title: Közlemény a versenyszabályoknak a távközlési ágazat hozzáférési megállapodásaira való alkalmazásáról. Keret, érintett piacok és elvek (98/C 265/02)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
competition law
competition policy
easement
telecommunications

formats: html pdf print

text: 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 255 31998Y0822(01) C 265/2 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1998. 8. 22. Közlemény a versenyszabályoknak a távközlési ágazat hozzáférési megállapodásaira való alkalmazásáról. KERET, ÉRINTETT PIACOK ÉS ELVEK (98/C 265/02) (EGT vonatkozású szöveg) ELŐSZÓ A távközlési iparban a hozzáférési megállapodásoknak központi szerepük van a liberalizáció előnyeinek a piaci szereplők számára történő biztosításában. E közleménynek háromszoros célja van: – a számos bizottsági határozatban bemutatott, a közösségi versenyjogból eredő hozzáférési elvek meghatározása a távközlési és a multimédia-ágazatban történő beruházás és kereskedelmi kezdeményezés számára nagyobb piacbiztonság és stabilabb körülmények megteremtése érdekében; a versenyjog és a 100. cikk a) pontjának kerete szerinti ágazatspecifikus jogszabályok közötti kapcsolat meghatározása és tisztázása (ez különösen a versenyszabályok és a nyílt hálózatellátás jogszabályai közötti összefüggésre vonatkozik); annak kifejtése, hogyan alkalmazzák a versenyszabályokat következetes módon az új szolgáltatások nyújtásában, és különösen az ezzel kapcsolatos hozzáférési kérdésekben és a megvalósítás eszközeivel kapcsolatban érintett ágazatokban. – – BEVEZETÉS 1. A távközlési ágazat teljes liberalizációjának menetrendjét már megvalósították, és a legtöbb tagállamnak 1998. január 1-jéig az utolsó akadályokat is el kellett távolítania a fogyasztóknak a távközlési hálózatok és szolgáltatások versenykörnyezetben történő nyújtása elől (1). Ennek a liberalizációnak az eredmé- nyeképpen a kapcsolódó termékek vagy szolgáltatások máso- dik csoportja, valamint az e szolgáltatások biztosításához elengedhetetlen eszközökhöz való hozzáférés szükségessége jelentkezik. Ebben az ágazatban a nyilvános kapcsolt távköz- lési hálózat összekapcsolása az ilyenfajta hozzáférés jellemző, de nem egyetlen példája. A Bizottság kijelentette, hogy a ver- senyszabályoknak megfelelően meghatározza a távközlési (1) A 96/19/EK és a 96/2/EK bizottsági irányelv (idézve a 3. lábjegyzet- ben) szerint bizonyos tagállamok bizonyos korlátozott időtartamra kérhetik a teljes liberalizációtól való eltérést. Ez a közlemény nem sérti az ilyen eltéréseket, és a Bizottság figyelembe veszi bármely ilyen eltérés meglétét, amikor a hozzáférési megállapodások versenyszabá- lyait alkalmazza, az ebben a közleményben leírtaknak megfelelően. Lásd: A Bizottság 1996. november 27-i 97/114/EK határozata az Írország által a 90/388/EGK és a 96/2/EK bizottsági irányelvnek a távközlési piacok teljes versenye tekintetében történő végrehajtására vonatko- zóan kért kiegészítő időtartamokról (HL L 41. , 1997. 2. 12. , 8. o. ). A Bizottság 1997. február 12-i 97/310/EK határozata a 90/388/EGK és a 96/2/EK bizottsági irányelvnek a távközlési piacok teljes versenye tekintetében történő végrehajtására vonatkozóan a Portugál Köztár- saság számára nyújtott kiegészítő időtartamokról (HL L 133. , 1997. 5. 24. , 19. o. ). A Bizottság 1997. május 14-i 97/568/EK határozata a 90/388/EGK irányelvnek a távközlési piacok teljes versenye tekintetében történő végrehajtására vonatkozóan Luxemburg számára nyújtott kiegészítő időtartamokról (HL L 234. , 1997. 8. 26. , 7. o. ). A Bizottság 1997. június 10-i 97/603/EK határozata a 90/388/EGK bizottsági irányelvnek a távközlési piacok teljes versenye tekinteté- ben történő végrehajtására vonatkozóan Spanyolország számára nyújtott kiegészítő időtartamokról (HL L 243. , 1997. 9. 5. , 48. o). A Bizottság 1997. június 18-i 97/607/EK határozata a 90/388/EGK irányelvnek a távközlési piacok teljes versenye tekintetében történő végrehajtására vonatkozóan Görögország számára nyújtott kiegé- szítő időtartamokról (HL L 245. , 1997. 9. 9. , 6. o. ). ágazatban kötött hozzáférési megállapodások kezelésének módját (2). Ez a közlemény következésképpen a versenysza- bályok és -eljárások hozzáférési megállapodásokra vonat- kozó alkalmazásának módját tárgyalja a távközlési ágazat harmonizált EK és nemzeti szabályozásával összefüggésben. 2. A távközlés liberalizációjának szabályozási keretét a Szer- ződés 90. cikke szerint kiadott liberalizációs irányelvek és a 100. cikk a) pontja szerinti harmonizációs irányelvek alkot- ják, beleértve különösen a nyílt hálózatellátás (ONP) keretét. Az ONP-keret rendelkezik a távközlési hálózatokhoz és a táv- beszélő szolgáltatásokhoz való hozzáférésre és az összekap- csolásra vonatkozó harmonizált szabályokról. A liberalizá- ciós és harmonizációs jogszabályok által biztosított jogi keret az alapja a Bizottság által a versenyszabályok alkalmazására tett bármely intézkedésnek. Mind a liberalizációs jogszabá- lyok (a 90. cikk irányelvei) (3), mind a harmonizációs (2) A Bizottság 1995. május 3-i közleménye az Európai Parlament és a Tanács infrastruktúra és a kábeltelevízió-hálózatok liberalizációjáról szóló zöld könyvről, COM (95) 158 végleges. részére; konzultáció a távközlési (3) A Bizottság 1988. május 16-i 88/301/EGK irányelve a távközlő vég- berendezések piacain folyó versenyről (HL L 131. , 1988. 5. 27. , 73. o. ). A Bizottság 1990. június 28-i 90/388/EGK irányelve a távközlési szolgáltatások piacain belüli versenyről (HL L 192. , 1990. 7. 24. , 10. o. ) (a „szolgáltatási irányelv”). A Bizottság 1994. október 13-i 94/46/EK irányelve a 88/301/EGK és a 90/388/EGK irányelv módosításáról, különös tekintettel a műhol- das távközlésre (HL L 268. , 1994. 10. 19. , 15. o. ). A Bizottság 1995. október 18-i 95/51/EK irányelve a 90/388/EGK irányelv módosításáról, tekintettel a kábeltelevízió-hálózatoknak a már liberalizált távközlési szolgáltatások nyújtására való felhaszná- lási korlátainak eltörléséről (HL L 256. , 1995. 10. 26. , 49. o. ). január 16-i 96/2/EK irányelve a 90/388/EGK A Bizottság 1996. irányelvnek a mobil és a személyi távközlés tekintetében történő módosításáról (HL L 20. , 1996. 1. 26. , 59. o. ). A Bizottság 1996. március 13-i 96/19/EK irányelve a távközlési pia- cokon történő teljes verseny megvalósítására vonatkozóan a 90/388/EGK irányelv módosításáról (HL L 74. , 1996. 3. 22. , 13. o. ) (a „teljes versenyről szóló irányelv”). 256 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet jogszabályok (az ONP-irányelvek) (1) a Szerződés 3. cikkében meghatározott közösségi célkitűzések megvalósításának és különösen egy olyan rendszer létrehozásának biztosítására irányulnak, amely „garantálja, hogy a belső piaci verseny nem torzul”, valamint egy olyan belső piac létrehozásának bizto- sítására, „amelyet a tagállamok között az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása előtti akadályok eltörlése jellemez”. 3. A Bizottság iránymutatásokat tett közzé az EGK távközlési ágazat versenyszabályainak alkalmazásáról (2). E közlemény szándéka, hogy támaszkodjon ezen iránymutatásokra, ame- lyek nem foglalkoznak kifejezetten a hozzáférési kérdések- kel. 4. A távközlési ágazatban a liberalizációs és harmonizációs jog- szabályok lehetővé teszik és leegyszerűsítik a közösségi vál- lalkozások azon feladatát, hogy az új piacokon új tevékeny- ségekbe kezdjenek, és következésképpen lehetővé teszi, hogy a megélénkült verseny a felhasználók hasznára váljon. Eze- ket az előnyöket nem veszélyeztethetik a vállalkozások ver- senykorlátozó vagy tisztességtelen gyakorlatai: a Közösség versenyszabályai ezért nélkülözhetetlenek e fejlődés kitelje- sedésének biztosítása érdekében. Az új piaci belépők számára a kezdeti szakaszban biztosítani kell a piacon lévő domináns távközlési üzemeltetők rendszeréhez való hozzáférés jogát. Regionális, nemzeti és közösségi szinten számos hatóságnak szerepe van ezen ágazat szabályozásában. Ahhoz, hogy a ver- senyfolyamat a belső piacon rendben működjön, az ezen intézmények közötti hatékony koordinációt biztosítani kell. 5. A közlemény I. része meghatározza a jogi keretét és a rész- leteit annak, ahogy a Közösség az eljárások szükségtelen megkettőzését elkerülni szándékozik, miközben a verseny- szabályoknak megfelelően védelmezi a vállalkozások és a fel- használók jogait. Ezzel kapcsolatban a Bizottságnak, a ver- senyszabályoknak a nemzeti bíróságok és a nemzeti hatóságok általi decentralizált alkalmazása ösztönzésére való (1) A távközlési ágazatban a hozzáférési megállapodás legjelentősebb formája az összekapcsolási megállapodás. Az összekapcsolási meg- állapodások alapvető kereteit a nyílt hálózatellátásról (ONP) szóló szabályok határozzák meg, és a versenyszabályok alkalmazását ennek alapján kell értékelni: Az Európai Parlament és a Tanács 1997. április 10-i 97/13/EK irány- elve a távközlési szolgáltatások terén nyújtott általános és egyedi engedélyekre vonatkozó közös keretről (HL L 117. , 1997. 5. 7. , 15. o. ) (az „engedélyezési irányelv”). Az Európai Parlament és a Tanács 1997. június 30-i 97/33/EK irány- elve az egyetemes szolgáltatásnak és az együttműködési képességnek a nyílt hálózatellátás (ONP) elvei alkalmazása révén történő biztosí- tását szolgáló távközlési összekapcsolásról (HL L 199. , 1997. 7. 26. , 32. o. ) (az „összekapcsolási irányelv”). A Tanács 1990. június 28-i 90/387/EGK irányelve a távközlési szol- gáltatások belső piacának a nyílt hálózatellátás bevezetése révén tör- ténő létrehozataláról (HL L 192. , 1990. 7. 24. , 1. o. ) (a „keret irány- elv”). A Tanács 1992. június 5-i 92/44/EGK irányelve a nyílt hálózatellátás bérelt vonalakra történő alkalmazásáról (HL L 165. , 1992. 6. 19. , 27. o. ) (a „bérelt vonalakról szóló irányelv”). A nyílt hálózatellátás távbeszélő-szolgáltatásra történő alkalmazásá- ról szóló, 1995. december 13-i 95/62/EK európai parlamenti és taná- csi irányelv (HL L 321. , 1995. 12. 30. , 6. o. ), amely helyébe a nyílt hálózatellátás (ONP) hangtelefonra történő alkalmazásáról, valamint a távközlési egyetemes szolgáltatás versenykörnyezetben történő bevezetéséről szóló, 1998. február 26-i 98/10/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv lépett (HL L 101. , 1998. 4. 1, 24. o. ) (a „távközlési- szolgáltatás irányelv”). Az Európai Parlament és a Tanács 1997. december 15-i 97/66/EK irányelve a távközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről és a magánélet védelméről (HL L 24. , 1998. 1. 30. , 1. o. ) (az „adatvédelmi irányelv”). (2) HL C 233. , 1991. 9. 6. , 2. o. törekvései a jogorvoslat nemzeti szinten történő megvalósí- tására irányulnak, hacsak valamely konkrét esetben lényeges közösségi érdek nem érintett. A távközlési ágazatban az ONP keretén belüli különleges eljárások szintén elsősorban a hoz- záférési problémák decentralizált, nemzeti szinten történő megoldására irányulnak, bizonyos körülmények között a közösségi szintű egyeztetés további lehetőségével. A II. rész meghatározza a Bizottság szemléletmódját az ebben az ága- zatban való piacmeghatározásra vonatkozóan. A III. rész részletezi azokat az elveket, amelyeket a Bizottság a verseny- szabályok alkalmazása közben követ: ez arra irányul, hogy segítséget nyújtson a távközlési piac résztvevőinek hozzáfé- rési megállapodásaik kidolgozásában azáltal, hogy a verseny- jog követelményeit tisztázza. Az ebben a közleményben meghatározott elvek nemcsak a hagyományos helyhez kötött távközlésre alkalmazandók, hanem a távközlés egészére, beleértve az olyan területeket is, mint a műholdas és a mobil távközlés. 7. 6. A közlemény a Bizottság számos eset során megszerzett tapasztalatán (3), valamint a Bizottság nevében ezen a terüle- ten elvégzett egyes tanulmányokon (4) alapul. Mivel ez a köz- lemény az általánosan alkalmazandó versenyszabályokon alapul, az ebben a közleményben meghatározott elvek hasonló problémák felmerülésének mértékéig egyéb területe- ken, mint például a digitális távközlési ágazat hozzáférési kér- déseiben általánosságban ugyanúgy alkalmazandók. Hason- lóképpen a Szerződésben lévő számos elv érinteni fog bármely vállalkozást, amely erőfölénnyel rendelkezik, bele- értve a távközléstől különböző területeken működőket is. E közlemény olyan kérdéseken alapul, amelyek a monopó- liumokból versenyző piacokká való átalakulás kezdeti szaka- szai során merültek fel. Mivel a távközlési, a televíziós műsor- szolgáltató és az informatikai ágazatok (5) konvergenciája tapasztalható, mivel ezeket a piacokat megnövekedett ver- seny jellemzi, egyéb kérdések is felmerülhetnek. Ez szüksé- gessé teheti az e közleményben meghatározott hatáskörnek és elveknek az ezen új ágazatokhoz történő hozzáigazítását. 8. Az ebben a dokumentumban meghatározott elvek a Közös- ségen kívüli gyakorlatokra oly mértékig alkalmazandók, amely mértékben az ilyen gyakorlatok hatással vannak a Közösségen belüli versenyre és befolyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet. A versenyszabályok alkalmazása során a Bizottságnak eleget kell tennie a Közösségnek a WTO távközlési megállapodás szerinti kötelezettségeinek (6). A Bizottság szintén tudomásul veszi, hogy az ITU-val kapcso- latban a nemzetközi számviteli rátarendszerről folyamatos (3) A távközlési területen, különösen: a Bizottság 1991. október 18-i 91/562/EGK határozata, Eirpage (HL L 306. , 1991. 11. 7. , 22. o. ); a Bizottság 1996. július 17-i 96/546/EK és 96/547/EK határozata, Atlas és Phoenix (HL L 239. , 1996. 9. 19. , 23. és 57. o. ); valamint a Bizottság 1997. október 29-i 97/780/EK határozata, Unisource (HL L 318. , 1997. 11. 20. , 1. o. ). Létezik még számos, hozzáférési kérdéseket érintő elbírálatlan ügy. (4) A távközlési ágazatban megkötött összekapcsolási megállapodások versenyszempontjai, 1995. június; a szolgáltatók által a távközlési üzemeltetők forrásaihoz való hozzá- férés versenyszempontjai, 1995. december. Lásd továbbá a hozzáfé- rési árképzés versenyszempontjait, 1995. december. (5) Lásd a távközlési, a média- és az informatikai ágazatok konvergenci- ájáról és annak szabályozási kihatásairól szóló, 1997. december 3-i bizottsági zöld könyvet – Közeledés egy információs társadalom felé (COM(97) 623). (6) Lásd a WTO keretében az alapvető távközlési szolgáltatásokról foly- tatott tárgyalások eredményeinek az Európai Közösség nevében – a hatáskörébe tartozó ügyek tekintetében – történő elfogadásáról szóló, 1997. november 28-i 97/838/EK tanácsi határozatot (HL L 347. , 1997. 12. 18. , 45. o. ). 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 257 tárgyalások folynak. E közlemény nem érinti a Bizottság e tárgyalásokban elfoglalt álláspontját. 9. Ez a közlemény semmilyen módon nem korlátozza a közös- ségi jog által magánszemélyekre vagy vállalkozásokra ráru- házott jogokat, és nem érinti a közösségi versenyszabályok- nak az Európai Közösségek Bírósága vagy Elsőfokú Bírósága által adható semmilyen értelmezését. Ez a közlemény nem értelmezhető az ebben az ágazatban felmerülő valamennyi lehetséges versenyprobléma átfogó elemzéseként: már egyéb problémák is fennállnak, és a jövőben valószínűleg továbbiak merülnek fel. 10. A Bizottság a liberalizált távközlési környezet első szakasza során megszerzett tapasztalatok fényében mérlegeli, hogy szükséges-e módosítani vagy kiegészíteni e közleményt. I. RÉSZ – KERET 1. Versenyszabályok és ágazatspecifikus szabályozás 11. A hozzáférési problémákat – a szó legtágabb értelmében – különböző szinteken és a nemzeti és közösségi jogalkotó rendelkezések sora alapján lehet kezelni. A valamely hozzá- férési problémával, például a jelentkező számára a fogyasz- tóinak történő szolgáltatásnyújtás miatt szükséges bérelt vonal (ésszerű fizetési feltételek melletti) rendelkezésre bocsá- tásának egy távközlési üzemeltető általi indokolatlan visszau- tasításával szemben álló szolgáltató ezért a jogorvoslat kere- sésének számos módját fontolóra veheti. Általánosságban, a jogilag megsértett felek számos segítséget vehetnek igénybe, legalábbis a kezdeti szakaszban, a jogorvoslat nemzeti szin- ten történő keresése során. Nemzeti szinten a tagjelöltnek két fő választási lehetősége van, nevezetesen (1) a közösségi jog- nak megfelelően most létrehozott és a nyílt hálózatellátásnak (lásd a 4. lábjegyzetet) megfelelően harmonizált egyedi nem- zeti szabályozási eljárások, valamint (2) a nemzeti és/vagy közösségi jog szerinti valamely nemzeti bírósági vagy nem- zeti versenyhatósági jogi eljárás (1). 12. A Bizottságnál a versenyszabályoknak megfelelően a nemzeti bíróságok, a nemzeti versenyhatóságok és/vagy az ONP- eljárások szerinti nemzeti szabályozó hatóságok helyett, vagy rajtuk kívül tett panaszokat a szóban forgó probléma sürgős- sége, újszerűsége és transznacionális természete tekintetében kiérdemelt fontosságuknak megfelelően, valamint a kettős eljárás elkerülése szükségességének (lásd a 23. és az utána következő pontokat) figyelembevételével kezelik. (1) Az ONP bérelt vonalakról szóló irányelve esetében olyan első sza- kasz várható, amely lehetővé teszi a sértett felhasználó számára, hogy a nemzeti szabályozó hatósághoz folyamodjon. Ez számos előnnyel járhat. Azokon a távközlési területeken, ahol a tapasztalat azt mutat- ja, hogy a vállalkozások gyakran vonakodnak attól, hogy azon TSZ ellen, amelytől ők maguk nagyban függenek, nemcsak a konfliktus adott pontjának tekintetében, hanem sokkal szélesebb és messzebb menő értelemben panasztevőként jelenjenek meg, az ONP által elő- reláthatólag biztosított eljárások vonzó választási lehetőséget kínál- nak. Az ONP-eljárások ezenkívül a hozzáférési problémák szélesebb skáláját fedik le, mint amennyi a versenyszabályok alapján megköze- líthető. Végül ezen eljárások a nemzeti közigazgatási eljárások közel- ségének és ismerős voltának előnyét biztosítják a felhasználó szá- mára; a nyelv szintén olyan tényező, amelyet figyelembe kell venni. Az ONP bérelt vonalakról szóló irányelve szerint, ha nemzeti szinten nem található megoldás, akkor európai szinten második szakasz megrendezésére kerül sor (egyeztető eljárás). Ekkor két hónapon belül – egy hónapos lehetséges meghosszabbítással, ha a felek belee- gyeznek – megállapodást kell elérni az érintett felek között. 13. A Bizottság a nemzeti elismeri, hogy szabályozó hatóságoknak (2) a Bizottságétól különböző feladataik van- nak, és a Bizottságétól eltérő jogi keretben működnek, ahol is az utóbbi a versenyszabályokat alkalmazza. Először is a nemzeti szabályozó hatóságok a nemzeti törvényeknek meg- felelően működnek, jóllehet gyakran hajtanak végre európai jogszabályokat. Másodszor azon jog, mivel a távközlési poli- tika szempontjain alapul, a közösségi versenypolitika célki- tűzéseitől különböző, de azokkal összeegyeztethető célkitű- csak zésekkel lehetséges, együttműködik a nemzeti szabályozó hatóságok- kal, és a nemzeti szabályozó hatóságoknak szintén együtt kell működniük egymással, különösen amikor határokon átnyúló ügyekkel foglalkoznak (3). A közösségi jog szerint a nemzeti hatóságoknak, beleértve a szabályozó és a versenyhatóságo- kat is, kötelességük, hogy ne hagyjanak jóvá semmilyen, a közösségi versenyjoggal ellentétes gyakorlatot vagy megálla- podást. rendelkezhet. A Bizottság, amennyire 14. A közösségi versenyszabályok nem elegendőek a távközlési ágazat valamennyi problémájának orvoslására. A nemzeti szabályozó hatóságoknak ezért lényegesen szélesebb hatás- körük, valamint jelentős és kiterjedt szerepük van az ágazat szabályozásában. Ezért szintén meg kell jegyezni, hogy a közösségi jogot illetően a nemzeti szabályozó hatóságoknak függetleneknek kell lenniük (4). 15. Fontos továbbá megjegyezni, hogy az ONP-irányelvek a jelentős piaci erővel rendelkező távközlési üzemeltetőkre az átláthatóság és a diszkriminációmentesség olyan kötelezett- ségeit rója, amelyek túlmennek a Szerződés 86. cikke által általánosságban kiszabottakon. Az ONP-irányelvek az átlát- hatósághoz kapcsolódó kötelezettségeket, valamint a szolgál- tatási és árképzési gyakorlatokra vonatkozó kötelezettsége- ket határoznak meg. E kötelezettségeknek a nemzeti szabályozó hatóságok szereznek érvényt, amelyek szintén rendelkeznek hatáskörrel a hatékony verseny biztosítása érdekében történő lépések megtételére (5). 16. A 86. cikkre vonatkozóan ez a közlemény – az egyszerűség kedvéért – a legtöbb tekintetben úgy íródott, mintha egyet- len, erőfölénnyel rendelkező távközlési szereplő létezne. Nem szükségszerűen ez a helyzet áll fenn valamennyi tagállamban: például az egyre szélesedő lefedettséget kínáló távközlési hálózatok egyre nagyobb ütemben fejlődnek. Ezek az alter- natív távközlési hálózatok is kellőképpen nagyok és kiterjed- tek lehetnek ahhoz, hogy részben vagy teljesen helyettesítsék a meglévő nemzeti hálózatokat, és ezt szem előtt kell tartani. A versenyző piaci szereplők megléte és piaci helyzete fontos (2) A nemzeti szabályozó hatóság egy, valamely tagállam által a szolgál- tatások módosított irányelvével és az ONP-kerettel kapcsolatban lét- rehozott nemzeti távközlési szabályozó testület. A nemzeti szabá- lyozó hatóságok jegyzékét rendszeresen közzéteszik az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában, és a legfrissebb jegyzék másolata megtalálható a http://www. ispo. cec. be honlapon. (3) Az összekapcsolási irányelv 9. és 17. cikke. (4) A szolgáltatások irányelvének 7. cikke (lásd a 3. lábjegyzetet) és az ONP-keret irányelve 5. cikkének a) pontja (lásd a 4. lábjegyzetet). Lásd továbbá a Bizottság közleményét az Európai Parlament és a Tanács részére a távközlési szolgáltatások piacának versenyéről szóló 90/388/EGK bizottsági irányelv jogállásáról és végrehajtásáról (HL C 275. , 1995. 10. 20. 2. o. ). Lásd továbbá az Európai Közösségek Bíróságának ítéletét a C-91/94. sz. ügyben, Thierry Tranchant és a Telephones Stores [1995] EBHT I-3911. (5) A 256. oldalon az 1. lábjegyzetben említett összekapcsolási irányelv 9. cikke (3) bekezdése. 258 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet annak eldöntésében, hogy egyedi vagy közös erőfölényről van-e szó: az e közleményben említett erőfölény meglétére való hivatkozásokat ennek szem előtt tartásával kell értel- mezni. 17. Mivel a Bizottság felelős a Közösség versenypolitikájáért, a Bizottságnak a Közösség általános érdekét kell szolgálnia. A Bizottság feladatainak elvégzésére rendelkezésére álló köz- igazgatási források szükségszerűen korlátozottak, és nem használhatók a Bizottság figyelmébe ajánlott minden egyes üggyel kapcsolatban. A Bizottság ezért általánosságban köte- les minden, a feladata elvégzéséhez szükséges intézkedést megtenni és különösen fontossági sorrendet kialakítani (1). és saját kezdeményezésű 18. A Bizottság ezért jelezte, hogy döntéshozó hatáskörét alkal- mazva szándékában áll a Közösség számára különös politi- kai, gazdasági vagy jogi jelentősséggel bíró közleményekre, panaszokra eljárásokra összpontosítani (2) Amennyiben e jellemzők valamely adott esetben hiányoznak, a közleményekkel rendes körülmények között nem hivatalos határozat formájában foglalkoznak, hanem inkább levél útján (a felek hozzájárulása alapján), és a panaszokat rendszerint a nemzeti bíróságoknak vagy egyéb, illetékes hatóságoknak kell kezelniük. Ezzel kapcsolatban figyelembe kell venni, hogy a versenyszabályok közvetlenül érvényesek (3) annak érdekében, hogy a közösségi versenyjog érvényesíthető legyen a nemzeti bíróságokon. Még ha más jogot vettek is figyelembe, ez nem mentesít a közösségi közösségi versenyszabályok betartása alól (4). 19. Egyéb nemzeti hatóságok, különösen az ONP keretein belül működő nemzeti szabályozó hatóságok bizonyos hozzáfé- rési megállapodások felett hatáskörrel rendelkeznek (amely megállapodásokat nekik be kell jelenteni). Mindazonáltal valamely nemzeti szabályozó hatóság értesítése valamely megállapodásról nem teszi szükségtelenné a megállapodás a Bizottságnak való bejelentését. A nemzeti szabályozó ható- ságoknak biztosítaniuk kell, hogy az általuk hozott intézke- dések nem mondanak ellent a közösségi versenyjognak (5). Ez a feladat szükségessé teszi, hogy tartózkodjanak az olyan tevékenységtől, amely aláaknázná a közösségi jog által biz- tosított jogok hatékony védelmét a versenyszabályok szerint (6). Ennélfogva nem hagyhatnak jóvá olyan rendelkezéseket, (1) Az Európai Közösségek Elsőfokú Bíróságának ítéletei: a T-24/90. sz. ügy, Automec kontra Bizottság [1992] EBHT II-2223, 77. pont és a T-114/92. sz. ügy, BEMIM [1995] EBHT II-147. (2) Az EK Szerződés 85. és 86. cikkének alkalmazásában a nemzeti bíró- ságok és a Bizottság közötti együttműködésről szóló közlemény (HL C 39. , 1993. 2. 13. , 6. o. , a 14 pontban). A nemzeti versenyhatóságok és a Bizottság közötti együttműködés- ről szóló közlemény (HL C 313. , 1997. 10. 15. , 3. o. ). (3) A 127/73. sz. ügy, BRT kontra SABAM [1974] EBHT 51. (4) A 66/86. sz. ügy, Ahmed Saeed [1989] EBHT 838. (5) Tilos például ösztönözniük vagy megerősíteniük, vagy pedig jóvá- hagyniuk a versenyellenes magatartásból származó eredményeket: – Ahmed Saeed, lásd a 18. lábjegyzetet; – a 153/93. sz. ügy, a Németországi Szövetségi Köztársaság kontra Delta Schiffahrtsges. [1994] EBHT I-2517, a 267/86. sz. ügy, Van Eycke [1988] EBHT 4769. – (6) A 13/77. sz. ügy, GB-Inno-BM/ATAB [1977] EBHT 2115, a 33. pontban: – „amíg igaz az, hogy a 86. cikk vállalkozásokra irányul, addig az is igaz, hogy a Szerződés azt a kötelességet írja elő a tagállamok számára, hogy ne fogadjanak el vagy tartsanak hatályban olyan intézkedést, amely megfosztja a rendelkezést a hatékonyságától. ” a versenyszabályoknak ellentmondanak (7). amelyek Amennyiben a nemzeti hatóságok úgy járnak el, hogy e jogo- kat aláaknázzák, maga a tagállam felelős az ilyen cselekmény által okozott károkért (8). Emellett a nemzeti szabályozó hatóságoknak az ONP-irányelvek szerint joguk van arra, hogy lépéseket tegyenek a hatékony verseny biztosítására (9). 20. A hozzáférési megállapodások elvben független vállalkozá- sok között bizonyos szolgáltatások nyújtását szabályozzák, és nem eredményezik egy autonóm jogi személy létrejöttét, amely különbözne a megállapodás feleitől. A hozzáférési megállapodások ezért általában kívül esnek az összefonódás- ellenőrzési rendelet hatókörén (10). 21. A 17. rendelet (11) szerint, a hozzáférési megállapodás egy vagy több részt vevő fél által történő bejelentés útján (12), valamely versenykorlátozó hozzáférési megállapodás elleni vagy egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozásnak a hozzáfé- rés engedélyezésekor vagy elutasításakor tanúsított magatar- tása elleni panasz útján (13), a Bizottságnak az ilyen engedé- lyezés vagy elutasítás miatti saját kezdeményezésű eljárása által vagy ágazati vizsgálat útján (14) a Bizottsághoz lehet utalni a hozzáférési megállapodásokhoz kapcsolódó kérdé- seket. Emellett a panasztevő kérelmezheti, hogy a Bizottság tegyen ideiglenes intézkedéseket olyan körülmények megléte esetén, amikor a panasztevő vagy a közérdek súlyos és jóvá- tehetetlen sérelmének komoly veszélye áll fenn (15). Minda- zonáltal a komoly veszéllyel járó esetekre vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy a nemzeti bíróságok előtti eljárások rend- szerint gyorsabban vezetnek a jogsértéseket megszüntető döntéshez, mint a Bizottság előtt zajló eljárások (16). 22. Számos olyan terület van, ahol a megállapodások egyaránt tartoznak a versenyszabályok és a nemzeti vagy európai ága- zatspecifikus intézkedések, különösen a belső piaci intézke- dések hatálya alá. A távközlési ágazatban az ONP-irányelvek a hozzáférési megállapodások szabályrendszerének létreho- zására irányulnak. Ha az ONP-szabályok részletesek, és fenn- áll az a tény, hogy túlmehetnek a 86. cikk követelményein, akkor a távközlési ágazatban működő vállalkozásoknak (7) A nemzeti hatóságok további feladatait illetően lásd: a 103/88. sz. ügyet, Fratelli Costanzo [1989] EBHT 1839. Lásd a 18. lábjegyzetben említett Ahmed Saeed-ügyet: – „Az EGK Szerződés 5. és 90. cikkét úgy kell értelmezni, hogy i. a nemzeti hatóságok számára megtiltja a Szerződés 85. cikke (1) bekezdésével vagy 86. cikkével ellenkező, tarifákról szóló megál- lapodások megkötésének ösztönzését az esettől függően; ii. eleve kizárja az ilyen megállapodásokból származó tarifák e hatóságok által történő jóváhagyását”. (8) A C-6/90. sz. és a C-9/90. sz. egyesített ügyek, Francovich [1991] EBHT I-5357; a C-46/93. sz. , Brasserie de Pêcheur kontra Németország és a C-48/93. sz. egyesített ügyek, R kontra közlekedésügyi miniszter és Factortame és mások érdekében [1996] EBHT I-1029. (9) Például a bérelt vonalakról szóló irányelv 18. preambulumbekezdése, valamint az ONP összekapcsolási irányelve 9. cikkének (3) bekezdése, lásd a 256. oldalon az 1. lábjegyzetet. (10) A Tanács 1989. december 21-i 4064/89/EGK rendelete a vállalkozá- sok közötti összefonódások ellenőrzéséről (HL L 395. , 1989. 12. 30. , 1. o. ); javított változat (HL L 257. , 1990. 9. 21. , 13. o. ). (11) A Tanács 1962. február 6-i 17. rendelete, a Szerződés 85. és 86. cik- két végrehajtó első rendelet (HL 13. , 1962. 2. 21. , 204. o. ). (12) A 17. rendelet 2. cikke és 4. cikkének (1) bekezdése. (13) A 17. rendelet 3. cikke. (14) A 17. rendelet 3. és 12. cikke. (15) A 792/79R. sz. ügy, Camera Care kontra Bizottság [1980] EBHT 119. Lásd továbbá a T-44/90. sz. ügyet, La Cinq kontra Bizottság [1992] EBHT II-1. (16) Lásd a 2. lábjegyzetében említett közlemény 16. pontját. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 259 tisztában kell lenniük azzal, hogy a közösségi versenyszabá- lyok betartása nem mentesíti őket az ONP keretében őket ter- helő kötelezettségek betartása alól, és fordítva. kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a nemzeti bíróság előtti eljárások figyelemre méltó előnyöket kínálhatnak a magán- személyek és a vállalkozások számára, mint például az alábbiakat (3): 2. A Bizottság hozzáférési megállapodásokkal kapcsolatos tevékenysége (1) 23. A hozzáférési megállapodások egészében véve nagy jelentő- séggel bírnak, és ezért szükséges, hogy a Bizottság a lehető legpontosabban meghatározza azt a közösségi jogi keretet, amelyen belül e megállapodásokat meg kell kötni. A verseny- korlátozó rendelkezéseket tartalmazó hozzáférési megállapo- dások felvetik a 85. cikk kérdéseit. Az erőfölénnyel rendel- kező vagy monopolista vállalkozásokat magukban foglaló megállapodások felvetik a 86. cikk kérdéseit: az egy vagy több fél erőfölényéből adódó kérdések általában nagyobb hangsúllyal bírnak valamely konkrét megállapodásban, mint a 85. cikk szerinti kérdések. Bejelentések 24. A versenyszabályok alkalmazásakor a Bizottság az ONP- irányelvekre alapoz, amelyek meghatározzák a nemzeti sza- bályozó hatóságok nemzeti szintű fellépésének keretét. Amennyiben a megállapodások a 85. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak, ezeket be kell jelenteni a Bizottságnak, hogy a 85. cikk (3) bekezdése szerinti mentességben része- sülnek. Amennyiben a megállapodásokról bejelentés történt, a Bizottság néhány bejelentéssel hivatalos határozatok útján kíván foglalkozni, az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való megfelelő közzétételt követően, és az alább meghatáro- zott elveknek megfelelően. Amint a jogi elvek egyértelműen meghatározásra kerültek, a Bizottság az ugyanazon kérdése- ket felvető bejelentéseket levél útján szándékozik intézni. 3. Panaszos ügyek 25. A jogos érdekkel rendelkező természetes vagy jogi személyek bizonyos körülmények között panaszlevelet nyújthatnak be a Bizottsághoz azzal a kérelemmel, hogy a Bizottság határo- zat útján követelje meg a Szerződés 85. vagy 86. cikke meg- sértésének megszüntetését. A panasztevő ezen felül kérel- mezheti, hogy a Bizottság hozzon ideiglenes intézkedéseket, amennyiben súlyos és jóvátehetetlen sérelem komoly veszé- lye áll fenn (2). A leendő panasztevő rendelkezésére állnak más egyenértékű vagy még hatékonyabb választási lehetősé- gek is, mint például a nemzeti bíróság előtti eljárás. Ezzel – a nemzeti bíróságok foglalkozhatnak a versenyszabályok megsértéséből származó sérelmekre vonatkozó kártérítési keresetekkel és döntést hozhatnak azokkal kapcsolatban, – a nemzeti bíróságok általában elfogadhatnak ideiglenes intézkedéseket, és gyorsabban elrendelhetik a jogsértés megszüntetését, mint ahogyan arra a Bizottság képes, – a nemzeti bíróságok előtt lehetőség nyílik a közösségi jog szerinti valamely keresetnek a nemzeti jognak megfelelő keresettel való összekapcsolására, – a nemzeti bíróság előtti eredményes kérelmezőnek odaí- télhetik a jogi költségeket. Továbbá az ONP-irányelvek szerint harmonizált különleges nemzeti szabályozási elvek segítséget nyújthatnak nemzeti szinten, és ha szükséges, közösségi szinten egyaránt. 3. 1. A n e m z e t i é s a z O N P - e l j á r á s o k a l k a l m a z á s a 26. A fent említettek szerint (4) a Bizottság tekintetbe veszi a figyelmébe ajánlott valamennyi ügy közösségi érdekeit. A közösségi érdekek megállapításakor a Bizottság megvizsgálja „… az állítólagos jogsértéseknek a közös piac működése tekintetében tapasztalható jelentőségét, a jogsértés fennállása megállapításának valószínűségét, valamint a szükséges vizs- gálat terjedelmét annak érdekében, hogy a 85. és a 86. cikk betartása biztosításának feladatát a lehető legjobb körülmé- nyek között teljesítse …” (5). E megállapításban a másik lényeges elem annak mértéke, hogy a nemzeti bírónak mennyire áll módjában jogorvoslat biztosítása a 85. és a 86. cikk megsértésére vonatkozóan. Ez bonyolultnak bizonyulhat, például a több országot érintő esetekben. (1) A 17. rendelet 2. cikke és 4. cikkének (1) bekezdése. (2) Az előző oldalon a 15. lábjegyzetben említett Camera Care és La Cinq ügy. (3) Lásd a 258. oldal 2. lábjegyzetében említett közlemény 16. pontját. (4) Lásd a 18. pontot. (5) Lásd a 258. oldal 1. lábjegyzetében említett Automec-ügyet, a (86) bekezdésnél. 260 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet a amelyet nemzeti vonatkozóan, 27. A Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése és 86. cikke közvet- len hatályt eredményez a magánszemélyek közötti kapcsola- tokra bíróságok védenek (1). A nemzeti szabályozó hatóságok eljárásaira vonatkozóan az ONP összekapcsolási irányelve biztosítja, hogy az ilyen hatóság rendelkezik hatáskörrel arra vonatko- zóan, hogy a hozzáférési megállapodások meglétével és tar- talmával kapcsolatban egyaránt beavatkozásokat és változta- tásokat rendeljen el. A nemzeti szabályozó hatóságoknak figyelembe kell venniük „a versenypiacok ösztönzésének szükségességét”, és egy- vagy többféle feltételeket róhatnak ki, többek biztosításának érdekében” (2). hatékony verseny között „a 28. Valamely vitát a versenyszabályoknak vagy az ONP egyeztető eljárásának megfelelően magához a Bizottsághoz lehet utalni. A többszörös eljárások a vizsgálati erőfeszítéseknek a Bizott- ság és a nemzeti hatóságok általi szükségtelen megkettőzésé- hez vezethetnek. Amennyiben a Bizottságnál a 17. rendelet 3. cikke szerint panaszt tesznek, miközben vannak kapcso- lódó eljárások az illetékes nemzeti vagy európai hatóság vagy bíróság előtt, a verseny-főigazgatóság általában először nem indít semmilyen vizsgálatot a 85. és a 86. cikk szerinti jog- sértés fennállását illetően. Ez azonban a következő pontok tárgya. 3. 2. A p a n a s z t e v ő j o g a i n a k v é d e l m e nem haladó időtartam alatt meg kell oldani, attól kezdve, hogy az ügyre felhívták az adott hatóság figyelmét. E határo- zat az eljárás véghatározatának formájában vagy a jogorvos- lat más olyan formájában történhet, amely védi a panasztevő jogait. Amennyiben az ügyben nem született ilyen határozat, akkor első látásra nem áll fenn a felek jogainak hatékony védelme, és a Bizottság a panasztevő kérésére a szokásos eljá- rásainak megfelelően az adott nemzeti hatósággal történő konzultálás után és azzal együttműködésben általában meg- kezdi az ügy saját vizsgálatát. A Bizottság általában nem indít ilyen vizsgálatokat, amennyiben az ONP egyeztető eljárások szerint már folyik eljárás. 31. Emellett a Bizottságnak mindig érdemben kell megvizsgálnia minden ügyet: akkor indít eljárást, ha valamely konkrét eset- ben úgy gondolja, hogy számos tagállamban a versenyt befo- lyásoló vagy valószínűleg befolyásoló, lényeges közösségi érdek áll fenn. 3. 3. I d e i g l e n e s i n t é z k e d é s e k 32. Az ideiglenes intézkedésekre vonatkozó minden kérelem tekintetében a nemzeti eljárások megléte vagy lehetősége lényeges azt a kérdést illetően, hogy vajon fennáll-e a súlyos és jóvátehetetlen sérelem veszélye. Az ilyen eljárásoknak mindjárt az elején meg kell szüntetnie az ilyen sérelem veszé- lyét, így a Bizottságnak – a veszély további fennmaradásának bizonyítéka hiányában – nem volna helyénvaló ideiglenes intézkedéseket tennie. 29. A vállalkozásoknak joguk van a közösségi jogszabályokból adódó jogaik hatékony védelmére (3). E jogokat aláásná, ha a nemzeti eljárások a bizottsági eljárás túlzott késleltetéséhez vezethetnének az ügy nemzeti szinten történő megfelelő megoldása nélkül. A távközlési ágazatban az innovációs cik- lusok viszonylag rövidek, és a hozzáférési viták megoldásá- ban minden lényeges késlekedés a gyakorlatban a hozzáférés visszautasításával lehet egyenértékű, ezáltal károsan befolyá- solva az ügy megfelelő megállapítását. 33. A jogsértés megszüntetésére irányuló ideiglenes jogorvoslat rendelkezésre állása és az arra vonatkozó kritériumok fontos tényezők, amelyeket a Bizottságnak figyelembe kell vennie a prima facie határozat meghozatalakor. Amennyiben a jogsér- tés megszüntetésére irányuló ideiglenes jogorvoslat nem áll rendelkezésre, vagy ha az ilyen jogorvoslat valószínűleg nem védi megfelelően a panasztevőnek a közösségi jog szerinti jogait, akkor a Bizottság úgy tekinti, hogy a nemzeti eljárá- sok nem szüntették meg a sérelem veszélyét, és így elindít- hatja az ügy saját vizsgálatát. 30. A Bizottság ezért azt a nézetet vallja, hogy a valamely nem- zeti szabályozó hatóság előtt zajló hozzáférési vitát ésszerű időtartam alatt, rendes körülmények között hat hónapot meg 4. Saját kezdeményezésű vizsgálat és ágazati vizsgálatok (1) A 258. oldal 3. lábjegyzetében említett BRT kontra SABAM ügy. (2) Az ONP összekapcsolási irányelve 9. cikkének (1) és (3) bekezdése. (3) A 14/83. sz. ügy, Von Colson [1984] EBHT 1981. 34. Amennyiben szükségesnek tűnik, a Bizottság saját kezdemé- nyezésű vizsgálatot indít. Ágazati vizsgálatot szintén indíthat, 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 261 a tagállamok versenyhatóságaiból álló tanácsadó bizottság- gal folytatott konzultációtól függően. b) a 85. cikk megsértése különösen súlyos. 5. Bírságok 35. A Bizottság az éves világméretű forgalmuk legfeljebb 10 %-át kitevő bírságot szabhat ki azokra a vállalkozásokra, amelyek szándékosan vagy gondatlanságból megsértik a 85. cikk (1) bekezdését vagy a 86. cikket (1). Ha a megállapodásokról a 17. rendeletnek megfelelően, a 85. cikk (3) bekezdésének alkalmazását igényelve bejelentést küldtek, akkor a Bizottság a bejelentésben (2) leírt tevékenységekre vonatkozóan, a beje- lentést követő időszakra nem szabhat ki szankciót. Mindazo- náltal a Bizottság visszavonhatja a bírság alóli mentességet az érintett vállalkozások arról történő értesítésével, hogy az elő- zetes vizsgálatot követően az a vélemény alakult ki, hogy a Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó, és hogy a 85. cikk (3) bekezdésének alkalmazása nem indokolt (3). 36. Az ONP összekapcsolási irányelvének két konkrét rendelke- zése van, amelyek a versenyszabályok szerinti szankciókra vonatkoznak. Elsőként előírja, hogy az összekapcsolási megállapodásokról értesíteni kell az illetékes nemzeti szabá- lyozó hatóságokat, és az érdekelt harmadik személyek ren- delkezésére kell bocsátani azokat, a felek kereskedelmi stra- tégiájával foglalkozó részek kivételével (4). Másodszor előírja, hogy a nemzeti szabályozó hatóságnak számos olyan hatás- körrel kell rendelkeznie, amelyeket az összekapcsolási meg- állapodások módosítására használhat (5). Ezek a rendelkezések biztosítják, hogy a meg- állapodások megfelelő nyilvánosságot kapjanak, és lehetősé- get nyújt a nemzeti szabályozó hatóságnak arra, hogy amennyiben szükséges, lépéseket tegyen a hatékony piaci verseny biztosítása érdekében. befolyásolására vagy 37. Amennyiben egy megállapodásról értesítést küldtek valamely nemzeti szabályozó hatóságnak, de a Bizottságnak való beje- lentése nem történt meg, a Bizottság nem tekinti úgy, hogy a politika kedvéért általában szükséges volna a megállapodást illetően bírságot kiszabnia, még akkor sem, ha végül kiderül, hogy a megállapodás tartalmaz a 85. cikket sértő feltételeket. Azonban egyes esetekben a bírság helyénvaló, például amennyiben: a) kiderül, hogy a megállapodás a 86. cikket sértő rendelke- zéseket tartalmaz; és/vagy A Bizottság nemrégiben iránymutatást tett közzé a bírságok kiszámításának módjáról (6). 38. A nemzeti szabályozó hatósághoz intézett bejelentés nem helyettesíti a Bizottsághoz történő bejelentést, és nem korlá- tozza az érdekelt felek azon lehetőségét, hogy panaszt nyújt- sanak be a Bizottsághoz, vagy a Bizottság azon lehetőségét, hogy a hozzáférési megállapodások saját kezdeményezésű vizsgálatát elindítsa. Az ilyen bejelentés nem korlátozza vala- mely fél azon jogait sem, hogy a nemzeti bíróság előtt teljes kártérítést követeljen a versenyellenes megállapodások által okozott károk vonatkozásában (7). II. RÉSZ – ÉRINTETT PIACOK 39. A fenti I. részben meghatározott kereten belüli ügyek vizsg- álatának folyamatában a Bizottság a közösségi versenyjog alkalmazásában az érintett piac meghatározásáról szóló bizottsági közleményben (8) megállapított érintett piacok meghatározásának megközelítésére alapoz. 40. A vállalkozások a versenykényszer három fő forrásának van- nak kitéve; a keresleti helyettesíthetőségnek, a kínálati helyet- tesíthetőségnek és a potenciális versenynek, amelyek közül az első képezi egy adott termék vagy szolgáltatás szállítóira vonatkozóan a leghatásosabb legközvetlenebb és fegyelmező erőt. A keresleti helyettesíthetőség ezért a legfon- tosabb alkalmazott eszköz annak az érintett termékpiacnak a meghatározásában, amelyen a versenykorlátozásokat a 85. cikk (1) bekezdése és a 86. cikk alkalmazásában azonosítani lehet. a 41. A kínálati helyettesíthetőség megfelelő körülmények között kiegészítő elemként használható az érintett piacok meghatá- rozására. A gyakorlatban nem lehet egyértelműen megkülön- böztetni a potenciális versenytől. A kínálati oldali helyettesít- hetőséget és a potenciális versenyt annak meghatározása céljából használják, hogy a vállalkozás rendelkezik-e erőfö- lénnyel, vagy a versenykorlátozás jelentős-e a 85. cikk értel- mében, illetve fennáll-e a verseny megszüntetése. (1) A 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése. (2) A 17. rendelet 15. cikkének (5) bekezdése. (3) A 17. rendelet 15. cikkének (6) bekezdése. (4) Az ONP összekapcsolási irányelve 6. cikkének c) pontja. (5) Többek között az ONP összekapcsolási irányelve 9. cikkénél. (6) A 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésének és az ESZAK Szerződés 65. cikke (5) bekezdésének megfelelően kivetett bírságok meghatározá- sának módszerére vonatkozó irányelv (HL C 9. , 1998. 1. 14. , 3. o. ). (7) Lásd a 258. oldal 8. lábjegyzetet. (8) HL C 372. , 1997. 12. 9. , 5. o. 262 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 42. Az érintett piacok értékelésekor szükséges megvizsgálni a rövid távú piaci fejlesztéseket. Az alábbi szakaszok néhány, a távközlési ágazatra vonatko- zóan különös fontossággal bíró alapelvet határoznak meg. 47. A Bizottság úgy véli, hogy az e piacokat irányító versenyjog alapelvei az adott konkrét piactól függetlenül változatlanok maradnak. Mivel ebben az ágazatban a technológiai változá- sok gyorsan zajlanak le, az egyes termékpiacok e közlemény- ben történő meghatározására irányuló minden próbálkozás azt a veszélyt rejtené magában, hogy az gyorsan pontatlanná vagy időszerűtlenné válik. Az egyes termékpiacok meghatá- rozása – például annak meghatározása, hogy a híváskezde- ményezési és hívásvégződtetési eszközök ugyanazon eszköz- piac részét képezik-e – a legjobban valamely egyedi eset részletes vizsgálatának fényében végezhető el. 1. Az érintett termékpiac 1. 1. S z o l g á l t a t á s i p i a c 43. Az A/B formanyomtatvány 6. szakasza a következőképpen határozza meg az érintett termékpiacot: „Az érintett termékpiac azoknak a termékeknek és/vagy szolgáltatásoknak az összességéből áll, amelyeket a fogyasztó a termékjellemzők, árak és rendeltetési célok alapján felcse- rélhetőnek vagy helyettesíthetőnek tekint. ”. 48. Ez nagy általánosságban a bármely távközlési szolgáltatásnak a felhasználók számára történő nyújtásaként határozható meg. A különböző távközlési szolgáltatások helyettesíthető- nek tekinthetők, ha a végfelhasználó számára jelentős mér- tékű felcserélhetőséget mutatnak, amely azt jelentheti, hogy az e szolgáltatásokat biztosító különböző szolgáltatók között hatékony verseny folyhat. 44. A távközlési ágazat liberalizációja egy második típusú piac kialakulásához vezet, e liberalizált szolgáltatások biztosításá- hoz jelenleg szükséges eszközökhöz való hozzáférés piacáé- távközlési hálózattal való hoz. A nyilvános kapcsolt összekapcsolódás az ilyen hozzáférésnek jellemző példája lenne. Összekapcsolódás nélkül harmadik személyek szá- mára kereskedelmi szempontból nem volna lehetséges, hogy például széles körű távbeszélő szolgáltatásokat nyújthassa- nak. 45. Nyilvánvaló ezért, hogy a távközlési ágazatban az érintett piacok legalább két típusát kell figyelembe venni – a végfel- használónak biztosítandó szolgáltatásét és az azon szolgálta- tásnak a végfelhasználó számára történő biztosításához szük- séges eszközökhöz (információ, fizikai hálózatok stb. ) való hozzáférését. Bármely konkrét esettel kapcsolatban szüksé- ges meghatározni az érintett hozzáférési és a szolgáltatási piacokat, mint például a nyilvános távközlési hálózatokkal való összekapcsolódást, illetve a nyilvános hangtelefon szol- gáltatások nyújtását. 46. Amennyiben szükséges, a Bizottság alkalmazza az érintett piac vizsgálatát, ami annak megvizsgálásából áll, hogy ha a szóban forgó szolgáltatások valamennyi szolgáltatója 5–10 %-kal megemelné az árait, növekedne-e az együttes nyereség. E vizsgálatnak megfelelően, ha növekedne a nyere- ségük, akkor a szóban forgó piac különálló érintett piac. 1. 2. A z e s z k ö z ö k h ö z v a l ó h o z z á f é r é s 49. Valamely szolgáltató számára a végfelhasználóknak történő szolgáltatásnyújtáshoz gyakran igényel hozzáférést egy vagy több (a végfelhasználó felé menő, illetőleg a tőle jövő üzene- teket továbbító) eszközökhöz. Például fizikailag a szolgálta- tásnak a végfelhasználóhoz való eljuttatásához szükséges azon távközlési hálózat végpontjaihoz való hozzáférés, ame- lyekkel e végfelhasználók összeköttetésben vannak. Fizikai szinten ezt a hozzáférést dedikált vagy közös helyi infrastruk- túrával lehet elérni, amelyet vagy saját maga biztosít, vagy pedig valamely helyi infrastruktúra-szolgáltatótól bérel. Szin- tén megvalósítható valamely olyan szolgáltatón keresztül, akinek már előfizetői az ilyen végfelhasználók, vagy pedig az összekapcsolás valamely olyan szolgáltatóján keresztül, aki közvetlenül vagy közvetve hozzáfér a fontos végpontokhoz. 50. A fizikai hozzáférés mellett a szolgáltatónak szüksége lehet olyan egyéb eszközökhöz való hozzáférésre is, amelyek lehe- tővé teszik számára szolgáltatásának értékesítését a végfel- használóknak: a szolgáltatónak például tudnia kell tájékoz- tatni a végfelhasználókat szolgáltatásairól. Amennyiben olyan szolgáltatások, mint például a telefonkönyvi informá- ciók nyújtásában egy szervezet erőfölénnyel rendelkezik, akkor a fizikai hozzáférésről szóló kérdésekhez hasonló problémák merülnek fel. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 263 51. Számos olyan esetben, amikor az erőfölénnyel rendelkező távközlési üzemeltető hálózati eszközeihez való hozzáférés szükséges, a Bizottság érintetté válik a fizikai hozzáférésről szóló kérdésekben (1). 52. A piacon lévő domináns távközlési üzemeltetők megkísérel- hetik a szolgáltató harmadik személyektől megtagadni a hoz- záférés biztosítását, különösen az olyan területeken, ahol a tervezett szolgáltatás maga a távközlési üzemeltető által nyúj- tott szolgáltatással versenyben áll. Ez az elutasítás gyakran a hozzáférés megadásában tanúsított indokolatlan késedelem- ben, a hozzáférés engedélyezésében való vonakodásban vagy annak kizárólag hátrányos feltételek melletti engedélyezésére való hajlandóságban nyilvánul meg. A versenyszabályok fel- adata, hogy biztosítsák, hogy ezek a jövőbeli hozzáférési pia- cok fejlődhessenek, és hogy a piacon lévő távközlési üzemel- tetőknek ne a hozzáférések feletti hatalmuknak a szolgáltatási piacok fejlődésének elfojtására való használatát. tegyék lehetővé 53. Hangsúlyozni kell, hogy a távközlési ágazatban a liberalizá- ciótól az várható, hogy olyan új, alternatív hálózatokhoz vezet el, amelyek végül kihatással lesznek a hozzáférési piac meghatározására, beleértve a piacon lévő domináns távköz- lési szereplőt is. 2. Az érintett földrajzi piac 54. Az érintett földrajzi piac az A/B formanyomtatványon a következőképpen került meghatározásra: „Az érintett földrajzi piac az a terület, ahol az érintett vállal- kozás a terméket vagy a szolgáltatást nyújtja, ahol a verseny- feltételek megfelelő mértékben homogének, és amely külö- nösen a tekintetében érzékelhetően versenyfeltételek különbözik a szomszédos területektől. ” (1) Az összekapcsolás a teljes versenyről szóló irányelvben úgy kerül meghatározásra, mint „ …… a távközlési hálózatokat és/vagy távközlési szolgáltatásokat nyújtó szervezetek távközlési berendezéseinek fizikai és logikai össze- kapcsolása abból a célból, hogy az egyik szervezet felhasználói kom- munikálni tudjanak ugyanannak vagy egy másik szervezetnek az elő- fizetőivel, vagy hozzáférjenek harmadik szervezetek által nyújtott szolgáltatásokhoz. ” A teljes verseny irányelvében és az ONP-irányelvekben a távközlési szolgáltatások úgy kerülnek meghatározásra, mint „olyan szolgáltatások, amelyek részben vagy egészben a jeleknek táv- közlési hálózaton történő átviteléből és/vagy irányításából áll. ” Ennélfogva tartalmazza a műsorszórási kábeltelevízió-hálózatokat. Magát a távközlő hálózatot úgy határozták meg, mint „ …… olyan átviteli rendszerek és – ahol ez értelmezhető – kapcso- lóberendezések és más erőforrások, amelyek jelek továbbítását teszik lehetővé meghatározott végpontok között, vezetéken, rádión, opti- kai vagy elektromágneses közegen”. jelek átvitelét és a 55. A távközlési szolgáltatások nyújtását és a hozzáférési piaco- kat illetően az érintett földrajzi piac az a terület, amelyen a szolgáltatókra alkalmazandó tárgyi versenyfeltételek hason- lóak, és a versenytársak kínálhatják szolgáltatásaikat. Ezért szükséges, hogy ezek a szolgáltatók megvizsgálják a végfel- használók e területen történő elérésének lehetőségét, hasonló és gazdaságilag megvalósítható feltételek mellett. A szabá- lyozó feltételek, mint például az engedélyek feltételei és a hozzáférés versenyben álló helyi szolgáltatóinak minden különösen kizárólagos fontosak (2). különleges jogai vagy joga III. RÉSZ – ELVEK 56. A Bizottság az eléterjesztett ügyekben az alábbi elveket alkal- mazza. 57. A Bizottság elismerte, hogy „a 85. és a 86. cikk …… a Közös- ség egészében hatályban lévő és alkalmazandó jogot alkot. Más közösségi jogszabállyal nem merülhetnek fel konfliktu- sok, mert a közösségi jog átfogó szabályozó keretet alkot …… nyilvánvaló, hogy a távközlési ágazatban elfoga- dott közösségi jogi aktusokat a versenyszabályokkal összee- gyeztethető módon kell értelmezni, a közösségi távközlési politika valamennyi szempontjának a lehető legjobb végre- hajtása biztosítása érdekében …… Ez többek között alkalma- zandó a vállalkozásokra vonatkozó versenyszabályok és az ONP-szabályok közötti kapcsolatra is”. (3) 58. Ezért a versenyszabályok továbbra is alkalmazásban marad- nak azon körülmények között, amikor a Szerződés egyéb rendelkezései vagy a másodlagos jogszabályok alkalmazan- dók. A hozzáférési megállapodások értelmében a belső piac és a közösségi jog versenyre vonatkozó rendelkezései egya- ránt fontosak és kölcsönösen erősítő jellegűek az ágazat meg- felelő működésében. Ezért a Bizottság a versenyszabályoknak megfelelő értékelés során – amennyire csak lehetséges – a harmonizációs jogszabályokban megállapított elvekre kíván alapozni. Továbbá szem előtt kell tartani, hogy az alább megállapított számos versenyjogi elvet szintén az ONP kere- tével összefüggésben lévő különleges szabályok is tartalmaz- zák. E szabályok megfelelő alkalmazásával gyakran elkerül- hető a versenyszabályok alkalmazásának szükségessége. 59. A távközlési ágazatot illetően figyelmet kell fordítani az egye- temes szolgáltatási kötelezettségek költségeire. A Szerződés 90. cikkének (2) bekezdése indokolhatja a 85. és a 86. cikk elvei alóli mentességet. Az egyetemes szolgáltatási kötelezett- ségek részletei szabályozási kérdések. A 90. cikk (2) bekez- dése a távközlési ágazatban való alkalmazásának területét a 90. cikkel kapcsolatos irányelvek határozzák meg, és a Bizottság a versenyszabályokat ebben az összefüggésben alkalmazza. (2) A Bizottság 1994. december 13-i 94/894/EK határozata, Eurotunnel (HL L 354. , 1994. 12. 21. , 66. o. ). (3) Lásd a 256. oldal 2. lábjegyzetben említett irányelmutatásokat a 15. és a 16. pontnál. 264 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 60. A Szerződés 85. és 86. cikke a megszokott módon alkalma- zandó azon megállapodásokra vagy magatartásokra, amelye- ket vagy engedélyezett (1), vagy amennyiben a nemzeti hatóság egy vagy több részt vevő fél kérésére szükségessé tette a feltéte- lek belefoglalását valamely megállapodásba. valamely nemzeti hatóság hagyott jóvá amelyek feltételeket követelne meg, 61. Mindazonáltal, ha valamely nemzeti szabályozó hatóság a olyan versenyszabályokkal ellentétesek, az érintett vállalkozásokra a gyakorlatban nem rónának ki bírságot, habár maga a tag- állam sértené a Szerződés (2) 3. cikkének g) pontját és 5. cik- két, és ezért a 169. cikk szerint a Bizottság általi felelősségre vonás alá tartozik. Ezenkívül, ha a 90. cikk értelmében külön- leges vagy kizárólagos jogokkal rendelkező valamely vállal- kozást vagy valamely állami tulajdonú vállalkozást valamely nemzeti szabályozó hatóság felkéri vagy felhatalmazza arra, hogy a meglévő erőfölényével történő visszaélést képező magatartást tanúsítson, a tagállam szintén megsértené a 90. cikk (1) bekezdését, és a Bizottság a jogsértés megszüntetését követelő határozatot fogadhatna el (3). 62. A nemzeti szabályozó hatóságok a piacon az átláthatóság, a szolgáltatási kötelezettségek és az árképzési gyakorlat szigorú követelményeit kívánhatják meg, különösen ha ez a liberali- záció korai szakaszaiban szükséges. Adott esetben az olyan jogszabályokat, mint például az ONP-keretet, a versenysza- bályok értelmezésekor segítségként kell használni (4). Mivel az a nemzeti szabályozó hatóságok feladata, hogy biztosít- sák a hatékony verseny lehetővé válását, a versenyszabályok alkalmazása ugyancsak szükséges az ONP elveinek megfelelő értelmezéséhez. Azt is meg kell említeni, hogy az alább meghatározott kérdések közül több a teljes versenyről szóló irányelv és az ONP engedélyezési és adatvédelmi irányelvek hatálya alá is tartozik: e szabályozó keret hatékony végrehaj- tása megakadályozhatja az alább meghatározott versenykér- dések közül számos felmerülését. 1. Erőfölény (86. cikk) 63. Annak érdekében, hogy a távközlési szolgáltatási piacon vala- mely vállalkozás szolgáltatásokat nyújtson, szükséges lehet a különböző eszközökhöz való hozzáférés megszerzése. A táv- közlési szolgáltatások nyújtásához például a nyilvános kap- telefonhálózattal való összekapcsolódás általában csolt (1) A Bizottság 1982. december 15-i 82/896/EGK határozata, AROW/BNIC (HL L 379. , 1982. 12. 31. , 19. o. ). (2) Lásd a 258. oldal 4. lábjegyzetet. (3) A C-48. sz. és a 66/90. sz. egyesített ügyek, Hollandia és mások kontra Bizottság, [1992] EBHT I-565. (4) Lásd a 258. oldal 4. lábjegyzetben említett Ahmed Saeed-ügyet, ahol az árképzéshez kapcsolódó belső piaci jogszabályokat segítségként használták annak meghatározásában, hogy a 86. cikk alkalmazásá- ban az árak mely szintjét kell méltánytalannak tekinteni. szükséges. Az e hálózathoz való hozzáférés majdnem min- dig az erőfölénnyel rendelkező távközlési üzemeltető kezé- ben van. A hozzáférési megállapodásokat illetően az eszkö- zök ellenőrzéséből eredő erőfölény a leglényegesebb a bizottsági értékeléshez. 64. Az, hogy egy vállalkozás rendelkezik-e erőfölénnyel vagy sem, nem kizárólag az adott vállalkozásnak biztosított tör- vényes jogoktól függ. A törvényes monopóliumok puszta fel- számolása nem vet véget az erőfölénynek. A megfelelő kapa- citással rendelkező és megfelelő földrajzi körben található alternatív hálózatüzemeltetők hatékony versenyének kialaku- lása a liberalizációs irányelvek ellenére még időt vesz igénybe. 65. A Bíróság ítélete a Tetra Pak-ügyben (5) szintén fontosnak bizonyulhat a távközlési ágazatban. A Bíróság úgy tartotta, hogy mivel adott a különösen szoros kapcsolat az erőfö- lénnyel uralt és az erőfölénnyel nem uralt piac között, és mivel adott a különösen magas piaci részesedés az erőfö- lénnyel uralt piacon, a Tetra Pak „az adott piacokon teljes egészében az erőfölénnyel rendelkezőhöz hasonló helyzet- ben van”. Az érintett Tetra Pak-ügy esetében szorosan összefüggő hori- zontális piacokról volt szó: mindazonáltal az elemzés ugyan- úgy alkalmazandó a szorosan összefüggő vertikális piacokra is, amelyek általánosak a távközlési ágazatban. A távközlési ágazatban gyakran az a helyzet, hogy valamely konkrét piaci szereplő különösen erős pozícióval az infrastruktúra-piacon, és az ezen infrastruktúrához képest az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacokon. Az infrastruktúra költségei szintén jellemzően a végfelhasz- náló felé menő üzeneteket továbbító (downstream) művele- tek egyetlen legnagyobb költséget alkotják. Továbbá a piaci szereplők gyakran állnak szemben ugyanazon versenytársak- kal az infrastruktúra és az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacokon. rendelkezik 66. Ezért lehet számítani számos olyan helyzetre, ahol szorosan összefüggő piacok vannak, azon piacok legalább egyikén egy nagyon magas szintű piaci erővel rendelkező szereplővel egy- ütt. 67. Ha ezek a körülmények fennállnak, szükséges lehet a Bizott- ság számára annak megállapítása, hogy az adott szereplő a szóban forgó piacokon teljes egészében az erőfölénnyel ren- delkezőhöz hasonló helyzetben van-e. (5) Minden egyes piacon a Tetra Pak ugyanazon lehetséges vevőkkel és meglévő versenytársakkal számolt. A C-333/94 P sz. ügy, Tetra Pak International SA kontra Bizottság [1996] EBHT I-5951. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 265 68. A távközlési ágazatban az „alapvető eszközök” fogalma sok esetben fontos az erőfölénnyel rendelkező távközlési üzemel- tetők feladatainak meghatározásakor. Az alapvető eszköz kifejezést olyan eszköz vagy infrastruktúra leírására alkal- mazzák, amely alapvető fontosságú a vevők eléréséhez és/vagy a versenytársak számára üzletük folytatásának lehe- tővé tételéhez, és amelyet semmilyen ésszerű eszközzel nem lehet reprodukálni (1) 69. A valamely alapvető eszközhöz való hozzáférést ellenőrző vállalkozás a 86. cikk értelmében erőfölénnyel rendelkezik. Viszont a 86. cikknek megfelelően egy vállalkozás rendelkez- het erőfölénnyel az alapvető eszközök ellenőrzése nélkül. ezért nem volt egyszerű kiszámítani az eszközre megállapí- tandó bevételt. Abban az esetben, amikor egy hálózatüzemel- tető hozzáférést és szolgáltatásokat egyaránt biztosít, amen- nyire csak lehetséges, szükséges a bevételeket elkülöníteni, mint a vállalkozás érintett piaci részesedése kiszámításának alapját. Az összekapcsolási irányelv 8. cikkének (2) bekezdése ezt a kérdést „az összekapcsoláshoz – beleértve belsőleg nyúj- tott összekapcsolási szolgáltatásokat és a másoknak nyújtott összekapcsolási szolgáltatásokat egyaránt – és az egyéb tevé- kenységekhez fűződő tevékenységekre” vonatkozóan az elkülönített számvitel követelményének bevezetésével kezdi. A számviteli elkülönítésről szóló tervezett bizottsági ajánlás az összekapcsolással összefüggésben e tekintetben szintén hasznos. 1. 1. S z o l g á l t a t á s i p i a c 70. Egy vállalkozás piaci erejének felmérésére használt tényezők egyikét az illető vállalkozásnak tulajdonítható eladások alkot- ják, az érintett földrajzi területen a helyettesíthető szolgálta- tások piacán az összes eladás százalékában kifejezve. A szol- gáltatások piacát illetően a Bizottság megállapítja többek között a helyettesíthető szolgáltatások által létrehozott for- galmat, kivéve a kapcsolási szolgáltatások értékesítését vagy belső használatát, valamint a helyi infrastruktúra eladását vagy belső használatát (2), figyelembe véve a versenyfeltéte- leket, valamint a piac kínálati és keresleti szerkezetét. 72. A hozzáférés megszerzésének gazdasági jelentősége azon hálózat lefedettségétől is függ, amellyel összeköttetést kíván- nak létrehozni. Ezért a forgalom számadatainak felhasználása mellett a Bizottság – amennyiben lehetséges – szintén figye- lembe veszi azon vevők számát, akik az erőfölénnyel rendel- kező vállalkozás által kínált olyan szolgáltatásra fizettek elő, amely hasonló a hozzáféréshez folyamodó szolgáltató által nyújtani kívántakhoz. Ennek megfelelően az adott vállalko- zás piaci erejét részben a vállalkozás távközlési hálózatának végpontjaihoz kapcsolattal rendelkező előfizetők számával mérik fel, az érintett földrajzi területen a végpontokhoz kap- csolattal rendelkező előfizetők teljes számának százalékában kifejezve. 1. 2. A z e s z k ö z ö k h ö z v a l ó h o z z á f é r é s Kínálati oldali helyettesíthetőség 71. A 45. pontban említett „hozzáférés” fogalma egy sor helyzet- hez kapcsolódhat, beleértve a szolgáltató számára a saját hálózatának kiépítését lehetővé tevő bérelt vonalak elérhető- ségét, valamint az összekapcsolást a szó szoros értelmében, amely két távközlési hálózat, például a mobil és a helyhez kötött hálózat összekapcsolását jelenti. A hozzáféréssel kap- csolatban valószínű, hogy a piacon lévő domináns szolgál- tató a törvényes liberalizáció lezajlását követően egy ideig még továbbra is erőfölénnyel fog rendelkezni. Az a piacon lévő domináns szolgáltató, amely az eszközök felett ellenőr- zést gyakorol, gyakran a legnagyobb szolgáltató is, és azelőtt nem kellett különbséget tennie a távközlési szolgáltatások továbbítása és e szolgáltatásoknak a végfelhasználó számára történő nyújtása között. Hagyományosan egy olyan hálóza- tüzemeltetőnek, aki egyben szolgáltató is, nem volt szüksége arra, hogy a végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downstream) műveletek ágazata fizessen a hozzáférésért, és (1) Lásd továbbá az Alapvető Távközlési Csoport által a világkereske- delmi szervezetbeli (WTO) tárgyalásokkal kapcsolatban használt, „az Európai Közösségek és tagállamaik szabályozási elvekről szóló kie- gészítő kötelezettségvállalásában szereplő meghatározást”: „ Az alapvető eszközök a nyilvános távközlési átviteli hálózat és szol- gáltatás olyan eszközeit jelentik, amelyeket: a) kizárólag vagy túlnyomórészt egy, vagy korlátozott számú szol- gáltató biztosít; valamint b) szolgáltatásnyújtás céljából gazdaságilag vagy műszakilag való- színűleg nem lehet helyettesíteni. ” (2) A 6/72. sz. ügy, Continental Can [1973] EBHT 215. 73. A 41. pontban említetteknek megfelelően a kínálati oldali helyettesíthetőség az erőfölény kérdésében szintén fontos kérdés. 50 % feletti (3) piaci részesedés általában elegendő az erőfölény kinyilvánításához, bár egyéb szempontokat is meg kell vizsgálni. Például a Bizottság az érintett földrajzi terüle- ten megvizsgálja más hálózatüzemeltetők meglétét – ha van- nak ilyenek –, annak meghatározása érdekében, hogy az ilyen alternatív infrastruktúrák eléggé sűrűn helyezkednek-e ahhoz, hogy biztosítsák a versenyt a piacon lévők hálózatára vonatkozóan, és megvizsgálja, milyen mértékben volna lehet- séges az új hozzáférési szolgáltatásokat nyújtók számára a piacra lépés. (3) Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy az ONP keretén belül egy szervezetről bejelenthető, mint olyan, amely jelentős piaci erővel ren- delkezik. Annak eldöntése, hogy egy szervezet jelentős piaci erővel rendelkezik-e vagy sem, számos tényezőtől függ, de a kiinduló felté- telezés az, hogy a több mint 25 %-os piaci részesedéssel rendelkező szervezet általában jelentős piaci erővel rendelkező szervezetnek tekintendő. A Bizottság a versenyszabályok szerinti értékelésében figyelembe veszi, hogy egy vállalkozást az ONP-szabályok szerinti jelentős piaci erővel rendelkezőként bejelentettek-e. Ezzel szemben egyértelmű, hogy a jelentős piaci erő fogalma általában a piacon lévő gazdasági erő helyzetét jellemzi, mintsem az erőfölényét: a tény, hogy egy vállalkozás az ONP-szabályok szerint jelentős piaci erővel ren- delkezik, ennélfogva általában nem vezet a piaci erőfölény feltétele- zéséhez, bár adott helyzetben kiderülhet, hogy erről van szó. Mind- tényező, hogy az ONP- azonáltal a eljárásokban versenyszabályok alkalmazásában való használatra. figyelembe veendő fontos piacmeghatározás megfelelő-e használt 266 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet Egyéb lényeges tényezők 74. A piaci részesedési adatok és a kínálati oldali helyettesíthető- ség mellett vajon annak meghatározásához, rendelkezik-e erőfölénnyel valamely piaci szereplő, a Bizott- ság azt is megvizsgálja, hogy rendelkezik-e a piaci szereplő kiváltságos hozzáféréssel azokhoz az eszközökhöz, amelyek- ből jogi okok miatt, vagy azért mert túl sokba kerülne, meg- felelő időkereten belül nem lehet másikat alkotni. hogy 75. Ahogy a hozzáférés konkurens szolgáltatói megjelennek és versenybe szállnak a piacon lévő domináns vállalkozás erő- fölényével, a tagállamok hatóságaitól kapott jogaik terje- delme, és különösen területi kiterjedése jelentős szerepet ját- szik a piaci erő meghatározásában. A Bizottság gondosan követi a piac fejlődését ezekkel a kérdésekkel kapcsolatban, és figyelembe vesz minden megváltozott piaci feltételt a hozzá- férési kérdések versenyszabályoknak megfelelő értékelésekor. 1. 3. K ö z ö s e r ő f ö l é n y 76. A 86. cikk megfogalmazása egyértelművé teszi, hogy a cikk akkor is alkalmazandó, amikor egynél több vállalkozás osz- tozik valamely erőfölényen. Azokat a körülményeket, ame- lyek között a közös erőfölény fennáll, és amelyek között azzal visszaélnek, még nem tisztázta teljesen a közösségi jog- gyakorlat vagy a Bizottság gyakorlata, és a jog továbbra is fej- lődésben van. 77. A 86. cikk szövege („egy vagy több vállalkozás által az erő- fölénnyel való visszaélés”) a 85. cikkben megjelenő verseny- ellenes megállapodások vagy összehangolt magatartás tilal- mától eltérő dolgot ír le. Más megfogalmazás ellentétes lenne a Szerződés szokásos értelmezése elveivel, és értelmetlenné és gyakorlati hatását vesztetté tenné a szöveget. Mindazonáltal ez nem zárja ki a 85. és a 86. cikk párhuzamos alkalmazását ugyanarra a megállapodásra vagy magatartásra vonatkozóan, amit a Bizottság és a Bíróság már számos esetben (1) támo- gatott, továbbá nincs semmi, ami megakadályozná, hogy a Bizottság csak az egyik rendelkezésnek megfelelően járjon el, amikor mindkettő alkalmazható. erőfölénnyel 78. Különböző nemzeti piacon erőfölénnyel rendelkező két vál- lalkozás nem ugyanaz, mint erőfölénnyel közösen rendel- kező két vállalkozás. Ahhoz hogy két vagy több vállalkozás közös és versenytársaikkal szemben alapjában véve együttesen kell ugyanazzal a fölénnyel rendelkezniük, mint amivel egyetlen vállalkozás rendelkezik, ha erőfölénye van. Különösen a táv- közlési ágazatban a közös erőfölényt megszerezheti az ugyanazon földrajzi távközlési területet infrastruktúra-szolgáltató. rendelkezzen, vevőikkel lefedő két 79. Ezenkívül ahhoz, hogy két vagy több vállalkozás közösen rendelkezzen erőfölénnyel, szükséges, bár nem elegendő, hogy az érintett piacon ne legyen hatékony verseny a vállal- kozások között. A verseny e hiánya a gyakorlatban annak a ténynek tulajdonítható, hogy a vállalkozásoknak olyan kap- csolatai vannak, mint például az együttműködésre vonatkozó megállapodás vagy az összekapcsolási megállapodások. A Bizottság mindazonáltal nem gondolja úgy, hogy bármely gazdasági elmélet vagy a közösségi jog utal arra, hogy az ilyen kapcsolatok törvényesen szükségesek a közös erőfölény meglétéhez (2). Elegendő gazdasági kapcsolat az, ha olyan- fajta függés áll fenn, amely gyakran oligopolisztikus helyze- tekben tapasztalható. Úgy tűnik, hogy nincs semmilyen oka a jogban vagy a gazdasági elméletben az erőfölénnyel közö- sen rendelkező vállalkozások közötti bármely más gazdasági kapcsolat megkövetelésének. Az elmondottak ellenére a gya- korlatban gyakran vannak ilyen kapcsolatok a távközlési ága- zatban, ahol a nemzeti távközlési üzemeltetők majdnem szükségszerűen rendelkeznek különböző kapcsolatokkal egy- más között. 80. Példaként véve az előfizetői hurokhoz való hozzáférést, néhány tagállamban ezt már a közeli jövőben két szereplő tarthatja ellenőrzés alatt – a piacon lévő távközlési üzemel- tető és a kábelszolgáltató. Bizonyos szolgáltatásoknak a fogyasztók számára történő nyújtásához vagy a távközlési üzemeltető, vagy pedig a kábeltelevízió szolgáltatója által az előfizetői hurokhoz való hozzáférés szükséges. Az ügy kör- ülményeitől és különösen a közöttük lévő kapcsolattól füg- gően lehetséges, hogy egyik szereplő sem rendelkezik erőfö- lénnyel: együtt azonban birtokolják az ezen eszközökhöz való hozzáférés közös monopóliumát. Hosszú távon a tech- nológiai fejlesztések elvezethetnek az előfizetői hurkok egyéb (1) A 85/76. sz. ügy, Hoffmann–La Roche [1979] EBHT 461. A Bizottság 1988. december 21-i 89/113/EGK határozata, Decca Navigator System (HL L 43. , 1989. 2. 15. , 27. o. ). (2) A Bizottság 1992. július 22-i 92/553/EGK határozata, Nestlé/Perrier (HL L 356. , 1992. 12. 5. , 1. o. ). 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 267 megvalósítható hozzáférési mechanizmusaihoz, mint például az energiahálózatok: az ilyen mechanizmusok meglétét figye- lembe kell venni annak megállapításakor, hogy fennáll-e erő fölény vagy közös erőfölény. miatt, ahogyan az általában igaz a piacon lévő domináns táv- közlési üzemeltetők esetében az előrelátható jövő tekinteté- ben. Egy elzárkózásnak „a piacon meglévő verseny mértéké- nek fenntartását vagy az adott verseny növekedését akadályozó hatása lehet” (5). 2. Erőfölénnyel való visszaélés 81. A 86. cikk alkalmazása feltételezi az erőfölény meglétét, vala- mint az erőfölény és az erőfölénnyel való állítólagos visszaé- lést megvalósító magatartás közötti kapcsolatot. Gyakran szükséges megvizsgálni a távközlési ágazatban számos tár- sult piacot, amelyek közül egy vagy több felett egy bizonyos szereplő erőfölénnyel Ilyen körülmények között számos lehetséges helyzet létezik, amikor visszaélések fordulhatnak elő: rendelkezhet. – az erőfölénnyel uralt piacon olyan magatartás, amely kihat az erőfölénnyel uralt piacra (1), – az erőfölénnyel uralt piacon olyan magatartás, amely különböző erőfölénnyel piactól uralt az kihat piacokra (2), – az erőfölénnyel uralt piactól különböző piacon olyan magatartás, amely kihat az erőfölénnyel uralt piacra (3), – az erőfölénnyel uralt piactól különböző piacon olyan magatartás, amely kihat az erőfölénnyel uralt piactól különböző piacra (4). 82. Habár a távközlési ágazat tárgyi és a gazdasági körülményei gyakran újak, sok esetben alkalmazni lehet a meglévő ver- senyjogi elveket. Ezen ágazat versenyproblémáinak vizsgála- takor fontos észben tartani a meglévő joggyakorlatot és a Bizottság döntési gyakorlatát például a piaci erő, a hátrányos megkülönböztetés és a vállalkozások összeolvadása szabá- lyozására vonatkozóan. 2. 1. A z e s z k ö z ö k h ö z v a l ó h o z z á f é r é s b i z t o s í t á s á n a k f e l t é t e l e k k e d v e z ő t l e n é s m e g t a g a d á s a a l k a l m a z á s a 83. A hozzáférés biztosításának megtagadása tilos lehet a 86. cikk alapján, ha olyan vállalkozás tagadja meg, amely erőfö- lénnyel rendelkezik az eszközök saját ellenőrzése alatt tartása (1) A leggyakoribb helyzet. (2) A 6/73. sz. és a 7/73. sz. egyesített ügyek, Commercial Solvents kontra Bizottság [1974] EBHT 223, valamint a 311/84. sz. ügy, CBEM kontra CLT és IPB [1985] EBHT 3261. (3) A C-62/86. sz. ügy, AKZO kontra Bizottság [1991] EBHT I-3359 és a T-65/89. sz. ügy, BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság [1993] EBHT II-389. (4) A C-333/94 P sz. ügy, Tetra Pak International kontra Bizottság [1996] EBHT I-5951. Ebben a negyedik esetben a 86. cikk alkalma- zása csak különleges körülmények között lehet indokolt (Tetra Pak, a (29) és a (30) bekezdésnél). Az elzárkózás kizárólag akkor tisztességtelen, ha kizsákmá- nyoló, vagy versenyellenes hatásai vannak. A távközlési ága- zat szolgáltatási piacain kezdetben kevés versenyképes sze- replő van, általánosan visszautasítások befolyásolják a versenyt azokon a piacokon. Valamennyi visszautasítás esetében minden indoklást gondosan megvizs- gálnak a tárgyilagosságuk megállapítása érdekében. ezért és a 84. Általánosságban három fontos eshetőség létezik: a) a hozzáférés biztosításának megtagadása valamely szol- gáltatás alkalmazásában, amennyiben egy másik piaci sze- replő már megkapta a hozzáférést az azt biztosító szolgál- tatótól, hogy az adott szolgáltatási piacon működjön; b) a hozzáférés biztosításának megtagadása valamely szol- gáltatás alkalmazásában, amennyiben egyetlen másik piaci szereplő sem kapta meg a hozzáférést az azt bizto- sító szolgáltatótól, hogy az adott szolgáltatási piacon működjön; c) a hozzáférés visszavonása egy meglévő vevőtől. Hátrányos megkülönböztetés 85. A fenti eshetőségek közül az elsővel kapcsolatban egyér- telmű, hogy egy új vevő ellátásának olyan körülmények közötti visszautasítása, amikor az erőfölénnyel rendelkező eszköztulajdonos már ellát egy vagy több, az értéklánc követ- kező szintjein lévő ugyanazon (downstream) piacon működő ügyfelet, hátrányosan megkülönböztető elbánást jelent, amely visszaélés volna, ha az értéklánc következő szintjein lévő adott (downstream) piacon korlátozná a versenyt. Amennyiben a hálózatüzemeltető ugyanazon vagy hasonló kiskereskedelmi szolgáltatásokat kínál, mint a hozzáférésért folyamodó fél, mindkettőjüknek meglehet az indítéka és a lehetősége a verseny korlátozására és az erőfölényükkel ily módon való visszaélésre. Természetesen létezhetnek indokok ilyen visszautasításra – például az olyan jelentkezőkkel szem- ben, akik lehetséges hitelkockázatot jelentenek. Bármilyen tárgyilagos indok hiányában a visszautasítás általában a hoz- záférési piacon meglévő erőfölénnyel való visszaélés volna. (5) A 85/76. sz. ügy, Hoffmann–La Roche [1979] EBHT 461. 268 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 86. Általánosságban az erőfölénnyel rendelkező vállalkozás fel- adata a hozzáférés oly módon történő biztosítása, hogy a végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downstream) szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásoknak felajánlott termékek és szolgáltatások a más feleknek nyújtottaknál nem kevésbé kedvező feltételek között álljanak rendelkezésre, beleértve a saját, megfelelő, a végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downstream) műveleteket is. Alapvető eszközök 87. A fenti helyzetek közül a másodikat illetően felmerül a kér- dés, hogy kötelezni kell-e a hozzáférés szolgáltatóját arra, hogy szerződjön a szolgáltatóval annak érdekében, hogy a szolgáltató működhessen az új szolgáltatási piacon. Amenny- iben a kapacitás korlátai nem jelentenek problémát, és amennyiben az eszközeihez való hozzáférés biztosítását megtagadó vállalkozás nem biztosított hozzáférést azon esz- közökhöz sem a végfelhasználó felé menő üzeneteket továb- bító (downstream) ágazat számára, sem pedig az azon szol- gáltatáspiacon tevékenykedő bármely más vállalkozásnak, akkor nem egyértelmű, hogy milyen más tárgyilagos indok létezhet. 88. A szállítási területen (1) a Bizottság elrendelte, hogy a vala- mely alapvető fontosságú eszközt ellenőrzése alatt tartó vál- lalkozásnak bizonyos körülmények között hozzáférést kell biztosítania (2). Ugyanezen elvek alkalmazandók a távközlési ágazatban. Amennyiben nem létezne egyetlen egy kereske- delmi szempontból megvalósítható lehetőség sem a kérelme- zett hozzáférésre vonatkozóan, akkor – hacsak nem biztosít- ják a hozzáférést – a hozzáférésért folyamodó fél nem lesz képes a szolgáltatási piacon működni. A visszautasítás ezért ebben az esetben a 86. cikk b) pontjával ellentétesen korlá- tozná az új piacok vagy azokon a piacokon új termékek kia- lakulását, illetve akadályozná a meglévő piacokon a verseny fejlődését. Az ilyen hatásokkal járó visszautasításnak tisztes- ségtelen hatásai lehetnek. (1) A Bizottság 1993. december 21-i 94/19/EK határozata, Sea Contai- ners kontra Stena Sealink – Ideiglenes intézkedés (HL L 15. , 1994. 1. 18. , 8. o. ). A Bizottság 1993. december 21-i 94/119/EGK határozata, Port of Rødby (Dánia) (HL L 55. , 1994. 2. 26. , 52. o. ) (2) Lásd továbbá (többek között): A Bíróság és az Elsőfokú Bíróság ítéleteit: a 6. sz. és a 7/73. sz. ügyek, Commercial Solvents kontra Bizottság [1974] EBHT 223; a 311/84. sz. ügy, Télémarketing [1985] EBHT 3261; a C-18/88. sz. ügy, RTT kontra GB-Inno [1991] EBHT I-5941; a C-260/89. sz. ügy, Elliniki Radiophonia Teleorassi [1991] EBHT I-2925; a T-69. sz. , a T-70. sz. és a T-76/89. sz. ügy, RTE, BBC és ITP kontra Bizottság [1991] EBHT II-485, 535, 575; a C-271/90. sz. ügy, Spanyolország kontra Bizottság [1992] EBHT I-5833; a C-241. sz. és a 242/91 P sz. ügyek, RTE és ITP Ltd. kontra Bizottság (Magill), [1995] EBHT I-743. A következő bizottsági határozatokat: A Bizottság 1975. október 29-i 76/185/ESZAK határozata, National Carbonising Company (HL L 35. , 1976. 2. 10. , 6. o. ). A Bizottság 1988. november 4-i 88/589/EGK határozata, London European/Sabena (HL L 317. , 1988. 11. 24, 47. o. ). A Bizottság 1992. február 26-i 92/213/EGK határozata, British Mid- land kontra Aer Lingus (HL L 96. , 1992. 4. 10. , 34. o. ); B & I kontra Sealink (1992) 5 CMLR 255; EK Közlöny 6. száma – 1992, 1. 3. 30. pont. 89. Az erőfölénnyel rendelkező vállalkozásokat bizonyos körülmények között szerződéskötésre kötelező elv gyakran helytálló a távközlési ágazatban. Jelenleg a Közösségben a legtöbb távközlési szolgáltatás hálózati infrastruktúrájának biztosításában monopóliumok vagy látszólagos monopóli- umok állnak fenn. Még ott is, ahol versenykorlátozásokat megszüntették, vagy hamarosan megszüntetik, a verseny az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacokon továbbra is a végfelhasználótól jövő üzeneteket továbbító (upstream) hálózati szolgáltatásokhoz való hozzáférés árától és feltételeitől függenek, amely csak fokozatosan tükrözi a versenypiaci erőket. Mivel a távközlési ágazatban a techno- lógiai változások gyorsan zajlanak, olyan helyzetek várhatók, amikor a vállalkozások olyan új termékeket vagy szolgálta- tásokat szándékoznak kínálni, amelyek nem állnak verseny- ben a hozzáférés erőfölénnyel rendelkező szolgáltatója által már felkínált termékekkel vagy szolgáltatásokkal, de ame- lyekre vonatkozóan ez a szolgáltató vonakodik hozzáférést biztosítani. 90. A Bizottságnak biztosítania kell, hogy a piacon lévő domi- náns szereplők az eszközök feletti ellenőrzésüket ne használ- ják a távközlési versenykörnyezet fejlődésének akadályozásá- ra. Valamely olyan vállalkozástól, amely a szolgáltatási piacon erőfölénnyel rendelkezik, és amely azon a piacon a 86. cikkel ellentétesen visszaél azzal, megkövetelhető, hogy a visszaélés megszüntetése érdekében az adott piacon egy vagy több versenytársnak biztosítson hozzáférést az eszkö- zeihez. Valamely vállalkozás különösen akkor él vissza az erőfölényével, ha tevékenységeivel új termékek vagy szolgál- tatások megjelenését akadályozza meg. 91. A Bizottság elemzésének kiindulópontját azon meglévő vagy lehetséges piac azonosítása képezi, amelyre vonatkozóan hozzáférésért folyamodtak. Annak meghatározása érdeké- ben, hogy a hozzáférést a versenyszabályok szerint el kell-e rendelni, figyelembe veszik, hogy az erőfölénnyel rendelkező vállalkozás megszegte-e azt a kötelességét, hogy ne tegyen hátrányos megkülönböztetést (lásd lejjebb), vagy pedig az alábbi elemekből álló kötelességét összességében véve: a) a kérdéses eszközhöz való hozzáférés általában nélkülöz- hetetlen a vállalkozások számára az érintett piacon való versenyzéshez (3). A kulcskérdés tehát itt az, hogy mi nélkülözhetetlen. Nem elegendő, hogy a hozzáférésért folyamodó vállalkozás helyzete előnyösebb volna, ha megkapná a hozzáférést, hanem a hozzáférés megtagadásának a tervezett tevé- kenységek lehetetlenné vagy súlyosan és elkerülhetetlenül gazdaságtalanná tételéhez kell vezetnie. Bár például 1996. július 1-jétől alternatív infrastruktúra használható a liberalizált szolgáltatásokra vonatkozóan, eltart egy ideig, amíg sok esetben ez válik a piacon lévő szereplő eszközeinek megfelelő alternatívájává. Az ilyen alternatív infrastruktúra jelenleg nem kínálja ugyanazt a sűrű földrajzi lefedettséget, mint a piacon lévő domináns távközlési üzemeltető hálózatáé; (3) Nem volna elég azt bemutatni, hogy valamely versenytársnak az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacon való verseny- hez szüksége volt hozzáférnie valamely eszközhöz. Szükséges lenne demonstrálni, hogy a hozzáférés a kivételes versenytársak kivételével mindenki számára szükséges a hozzáférés kötelezővé tétele érdeké- ben. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 269 b) elegendő kapacitás áll rendelkezésre a hozzáférés biztosí- tásához; 94. A hozzáféréshez kapcsolódó három fontos elem, amelyeket a hozzáférés szolgáltatója gyakorlatilag a hozzáférés biztosí- tásának megtagadása érdekében manipulálhat, az időzítés, a technikai konfiguráció és az ár. c) az eszköz tulajdonosa elmulasztja kielégíteni a valamely meglévő szolgáltatási vagy termékpiacon fennálló keres- letet, gátolja valamely lehetséges új szolgáltatás vagy ter- mék megjelenését, illetve akadályozza a versenyt valamely meglévő vagy lehetséges szolgáltatási vagy termékpiacon; d) a hozzáférésért folyamodó vállalkozás kész megfizetni az ésszerű és hátrányos megkülönböztetéstől mentes árat, és máskülönben minden tekintetben elfogadja a diszkrimi- nációmentes hozzáférési feltételeket és kikötéseket; e) a hozzáférés biztosítása megtagadásának nincs tárgyila- gos indokoltsága. aki valamely új A lényeges indokoltság ezzel kapcsolatban magában fog- lalhatja a kérelmező fél számára a hozzáférés biztosításá- nak túlzott nehézségét, vagy az eszköztulajdonos szá- termék vagy szolgáltatás mára, bevezetésére irányuló beruházásra vállalkozott annak szükségességét, hogy elegendő ideje és lehetősége legyen az eszköz használatára annak az új terméknek vagy szolgáltatásnak forgalomba hozatala érdekében. Minda- zonáltal bár minden indoklást ügyről ügyre történő hala- dás alapján gondosan meg kell vizsgálni, különösen fon- tos a távközlési ágazatban, hogy a korábbi monopolista állami vállalkozások tevékenységei a verseny kialaku- lásának és fejlődésének megakadályozásával ne ássák alá a végfelhasználók versenykörnyezetből eredő hasznát. 92. Annak meghatározásakor, hogy a 86. cikket megsértették-e, figyelembe veszik a tényszerű helyzetet az adott földrajzi területen és más földrajzi területeken egyaránt, és amenny- iben a tárgyhoz tartozik, a kérelmezett hozzáférés és az esz- köz technikai konfigurációja közötti kapcsolatot. 93. A tárgyilagos indokoltság kérdése ezen a területen különö- sen gondos elemzést kíván meg. Annak meghatározása mel- lett, hogy a bármilyen konkrét esetben említett nehézségek elég súlyosak-e ahhoz, hogy indokolják a hozzáférés biztosí- tásának megtagadását, az érintett hatóságoknak szintén el kell dönteniük, hogy ezek a nehézségek elegendők-e a ver- senynek okozott károk ellensúlyozására, ha a hozzáférést megtagadták, vagy bonyolultabbá tették, és az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) szolgáltatáspiacokat ennélfogva korlátozzák. 95. Az erőfölénnyel rendelkező távközlési üzemeltetők feladata, hogy hatékonyan foglakozzanak a hozzáférésre irányuló kérelmekkel: valamely hozzáférésre vonatkozó kérelemre való válaszadáskori nem megfelelő, érthetetlen vagy indoko- latlan késlekedés visszaélést jelenthet. A Bizottság mindazo- náltal a hozzáférésre irányuló kérelmekre adott választ külö- nösen az alábbiakkal szándékozik összehasonlítani: a) az alkalmazandó általános időkeret és feltételek, amikor a válaszadó fél saját leányvállalatának vagy működési ága- zatának hozzáférést biztosít az eszközeihez; b) más tagállamokban a hasonló eszközökhöz való hozzá- férésre irányuló kérelemre adott válaszok; c) a hozzáférésre irányuló kérelmekkel való foglakozás során a késlekedésre adott magyarázatok. 96. A technikai konfiguráció kérdéseit hasonlóképpen gondosan kell megvizsgálni hitelességük meghatározása érdekében. A versenyszabályok elvileg szükségessé teszik, hogy a hozzáfé- résért folyamodó félnek a hozzáférést a számára leginkább alkalmas pontban kell biztosítani, feltéve hogy ez a pont a hozzáférés nyújtója számára technikailag megvalósítható. A technikai megvalósíthatóság kérdései az ellátás megtagadá- sára vonatkozóan tárgyilagos indokok lehetnek – például annak a forgalomnak, amelyre a hozzáférést igénylik, meg kell felelnie az infrastruktúrára vonatkozó lényeges technikai követelményeknek –, vagy teljesítménykorlátok kérdései jelenhetnek meg, kérdései felmerülhetnek (1). amennyiben kiosztás a 97. A hozzáférés és már önmagában tisztességtelen (2) ára szintén felérhet a hozzáférés biztosítá- sának tényleges megtagadásával. túlzottan magas (1) A 91. pontban megjegyzetteknek megfelelően. (2) Lásd a 105. pontot. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 270 98. E vizsgálatoknak számos olyan eleme létezik, amely óvatos értékelést igényel. A távközlési ágazatban az árképzési kér- déseket az ONP-irányelvek szerinti, az átlátható költségel- számolási rendszerek meglétére irányuló kötelezettségek könnyítik meg. Az ellátás visszavonása 99. A 84. pontban említett helyzetek közül a harmadikat ille- tően néhány korábbi bizottsági határozat és a Bíróság joggyakorlata már foglalkozott az ellátásnak a végfelhasz- náló felé menő üzeneteket továbbító (downstream) szolgál- tatásokat nyújtó versenytársaktól való visszavonásával. A Kereskedelmi megoldásokban a Bíróság úgy vélte, hogy „egy vállalkozás, amely a nyersanyagok piacán erőfölénnyel ren- delkezik, és amely az ilyen nyersanyagnak a saját termékei gyártására való megtartásának céljával megtagadja valamely vevő ellátását, és így azzal a veszéllyel fenyeget, hogy e vevő részéről az egész versenyt felszámolja, a 86. cikk értelmé- ben visszaél az erőfölényével” (1). 100. Bár ez az ügy egy termék visszavonásával foglalkozik, elv- ben nincs különbség ezen ügy és a hozzáférés visszavonása között. A hozzáférési megállapodások egyoldalú megszün- tetése lényegében a visszautasításokkal kapcsolatban vizs- gáltakhoz hasonló kérdéseket vet fel. A hozzáférésnek egy meglévő vevőtől való visszavonása általában tisztességtelen. Tárgyilagos indokokat ismételten lehet adni a megszüntetés igazolására. Minden ilyen indoknak arányosnak kell lennie a visszavonásnak a versenyre gyakorolt hatásaival. 2. 2. A v i s s z a é l é s e g y é b f o r m á i 101. A hozzáférés biztosításának megtagadása az e területen lehetséges visszaélésnek csak az egyik formája. Visszaélések előfordulhatnak a megadott hozzáféréssel kapcsolatban is. Visszaélés történhet többek között, amikor a hálózatüze- meltető diszkriminatív módon viselkedik, vagy tevékenysé- gei egyéb módon korlátozzák a piacokat vagy a műszaki fejlődést. Az alábbiakban következik azon visszaélések nem kimerítő felsorolása, amelyek előfordulhatnak. Hálózati konfiguráció 102. Egy erőfölénnyel rendelkező hálózatüzemeltető hálózati konfigurációja, amely a hozzáférést a szolgáltatók számára objektíve nehezebbé teszi (2), visszaélést jelenthet, hacsak nem volt tárgyilagosan indokolt. Az egyik tárgyilagos indok az volna, ha a hálózati konfiguráció a hálózat hatékonysá- gát általánosan javítaná. (1) A 6. sz. és a 7/73. sz. ügy, Commercial Solvents [1974] EBHT 223. (2) Azaz a hálózat használata saját ügyfeleik elérése érdekében. Összekapcsolás 103. Ez különös problémát jelent, amennyiben magában foglalja azon szolgáltatások összekapcsolását, amelyekben a távköz- lési üzemeltető erőfölénnyel rendelkezik, azokkal, amelyek- ben nem rendelkezik (3). Amennyiben az erőfölénnyel ren- delkező, vertikálisan integrált domináns hálózatüzemeltető a hozzáférésért folyamodó felet megfelelő indoklás nélkül egy vagy több szolgáltatás megvásárlására kötelezi (4), ez kizárhatja a hozzáférés erőfölénnyel rendelkező szolgálta- tójának versenytársait a csomag azon elemeinek függetle- nül való felajánlásából. Ez a követelmény ily módon a 86. cikk szerint visszaélést jelenthet. A Bíróság továbbá úgy tartotta, hogy „… még ha két termék összekapcsolt eladása összhangban van is a kereskedelmi szokásjoggal, vagy természetes kapcsolat van is a két szó- ban forgó termék között, az ilyen eladások továbbra is vis- szaélést jelenthetnek a 86. cikk értelmében, hacsak nem tárgyilagosan indokoltak …” (5). Árképzés 104. Annak meghatározásakor, hogy a versenyszabályok szerint fennáll-e valamely árképzési probléma, szükséges bemu- tatni, hogy a költségeket és a bevételeket megfelelő módon osztották szét. A helytelen költségelosztás és a transzferá- rakba való beavatkozás felhasználható a túl magas árak, a ragadozó árképzés vagy az árnyomás mechanizmusainak elfedésére. Túl magas ár 105. A szolgáltatóknak egy erőfölénnyel rendelkező piaci sze- replő eszközeihez való hozzáféréséhez kapcsolódó árkép- zési problémái gyakran a túlzottan magas árak (6) körülfo- eszköz másik megvalósítható rognak: a alternatívájának hiányában, amelynek esetében adott az (3) Ezzel az ONP-keret is foglalkozik: lásd az összekapcsolási irányelv 7. cikkének (4) bekezdését, a távbeszélő-szolgáltatás irányelve 12. cik- kének (4) bekezdését, valamint az ONP keretirányelvének II. mellék- letét. (4) Beleértve azokat, amelyek a hozzáférést kérelmező fél számára fölös- legesek, sőt azokat is, amelyek olyan szolgáltatásokat jelenthetnek, amelyeket maga a fél kíván vevőinek nyújtani. (5) A 63. lábjegyzetben említett Tetra Pak International-ügy. (6) Az egyetemes szolgáltatások költségszámítására és finanszírozására vonatkozó nemzeti programokra vonatkozó értékelési kritéri- umokról, valamint az ilyen programokra vonatkozó működtetési iránymutatásairól szóló, 1996. november 27-i bizottsági közlemény lényeges azon mérték meghatározásában, ameddig az egyetemes szolgáltatási kötelezettséget az egyetemes szolgáltatás nyújtásának nettó költségmegosztásához kapcsolódó kiegészítő díjak indoklására lehet használni (COM (96) 608). Lásd továbbá az 59. pontban az egyetemes szolgáltatási kötelezettségre tett hivatkozást. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 271 szolgáltatók hozzáférésért folyamodnak, az erőfölénnyel rendelkező vagy monopolista piaci szereplő hajlik a rend- kívül magas ár felszámítására. 106. A Bíróság meghatározásában a túlzottan magas ár az az ár, amely „a nyújtott szolgáltatás gazdasági értékéhez viszo- nyítva rendkívül magas” (1). Ezenkívül a Bíróság tisztázta, hogy az egyik módszer ennek kiszámítására az alábbi: „Ezt a többletet többek között objektív módon lehet meghatározni, amennyiben ez lehetséges a kérdéses termék eladási költségének összehasonlításával. ” (2) előállítási árának és 107. A Bizottságnak meg kell határoznia, hogy a szóban forgó termékre vonatkozó valós költségek milyen magasak. A megfelelő költségfelosztás ennélfogva alapvető fontosságú annak meghatározásában, hogy az ár túlzottan magas-e. Ha például egy vállalkozás számos tevékenységet folytat, szük- séges a különböző tevékenységekre vonatkozó költségeket felosztani, a közös költségekhez való megfelelő hozzájáru- lással együtt. Az is szükséges lehet, hogy a Bizottság meg- határozza a helyes költségfelosztási módszertant, amenny- iben ez vita tárgyát képzi. 108. A Bíróság szintén jelezte, hogy annak meghatározásában, hogy mi képzi a rendkívül magas árat, figyelembe vehetők az adott ágazatra vonatkozó árképzési elveket meghatározó közösségi jogszabályok (3). 109. Továbbá az egyéb földrajzi területekkel történő összehason- lítás szintén alkalmazható a rendkívül magas ár kimutatá- sára: a Bíróság azt tartotta, hogy amennyiben lehetséges, össze lehet hasonlítani az erőfölénnyel rendelkező vállalko- zás által felszámított árat a versenyre nyitott piacokon tapasztalható árakkal (4) Az ilyen összehasonlítás alapot adhatna annak megbecslésére, hogy az erőfölénnyel rendel- kező vállalkozás által képzett árak tisztességesek-e vagy sem (5). Bizonyos körülmények között, ha összevetésre (1) A 26/75. sz. ügy, General Motors Continental kontra Bizottság [1975] EBHT 1367, a (12) bekezdésnél. (2) A 27/76. sz. ügy, United Brands Company és United Brands Conti- nental BV kontra Bizottság [1978] EBHT 207. (3) Lásd a 18. lábjegyzetben említett Ahmed Saeed-ügyet, a (43) bekez- désnél. (4) A 30-87. sz. ügy, Corinne Bodson kontra Pompes funèbres des régions libérées [1988] EBHT 2479. Lásd még: A 110/88. sz. , a 241/88. sz. és a 242/88. sz. egyesített ügyeket, Fran- çois Lucazeau és mások kontra Société des Auteurs, Compositeurs et Editeurs de Musique (SACEM) és mások [1989] EBHT 2811, a (25) bekezdésnél: „Amikor egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozás olyan díjszabást vet ki szolgáltatásaira, amelyek észrevehetően magasabbak, mint a többi tagállamban tapasztalhatóké, és ahol a díjszintek összehasonlítását következetes alapon végezték, a különbséget az erőfölénnyel való vis- szaélés jelének kell tekinteni. Ilyen esetben a kérdéses vállalkozásnak kell megindokolnia a különbséget az érintett tagállamban lévő hely- zet és az összes többi tagállamban uralkodó helyzet közötti objektív eltérésre történő hivatkozással. ” (5) Lásd az ONP-szabályokat és a liberalizált távközlési piacon történő összekapcsolásról szóló bizottsági ajánlást (HL L 73. , 1998. 3. 12. , 42. o. (az ajánlás szövege) és HL C 84. , 1998. 3. 19. , 3. o. (közlemény az ajánlásról)). alkalmas adatok nem állnak rendelkezésre, a szabályozó hatóságok megpróbálták meghatározni, hogy mi lett volna a versenyár, ha létezett volna versenypiac (6). Megfelelő eset- ben a Bizottság a rendkívül magas ár meghatározásakor figyelembe veheti az ilyen elemzést. Ragadozó árképzés 110. A ragadozó árképzésről többek között akkor beszélünk, amikor egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozás egy termé- ket vagy szolgáltatást hosszú ideig költsége alatt ad el azzal a szándékkal, hogy versenytársának belépését meggátolja, vagy kiszorítsa a piacról, lehetővé téve saját maga számára, hogy piaci erejét, majd később felhalmozott nyereségét tovább növelje. Az ilyen tisztességtelenül alacsony árak megszegik a 86. cikk a) pontját. Ilyen probléma például a távközlési hálózatok közötti versennyel kapcsolatban merülhet fel, ahol egy erőfölénnyel rendelkező szolgáltató- nak szándékában állhat tisztességtelenül alacsony hozzáfé- rési árakat felszámítani, hogy a verseny lehetőségét elvegye más (újonnan megjelenő) infrastruktúra-szolgáltatóktól. Egy ár általában akkor tisztességtelen, ha az erőfölénnyel ren- delkező vállalkozás átlagos változó költsége alatt van, vagy az átlagos összköltség alatt és egy versenyellenes terv része (7). A hálózati iparágakban a fenti szabály egyszerű alkalmazása nem tükrözné a hálózati iparágak gazdasági realitását. 111. Ez a szabály az AKZO esetben jött létre, ahol a Bíróság az átlagos változó költségeket, mint „a gyártott mennyiségtől függően változó költségeket” (8) határozta meg, és a szabály mögötti érveket az alábbiak szerint magyarázta: „Egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozásnak nem áll érde- kében ilyen árakat alkalmazni, kivéve ha a versenytársait akarja kiszorítani, hogy monopolhelyzetének kihasználásá- val következésképpen lehetővé tegye számára árainak eme- lését, mivel minden egyes eladás veszteséget okoz, mégpe- dig a fixköltségek teljes összegét (azaz amelyek állandóak maradnak a gyártott mennyiségtől függetlenül) és legalább az előállított egységhez kapcsolódó változó költségek egy részét. ” 112. Egy szolgáltatás vagy szolgáltatások csoportjának nyeresé- ges értékesítése érdekében a piaci szereplőnek olyan árkép- zési stratégiát kell folytatnia, amely által szolgáltatás vagy szolgáltatások csoportjának nyújtására vonatkozó összes járulékos költségét fedezik az adott szolgáltatás vagy szol- gáltatások csoportja nyújtásának eredményeként keresett járulékos bevételek. Amennyiben egy erőfölénnyel rendel- kező piaci szereplő egy adott termékre vagy szolgáltatásra olyan árat számol fel, amely azon szolgáltatás nyújtásának átlagos összköltsége alatt van, a piaci szereplőnek igazolnia kell ezt az árat kereskedelmi értelemben: egy erőfölénnyel rendelkező piaci szereplő, amely kizárólag akkor élvezne (6) Például az összekapcsolási díjak számításában. (7) A 267. oldal 3. lábjegyzetben említett AKZO-ügy. (8) A (71) bekezdésben említett AKZO-ügy. 272 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet előnyt az ilyen árpolitikából, ha egy vagy több versenytársát meggyengítené, visszaélést követ el. 113. Amint azt a Bíróság az AKZO-ügyben jelezte, a Bizott- ságnak meg kell határoznia azt az árat, amely alatt egy vál- lalkozás csak egy vagy több versenytársa meggyengítésével vagy kizárásával tudna nyereséget termelni. A hálózati ipar- ágak költségstruktúrái gyakran meglehetősen különböznek az összes többi iparágtól, mivel az előbbiek jóval nagyobb közös és egyesített költségekkel rendelkeznek. 114. Például a távközlési szolgáltatások nyújtásában egy olyan ár, amely kiegyenlíti a szolgáltatás változó költségét, lényege- sen alacsonyabb lehet, mint amelyre a piaci szereplőnek a szolgáltatásnyújtás költségének fedezésére szüksége van. Az AKZO-vizsgálat olyan árakra történő alkalmazásához, ame- lyeket egy piaci szereplő huzamosabb ideig kíván alkal- mazni, és amelyek a piaci szereplő befektetési döntéseinek alapját képzik majd, az érintett költségeknek tartalmazniuk kell minden költséget, amelyet a szolgáltatás nyújtása növel. A helyzet elemzésekor figyelembe kell venni azt a megfe- lelő időintervallumot, amely alatt a költségeket elemezni kell. A legtöbb esetben okunk van feltételezni, hogy sem a nagyon rövid, sem pedig a nagyon hosszú intervallum nem megfelelő. meg, hogy elkülönített számvitelt javasol a különböző tevé- kenységi területekhez a vertikálisan integrált erőfölénnyel rendelkező szolgáltatónál. A Bizottság a megfelelő esetben kérheti az erőfölénnyel rendelkező vállalkozást, hogy mutasson be tevékenységének minden szükséges szempont- ját érintő, ellenőrzött, elkülönített számlákat. Mindazonál- tal az elkülönített számlák megléte nem garantálja, hogy nem történik visszaélés: a Bizottság – amennyiben szüksé- ges – esetről esetre vizsgálja meg a tényeket. 118. Megfelelő körülmények között az árnyomás szemléltethető annak bemutatásával is, hogy a értéklánc következő szint- jein lévő (downstream) piacon működő versenytársak felé kiszámlázott ár (beleértve az erőfölénnyel rendelkező vál- lalkozás saját, a végfelhasználó felé menő üzeneteket továb- bító (downstream) műveleteit, ha vannak ilyenek) és azon ár közötti árrés, amelyet a hálózatüzemeltető képez az érték- lánc következő szintjein lévő (downstream) piacon, nem elegendő ahhoz, hogy egy ésszerű hatékonysággal, az érték- lánc következő szintjein lévő (downstream) piacon tevé- kenykedő szolgáltató részére lehetővé tegye, hogy rendes nyereségre tegyen szert (hacsak az erőfölénnyel rendelkező vállalkozás nem tudja bizonyítani, hogy a végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downstream) művelete kivételesen hatékony) (1). 115. Ilyen körülmények között a Bizottságnak gyakran szüksé- ges megvizsgálnia a szolgáltatás nyújtásának különbözeti költségeit, és előfordulhat, hogy a különbözeti költségeket egy évnél hosszabb időszakra vonatkozóan kell vizsgálnia. 119. Ha ezen esetek bármelyike felmerülne, az értéklánc követ- kező szintjein lévő (downstream) piacon működő verseny- társak árnyomással szembesülnének, amely kiszorítaná őket a piacról. 116. Ha felmerül egy eset, akkor a könyvelési követelményeket és az átláthatóságot érintő ONP-szabályok és a bizottsági aján- lások segítik a 86. cikknek ebben a vonatkozásban történő hatékony alkalmazását. Hátrányos megkülönböztetés Árnyomás 117. Amennyiben a piaci szereplő a termék- vagy szolgáltatási piacon erőfölénnyel rendelkezik, az árnyomás visszaélést jelentene. Az árnyomás annak bemutatásával szemléltethe- tő, hogy az erőfölénnyel rendelkező vállalkozásnak a vég- felhasználó felé menő üzeneteket továbbító saját (downst- ream) szolgáltatásai nem értékesíthetők nyereségesen a versenytársaknak az erőfölénnyel rendelkező vállalkozás a végfelhasználótól jövő üzeneteket továbbító (upstream) műveletek ágazata által felszámított, a végfelhasználótól jövő üzeneteket továbbító (upstream) ár alapján. A végfel- használó felé menő üzeneteket továbbító veszteséges (downstream) ágazat elrejthető, amennyiben az erőfö- lénnyel rendelkező piaci szereplő hozzáférési műveleteihez különítette el azon költségeit, amelyeket megfelelő módon az végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downst- ream) műveletekhez kellene elkülöníteni, vagy a transzferá- rakat nem megfelelő módon határozta meg a szervezeten belül. Az összekapcsolással kapcsolatos számviteli elkü lönítésről szóló bizottsági ajánlás ezt a kérdést úgy közelíti 120. A hozzáférés valamely erőfölénnyel rendelkező szolgálta- tója nem tehet különbséget a különböző hozzáférési meg- állapodások felei között, mivel az ilyen hátrányos megkü- lönböztetés korlátozná a versenyt. Minden olyan, a használaton alapuló megkülönböztetés, amelyet inkább a hozzáférésre alkalmaznak, mintsem magának a hozzáférés szolgáltatójának ügyletei közötti különbségekre, ha a meg- különböztetés lényegesen korlátozná vagy torzítaná a meg- lévő vagy lehetséges versenyt, ellenkezne a 86. cikkel. Ez a megkülönböztetés létrejöhet különböző feltételek kiszabá- sával, beleértve különböző árak meghatározását, vagy más- képpen a hozzáférési megállapodások megkülönbözte- tésével, kivéve ahol az ilyen diszkrimináció szándékosan indokolt lenne, például költségbeli vagy műszaki megfon- tolások vagy azon tény alapján, hogy a felhasználók külön- böző szinten működnek. Az ilyen megkülönböztetés való- színűleg korlátozná az értéklánc következő szintjein lévő (1) A Bizottság 1988. július 18-i 88/518/EGK határozata, Napier Brown/British Sugar (HL L 284. , 1988. 10. 19. , 41. o. ): az ipari és a kiskereskedelmi árak közötti árrést addig csökkentették, amíg a nagy- kereskedelmi beszállítóéval megegyező hatékonyságú csomagolási műveleteket végző nagykereskedelmi vásárló nem tudta nyereségesen kiszolgálni a kiskereskedelmi piacot. Lásd még a 268. oldal 2. láb- jegyzetben említett National Carboning Company-ügyet. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 273 (downstream) piacon tapasztalható versenyt, amelyen a hozzáférést kérő vállalkozás megpróbált működni, amennyiben az korlátozná azon piaci szereplő számára a piacra való belépés vagy azon a piacon nyújtott szolgálta- tásai kiterjesztésének lehetőségét (1). kapcsolás típusa és/vagy a vonatkozó nemzeti engedélyezési feltételek alapján ……” (feltéve, hogy az ilyen különbségek nem eredményezik a verseny torzulását). 121. Az ilyen megkülönböztetés hasonlóképpen befolyásolhatja a versenyt, ha a diszkrimináció a közeli kapcsolatban lévő, az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacok hálózatüzemeltetői között lenne. Amennyiben két külön- böző, az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piac létezik, de egy termék a másikat helyettesíthetőnek tekinthető, amelyik kivéve a tényt, hogy árkülönbség volt a két termék között, az e két termék szolgáltatói által felszá- mított árban történő hátrányos megkülönböztetés csök- kenthetné a meglévő vagy a lehetséges versenyt. Például, habár a helyhez kötött és a mobil távbeszélő-szolgáltatások jelenleg alighanem különböző termékpiacot alkotnak, a pia- cok valószínűleg közelednek egymáshoz. A helyhez kötött szolgáltatókhoz képest magasabb kapcsolási díj kiszabása a mobilszolgáltatók számára akadályozná ezt a közeledést, és ennélfogva hatással lenne a versenyre. Hasonló, a versenyt érintő hatások valószínűek a többi távközlési piacon is. Mivel fennáll a költséghez kapcsolódó árak meghatározá- sára vonatkozó kötelezettség, az ilyen megkülönböztetést minden esetben nehéz lenne indokolni. 122. Tekintettel az árdiszkriminációra, a 86. cikk c) pontja meg- tiltja az erőfölénnyel rendelkező cég általi tisztességtelen megkülönböztetést az adott cég ügyfelei között (2), bele- értve a vevők megkülönböztetését annak alapján, hogy kizárólag az erőfölénnyel rendelkező vállalkozással állnak-e üzleti kapcsolatban vagy sem. 123. Az összekapcsolási irányelv 7. cikke biztosítja, hogy „a kap- csolásra vonatkozó különböző tarifákat, kikötéseket és fel- tételeket az olyan szervezetek különböző kategóriáira lehet meghatározni, amelyeknek felhatalmazása van hálózatok és szolgáltatások biztosítására, amennyiben az ilyen különbsé- nyújtott gek indokolhatóak tárgyilagosan a (1) Mindazonáltal, ha az infrastruktúra-kapacitás kihasználtsága elmarad az optimálistól, a különböző, az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacokon tapasztalható kereslettől függő, különböző hozzáférési árakat oly mértékig lehet alátámasztani, amíg az ilyen eltérés bizonyos piacok jobb fejlődését teszi lehetővé, és ahol az ilyen eltérés nem korlátozza vagy torzítja a versenyt. Ilyen esetben a Bizott- ság elemzi az ilyen árkülönbség globális hatásait minden, az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacon. (2) A C-310/93 P sz. ügy, BPB Industries és British Gypsum kontra Bizottság [1995] EBHT I-865, a 904. oldalon, a BPB-nek a kapcso- lódó szárazgipsz-piaci ügyfelei közötti megkülönböztetésre alkal- mazva. 124. Annak eldöntését, hogy az ilyen különbségek a verseny tor- zulását eredményeznék-e, az adott esetben kell megtenni. Fontos emlékezni arra, hogy a 85. és a 86. cikk a versennyel foglalkozik, és nem szabályozási ügyekkel. A 86. cikk nem várhatja el egy erőfölénnyel rendelkező vállalkozástól, hogy a vevők különböző kategóriáit különbözőképpen kezelje, kivéve ha ez a piaci feltételeknek és a 86. cikk elveinek az eredménye. Ellenben a 86. cikk megtiltja az erőfölénnyel rendelkező vállalkozásoknak hasonló ügyletek megkülön- böztetését, amennyiben az ilyen diszkrimináció hatással lenne a versenyre. 125. Valamely hozzáférési megállapodás szempontjai vagy felté- telei tekintetében a tárgyilagos indoklás nélküli megkülön- böztetés visszaélést jelenthet. A megkülönböztetés olyan elemekhez kapcsolódhat, mint például az árképzés, a türelmi idő, a műszaki hozzáférés, a hívásirányítás (3), a számkiosztás, az alapvető követelményeket meghaladó hálózathasználat korlátozása és a vevőhálózati adatok hasz- nálata. Mindazonáltal a diszkrimináció meglétét kizárólag esetről esetre lehet meghatározni. A megkülönböztetés ellenkezik a 86. cikkel attól függetlenül, hogy egy bizonyos hozzáférési megállapodásból ered-e vagy sem, vagy hogy annak feltételeiből nyilvánvalóan látszik-e vagy sem. 126. Ezzel kapcsolatban a hálózatüzemeltetőnek általános köte- lessége a független vevőket úgy kezelni, mint ahogyan saját leányvállalatait vagy mintha a végfelhasználó felé menő üzeneteket továbbító (downstream) szolgáltatás ágazatai lennének. A vevő természete és igényei fontos szerepet játszhatnak annak meghatározásában, hogy az ügyletek összehasonlíthatók-e. A különböző szinten levő vevőknek nyújtott különböző (például kis- és nagykereskedelmi) ár nem feltétlenül jelent diszkriminációt. 127. A diszkriminációval kapcsolatos kérdések a hozzáférés technikai konfigurációját illetően merülhetnek fel, mivel az fontos a hozzáférés tekintetében. A hozzáférés technikai kifinomultságának foka: a hozzáférésben érintett központ hálózati hierarchiájában lévő típusra vagy „szintre” vonatkozó korlátozások, vagy ennek a központ- nak a műszaki lehetőségei közvetlen versenyjelentőséggel bírnak. Ezek lehetnek a kapcsolást, vagy pedig a hozzáfé- rést kérő fél rendelkezésére álló szolgáltatás típusának meg- határozására használt interfész- és jelzésátviteli rendszer típusát támogató eszközök (például intelligens hálózati esz- közök). (3) Azaz a megfelelő hálózatüzemeltetők előnyben részesített jegyzéke. 274 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet Az összeköttetési pontok száma és/vagy helye: fontos lehet a követelmény, hogy bizonyos területek forgalma inkább annál a kapcsolónál kerüljön összegyűjtésre és elosztásra, amely közvetlenül szolgálja ki azt a területet, mintsem a hálózati hierarchia magasabb szintjén. A hozzáférést kérő fél magára vállalja a járulékos költségeket azáltal, hogy vagy kapcsolatot biztosít egy nagyobb távolságra, vagy hajlandó magasabb forgalmi díja- kat fizetni. saját kapcsolóközpontjából Egyenlő hozzáférés: annak lehetősége, hogy a hozzáférést kérő fél ügyfelei ugyanazon tárcsázott számokat használva, amelyeket a hozzáférés szolgáltatója használ, az általa nyúj- tott szolgáltatásokat megkaphassák, a távközlési verseny döntő fontosságú jellemzője. Tárgyilagos indoklás 128. Az indoklások a hozzáférés szolgáltatójának tulajdonában lévő hálózat tényleges működéséhez kapcsolódó ténye- zőkre vagy licenciaadási, például a szellemi tulajdonjog tár- gyával korlátozásokra hivatkozhatnának. összeegyeztethető, 2. 3. A k ö z ö s e r ő f ö l é n n y e l v a l ó v i s s z a é l é s 129. Abban az esetben, ha közös erőfölénnyel rendelkező szá- mos vállalkozás közül valamelyik közös erőfölényes (lásd a 76. pontot és az utána következőket) magatartást tanúsít, az visszaélést jelenthet, még akkor is, ha a többi nem tanúsít hasonló magatartást. 130. A versenyszabályok szerinti jogorvoslatokon kívül, ha a piaci szereplők közül egynek sem állt szándékában hozzá- férést nyújtani, és amennyiben a visszautasításnak semmi- lyen műszaki vagy kereskedelmi indokoltsága nem volt, elvárható lenne, hogy a nemzeti szabályozó hatóság úgy oldja meg a problémát, hogy egy vagy több vállalkozás szá- mára elrendelné a hozzáférés felajánlását a megfelelő ONP- irányelv feltételei vagy a nemzeti jog alapján. versenykorlátozás, például kizárólagosság által a megállapo- dás egyik vagy mindkét fele számára. Ezenkívül, ha az egyik fél erőfölénnyel rendelkezik, a hozzáférési megállapodás fel- tételei erőfölényének erősödéséhez vagy erőfölényének kiterjedéséhez vezethetnek valamely érintett piacon, vagy pedig az erőfölénynek tisztességtelen feltételek megszabása általi jogellenes kihasználását jelenthetik. 132. A hozzáférési megállapodások, ha a hozzáférés elvileg kor- látlan, nem versenykorlátozóak a 85. cikk (1) bekezdése értelmében. Az egy vállalkozás számára hozzáférést bizto- sító szerződésekben lévő kizárólagossági kötelezettségek korlátozhatják a versenyt, mivel a többi vállalkozás számára korlátozzák az infrastruktúrához való hozzáférést. Mivel a legtöbb hálózatnak nagyobb kapacitása van, mint amennyire egy egyedüli felhasználónak szüksége lehet, álta- lánosságban ez a helyzet fog fennállni a távközlési ágazat- ban. 133. A hozzáférési megállapodásoknak lehetnek jelentős versenytámogató hatásai, mivel javíthatják az értéklánc következő szintjein lévő (downstream) piacra való bejutást. A hozzáférési megállapodások az összekapcsolás vonatko- zásában létfontosságúak a szolgáltatások és az infrastruktú- rák átjárhatóságához, ezáltal növelve az értéklánc követ- kező szintjein lévő (downstream) szolgáltatáspiacon folyó versenyt, amely valószínűleg magasabb hozzáadott értéket jelent, mint a helyi infrastruktúra. 134. Mindazonáltal fennáll bizonyos hozzáférési megállapodá- sok vagy azok záradékai versenyellenes hatásainak nyilván- való lehetősége. A hozzáférési megállapodások például: a) az árak összehangolásának eszközeként szolgálhatnak; b) a piacfelosztás eszközeként szolgálhatnak; c) harmadik személyeket kizáró hatással bírhatnak (1); d) kereskedelmileg kényes információ cseréjéhez vezethet- nek a felek között. 3. Hozzáférési megállapodások (85. cikk) 135. Az árösszehangolás veszélye különösen nagy a távközlési ágazatban, mivel az összekapcsolási díjak gyakran a 131. A hozzáférési megállapodásokban foglalt vagy az azokból származó versenykorlátozásoknak két különböző hatása lehet: a hozzáférési megállapodás felei közötti versenykor- szembeni látozás személyekkel harmadik vagy a (1) A Bizottság 1994. szeptember 21-i 94/663/EK határozata, Night Ser- vices (HL L 259. , 1994. 10. 7. , 20. o. ); a Bizottság 94/894/EK határo- zata, lásd a 263. oldal 2. lábjegyzetet. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 275 nyújtott szolgáltatás összes költségének 50 %-át vagy töb- bet tesznek ki, és mivel egy erőfölénnyel rendelkező piaci szereplővel való összekapcsolódás általában szükséges. E körülmények között az árverseny hatóköre korlátozott, és ennek megfelelően az árösszehangolás veszélye (és súlyos- sága) nagyobb. összekapcsolási megállapodások elkészítésében részt vevő részével osszák meg a bizalmas adatokat, továbbá annak biztosítására, hogy az adatokat ne használják versenyellenes célokra. Feltéve, hogy ezek a biztonsági intézkedések hiány- talanok és megfelelően működnek, elvileg nem lehet olyan ok, amely miatt az egyszerű összekapcsolási megállapodá- sok a 85. cikk (1) bekezdésének ne felelnének meg. 136. Ezenkívül a hálózatüzemeltetők közötti összekapcsolódási megállapodások bizonyos körülmények között eszközei lehetnek a piac felosztásának a hozzáférést biztosító háló- zatüzemeltető és a hozzáférést igénylő hálózatüzemeltető között ahelyett, hogy hálózatverseny jönne létre közöttük. 137. Liberalizált távközlési környezetben a fenti versenykorláto- zásokat a nemzeti hatóságok és a Bizottság a versenyszabá- lyok szerint ellenőrzik. A bármilyen típusú versenyellenes magatartást elszenvedő feleknek a Bizottság felé irányuló panaszjogára a nemzeti szabályozás nincs hatással. A 85. cikk (1) bekezdése alá eső záradékok 138. A Bizottság azonosította a versenykorlátozás bizonyos típu- sait, amelyek potenciálisan megsérthetik a Szerződés 85. cikkének (1) bekezdését, és ezért egyedi mentességet igé- nyelnek. Ezek a kikötések leginkább a hozzáférés kereske- delmi kereteihez kapcsolódnak. 139. A távközlési ágazatban az összekapcsolódás velejárója, hogy a felek bizonyos vevő- és forgalomadatokat kapnak versenytársaikról. Ez az adatcsere bizonyos esetekben befo- lyásolhatja az érintett vállalkozások magatartását, és a felek könnyen összejátszó üzelmekre használhatják őket, mint például piacfelosztásra (1). Az összekapcsolási irányelv meg- követeli, hogy egy összekapcsolódásért folyamodó szerve- zettől kapott adatokat kizárólag olyan célokra lehessen használni, amelyre azokat szolgáltatták. A versenyszabá- lyok és az összekapcsolási irányelvek betartása érdekében az üzemeltetőknek biztonsági intézkedéseket kell bevezetniük annak biztosítására, hogy a vállalkozásoknak kizárólag az (1) A T-34/92. sz. ügy, Fiatagri UK és New Holland Ford kontra Bizottság [1994] EBHT II-905; a C-8/95 P sz. ügy, New Holland Ford kontra Bizottság, 1988. május 28-i ítélet, még nem jelentették; a T-35/92. sz. ügy, John Deere kontra Bizottság [1994] EBHT II-957; a C-7/95 P sz. ügy, John Deere kontra Bizottság, 1988. május 28-i ítélet, még nem jelentették. (A Bizottság 1992. február 17-i 92/157/EGK határozata elleni bead- ványokat magukban foglaló ügyek, UK Agricultural Tractor Regist- ration Exchange. ) (HL L 68. , 1992. 3. 13. , 19. o. ) 140. A kizárólagossági rendelkezések, például ahol a forgalom azon felek hálózata helyett, amelyekkel hozzáférési megál- lapodásokat kötöttek, kizárólag az egyik vagy mindkét fél távközlési hálózatán keresztül bonyolódna, a 85. cikk (3) bekezdése szerint ugyanúgy igényelnek elemzést. Amenny- iben az ilyen hívásirányítás nem indokolt, az ilyen kiköté- seket meg kell tiltani. Az ilyen kizárólagossági kikötések azonban nem képezik szerves részét az összekapcsolódási megállapodásoknak. 141. Azok a hozzáférési megállapodások, amelyeket versenyel- lenes céllal kötöttek, rendkívül valószínűtlen, hogy teljesí- tik a 85. cikk (3) bekezdése szerinti egyedi mentesség köve- telményeit. 142. A hozzáférési megállapodások hatással lehetnek továbbá a piac versenyszerkezetére. A helyi hozzáférési díjak gyakran a hozzáférésért folyamodó fél által a végfelhasználók szá- mára nyújtott szolgáltatások teljes költségének tekintélyes részét teszik ki, ezáltal korlátozott teret hagyva az árver- senynek. A verseny e korlátozott foka védelmének szüksé- gessége miatt a Bizottság így különös figyelmet szentel a hozzáférési megállapodások alapos átvizsgálásának az érin- tett piacokra gyakorolt valószínű hatásaikkal kapcsolatban annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen megállapodások rejtett és közvetett eszközként nem szolgálnak a végfelhasz- nálóknak szánt végárak rögzítésre vagy összehangolására, amely a Szerződés 85. cikkének egyik legsúlyosabb megsér- tését képezi (2). Ez az oligopolisztikus piacokon különös problémát jelentene. kikötések tartalmazó 143. Ezenkívül a harmadik személyek kizárásához vezető meg- különböztetést hasonlóképpen versenykorlátozóak. A legfontosabb az árat, a minőséget vagy a hozzáférés kereskedelmileg jelentős egyéb szem- pontjait illető, a hozzáférésért folyamodó fél sérelmére tör- ténő megkülönböztetés, amely általánosságban a hozzáfé- rés szolgáltatója műveleteinek tisztességtelen módon történő előnyben részesítésére irányul. (2) A 8/72. sz. ügy, Vereniging van Cementhandelaaren kontra Bizottság [1972] EBHT 977; a 123/85. sz. ügy, Bureau National Interprofessionnel du Cognac kontra Clair [1985] EBHT 391. 276 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet 4. A tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás 144. A 85. cikk és a 86. cikk alkalmazása egyaránt feltételezi a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatást. piacok főleg nemzeti piacok, mint ahogy jelenleg általában ez a helyzet, a liberalizáció fejlődési foka mellett, az erőfö- lénnyel való visszaélés általában véve befolyásolja a piaci szerkezetet, a tagállamok közötti kereskedelemre vonatko- zóan káros hatásokat eredményezve. 145. Annak érdekében, hogy megállapítsa: egy megállapodás hatást gyakorol-e a tagállamok közötti kereskedelemre, a Bizottságnak képesnek kell lennie arra, hogy „a jog vagy a tények objektív tényezőinek sora alapján nagy valószínű- séggel előre lássa, hogy a szóban forgó megállapodás köz- vetlen vagy közvetett, aktuális vagy potenciális befolyást gyakorolhat-e kereskedelem szerkezetére” (1). tagállamok közötti a Nem szükséges, hogy a megállapodáson belül minden egyes versenykorlátozás befolyásolni tudja a kereskedelmet (2), feltéve hogy a megállapodás egészében véve befolyásolja azt. 146. A távközlési ágazat hozzáférési megállapodásait illetően a Bizottság nemcsak a hozzáférési piacokon a versenykorlá- tozásoknak a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt közvetlen hatását veszi figyelembe, hanem a tagállamok közötti kereskedelemre a végfelhasználó felé menő üzene- teket továbbító (downstream) távközlési szolgáltatásokra gyakorolt hatásokat is. A Bizottság szintén tekintetbe veszi az e megállapodásoknak az olyan adott földrajzi piac kizá- rására való lehetőségét, amely megakadályozhatja, hogy a más tagállamban már székhellyel rendelkező vállalkozások ezen a földrajzi piacon versenyt folytassanak. 147. A távközlési hozzáférési megállapodások rendszerint befo- lyásolják a tagállamok közötti kereskedelmet, mivel a háló- zaton keresztül biztosított szolgáltatást az egész Közösség- ben hozzáférési megállapodások irányíthatják valamely szolgáltató vagy piaci szereplő adott szolgáltatás nyújtására való képességét. Még akkor is, ha a értékesítik, és a 148. E területnek a 86. cikk szerinti kérdéseket magukban fog- laló esetei kapcsolódhatnak a hozzáférési megállapodások erőfölénnyel való visszaélést jelentő kikötéseihez, vagy vala- mely hozzáférési megállapodás megfelelő feltételek melletti, vagy egyáltalában történő megkötésének visszautasításához. Mint ilyen, a fent felsorolt, annak meghatározására vonat- kozó követelmények, hogy valamely hozzáférési megálla- podás hatással van-e a tagállamok közötti kereskedelemre, hasonlóképpen ide tartoznak. KÖVETKEZTETÉSEK 149. A Bizottság figyelembe veszi, hogy a versenyszabályok és az ágazatspecifikus szabályozás összetartozó intézkedéssoro- zatot alkotnak egy szabad és versenyképes piaci környezet biztosítására a Közösség távközlési piacai részére. 150. Ebben az ágazatban történő intézkedése során a Bizottság szándéka az eljárások, különösen az ONP-keret szerint meghatározott és versenyfelügyeleti nemzeti/közösségi szabályozó eljárások szükségtelen meg- kettőzésének elkerülése. eljárások 151. Amennyiben a versenyszabályokat segítségül hívják, a Bizottság mérlegeli, hogy mely piacok érintettek, és a 85. és a 86. cikket a fent meghatározott elveknek megfelelően alkalmazza. (1) Az 56/65. sz. ügy, STM [1966] EBHT 235, 249. o. (2) A 193/83. sz. ügy, Windsurfing International kontra Bizottság [1986] EBHT 611