title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1583/98 af 22. juli 1998 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 48. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1408/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: L 206/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1583/98 af 22. juli 1998 om fastsættelse af det maksimale restitutionsbeløb ved udførsel af hvidt sukker i forbindelse med den 48. dellicitation under den løbende licitation omhandlet i forordning (EF) nr. 1408/97 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1148/ 98 (2), særlig artikel 17, stk. 5, andet afsnit, litra b), og ud fra følgende betragtninger: I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1408/97 af 22. juli 1997 om en løbende licitation med henblik p(cid:134) fastsættelse af en eksportafgift og/eller eksportrestitution foranstaltes dellicitationer med for hvidt henblik p(cid:134) eksport af dette sukker; sukker (3), i henhold til bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, i forord- ning (EF) nr. 1408/97, fastsættes der i p(cid:134)kommende tilfælde for den p(cid:134)gældende dellicitation et maksimalt restitutionsbeløb især under hensyntagen til situationen og den forventede udvikling p(cid:134) markedet for sukker i Fællesskabet og p(cid:134) verdensmarkedet; efter gennemgang af tilbuddene bør de bestemmelser, der er nævnt i artikel 1, fastsættes for den 48. dellicitation; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Sukker (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For den 48. dellicitation for hvidt sukker, ifølge forord- ning (EF) nr. 1408/97, fastsættes maksimumseksportresti- tutionen til 46,930 ECU/100 kg. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 23. juli 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 159 af 3. 6. 1998, s. 38. (3) EFT L 194 af 23. 7. 1997, s. 16


title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille sekä Euroopan keskuspankille - Euron suojelu - Väärentämisen torjunta

eurovoc_concepts:
European Central Bank
euro
fraud
industrial counterfeiting
single monetary policy

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 22. 07. 1998 KOM(1998)4741opull. Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille sekä Euroopan keskuspankille EURON SUOJELU VÄÄRENTÄMISEN TORJUNTA Sisällys Tiivistelmä 1 JOHDANTO 1. 1 Tehtäväkenttä ja tavoitteet 1. 2 EKP:n, Europolin ja komission tehtävät 2 ENSISIJAISET TOIMINTA-ALAT 3 KOULUTUS 4 TIETOJÄRJESTELMÄ 5 YHTEISTYÖ 6 RIKOSOIKEUDELLINEN JÄSENVALTIOIDEN SUOJA LAINSÄÄDÄNNÖN LÄHENTÄMINEN: RIKOSTEN MÄÄRITTELY, SEURAAMUKSET, VIRKA-APU / 7 JO OLEMASSA OLEVIEN VÄLINEIDEN HYÖDYNTÄMINEN 8 MÄÄRÄAJAT 3 3 5 7 8 9 11 12 14 1 JOHDANTO 1. 1. Tehtäväkenttä ja tavoitteet Euroopan unionin yhteisen rahan, euron, käyttöönotto suotuisissa olosuhteissa on osa peruuttamatonta prosessia, joka vaatii sellaisen suojajärjestelmän luomista euron väärentämistä vastaan, johon sisältyvät strategiat ennaltaehkäisyä, koulutusta, yhteistyötä ja rikosoikeudellisia seuraamuksia varten. Toukokuun 3 päivänä 1998 annetun neuvoston asetuksen 974/98l mukaan euron setelit ja kolikot lasketaan liikkeeseen EMUn ensimmäiseen ryhmään kuuluvissa jäsenvaltioissa 1. tammikuuta 20022. EY:n perustamissopimuksen 105 a artiklan mukaisesti EKPilla on yksinoikeus antaa lupa eurosetelien liikkeeseenlaskuun. Jäsenvaltiot ovat edelleen liikkeeseenlaskusta EKP:n hyväksymisellä. Euroopan vastuussa metallirahojen rahapoliittinen instituutti (ERI) on tehnyt merkittäviä aloitteita, joiden tarkoituksena on suojata setelit tehokkaasti alan uusinta turvatekniikkaa käyttäen. Euroopan keskuspankin neuvosto hyväksyi 7. heinäkuuta 1998 suuntaviivat euron seteleiden suojaamiselle. Yhdessä sen suosituksista kehotetaan neuvostoa, jäsenvaltioita, Europolia ja komissiota tarvittavat toteuttamaan rahanväärentämisen toimenpiteet3. torjumiseksi Euroopan parlamentin talousarvion valvontavaliokunta puolestaan on kehottanut komissiota kehittelemään aloitteita euron suojelun vahvistamiseksi yhteisön tasolla. Parlamentti viittasi erityisesti kokemuksiin, joita on saatu yhteisöjen taloudellisten etujen suojelun alalla. Nyt on määriteltävä ERI:n suorittaman työn ja euroa koskevien komission tiedonantojen perusteella EMUn ja euron suojelun päälinjat. Väärentämisen torjunta on avainasemassa tässä yhteydessä. Torjuttavat riskit johtuvat pääasiassa siitä, että euro saattaa levitä laajasti myös yhteisön ulkopuolelle. Eurosta on tulossa maailmanlaajuinen vaihto- ja varantovaluutta4. Euron suojelun puitteet on sen vuoksi konkreettisesti mukautettava tähän uuteen ulottuvuuteen. Väärentämisen vaara on aina tavallista suurempi silloin, kun otetaan käyttöön uusia seteleitä tai kolikoita. On selvää, että vaara on erityisen suuri uuden yhteisen rahan tullessa käyttöön. Kansainvälisenä varantovaluuttana eurolla on markkina- arvo, joka tekee siitä helposti vaihdettavan, joten se vetää puoleensa kaikenlaista rikollisuutta, myös järjestäytynyttä. Mahdollisuudet käyttää uutta valuuttaa alueella, joka on ja jäsenvaltioiden viranomaisten toimivallan rajoittuminen oman maan alueeseen lisäävät riskejä. Vaarana on myös edistynyt teknologia (värikopiokoneet, digitaalinen offset- lainkäyttövallan piiriin kuuluva alue, laajempi kuin yksittäisen valtion 1 EYVLL 139, 11. 5. 1998, s. 2. Muitakin rikollisuuden muotoja, erityisesti huomattavien kansallisessa valuutassa olevien rahamäärien valkaisua, voi esiintyä siirtymävaiheessa, varsinkin sitä ennen ja sen aikana, kun vanhat ja uudet rahat ovat käytössä samanaikaisesti. Komissio aikoo tarkastella tätä suositusta yksityiskohtaisesti. Tämän vuoksi on välttämätöntä aloittaa erityinen yhteistyö myös yhteisön kumppaneiden kanssa. tekniikka), joka on niin kansainvälisten rikollisjärjestöjen kuin yhteen jäsenvaltioon rajoittuvien pikkurikollisryhmien ulottuvilla. Euron suojelussa on myös otettava huomioon muun muassa seuraavat haittatekijät: - se seikka, että uudet setelit tuttuja. Tiedotuskampanjoista huolimatta on selvää, että euron seteleiden ja kolikoiden käyttäjät tarvitsevat sopeutumisajan, jotta ne tulisivat heille yhtä tutuiksi kuin kansallinen raha5. ja kolikot eivät ole eurooppalaisille - kansallisten viranomaisten hyvin erilainen kokemusaste. Väärentäjät päättävät tietenkin toimintatavoistaan riskien perusteella, mutta ottavat huomioon myös kohteekseen valitsemansa setelin Joitakin kansallisia valuuttoja väärennetään hyvin vähän. levitysmahdollisuudet. tai kolikon - tietyn henkilöstön kokemattomuus ja väärennösten paljastamiskeinojen puute. Tarvitaan koulutettua henkilökuntaa sekä valvonta- ja paljastamiskeinoja6 erityisesti joissakin rahalaitoksissa, joiden liiketoiminta perustuu suurelta osin rahan keräykseen, vaihtoon, kuljetukseen tai liikkeeseenlaskuun. - valmistuspaikkojen sekä setelien ja kolikkojen moninaisuus. EKP:n (seteleille) sekä laatimista yhtenäisistä jäsenvaltioiden viranomaisten ja rahapajojen teknisistä turvasäännöistä huolimatta jäsenvaltiot voivat kuitenkin käyttää erilaista setelipainotekniikkaa ja erilaisia kolikonlyöntimenetelmiä. (kolikoille) - kolikkojen kansallisen puolen vaihtelevuus. Euron kolikoissahan on toinen puoli yhteinen ja toinen puoli kansallinen, mikä tekee niiden tunnistamisen vaikeammaksi muissa jäsenvaltioissa, joissa ne kuitenkin voivat olla käytössä. - vaihtotapahtumien huomattava lisääntyminen (vanhan ja uuden rahayksikön ollessa samanaikaisesti käytössä)7. Henkilöiden, joilla on hallussaan kansallista valuuttaa (myös suurrikollisten ja järjestäytyneen rikollisuuden piiriin kuuluvien henkilöiden), on nopeasti vaihdettava se euroiksi. - euron käyttö euroalueen ulkopuolella. Uutta rahaa tullaan käyttämään EMUn kolmanteen vaiheeseen osallistuvien jäsenvaltioiden lisäksi myös muualla, unionin muiden jäsenvaltioiden lisäksi myös monissa kolmansissa maissa8, etenkin unionin jäsenyyttä hakeneissa maissa. 5 Joistakin jäsenvaltioista saatu kokemus osoittaa, että uusien kolikoiden väärennösten ilmaantuminen voi paikoitellen johtaa siihen, että käyttäjät kieltäytyvät järjestelmällisesti käyttämästä näitä kolikoita vaihdon välineenä. Yksinkertaisen ja tehokkaan väärennöstenpaljastusmenetelmän toteuttamismahdollisuudet on tutkittava alan asiantuntijoiden kanssa. Tavoitteena on saada käyttöön lisävarmistusmenetelmä, jota voidaan soveltaa ennen kuin asiasta tehdään poliisitutkimus. Tästä on tarvittaessa laadittava ohjeet. Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98, annettu 3 päivänä toukokuuta 1998, euron käyttöönotosta (EYVL L 139, 11. 5. 1998) tämän ajanjakson kestoksi säädetään enintään kuusi kuukautta. On myös otettava huomioon, että matkailun huippuaikoina vaihtorahan kysyntä ja käteisrahan käyttö on tavallista vilkkaampaa ja keskittyy tiettyihin paikkoihin (lentoasemat, rautatieasemat, satamat, turistikohteet ym. ). Tällä on varmasti vaikutusta väärennösten lähteisiin. Interpolin ilmoittamiin tietoihin perustuvat rahanväärennystilastot osoittavat, että joidenkin kansallisten valuuttojen väärentäminen on kansainvälistä toimintaa, ja huomattava osa siitä tapahtuu alkuperämaan ulkopuolella. Dollari, joka on kansainvälinen varantovaluutta, lienee kuvaavin esimerkki vaaroista, joille euro on alttiina. - territoriaalisuusperiaatteen asettamat rajoitukset. Oikeusjärjestelmien erilaisuus sekä rikosoikeudellisten torjuntatoimien johdonmukaisuudelle ja yhteisen rahan yhdenmukaiselle suojelulle. rajojen säilyminen ovat väistämättä esteenä - edistyneen teknologian keinot. Uusimmat kopiointimenetelmät (laser, digitaalitekniikka), ovat vaivattomasti "harrastelijaväärentäjien" saatavilla. Jotta nämä erityisesti euron seteleiden ja kolikoiden käyttöönoton yhteydessä esiin nousevat uhat saataisiin torjutuksi, EUilla on oltava käytössään välineet ja lainsäädäntö, joiden avulla se voi yhtenäisesti ja aktiivisesti ehkäistä rahanväärentämistä. Koska edessä on kansallisten rahayksiköiden korvaaminen yhteisellä rahalla ja koska jäsenvaltioilla on erilaisia lähestymistapoja ja rakenteita väärennösten torjumiseksi, tehokkaasti yhteensovitetun yhteistoiminnan edellyttämiin yhteisön on ryhdyttävä toimenpiteisiin. On pystyttävä takaamaan yhteiselle rahalle sama suoja kaikkialla unionin alueella. Madridin Eurooppa-neuvostossa ja sittemmin Amsterdamin sopimuksessa määriteltiin toimielinten ja jäsenvaltioiden tavoitteeksi yhteisön talousarvion kautta käytettävien EU:n veronmaksajien rahojen yhtäläinen suojelu. EU:n kansalaisilla on siten oikeus odottaa, että toimielimet ja jäsenvaltiot noudattaisivat samaa periaatetta yhteisen rahan suojelemisessa. Yhteisten käsitteiden ja keskinäisten velvoitteiden määrittämisen välttämättömyys merkitsee sitä, että erimielisyyksien ilmaantuessa tarvitaan yhteisiä tulkintoja ja kiistojen tarvittavat sovittelua. Tätä varten on kehitettävä yhteisön etujen on EY:n tuomioistuinvalvonnan perustamissopimukseen perustuvista säännöksistä, luonnollisesti yhteisön tuomioistuimella. Jos taas yhteisön säännöksiä on täydennettävä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) VI osastoon perustuvin keinoin, on turvauduttava yleissopimuksiin ja pöytäkirjoihin, joiden noudattamista yhteisön tuomioistuin voi valvoa. alaiset keinot. Siltä osin kuin kysymys lainkäyttövalta on turvaamiseksi Euron väärentämisen ennaltaehkäiseminen on ensisijainen painopistealue, joka edellyttää tehokasta valmistelua rahan käyttöönottoa. Ennaltaehkäisyn luopumaan strategioiden on oltava sellaisia, että ne saavat mahdolliset väärentäjät suunnitelmistaan tekemällä väärentämisen vaikeaksi, riskialttiiksi ja kalliiksi. Yhteistyön on oltava riittävän tehokasta j a seuraamusten yhdenmukaisia. jo ennen yhteisen Väärentämisen ehkäisemiseen ja torjuntaan tähtäävän kattavan politiikan toteuttaminen vaatii kaikkien jäsenvaltioiden, unionin toimielinten ja laitosten sekä asianomaisten kansainvälisten elinten yhteistoimia. Oikeudelliset puitteet on saatava valmiiksi vuoden 2000 aikana, jotta tarvittavat järjestelyt voidaan toteuttaa hyvissä ajoin ennen kuin setelit ja kolikot lasketaan liikkeeseen. 1. 2. EKP:n, Europolin ja komission tehtävät Euro on EMUn konkreettinen ilmentymä, joten sen suojelu on ensisijaisesti EY:n perustamissopimuksen mukainen yhteisön euron rikosoikeudellisen suojan parantamiseksi voidaan tietenkin turvautua myös SEU:n VI osaston mukaisiin säädöksiin. etua koskeva asia, vaikka lähestymistapaan. Siihen kuuluu Komission toimintasuunnitelma perustuu yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta sovittuun toimivaltaisten viranomaisten väliseen tietojenvaihtoon ja yhteistyöhön perustuva ennaltaehkäisy, jonka toteuttamiseksi tarvitaan yhteisön oikeudellista kehystä, ja toisaalta rikosoikeudellinen suojelu, joka voisi perustua SEU:n VI osaston määräysten mukaisiin välineisiin. Tämä lähestymistapa rikollisuutta kuin muitakin koskee kaikkia uhkatyyppejä, niin rahanväärennyksen muotoja, jotka kaikki on otettava yhtä vakavasti. järjestäytynyttä toisaalta EKP teknisen Euroopan rahapoliittinen instituutti, joka teki suuren työn varmistaakseen seteleiden ja kolikoiden väärentämisen analysointikeskuksen (CAC) ja sen yhteyteen teknisen tietokannan. Vaikka kolikot kuuluvat jäsenvaltioiden toimivaltaan, myös niitä koskevat tiedot voitaisiin tallentaa tietokantaan. turvallisuuden, perustaa setelien päätti Tietokantaa ylläpitää EKP, ja G AC tallentaa siihen tekniset tiedot väärennetyistä euron seteleistä. ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän EKP:n ensisijaisesti rahapolitiikkaan ja setelien painamiseen ja liikkeeseenlaskuun. Sen vuoksi ERI esitti heinäkuussa 1996 ja täydentäisivät sen työtä. Henkilötiedot ja operatiiviset tiedot on käsiteltävä erikseen ERI:n luoman teknisen tietokannan ulkopuolella. toiveen siitä, että yhteisön muut toimielimet jatkaisivat tehtävät liittyvät Europol jonka kaikki antaa Europol-yleissopimus, mahdollisuuden laajentaa Europolin tehtäviä kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa sopimuksen 2 artiklan mukaisesti9. Siten Europol voisi osallistua euron väärentämisen operatiiviseen torjuntaan. Päätöksen toimivallan laajentamisesta tekisi neuvosto yksimielisesti SEU:n VI osastossa määrätyllä menettelyllä. jäsenvaltiot ovat nyt ratifioineet, Yhtenä Europolin tehtävänä on ylläpitää tietojärjestelmää, johon jäsenvaltioita edustavat kansalliset viranomaiset ja kansallisten yksikköjen yhteyshenkilöt voivat vapaaehtoisesti tallentaa tietoja. Kansalliset yksiköt voivat suoraan tutustua tietoihin (jotka koskevat rikoksia, syytteeseen johtaneita seikkoja sekä niiden tapahtuma-aikoja ja -paikkoja, rikoksen teossa käytettyjä keinoja, asiaa käsitteleviä viranomaisia ja asiakirjojen numeroita, epäilyjä henkilöiden kuulumisesta rikolliseen järjestöön ym. ) ainoastaan pyynnöstä varten (yleissopimuksen 7 ja 8 artikla). välityksellä määrättyä yhteyshenkilön tutkintaa vain ja Tietojen välittämiseen sovelletaan kunkin jäsenvaltion kansallisia säännöksiä. Europol voi välittää tietoja kolmansille valtioille ja tahoille, muun muassa joillekin yhteiselimille ja Interpolille (yleissopimuksen 18 artikla ja 10 artiklan 4 kohta), mutta ainoastaan yksittäistapauksissa, kun tietojen välittäminen on välttämätöntä rikosten ehkäisemiseksi Ote sopimuksen 2 artiklasta: ". kun on olemassa tosiasioihin perustuvaa näyttöä rikollisen rakenteen tai järjestön olemassaolosta ja kun näillä rikollisuuden muodoilla on kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa sellaisia vaikutuksia, että ottaen huomioon rikosten laaja-alaisuus, vakavuus ja seuraukset jäsenvaltioiden yhteinen toiminta on välttämätöntä. " tai torjumiseksi. Ellei yleissopimusta muuteta, nämä säännökset rajoittavat jatkuvaa ja välitöntä yhteistyötä EKPrn ja komission kanssa. Komissio Komissio täydentää EKP:n työtä ja ottaa huomioon Europolin toiminnan tuoman lisäarvon. Komissio ehdottaa, että perustetaan tietokanta sekä yhteisön tietojärjestelmä (ks. jäljempänä), jota toimivaltaiset viranomaiset ja Europol voivat käyttää reaaliajassa ja jonka avulla Europol pystyy tekemään strategisia ja toiminnallisia analyyseja tehtäviinsä kuuluvissa asioissa. Euron suojelujärjestelmän on perustuttava yhdenmukaiseen, kattavaan lähestymistapaan, jota varten tarvitaan jatkuvaa ja säännöllistä tietoa tosiasioista ja riskeistä. On pystyttävä lähteitä jatkuvasti tulliviranomaisten ja poliisin lisäksi ovat liikkeeseenlaskijat, keskuspankit, liikepankit sekä rahoitus-ja luottolaitokset. Komissio voi hyödyntää näitä tietoja rikosten torjumisen ja ehkäisemisen tehostamiseksi sekä väärinkäytösten havaitsemiseksi. tietoja. Tärkeimpiä yhdistämään lähteistä saatavia eri riskejä Tämän vuoksi komissio ja jäsenvaltioiden asiantuntijat alkoivat heinäkuussa 1996 selvittää tarvetta euron väärentämisen laativat ehkäisemiseksi väliraportin, jota käytettiin Ecofm-neuvoston 19. toukokuuta päivättyjen päätelmien pohjana. Näissä päätelmissä korostetaan, että euron tehokkaan suojelun toteuttaminen on kiireellistä ja sen on tapahduttava ennen liikkeeseenlaskua. sekä yhteisten torjumiseksi. Selvitysten pohjalta komission yksiköt toimenpiteiden ja 2. ENSISIJAISET TOIMINTA-ALAT Petostentorjunnan neuvoa-antavan komitean yhteyteen komission toimesta perustetussa tilapäisessä työryhmässä on hyödynnetty komission sekä jäsenvaltioiden, Europolin, ERI:n tavoitteiden määrittämiseksi. asiantuntijoiden ensisijaisten kokemuksia Interpolin ja Työryhmä on keskittynyt tiettyihin paperi- ja metallirahaa koskeviin näkökohtiin. Nämä näkökohdat liittyvät lähinnä tietojenvaihdon kannalta hyödyllisiin tietoihin, tietojen kokoamiseen sekä toimivaltaisten viranomaisten väliseen yhteistyöhön, jonka tavoitteena on kaiken EMUn toiminnan kannalta haitallisen laittoman toiminnan ennaltaehkäisy, tutkinta ja torjunta. Järjestelmä on otettava käyttöön jo ennen euron seteleiden ja jotta kolikoiden toimintahäiriöiden vaarat voitaisiin arvioida. riittävän pitkä koeaika, liikkeeseenlaskua, koska tarvitaan Tarvittavien järjestelyjen ja keinojen on oltava täysin käyttövalmiita 1. tammikuuta 2002, jolloin setelit ja kolikot otetaan samanaikaisesti käyttöön kaikissa osallistujamaissa. On siis tärkeää jatkaa pohdintaa säädöskehyksestä, jota tarvitaan ennaltaehkäisevän toiminnan vahvistamiseksi sekä kansallisten viranomaisten välttämättömän yhteistyön helpottamiseksi ja tehostamiseksi, jotta entistä suurempi osa tapauksista paljastuisi ja havainnoista ilmoittaminen tulisi pakolliseksi. Annettavaan säädökseen on sisällytettävä osanottajamaiden sekä unionin muiden jäsenvaltioiden velvoitteet. Siinä on otettava huomioon myös tarve tehdä yhteistyötä kansainvälisten elinten ja kolmansien maiden kanssa. Euron suojelemiseksi tarvitaan lisäksi yhteistyöjärjestelmää, joka ylittää perinteisen kansainvälisen yhteistoiminnan rajat. Tähänastinen itsenäisten kansallisvaltioiden viranomaisten yhteistyötä oman maan valuutan suojelemiseksi. toiminta on ollut Tätä varten on luotava komissioon uusi yhteisön rakenne, joka toimii yhteistyössä EU:n liikkeeseenlaskijoiden (setelien osalta EKP, kolikoiden osalta jäsenvaltiot) ja muiden kumppaneiden kanssa sekä unionin tasolla (Europol) että kansainvälisesti (Interpol). Tämän vuoksi on kehitettävä seuraavien alojen toimintaa: • koulutus10 tiedotus-, viestintä- ja tietokantajärjestelmät11 • • yhteistyö, keskinäinen avunanto, tutkintojen tekninen ja toiminnallinen apu12 • väärentämisen sekä ennaltaehkäisevien seuraamusten määrittely. 3. KOULUTUS liikkeeseenlasku edellyttää uutta Euron lähestymistapaa koulutuksen alalla, jotta väärentämistä voitaisiin paremmin ehkäistä ja torjua. Siksi komissiota on pyydetty laatimaan mietintö yhteisön ammatillista koulutusta koskevasta politiikasta. Uuden koulutuspolitiikan kannalta tasapuoliseen ja johdonmukaiseen työnjakoon eri tasojen (jäsenvaltiot, yhteisö, unioni) välillä, ja siinä on noudatettava toissijaisuuden ja suhteellisuuden periaatetta. kustannustehokkuuden perustuttava varsinkin on Komission yksiköt ovat laatineet neuvoston poliisiyhteistyön työryhmän pyynnöstä istuntoasiakirjan13, tutkii mahdollisuutta käynnistää pilottihanke, johtaa monivuotisen toimintasuunnitelman laatimiseen alan koulutusta varten. joka voisi alkaa vuoden 1999 aikana jonka perusteella komissio ja soveltamisalan Tulliasioissa voidaan harkita yhteisön Matteus-koulutusohjelman laajentamista euron väärentämisen torjuntaan. Ohjelma kattaa ns. Tulli 2000 -ohjelmaa koskevassa päätöksessä tarkoitetun koulutusosuuden. Tässä yhteydessä komissio ottaa huomioon myös laajentumiseen liittyvät haasteet ja sisällyttää laajentumista valmistelevaan strategiaansa kohdennettua koulutusta euron suojelemiseksi. 10 Toimintaan on saatava mukaan kaikki asianomaiset toimijat, kuten rahoituslaitokset ja kaikki ne, jotka voivat parantaa väärennösten ilmitulon todennäköisyyttä mahdollisimman varhaisessa vaiheessa. On kehitettävä järjestelmiä, joiden avulla saadaan käyttöön tarvittavat voimavarat ja menettelyt (esim. kannustusjärjestelmä). 11 On määriteltävä tietokannan käyttöoikeuden saamisen ehdot, luotava strategiset ja toiminnalliset poliisitiedot yhdistävä järjestelmä ja sovittava tietojen välitystavasta (standardisoituihin viesteihin perustuvan sähköisen tietojenvaihdon käyttöönotto ja järjestelmien teknisen yhteensopivuuden varmistaminen). 12 On otettava huomioon kasvava koordinoinnin tarve EU:n tasolla euron suojelemiseksi sekä tarve ulottaa yhteistyö yhteisön ulkopuolisiin kumppaneihin, koska rahanväärentämisellä on kansainvälinen ulottuvuus. 13 Alustava istuntoasiakirja «Euron väärentämisen asiantuntijaryhmä: näkemys koulutuksesta» on toimitettu poliisiyhteistyön työryhmälle. Myös kaupallisen alan ammattilaiset, joilla on valmiudet osallistua väärennösten paljastamiseen, voisivat varojen salliessa ottaa osaa tiettyihin kohdennettuihin koulutustoimiin. 4. TIETOJÄRJESTELMÄ Asiantuntijat ovat työskentelyssään keskittyneet erityisesti tietojenvaihtoon ja sen ehtoihin, joihin on sovellettava yhteisiä standardeja, jotta vältettäisiin liian erilaisten, haittaisi jäsenvaltion mukaan rahanväärennyksen osuvaa analysointia ja arviointia unionin tasolla. vaihtelevien menettelyjen käyttäminen, mikä Yhteisen rahan suojelu laittomilta toimilta perustuu suurelta osin "tiedusteluun". Sen vuoksi on kerättävä, yhdisteltävä ja arvioitava tietoja väärennetyistä seteleistä ja kolikoista ja liikkeeseenlaskusta. hallussapidosta, valmistuksesta, kuljetuksesta niiden sekä Näitä tietoj a on pääasiassa kahdenlaisia: - tekniset tiedot, jotka koskevat tietojen keräämistä, väärentämismenettelyjä ja setelien väärentämisen teknisiä erityispiirteitä. EKP:n alainen väärennösten analysointikeskus (CAC) käsittelee tällaiset tiedot. Samanlaisia järjestelyjä arvioidaan parhaillaan kolikkojen osalta. - rahanväärennyksiä koskevat hallinnolliset tiedot sekä tulli- ja poliisitiedot, joita kerätään sekä strategisella että toiminnallisella tasolla. Tietoja järjestelmällisesti ja suunnitelmallisesti hyödyntämällä saadaan kokonaiskuva asioista ja helpotetaan väärennyskanavien ja -verkostojen paljastamista. On tärkeää kerätä ja järjestää kaikki yksityiskohtaiset tiedot, joita saadaan tutkimuksen alusta lähtien aina siihen saakka kunnes ja tutkimus päätetään, asia seuraamukset pannaan toimeen. Näillä edellytyksillä on mahdollista harjoittaa todellista ennaltaehkäisevää politiikkaa, joka perustuu konkreettisiin, jatkuvasti täydennettyihin tietoihin. tulee oikeuskäsittelyyn säännöllistä On määriteltävä yhteiset tietojenvaihdon standardit ja sähköpostiverkon välityksellä hoidettavaa velvoite. Mielenkiintoisen mahdollisuuden nopeaan tietojenvaihtoon tarjoaa AFIS Mail -verkkoteknologia, jota tullipetosten ja maatalouteen liittyvien petosten torjunnasta vastaavat jäsenvaltioiden ja komission viranomaiset ovat käyttäneet menestyksellä SCENT-sovelluksen (Secure Enforcement Network) yhteydessä jo yli kymmenen vuoden ajan. tietojenvaihtoa koskeva Tietokannan on oltava käyttäjäystävällinen ja nopeasti esille saatavissa, jotta tarvittavat tiedot saadaan välittömästi operatiivisesta toiminnasta vastaaville henkilöille. sovitettava kansallisten Järjestelmän on mahdollisuuksien mukaan oltava yhteensopiva jäsenvaltioiden käytössä olevien tietojärjestelmien ja Europolin järjestelmän kanssa. Komission uusi järjestelmä on myös ja Järjestelmää työmenetelmiin. Käyttöoikeutta koskevat säännöt on määriteltävä. ja täydennetään ja päivitetään jatkuvasti. Sitä käytetään strategisiin tehtäviin, ja sen avulla helpotetaan tietojen yhdistelyä ja kokonaiskuvan muodostamista. Se mahdollistaa myös tehokkaiden ja yhteensovitettujen yhteisön tason tutkintaelinten käyttämiin teknisiin, operatiivisiin tekniikoihin toimien toteuttamisen reaaliajassa, jolloin vältetään se vaara, että eri tutkintaelimet käsittelevät toisistaan tietämättä samaa asiaa. Tietojärjestelmän eri osasten järjestely edellyttää kansallisten säädösten lisäksi myös asianmukaisen oikeudellisen kehyksen luomista yhteisön tasolle. Asiantuntijaryhmän selkeästi osoittamien tarpeiden täyttämiseksi on luotava oikeudellinen kehys yhteisen rahan suojelusta ja väärentämisen torjunnasta vastaavien viranomaisten harjoittamaa tietojen keräämistä ja vaihtoa varten. Tässä yhteydessä voidaan tukeutua taloudellisten etujen suojaamista koskeviin yhteisön säännöksiin, joissa määritellään käsitteet ja säädetään tietojen keräämiseen ja vaihtoon liittyvästä yhteistyöstä14. Talousarvion kaikilla aloilla on jo toimiva tietojärjestelmä. Siihen kuuluu muun muassa jäsenvaltioiden tietoja petostapauksista ja väärinkäytöksistä sisältävä yhteisön IRENE-tietokanta, johon jäsenvaltioilla ei kuitenkaan toistaiseksi ole käyttöoikeuksia. Lisäksi jäsenvaltioiden ja komission tulliviranomaisten keskinäiseen avunantoon (asetus (EY) N:o 515/97) liittyy komission ylläpitämä tullitietojärjestelmä (TTJ), jonka sisältämiin tietoihin sovelletaan niin ikään arkaluonteisia tietoja koskevia sääntöjä. Tätä käyttäjäystävällistä järjestelmää päivitetään jatkuvasti ja se on sekä jäsenvaltioiden että komission käytössä. toimittamia arkaluonteisia tulli- ja maatalousasioita koskevan Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 515/97 V osaston mukaisesti on mahdollista tallentaa muun muassa euron väärentämiseen liittyvien tulliväärinkäytösten ehkäisemisen ja tutkimisen sekä niihin liittyvien syytetoimien kannalta olennaisia tietoja TTJ:n keskustietokantaan. TTJ:ssä on lisäksi se väärennösten torjunnan kannalta ratkaiseva etu, että tietoihin voidaan yhdistää sähköisiä kuvia. Näitä koeteltuja esimerkkejä seuraten säädökseen olisi sisällytettävä: - kaiken rahanväärennykseen liittyvän toiminnan määrittely15, jotta vaihdettavat tiedot olisivat yhdenmukaisia - jäsenvaltioiden velvoite toimittaa komissiolle kaikki tiedot euron väärentämisestä 14 Talousarvion eri aloihin liittyviä asetuksia neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 1552/89 (EYVL L 155, 7. 6. 1989) sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (Euratom, EY) N:o 1355/96, (EYVL L 175, 13. 7. 1996) yhteisön omista varoista;, neuvoston asetus (ETY) N:o 729/70, (EYVL L 94, 28. 4. 1970), neuvoston asetus (ETY) N:o 4045/89, (EMOTR:n takuurahasto, EYVL L 388, 31. 12. 1989), neuvoston asetus (ETY) N:o 595/91, (EYVL L 67, 14. 3. 1991); asetus (ETY) N:o 4253/88 (EYVL L 374, 31. 12. 1988), komission asetukset (EY) N:o 1681/94 (rakennerahastot, EYVL L 178, 12. 7. 1994) ja 1831/94 (koheesiorahasto, EYVL 191, 27. 7. 1994); neuvoston asetus (EY) N:o 515/97, (keskinäinen avunanto, EYVL L 82, 22. 3. 1997, aikaisemmin neuvoston asetus (ETY) N:o 1468/81, (EYVL L 144,2. 6. 1981). On myös mahdollista soveltaa säännöksiä, joissa velvoitetaan rahoituslaitokset estämään väärennösten käyttöjä takavarikoimaan ne sekä ilmoittamaan asiasta poliisille ja tarpeen vaatiessa keskuspankille. 15 Määrittelyn välttämättömyys ja hyödyllisyys on ilmennyt yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa, jonka yhteydessä hallinnollinen tiedotus-, yhteistyö- ja avunantojärjestelmä perustuu väärinkäytöksen käsitteeseen sellaisena kuin se on määritelty neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (EYVL L 312, 23. 12. 95) 1 artiklassa. Hallinnollisen yhteistyön ja keskinäisen avunannon toteuttamiseksi jäsenvaltiot määräävät sitä varten toimivaltaiset viranomaiset. Ks. myös neuvoston asetus (EY) N:o 3295/94 väärennettyjen ja laittomasti valmistettujen tavaroiden vapaaseen liikkeeseen •luovutuksen, viennin, jälleenviennin tai suspensiomenettelyyn asettamisen kieltämistä koskevista toimenpiteistä (EYVL L 341, 22. 12. 94), jossa määritellään väärennetyt tai laittomasti valmistetut tavarat muun muassa kansallisten tulliviranomaisten ja komission välisen yhteistyön helpottamiseksi. 10 tietojärjestelmän perustaminen, johon kuuluu sähköpostiverkko ja keskustietokanta, jota kansalliset viranomaiset pääsevät suoraan käyttämään. Tämän säännöllisesti päivitettävän järjestelmän tavoitteena on rahanväärennyksen ehkäiseminen, tutkinta ja rankaiseminen. Siihen on siis sisällytettävä asianmukaiset strategiset, toiminnalliset ja oikeudelliset tiedot. Järjestelmän on oltava käyttäjäystävällinen ja interaktiivinen. joilla tavoista, tietoja vaihdetaan yhteisön säännökset ja unionin elinten, kansainvälisten järjestöjen (Interpol) ja kolmansien maiden kanssa (sekä tietokantojen käyttöoikeudesta). Käyttöoikeus voidaan eriyttää eri viranomaisten tehtävien mukaisesti. On syytä muistuttaa, että 13 päivänä maaliskuuta 1997 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 515/97 29 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission ehdotuksesta voidaan päättää sallia kansainvälisten tai alueellisten järjestöjen käyttää TTJ:ää edellyttäen, että näiden järjestöjen kanssa tehdään samaan aikaan pöytäkirja. säännökset henkilötietojen suojasta, joiden perustaksi voidaan ottaa neuvoston (Euratom, EY) N:o 2185/9616 säännökset Euroopan yhteisöjen asetuksen taloudellisten etujen suojaamisesta petoksilta ja muilta väärinkäytöksiltä. Nämä periaatteet ja niiden soveltaminen komissioon vahvistetaan Amsterdamin sopimuksen määräyksissä (ks. erityisesti 286 artikla). liikepankkien ja rahoituslaitosten velvoite ilmoittaa havaitsemistaan väärennöksistä viranomaisille sekä hallinnolliset seuraamukset velvoitteen laiminlyömisestä17. 5. YHTEISTYÖ Siirtyminen kansallisten etujen suojelusta yhteisön edun suojeluun merkitsee kansallisten elinten keskinäistä yhteistyötä ja yhteensovittamista unionin toimielinten ja laitosten tuella. Rahanväärennystä on kaikkina aikoina ja kaikissa maissa pidetty rikollisena toimintana, joka kohdistuu valtion perustaan. Sen vuoksi vuonna 1929 tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa18 keskitettyjen erityisrakenteiden luomista tällaisen laittoman toiminnan ennaltaehkäisemiseksi ja torjumiseksi. Näin luodut erityiselimet voivat pitää suoraan yhteyttä toisiinsa ja välittää toisilleen tietoja rahanväärennyksestä. rahanväärennyksen suositellaan torjunnasta Euron liikkeeseenlaskun yhteydessä on korostettava jo olemassa olevien verkkojen merkitystä ja vahvistettava niitä. Tässä yhteydessä komission tarjoama hallinnollinen ja toiminnallinen tuki on ensiarvoisen tärkeää. Uuden yhteisön yksikön on oltava yhteydessä ja tehtävä yhteistyötä jäsenvaltioiden yhdysyksiköiden, setelien ja kolikoiden liikkeeseenlaskusta vastaavien viranomaisten sekä Europolin ja Interpolin kanssa. 16 EYVL L 292,15. 11. 1996. Ks. myös edellä mainittu neuvoston asetus (EY) N:o 515/97. 17 Näiden toimien tehostaminen edistää väärennösten havaitsemista varhaisessa vaiheessa. Vaikka nämä toimet ovat luonteeltaan ennaltaehkäiseviä, ne tehostavat väärennösten torjumista, koska ne mahdollistavat tietojen nopean välityksen viranomaisille mahdollisimman aikaisessa vaiheessa tai mahdollisimman lähellä alkuperäistä rikosta. Näiden toimijoiden saama säännöllinen palaute voisi kannustaa heitä parantamaan ja kehittämään järjestelyjään, joiden avulla väärennökset havaitaan varhaisessa vaiheessa. 18 Genevessä 20 päivänä huhtikuuta 1929 allekirjoitettu yleissopimus. Kansainliiton sopimussarja, nide CXII N:o 2623, s. 371. 11 Yhteistyön avulla voidaan parantaa analyysien laatua sekä strategiselta että toiminnalliselta kannalta ja vahvistaa väärentämisen torjunnan keinoja erityisesti yhteisten strategioiden puitteissa. Kenttätyön tehokkuus toiminnan kannalta riippuu yleensä tietojen luotettavuudesta, nopeudesta, jolla niitä vaihdetaan toimivaltaisten yhdysyksiköiden välillä, sekä viranomaisten välisen yhteistyön laadusta. Edellytysten luominen mahdollisimman laajalle yhteistyölle, joka perustuu asianomaisten elinten keskinäiseen lojaalisuuteen ja luottamukseen, on ehdoton välttämättömyys. Jäsenvaltioissa rakenteet ovat jo valmiina. On ainoastaan laadittava oikeudellinen kehys tarvittavien organisaatiotarkistusten mahdollistamiseksi unionin tasolla sekä luotava jäsenvaltioiden edellytykset toimivaltaisten elinten välillä ja toisaalta niiden sekä unionin toimielinten ja laitosten välillä. säännölliselle yhteistyölle tehokkaalle, tiiviille ja Säädöskehykseen on kuuluttava: - toimivaltaisten kansallisten viranomaisten, komission, Europolin ja EKP:n välinen yhteistyön j a avunannon velvoite19 - säännökset yhteisön ja kolmansien maiden välisestä yhteistyöstä ja keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta (yhteisön ja kolmansien maiden välisten assosiointi-, yhteistyö-ja kumppanuussopimusten erityislausekkeet) - erityisfoorumin luominen sen varmistamiseksi, että kansalliset viranomaiset ja yhteisön toimielimet ja laitokset yhteensovittavat toimintansa tehokkaasti - komission toiminnallisen tukitehtävän selkeyttäminen yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevan pöytäkirjan n:o 2 7 artiklan mukaisesti sekä vastaavasti Europolin tehtävän selkeyttäminen Amsterdamin sopimuksessa mm. VI osaston 30 artiklaan lisättyjen uusien määräysten mukaisesti. 6. RIKOSOIKEUDELLINEN LÄHENTÄMINEN: RIKOSTEN MÄÄRITTELY, SEURAAMUKSET, VIRKA-APU JÄSENVALTIOIDEN SUOJA / LAINSÄÄDÄNNÖN Samanaikaisesti kun valmistellaan säännöskokonaisuutta (käsitteiden määrittely, tietojen kerääminen, tietojenvaihto, yhteistyö), selvitetään myös rikosoikeudelliset seikat, jotka koskevat rikosten määrittelyä, seuraamuksia20 ja virka-apua, jotta kaikkialla unionissa saavutettaisiin yhtäläinen suoja. Myös vahingonkärsijän määritelmä oikeuskäsittelyn yhteydessä, joista lainsäädännössä, on otettava rahapoliittisten etujen mukainen ratkaisu. ja oikeudet sekä vahingonkärsijän edustus jäsenvaltion tällä hetkellä säädetään kunkin löydettäisiin yhteisön tarkastelun kohteeksi, jotta 19 Nykyisten asetusten perusteella, ks. alaviitteet 14,16 ja 17. 20 Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 euron käyttöönotosta rajoitutaan säätämään ainoastaan, että jäsenvaltioiden on säädettävä riittävät seuraamukset rahan väärentämisestä. 12 Rikosten määrittely Koska oikeusjärjestelmät eroavat toisistaan varsinkin rikosoikeudellisten säännösten osalta, on ensi kädessä lähennettävä rahanväärennykseen liittyvien rikosten määrittelyä. Vastaavaa kysymystä on jo käsitelty rahanpesun määritelmän yhteydessä laadittaessa yhteisön direktiiviä21, väärinkäytöksen määritelmän yhteydessä laadittaessa asetusta taloudellisten etujen suojaamisesta ja erityisesti petoksen määritelmän yhteydessä laadittaessa yleissopimusta taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojasta. Tähän tavoitteeseen pyritään, koska joutuessaan tekemisiin yhteisön etuja vahingoittavan rikollisen toiminnan kanssa jäsenvaltiot eivät yksin kykene varmistamaan yhtäläistä suojaa kaikkialla yhteisössä. Yhteisten määritelmien laatiminen helpottaisi tietojen hyödyntämistä, kansainvälistä rikosoikeudellista yhteistyötä ja seuraamusten määräämistä. On syytä korostaa tarvetta yhteisesti määritellä kaiken rahanväärennykseen liittyvän toiminnan rikosoikeudelliset seuraamukset. Rahanväärennykseen liittyvistä seikoista ja kaikista väärennystapahtumaa edeltävistä, sen kanssa samanaikaisesti tapahtuvista tai sitä seuraavista teoista on säädettävä yhdenmukaisella tavalla ottaen huomioon valokopioinnin ja digitaalitekniikan kehitys. Suojajärjestelmän, jonka on oltava yhtäläinen kaikkialla täsmällisestä yhteisössä, tehokkuus ja yhtenäisyys riippuu rikoksen osatekijöiden erittelystä. 20 päivänä huhtikuuta 1929 tehdyssä Geneven yleissopimuksessa annettu rahanväärennyksen määritelmä on tässä yhteydessä mielenkiintoinen lähtökohta. Rikosoikeudelliset seuraamukset ERI:n laatimasta alustavasta tilannekatsauksesta ilmenee, että enimmäisrangaistukset vaihtelevat huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Tällainen tilanne ei ole EMU-alueen yhtäläisen suojan tavoitteen mukainen. On mietittävä keinoja pelotevaikutukseltaan yhtenäisen seuraamusjärjestelmän luomiseksi. Vertailukohtana voivat olla taloudellisten etujen suojaamisesta saadut kokemukset ja tulokset. Rahanväärennykseen liittyvän toiminnan rangaistavuuden määrittelyä edellä mainitun euron väärentämisen yhteisen määritelmän perusteella voitaisiin alkuvaiheessa täydentää unionin tasolla asettamalla vähimmäisrangaistus, jolloin vähenisi se vaara, että joillakin alueilla väärennysrikoksia kohdeltaisiin lievemmin kuin muualla. Virka-apu Virka-avusta on päätettävä tehokkaan ja yhtenäisen torjunnan varmistamiseksi koko unionin alueella. Geneven yleissopimuksen määräyksiä virka-avusta rahanväärennyksen torjumiseksi voidaan tässäkin käyttää lähtökohtana22 pohdinnalle ja tarvittavien aloitteiden toteuttamiselle. Euron suojeluun liittyvän virka-avun ehtoja määriteltäessä on mentävä pitemmälle kuin parhaillaan neuvoteltavana olevassa virka-apua koskevassa yleissopimusluonnoksessa erityisesti niiden kohtien osalta, jotka koskevat todisteiden tunnustamista ja haltuunottoa 21 Neuvoston direktiivi 91/308/ETY, 10. 6. 1991, EYVL L 166, 28. 6. 1991; neuvoston asetus (EY) 2988/95, 18. 12. 1995, EYVL L 312,23. 12. 95; 26 päivänä heinäkuuta 1995 tehty yleissopimus, EYVL C 316,27. 11. 95. 22 Karkotus (8,9,10 ja 16 artikla) ja oikeusviranomaisten väliset suorat virka-apupyynnöt (16 artikla). 13 sekä komission ja EKP:n tehtäviä kansallisten viranomaisten avustamisessa ja suoran virka- avun antamisessa. 7. JO OLEMASSA OLEVIEN VÄLINEIDEN HYÖDYNTÄMINEN kansainvälisten Yhteisön ja sen toimielinten toiminnan sekä hallitustenvälisten sopimuksiin perustuvan ja olemassaolevien väliset mahdolliset järjestöjen synergiavaikutukset ja keskinäinen täydentävyys on arvioitava tarkasti. Asiantuntijoiden työskentelyn perusteella on ilmennyt, että kansainvälisellä tasolla rahanväärennyksen torjumiseksi jo luodut yhteistyörakenteet voivat olla merkittäviä erityisesti silloin, kun on kyse suhteista niihin kolmansiin maihin, joissa euroa käytetään tai joissa se on kansainvälinen vaihto- ja varantovaluutta. toiminnan Euron väärentämistä koskevien tietojen vaihtoa ja operatiivista yhteistyötä kaikkien maailman maiden kanssa on siis tehostettava erityisesti asianomaisten kansainvälisten järjestöjen välityksellä. Tätä yhteistyötä voidaan täydentää ja täsmentää yhteisön ja kolmansien maiden välisiin yhteistyösopimuksiin sisällytettävien erityislausekkeiden muodossa (ks. jäljempänä). Europol-yleissopimuksen23 on määrä tulla voimaan lokakuussa 1998. Neuvosto saattaa vielä koskemaan rahanväärennystä. Näin neuvosto voisi antaa panoksensa kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan yhteistyössä komission, EKP:n ja jäsenvaltioiden kanssa. laajentaa Europolin yksimielisellä toimivaltaa päätöksellä Euron suojelun on sopimuksiin, kuten Geneven yleissopimukseen24, yhteisön suojelemiseksi kaikkialla unionin ulkopuolella25. tukeuduttava myös muihin olemassaoleviin kansainvälisiin rahapoliittisten etujen Interpol saa ilmoitukset kansainvälisistä rahanväärennystapauksista kansallisilta Interpol- yksiköiltä. Se laatii tältä pohjalta vuotuiset tilastot niiden valuuttojen väärentämisestä, jotka kiertävät muissa maissa. Euron suojeluun voidaan siis saada Interpolin apua, kuten jäsenvaltiot ovat saaneet kansallisen rahayksikkönsä suojelemiseksi ennen euron käyttöönottoa. Interpol ottaa huomioon EMUn olemassaolon ja pitää euroalueeseen kuuluvia jäsenvaltioita yhtenäisenä valuutta-alueena. 8. MÄÄRÄAJAT Toimet on suunniteltava siten, että ne ajoittuvat EMUn vaiheiden mukaan. EKP on jo tehnyt päätöksen teknisen tietokannan perustamisesta. •" EYVL C 316, 27. 11. 1995. Europol-yleissopimuksen voimaantulon ehtona on Europolin toimintaa säätelevien asiakirjojen laadinta. Nämä asiakirjat mainitaan yleissopimuksen 45 artiklan 4 kohdassa (työjärjestys, henkilöstösääntö, varainhoitoasetus, pöytäkirja erioikeuksista ja vapauksista ym. ). Näiden asiakirjojen moninaisuuden vuoksi ei voida ennakoida, milloin Europol aloittaa varsinaisen työnsä. 24 Vrt. alaviite 18. •" Yhteisön ja sen kumppaneina toimivien kolmansien maiden välillä tehtyihin sopimuksiin voidaan sisällyttää erityislausekkeita yhteistyön tehostamiseksi. 14 Komissio valmistelee lähestymistapansa ja neuvoston 19 päivänä toukokuuta 1998 antamien päätelmien mukaisesti euron suojelun vaatimien keinojen ja oikeudellisen kehyksen käyttöönottoa jo ennen euron seteleiden ja kolikoiden liikkeeseenlaskua 1. tammikuuta 2002. Tätä varten komissio: • jatkaa yhteistyössä asiantuntijoiden kanssa tilannearvion tekemistä sekä tietojenvaihtoa ja viranomaisten välistä yhteistyötä koskevaa arviointia • esittää lainsäädäntöaloitteita, jotka täydentävät EKP:n toimia. Aloitteiden on tarkoitus johtaa - sellaisten säännösten aikaansaamiseen, jotka helpottavat tietojenvaihtoa ja tiiviin ja säännöllisen yhteistyön järjestämistä rahanväärennyksen ehkäisemiseksi ja torjumiseksi - säännösten lähentämiseen ja rikosoikeudellisen virka-avun vahvistumiseen26, jotka ovat tarpeen seuraamusjärjestelmän yhdenmukaistamiseksi. • selvittää mahdollisuutta käynnistää varainhoitovuoden 1999 aikana koulutusalan pilottihanke rahanväärennyksen ennaltaehkäisyyn, paljastamiseen ja rankaisuun. Hankkeen pohjalta voidaan täydentää jäsenvaltioiden kansallista koulutuspolitiikkaa ja laatia suuntaviivat koulutuksen monivuotiselle toimintaohjelmalle. osallistuvat kaikkia varten, jotka niitä että katsoo, Komissio rakenteiden käyttökelpoisuuden kokeilemiseksi tarvitaan riittävä koeaika. Niinpä se ehdottaa, että säädösten antamiselle asetettaisiin määräaika, joka päättyisi viimeistään vuonna 2000. Näin euron suojelujärjestelmän sisäänajovaihe voitaisiin käynnistää 1. tammikuuta 2001. sovellettavien teknisten keinojen ja 26 On huomattava, että komissio saa oikeuden tehdä lainsäädäntöaloitteita kolmanteen pilariin kuuluvasta yhteistyöstä oikeusasioissa vasta sitten, kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan. 15 ISSN 1024-4492 KOM(98) 474 lopullinen ASIAKIRJAT FI 09 10 01 06 Luettelonumero : CB-CO-98-492-FI-C ISBN 92-78-38611-1 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: PREGUNTA ESCRITA n. 2279/98 del Anita POLLACK a la Comisión. Reglamento sobre bosques tropicales

eurovoc_concepts:
EC Regulation
drafting of EU law
forest conservation
tropical forest

formats: html pdf print

text: C 96/68 Diario Oficial de las Comunidades Europeas ES 8. 4. 1999 3. La prÆctica comercial «desleal» que Su Seæor(cid:237)a imputa a Swedish Match s(cid:243)lo podr(cid:237)a ser objeto de una investigaci(cid:243)n conforme a las normas de competencia del Tratado CE en caso de que una empresa en posici(cid:243)n dominante fuese sospechosa de aplicar precios predatorios, segœn la jurisprudencia del Tribunal de Justicia (sentencia de 3 de julio de 1991, AKZO Chemie/Commisi(cid:243)n), es decir, precios inferiores al coste variable medio (coste que var(cid:237)a en funci(cid:243)n de las cantidades producidas) con el objetivo de eliminar a un competidor, o bien precios superiores al coste variable medio, pero inferiores al coste total medio, si Østos se hubiesen fijado en el marco de un plan destinado a eliminar a un competidor. En el presente caso, la Comisi(cid:243)n no dispone de informaci(cid:243)n suficiente para plantearse la incoaci(cid:243)n de un procedimiento. (1) DO L 284 de 16. 10. 1997. (1999/C 96/096) PREGUNTA ESCRITA E-2279/98 de Anita Pollack (PSE) a la Comisi(cid:243)n (22 de julio de 1998) Asunto: Reglamento sobre bosques tropicales Dado que dicho Reglamento expira en 1999, ¿cuÆndo piensa la Comisi(cid:243)n proponer un nuevo Reglamento? Respuesta del Sr. Mar(cid:237)n en nombre de la Comisi(cid:243)n (14 de septiembre de 1998) La Comisi(cid:243)n decidirÆ sobre la propuesta de un nuevo Reglamento relativo a los bosques tropicales una vez que haya presentado al Parlamento y al Consejo su Comunicaci(cid:243)n sobre la cooperaci(cid:243)n al desarrollo de la silvicultura, actualmente en preparaci(cid:243)n. (1999/C 96/097) PREGUNTA ESCRITA E-2284/98 de Sebastiano Musumeci (NI) al Consejo (28 de julio de 1998) Asunto: Emergencia en el Sur de Italia por los desembarcos de inmigrantes clandestinos e incumplimiento por parte del Gobierno italiano Considerando que en las œltimas semanas el triste fen(cid:243)meno de los desembarcos clandestinos en las costas del Sur de Italia ha adquirido dimensiones alarmantes; teniendo en cuenta que s(cid:243)lo en Sicilia, en apenas una semana, se ha interceptado a centenares de ciudadanos de pa(cid:237)ses africanos, reclutados por verdaderas organizaciones dedicadas a este trÆfico ilegal entre ambas orillas del MediterrÆneo; considerando la incapacidad manifiesta de las autoridades italianas que non han sabido poner en marcha medidas concretas para hacer frente a este flujo incontenible de inmigrantes, de los que la mayor(cid:237)a, eludiendo todos los controles policiales y sanitarios, logran llegar a otros Estados miembros, en donde los espera una vida de penurias y explotaci(cid:243)n por parte de organizaciones delictivas; considerando que el Gobierno italiano, con su pol(cid:237)tica permisiva, ha incumplido las obligaciones que asumi(cid:243) al ratificar el Tratado de Schengen, perjudicando as(cid:237) la seguridad y el orden pœblico en Italia y en toda la Uni(cid:243)n; ¿No considera el Consejo que debe intervenir urgentemente ante el Gobierno italiano para obligarlo a respetar los compromisos asumidos y, en caso de reiterado incumplimiento, recurrir al Tribunal de Justicia Europeo? Respuesta (19 de octubre de 1998) La cuesti(cid:243)n planteada por Su Seæor(cid:237)a estÆ vinculada a la aplicaci(cid:243)n del Acuerdo de Schengen, por lo que no es competencia del Consejo


title: WRITTEN QUESTION No. 2290/98 by José BARROS MOURA to the Commission. Information leak in respect of the assessment of the National Employment Plans

eurovoc_concepts:
EU Member State
access to EU information
action programme
confidentiality
employment policy
interinstitutional cooperation (EU)
press
report

formats: html print