisijungimo susitarimą ar jį sudaryti deramomis sąlygomis. Taigi pirmiau išvardyti kriterijai, kaip nustatyti, ar prisijun- gimo susitarimas gali paveikti prekybą tarp valstybių narių, turėtų būti vienodai svarbūs ir joms. IŠVADOS 146. O dėl prisijungimo susitarimų telekomunikacijų sektoriuje, Komisija nagrinės ne tik konkurencijos apribojimų tiesio- ginį poveikį tarpvalstybinei prekybai prisijungimo rinkose, bet ir poveikį tarpvalstybinei prekybai žemynkryptėmis telekomunikacijų paslaugomis. Komisija taip pat nagrinės šių susitarimų galimybę blokuoti tam tikrą geografinę rin- ką, kad tai galėtų užkirsti kelią kitose valstybėse narėse jau įsisteigusioms įmonėms konkuruoti šioje geografinėje rin- koje. 149. Komisija mano, kad konkurencijos taisyklės ir sektoriui tai- komas reguliavimas sudaro susijusią priemonių visumą, telekomunikacijų rinkose Bendrijoje užtikrinančią liberali- zuotą ir konkurencingą aplinką. 150. Imdamasi veiksmų šiame sektoriuje, Komisija sieks išvengti nereikalingo procedūrų dubliavimosi, ypač konkurencijos procedūrų ir nacionalinių ar Bendrijos priežiūros proce- dūrų, nustatytų ATN teisiniais pagrindais. 147. Telekomunikacijų prisijungimo susitarimai paprastai paveiks prekybą tarp valstybių narių, kadangi tinklu teikia- momis paslaugomis prekiaujama visoje Bendrijoje ir prisi- 151. Kur bus remiamasi konkurencijos taisyklėmis, Komisija ir taikys 85 ir svarstys, kurios rinkos yra atitinkamos, 86 straipsnius pagal pirmiau nustatytus principus. (1) Byla 56/65, STM [1966] ECR 235, p. 249. (2) Byla 193/83, Windsurfing International v. Commission [1986] ECR 611