title: 1998 m. liepos 20 d. Tarybos direktyva 98/58/EB dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos

text: 316 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 31998L0058 1998 8 8 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 221/23 TARYBOS DIREKTYVA 98/58/EB 1998 m. liepos 20 d. dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2), kadangi dėl to būtina nustatyti bendrus būtiniausius ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos standartus, kad būtų galima užtik- rinti racionalų gamybos plėtojimą ir palengvinti gyvūnų rinkos organizavimą; kadangi dėl to tikslinga atsižvelgti į Bendrijos taisyklėse jau nustatytas gyvūnų gerovės nuostatas; kadangi siekiant nustatyti būsimų Bendrijos iniciatyvų, kuriomis siekiama panaikinti konkurencijos iškraipymus, pobūdį, turėtų būti atliktas lyginamasis gyvūnų gerovės nuostatų, taikomų Bendrijoje ir tam tikrose šalyse, kurios nėra narės, patikrinimas bei pateiktas jų įvertinimas, atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (3), PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: kadangi visos valstybės narės ratifikavo Europos konvenciją dėl ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos (toliau – Konvencija); kadangi Bendrija taip pat patvirtino šią Konvenciją Sprendimu 78/923/EEB (4) ir deponavo savo patvirtinimo dokumentą; 1 straipsnis Ši direktyva nustato būtiniausius ūkinei paskirčiai augi- 1. namų arba laikomų gyvūnų apsaugos standartus. kadangi Bendrija kaip Susitariančioji Šalis privalo taikyti Konvencijoje nustatytus principus; 2. Ji netaikoma: a) laukiniams gyvūnams; kadangi tie principai apima gyvūnų fiziologinius ir etologinius poreikius atitinkančio būsto, pašaro, vandens ir globos teikimą pagal nusistovėjusią patirtį ir mokslo žinias; b) gyvūnams, skirtiems naudoti varžybose, parodose, kultūros ar sporto renginiuose ar kultūrinei ar sportinei veiklai; c) eksperimentiniams ar laboratoriniams gyvūnams; kadangi Bendrijai taip pat reikia numatyti tolesnes galimybes vienodai taikyti Konvenciją ir jos rekomendacijas bei nustatyti konkrečias šios direktyvos taikymo taisykles; kadangi Europos Parlamentas savo 1987 m. vasario 20 d. rezoliucijoje dėl gyvūnų gerovės politikos (5) paragino Komisiją pateikti pasiūlymus dėl Bendrijos bendrus gyvulių auginimo aspektus apimančių taisyklių; kadangi Deklaracija Nr. 24, priimta kaip Europos Sąjungos sutarties Baigiamojo akto priedas, ragina Europos institucijas ir valstybes nares, rengiant ir įgyvendinant Bendrijos teisės aktus, ypač bendrosios žemės ūkio politikos srityje, deramai atsižvelgti į gyvūnų gerovės reikalavimus; kadangi skirtumai, galintys iškraipyti konkurencijos sąlygas, trukdo sklandžiai tvarkyti gyvūnų rinkos organizavimą; (1) OL C 156, 1992 6 23, p. 11. (2) OL C 337, 1992 12 21, p. 225. (3) OL C 332, 1992 12 16, p. 22. (4) OL L 323, 1978 11 17, p. 12. (5) OL C 76, 1987 3 23, p. 185. d) bestuburiams gyvūnams. 3. Ši direktyva taikoma nepažeidžiant konkrečių Bendrijos taisyklių, nustatytų kituose teisės aktuose, ypač Direktyvose 88/166/EEB (6), 91/629/EEB (7) ir toliau taikomos. ir 91/630/EEB (8), kurios 2 straipsnis Šioje direktyvoje naudojami šie apibrėžimai: 1) „gyvūnas“ bet kuris gyvūnas (įskaitant žuvis, roplius ar varliagyvius), auginamas arba laikomas maisto, vilnos, odos ar kailių gaminimo arba kitai ūkinei paskirčiai; (6) 1998 m. kovo 7 d. Tarybos direktyva 88/166/EEB dėl Teisingumo Teismo sprendimo byloje 131-86, vykdymo (1986 m. kovo 25 d. Tarybos direktyvos 86/113/EEB, nustatančios būtiniausius bateri- niuose narveliuose laikomų dedeklių vištų apsaugos standartus, panaikinimas) (OL L 74, 1988 3 19, p. 83). (7) 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/629/EEB, nustatanti būtiniausius veršelių apsaugos standartus (OL L 340, 1991 12 11, p. 28). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/2/EB (OL L 25, 1997 1 28, p. 24). (8) 1991 m. lapkričio 19 d. Tarybos direktyva 91/630/EEB, nustatanti būtiniausius kiaulių apsaugos standartus (OL L 340, 1991 12 11, p. 33). 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 317 2) „savininkas“ arba „laikytojas“ bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba asmenys, nuolat arba laikinai atsakingi už gyvūnus arba juos prižiūrintys; 3) „kompetentinga institucija“ kompetentinga institucija, apibrėžta 1990 m. birželio 26 d. Tarybos direktyvos 90/425/EEB dėl Bendrijos vidaus prekyboje tam tikrais gyvūnais ir produktais taikomų veterinarinių ir zootechninių rinkos kūrimą (1), patikrinimų, 2 straipsnio 6 dalyje. siekiant užbaigti vidaus 3 straipsnis Valstybės narės nustato nuostatas užtikrinant, kad savininkai arba laikytojai imtųsi visų atitinkamų priemonių, kad užtikrintų jų priežiūroje esančių gyvūnų gerovę ir kad tiems gyvūnams nebūtų be reikalo sukeliamas skausmas, kančios arba sužalo- jimai. 2. Nuo šio straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka nustatomos tam tikros datos, valstybės narės pateikia Komisijai patikrinimų, reikalaujamų pagal šio straipsnio 1 dalį, ataskaitas. Komisija šių ataskaitų santrumpas pateikia Veterinarijos nuolatiniam komi- tetui. Komisija iki 1999 m. liepos 1 d. 9 straipsnyje nustatyta 3. tvarka pateikia pasiūlymus dėl to, kaip reikėtų suderinti: a) pagal šio straipsnio 1 dalį reikalaujamus patikrinimus; b) šio straipsnio 2 dalyje nurodytų ataskaitų formą, turinį ir pateikimo dažnumą. 7 straipsnis 1. Iškilus klausimui dėl vienodo šios direktyvos reikalavimų taikymo, Komisiją atstovaujantys veterinarijos ekspertai, bend- radarbiaudami su kompetentingomis institucijomis: 4 straipsnis a) tikrina, ar valstybės narės laikosi minėtų reikalavimų; Valstybės narės užtikrina, kad gyvūnų (išskyrus žuvis, roplius ar varliagyvius) auginimo arba laikymo sąlygos pagal nusistovė- jusią patirtį ir mokslo žinias, atsižvelgiant į jų rūšį ir išsivys- jų fiziologines ir tymo, prisitaikymo ir prijaukinimo lygį bei etologines reikmes, atitiktų priede išdėstytas nuostatas. 5 straipsnis 1. Komisija teikia Tarybai pasiūlymus, kurių gali prireikti, kad Europos ūkinės paskirties gyvūnų apsaugos konvencija būtų vienodai taikoma, bei, remiantis moksliniu įvertinimu, rekomendacijas šios Konvencijos pagrindu ir bet kurias kitas atitinkamas konkrečias taisykles. Be to, kas penkeri metai, o pirmą kartą praėjus penke- 2. įsigaliojimo, Komisija, riems metams nuo šios direktyvos remdamasi šią direktyvą, ypač šio straipsnio įgyvendinant 1 dalyje nurodytų priemonių, įgyta patirtimi bei technikos ir su atitinkamais ataskaitą mokslo raida, pateikia Tarybai pasiūlymais, paremtais ataskaitos išvadomis. 3. Taryba pasiūlymus priima kvalifikuota balsų dauguma. b) atlieka patikrinimus vietoje, siekdami užtikrinti, kad patikri- nimai atliekami vadovaujantis šia direktyva. atstovaujantiems Valstybė narė, kurios teritorijoje atliekamas patikrinimas, 2. Komisiją teikia visokeriopą pagalbą, kurios jiems gali prireikti atliekant savo užduotis. Prieš parengiant ir išplatinant galutinę ataskaitą, patik- rinimų rezultatai turi būti aptariami su atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija. veterinarijos ekspertams 3. Atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija imasi visų priemonių, kurių gali prireikti, kad būtų atsižvelgta į patikrinimo rezultatus. Kai būtina, 4. priimamos 9 straipsnyje nustatyta tvarka. išsamios šio straipsnio taikymo taisyklės 8 straipsnis Iki 1999 m. birželio 30 d. Komisija pateikia Tarybai 1. ataskaitą apie: — gyvūnų gerovės Bendrijoje ir šalyse, kurios nėra narės ir tiekia Bendrijai, nuostatų palyginimą, 6 straipsnis — galimybes pasiekti didesnį tarptautinį šioje direktyvoje nustatytų principų pripažinimą ir 1. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija atliktų patikrinimus, kaip laikomasi šios direktyvos nuostatų. Tokie patikrinimai gali būti atliekami tuo pačiu metu kaip ir kitais tikslais atliekami patikrinimai. — mastą, kokiu Bendrijos tikslai gyvūnų gerovės srityje gali pakenkti šalių, kurios nėra narės ir netaiko lygiaverčių normų, konkurencijai. (1) OL L 224, 1990 8 18, p. 29. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 92/118/EEB (OL L 62, 1993 3 15, p. 49). Kartu su šio straipsnio 1 dalyje nurodyta ataskaita patei- 2. kiami pasiūlymai, skirti konkurencijos iškraipymų pašalinimui. 318 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. 9 straipsnis turi būti Tais atvejais, kai 1. laikomasi šiame straipsnyje nustatytos tvarkos, klausimas nedelsiant perduodamas pagal Direktyvą 68/361/EEB (1) įsteigtam Veterinarijos nuolatiniam komitetui jo pirmininko iniciatyva arba valstybės narės prašymu. (toliau – komitetui) Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių 2. turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelg- damas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, remdamasi Komisijos kai Taryba pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. turi priimti sprendimą 3. a) Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka komiteto nuomonę. b) Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. Jei, praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai klau- simas buvo perduotas Tarybai, Taryba nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina ir nedelsiant įgyvendina Komisija, išskyrus, kai Taryba paprasta balsų dauguma pasisakė prieš minėtas priemones. Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skel- biant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Tačiau po 1999 m. gruodžio 31 d. valstybės narės gali, laikydamosi Sutarties bendrųjų taisyklių, savo teritorijose išlai- kyti arba taikyti griežtesnes negu šioje direktyvoje ūkinės paskirties gyvūnų apsaugai nustatytas nuostatas. Apie tokias priemones jos praneša Komisijai. 3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus. 11 straipsnis Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialia- jame leidinyje dieną. 12 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. 10 straipsnis Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 20 d. 1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, įsigalioję ne vėliau kaip 1999 m. įskaitant sankcijas, kurie, gruodžio 31 d. , įgyvendina šią direktyvą, su sąlyga, kad Taryba, atsižvelgdama į 8 straipsnyje nurodytą ataskaitą, nenusprendžia kitaip. Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai. Tarybos vardu Pirmininkas W. MOLTERER (1) OL L 255, 1968 10 18, p. 23. 03/23 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 319 PRIEDAS Darbuotojų parinkimas 1. Gyvūnus turi globoti pakankamas atitinkamų sugebėjimų, žinių ir profesinę kompetenciją turinčių darbuotojų skai- čius. Patikrinimas 2. Visi gyvūnai, laikomi specializuotuose ūkiuose, kuriuose jų gerovė priklauso nuo to, kaip dažnai žmonės juos prižiūri, turi būti tikrinami bent vieną kartą per dieną. Gyvūnai kituose ūkiuose tikrinami tokiais laiko tarpais, kurie būtų pakankami, kad jie nesikankintų. 3. Kad bet kuriuo metu gyvūnus galima būtų kruopščiai patikrinti, turi būti atitinkamas šviestuvas (stacionarus arba nešiojamasis). 4. Visais gyvūnais, kurie atrodo nesveiki ar sužeisti, turi būti nedelsiant deramai pasirūpinta ir, jeigu gyvūno būklė nepa- gerėja, turi būti kuo greičiau kreipiamasi į veterinarijos specialistą. Prireikus nesveiki ar sužeisti gyvūnai atskiriami ir patalpinami tinkamoje patalpoje, kurioje yra tam tikrais atvejais sausas, patogus guolis. Registravimas 5. Gyvūnų savininkas ar laikytojas turi registruoti visus gyvūnams suteikto gydymo atvejus ir kiekvieno patikrinimo metu rastų nugaišusių gyvūnų skaičių. Jei lygiavertę informaciją reikalaujama turėti kitiems tikslams, jos užtenka ir šios direktyvos tikslams. 6. Šie registravimo įrašai laikomi ne mažiau kaip trejus metus ir turi būti prieinami patikrinimą atliekančiai kompeten- tingai institucijai ar pateikiami jai paprašius. Judėjimo laisvė 7. Gyvūno judėjimo laisvė, atsižvelgiant į jo rūšį pagal nusistovėjusią patirtį bei mokslo žinias, neturi būti varžoma taip, kad jis būtų be reikalo kankinamas ar žalojamas. Jei gyvūnas yra nuolat ar dažnai pririštas arba laikomas ankštoje patalpoje, jam pagal nusistovėjusią patirtį ir mokslo žinias turi būti suteiktas plotas, atitinkantis jo fiziologines ir etologines reikmes. Pastatai ir patalpos 8. 9. Patalpoms naudojamos medžiagos ir ypač aptvarų įrengimui naudojamos medžiagos ir įrenginiai, prie kurių gyvūnai gali prisiliesti, neturi būti kenksmingi gyvūnams ir turi būti pritaikyti taip, kad juos būtų galima gerai išvalyti ir dezinfekuoti. Patalpos ir įtaisai gyvūnams saugoti yra konstruojami ir prižiūrimi taip, kad nebūtų aštrių kraštų ar išsikišimų, galinčių sužeisti gyvūnus. 10. Oro apykaita, dulkių lygis, temperatūra, santykinis oro drėgnumas ir dujų koncentracija turi atitikti normas, kurios nėra kenksmingos gyvūnams. 11. Pastatuose laikomi gyvūnai neturi būti laikomi nuolatinėje tamsoje arba vien dirbtiniame apšvietime nesuteikiant atitinkamo poilsio laiko. Jei gyvūnų fiziologinėms ir etologinėms reikmėms tenkinti nepakanka esamo natūralaus apšvietimo, turi būti numatytas dirbtinis apšvietimas. 12. Ne pastatuose laikomi gyvūnai, jei būtina ir galima, turi būti apsaugoti nuo jų sveikatai kenkiančių nepalankių oro sąlygų, plėšrūnų ir pavojų jų sveikatai. Ne pastatuose laikomi gyvūnai 320 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 03/23 t. Automatiniai ar mechaniniai įrengimai 13. Visi gyvūnų sveikatai ir gerovei svarbūs automatiniai ar mechaniniai įrengimai turi būti bent kartą per dieną patikri- nami. Aptikus gedimų, jie turi būti nedelsiant pašalinti arba, jei pašalinti negalima, turi būti imamasi priemonių apsaugoti gyvūnų sveikatą ir gerovę. Jei gyvūnų sveikata ir gerovė priklauso nuo dirbtinės vėdinimo sistemos, turi būti numatyta galimybė naudoti oro vėdinimą garantuojančią atsarginę sistemą, kad būtų išsaugota gyvūnų sveikata ir gerovė tai sistemai sugedus, bei pasirūpinta apie gedimus įspėjančia signalizacijos sistema. Pašaras, vanduo ir kitos medžiagos 14. Gyvūnai turi būti šeriami visaverčiais jų amžių ir rūšį atitinkančiais pašarais, kurių kiekis turi būti pakankamas, kad jie būtų sveiki ir būtų patenkintos jų mitybos reikmes. Jie neturi būti šeriami ir girdomi, jei pašaruose ar vandenyje yra sveikatai kenksmingų medžiagų. 15. Visi gyvūnai turi gauti pašarą jų fiziologines reikmes atitinkančiais laiko tarpais. 16. Visi gyvūnai turi turėti pakankamai tinkamo vandens arba kitais būdais gauti skysčių patenkinti savo vartojimo reikmes. 17. Šėrimo ir girdymo įrengimai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir įtaisyti taip, kad būtų kiek galima sumažinta pašaro ir vandens užteršimo bei kenksmingų gyvūnų tarpusavio konkurencijos rezultatų galimybė. 18. Jokia kita medžiaga, išskyrus tas, kurios yra duodamos gydymo ar profilaktikos tikslais arba zootechnikos tikslais, apibrėžtais Direktyvos 96/22/EEB (1) 1 straipsnio 2 dalies c punkte, neturi būti skiriama gyvūnui, jeigu moksliniais gyvūnų gerovės tyrimais ar nusistovėjusia patirtimi nėra įrodyta, kad tos medžiagos poveikis nėra žalingas gyvūno sveikatai ar gerovei. 19. Kol 5 straipsnyje nustatyta tvarka, nepažeidžiant Direktyvos 91/630/EEB, nepriimtos konkrečios nuostatos dėl luoši- nimo, tol pagal Sutarties bendrąsias taisykles taikomos atitinkamos nacionalinės nuostatos. Luošinimas Veisimo tvarka 20. Natūralus ar dirbtinis veisimas arba veisimo tvarka, dėl kurių bet kuris iš atitinkamų gyvūnų yra kankinamas ar sužeidžiamas arba gali būti kankinamas ar sužeidžiamas, neturi būti praktikuojami. Ši nuostata nedraudžia taikyti tam tikros pagal nacionalines nuostatas leidžiamos tvarkos, kuri gali sukelti minimalią ar laikiną kančią ar sužeidimą arba pagal kurią atlikta intervencija nebūtų ilgalaikio sužeidimo priežastimi. 21. Joks gyvūnas neturi būti laikomas ūkininkavimo tikslams, jei pagal jo genotipą ar fenotipą negalima pagrįstai manyti, kad jį galima laikyti nepakenkiant jo sveikatai ar gerovei. (1) 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyva 96/22/EBdėl draudimo naudoti tam tikras medžiagas, turinčias hormoninį ar tirostatinį poveikį, ir beta agonistus galvininkystėje (OL L 125, 1996 5 23, p. 3)


title: Uredba Sveta (ES) št. 1638/98 z dne 20. julija 1998 o spremembi Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
fats

formats: html pdf print

text: 308 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 23 31998R1638 L 210/32 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 28. 7. 1998 UREDBA SVETA (ES) št. 1638/98 z dne 20. julija 1998 o spremembi Uredbe št. 136/66/EGS o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti SVET EVROPSKE UNIJE JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (3), (1) (2) (3) ker je februarja 1997 Komisija predala poročilo Evrop- skemu parlamentu in Svetu o sektorju oljk in oljčnega olja, v katerem zaključuje, da je zdajšnjo skupno ureditev trga za olja in masti treba spremeniti; ker se je o tem poročilu in možnostih za reformo, ki so v njem pred- stavljene, razpravljalo v institucijah Skupnosti; ker so mnenja o potrebi po reformi enotna; ker je zaradi dolo- čitve najboljšega pristopa seveda treba pridobiti zaneslji- vejše informacije, še posebno o številu oljčnih dreves v Skupnosti, zasajenih območjih in pridelkih; ker se je, glede na čas, potreben za zbiranje in analizo teh podatkov, Komisija zavezala, da bo leta 2000 vložila predlog za reformo, ki se bo uporabljala od tržnega leta 2001/02; ker izkušnje kažejo, da je treba v bližnji prihodnosti opraviti nekatere prilagoditve zdajšnje skupne ureditve trga za zmanjšanje težav izvajalcev v tem sektorju, za izboljšanje pregledov, ki jih opravljajo nacionalni organi, in za boljšo zaščito proračuna Skupnosti; ker bi bilo treba izdelati ukrepe za nujne prilagoditve zdajšnje ureditve trga in določiti ustrezne cene in zneske za tržna leta od 1998/99 do 2000/01; člen 5 Uredbe Sveta ker št. 136/66/EGS z dne 22. septembra 1966 o vzpostavitvi skupne ureditve trga za olja in masti (4) predvideva proizvodno pomoč, dolo- čeno na pavšalni osnovi za proizvajalce, katerih povprečna proizvodnja ne presega 500 kg; ker je bil ukrep namenjen predvsem zmanjšanju administrativnih (1) UL C 136, 1. 5. 1998, str. 20. (2) UL C 210, 6. 7. 1998. (3) UL C 235, 27. 7. 1998. (4) UL 172, 30. 9. 1966, str. 3025/66. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1581/96 (UL L 206, 16. 8. 1996, str. 11). stroškov, povezanih s preverjanjem upravičenosti do pomoči; ker so seveda spremembe sheme pomoči za proizvodnjo in posebno sorazmeren dvig izdatkov za pomoč, izplačano majhnim proizvajalcem, ter povečanje ravni pomoči, spremenili dvovrstni sistem pomoči za proizvajalce v vir prevar; ker bi bilo treba v skladu s tem določila, ki se nanašajo posebej na pomoč malim proiz- vajalcem, črtati; stabilizacijski mehanizem proizvodne ker pomoči trenutno temelji na najvišji zajamčeni količini za Skup- nost kot celoto; ker bi bilo treba najvišjo zajamčeno koli- čino povečati, še posebno zato, da bi upoštevala trende proizvodnje; ker bi bilo treba za spodbujanje primerne ravni proiz- vodnje v vsaki državi članici najvišjo zajamčeno količino razdeliti med države članice proizvajalke v obliki nacio- nalnih zajamčenih količin (NZK); ker bi morala razde- litev pravzaprav temeljiti na proizvodnji v reprezenta- izjemnih tivnem obdobju, pri čemer ne bi upoštevali letin; ker bi bilo seveda treba upoštevati razmere v sektorju v različnih državah članicah in še posebej zlasti dodelitev pomoči, predhodno odobreno malim proizvajalcem, in pridelovalne možnosti obstoječih oljčnih nasadov v Španiji in na Portugalskem; ker je mogoče za omilitev vplivov nihanja proizvodnje, kadar je dejanski pridelek države članice nižji od njene NZK, del njenega primanjkljaja dodati NZK te države članice za naslednje tržno leto; ker lahko preostanek primanjkljaja nadomesti presežke NZK drugih držav članic, da bi tako še naprej zagotavljali nekaj solidarnosti med proizvajalci v Evropski uniji; (4) (5) (6) (7) ker se proizvodna pomoč izplača pridelovalcem oljk; ker morajo ti pomoč prejeti v celoti, ne glede na različna znižanja, predvidena v predpisih Skupnosti; 03/Zv. 23 SL Uradni list Evropske unije 309 (8) ker mora biti, kjer je to potrebno, da bi omogočili podporo za namizne oljke, dovoljeno, da države članice uporabijo del sredstev, dodeljenih kot pomoč za proiz- vodnjo oljčnega olja; (12) (9) (10) ker pomoči za porabo ni mogoče povečati brez tveganja prevar in je na zdajšnji ravni neučinkovita; ker je bila v preteklosti močno znižana brez neugodnega vpliva na porabo oljčnega olja v Skupnosti; ker bi njena ukinitev omogočila pospešitev nadzornih pregledov sheme pomoči za proizvodnjo, ki jih morajo opraviti predvsem inšpekcijski organi, predvideni v Uredbi Sveta (EGS) št. 2262/84 z dne 17. julija 1984, ki predpisuje posebne ukrepe v zvezi z oljčnim oljem (1); ker je zato treba razveljaviti Uredbo Sveta (EGS) št. 3089/78 z dne 19. decembra 1978, ki predpisuje splošna pravila v zvezi s pomočjo za porabo oljčnega olja (2); ker bi bilo treba ohraniti, pojasniti in okrepiti določbe, ki pospešujejo porabo oljčnega olja in namiznih oljk v državah članicah in tretjih državah; ker so ti ukrepi namenjeni vzpostavitvi boljšega ravnovesja na trgu ter bi zaradi tega ustrezni izdatki morali veljati za intervencije po členu 3 Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske poli- tike (3); ker ta določila zahtevajo nekatere tehnične prila- goditve Uredbe Sveta (EGS) št. 1970/80 z dne 22. julija 1980, ki predpisuje splošne izvedbene predpise za reklamne akcije, namenjene porabi oljčnega olja v Skupnosti (4); ker bi bilo treba to uredbo razveljaviti in njene določbe vključiti, s potrebnimi spremembami, v Uredbo št. 136/66/EGS; (13) (14) (15) (11) ker sistem javnega odkupa predstavlja spodbudo proiz- vodnje, ki lahko destabilizira trg; ker je treba zato prene- hati odkupovati in izbrisati ali zamenjati navajanja inter- vencijske cene; ker je treba, če naj se nadzoruje dobava oljčnega olja ob resnih motnjah trga, vzpostaviti sistem pomoči pri pogodbah za zasebno skladiščenje, pri čemer imajo pred- združenja, nost priznane po Uredbi Sveta (ES) št. 952/97 z dne 20. maja 1997 o skupinah proizvajalcev in njihovih združe- njih (5); skupine proizvajalcev in njihova ker se opredelitve kategorij deviških oljčnih olj v prilogi k Uredbi št. 136/66/EGS nanašajo na organoleptično oceno, ki temelji na določeni metodi; ker so se metode senzorične analize v zadnjem času izboljšale, čeprav še vedno ostaja določeno tveganje subjektivnosti; ker bi bilo treba zato te opredelitve spremeniti, da bi se nanašale, kjer je treba, na učinkovitejše analizne metode; ker je treba za izboljšanje znanja in nadzora pridelave ravni posameznega proizvajalca oljčnega olja na posebno pozornost posvetiti registru pridelave oljk v tržnih letih od 1998/99 do 2000/01; ker je treba za upoštevanje pridobljenih izkušenj za register pridelave oljk uporabiti tudi metode, ki se uporabljajo za druge pridelke v sistemu povezanega vodenja in nadzora; ker mora Komisija zato določiti ukrepe, ki jih je treba spre- jeti, ter režime in merila, ki jih je treba upoštevati za dosego informacijskega sistema; ker je zato treba odstopiti od Uredbe (EGS) št. 154/75 (6) in Uredbe (EGS) št. 2261/84 (7); geografskega oblikovanja ker možnosti za reformo lahko spodbudijo proizvajalce, da nasadijo nove oljke; ker bi taki novi nasadi resno ogrozili prihodnje ravnotežje trga, ki je trenutno že v presežku; ker bi bilo treba za preprečitev tveganja na tej stopnji pripraviti določbo, ki nove nasade izključuje iz projektov prihodnje pomoči, če niso del programa, ki ga je odobrila Komisija; ker bi morali biti zaradi časa, ki je pretekel med predstavitvijo predloga Komisije in njegovim sprejetjem, neustrezni tudi nasadi od meseca po datumu, ko so bili izvajalci obveščeni o namenu Komisije s tem v zvezi; (1) UL L 208, 3. 8. 1984, str. 11. Uredba, kakor je bila nazadnje spre- št. 2599/97 (UL L 351, 23. 12. 1997, menjena z Uredbo (ES) str. 17). (2) UL L 369, 29. 12. 1978, str. 12. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1582/96 (UL L 206, 16. 8. 1996, str. 13). (3) UL L 94, 28. 4. 1970, str. 13. Uredba, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Uredbo (ES) št. 1287/95 (UL L 125, 8. 6. 1995, str. 1). (4) UL L 192, 26. 7. 1980, str. 5. Uredba, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Uredbo (EGS) št. 1651/86 (UL L 145, 30. 5. 1986, str. 10). (5) UL L 142, 2. 6. 1997, str. 30. (6) Uredba Sveta (EGS) št. 154/75 z dne 21. januarja 1975 o vzposta- vitvi registra gojenja oljčnega olja v državah članicah, ki proizvajajo oljčno olje (UL L 19, 24. 1. 1975, str. 1). Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 3788/85 (UL L 367, 31. 12. 1985, str. 1). (7) Uredba Sveta (EGS) št. 2261/84 z dne 17. julija 1984, ki predpisuje splošna pravila za odobravanje pomoči za pridelavo oljčnega olja organizacijam pridelovalcev oljčnega olja (UL L 208, 3. 8. 1984, str. 3). Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 636/95 (UL L 67, 25. 3. 1995, str. 1). 310 (16) SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 23 ker potreba po reformi sektorja oljčnega olja izhaja iz tega, da je nemogoče ohranjati nekatere ukrepe, pred- videne v Uredbi št. 136/66/EGS; ker je treba kljub prehodnim prilagoditvam, ki so tu predvidene, te ukrepe razveljaviti s 1. novembrom 2001, 2. Za tržna leta od 1998/99 do 2000/01 znaša enoten znesek proizvodne pomoči, predvidene v odstavku 1, 132,25 ECU/100 kg. Največja količina oljčnega olja, za katerega se 3. uporablja pomoč, predvidena znaša 1 777 261 ton na tržno leto. Največja zajamčena količina se v obliki NZK razdeli med države članice, kakor sledi: v odstavku 1, SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: — Španija 760 027 ton Člen 1 Uredba št. 136/66/EGS se spremeni: 1. v členu 2a(2) se besede „intervencijska cena“ nadomesti z naslednjim: „proizvodna ciljna cena, zmanjšana za proizvodno pomoč in znesek, ki upošteva tržne spremembe in stroške prevoza oljčnega olja s področij proizvodnje na področja porabe, “; 2. člen 4 se nadomesti z naslednjim: „Člen 4 1. Določi se proizvodna ciljna cena za Skupnost. Cena se določi na stopnji trženja na debelo za navadno deviško olje, katerega vsebnost proste maščobne kisline, izražene kot oleinska kislina, je 3,3 gr/100 gr. 2. Za tržna leta od 1998/99 do 2000/01 znaša proiz- vodna ciljna cena, predvidena v odstavku 1, 383,77 ECU/100 kg. 3. Razen če Svet, ki deluje s kvalificirano večino, na predlog Komisije odloči drugače, traja tržno leto za oljčno olje od 1. novembra do 31. oktobra naslednje leto. “; 3. člen 5 se nadomesti z naslednjim: „Člen 5 — Francija 3 297 ton — Grčija — Italija 419 529 ton 543 164 ton — Portugalska 51 244 ton. Po pogojih, ki jih odobri Komisija v skladu s 4. postopkom, predpisanim v členu 38, lahko vsaka država članica dodeli del svoje NZK in proizvodne pomoči za oljčno olje kot podporo namiznih oljk. V teh primerih je NZK, uporabljena pri izvajanju odstavkov 5 in 6, NZK, podana v odstavku 3, zmanjšana za količino, ki ustreza pomoči, odobreni za namizne oljke. Kadar je dejanska proizvodnja v katerem koli tržnem 5. letu v državi članici manjša od njene NZK: (a) se 20 % primanjkljaja porazdeli med države članice, ki v istem tržnem letu presegajo svoje NZK; porazdelitev se opravi sorazmerno z NZK držav koristnic; in (b) se 80 % primanjkljaja doda NZK te države članice samo za naslednje tržno leto. Preostanke s postopkom, predpisanim v členu 38. Komisija količin porazdeli v skladu 1. Za oljčno olje se dodeli proizvodna pomoč. Pomoč je namenjena kot prispevek k doseganju primernega dohodka za proizvajalce. Pomoč se odobri pridelovalcem oljk na podlagi količine oljčnega olja, ki ga dejansko proizvedejo. Brez poseganja v različna zmanjšanja, predvidena v pred- pisih Skupnosti, se pomoč pridelovalcem oljk izplača v celoti. 6. Pomoč, določena v odstavku 2, se odobri v tistih državah članicah, katerih dejanska proizvodnja, upravičena je nižja ali enaka njihovim NZK, skupaj do pomoči, z morebitnim povečanjem v skladu z odstavkom 5. V drugih državah članicah je enotna odobrena pomoč enaka znesku, določenem v odstavku 2, pomnoženim s količnikom. Količnik se določi tako, da se NZK, skupaj z morebitnim povečanjem v skladu z odstavkom 5, deli z dejansko proizvodnjo, upravičeno do pomoči. 03/Zv. 23 SL Uradni list Evropske unije 311 7. Z namenom preveriti količine oljčnega olja, upraviče- nega do pomoči, se za vsako tržno leto določijo pridelki oljk in oljčnega olja na homogeno proizvodno območje. (d) raziskovalno delo, še posebno tisto, ki zajema znan- stveno študijo prehranskih vidikov oljčnega olja; 8. Priznane organizacije proizvajalcev in njihova zdru- ženja se lahko združijo pri delu za določitev dejanske in določanju v odstavku 5, proizvodnje, navedene pridelkov, kakor je navedeno v odstavku 7. 9. Odstotek proizvodne pomoči, dodeljene vsem ali nekaterim proizvajalcem, se uporabi za financiranje regio- nalnih ukrepov za izboljšanje kakovosti proizvodnje oljč- nega olja in njenega vpliva na okolje v vsaki državi članici proizvajalki. Za tržna leta od 1998/99 do 2000/01 znaša odstotek, naveden v prvem pododstavku, 1,4 % proizvodne pomoči, dodeljene proizvajalcem oljčnega olja. (e) študije za oceno rezultatov promocijskih kampanj. 2. Komisija Svetu pošlje program ukrepov, ki jih name- rava sprejeti v naslednjem tržnem letu(-ih). Z namenom sestaviti program, se Komisija lahko še posebej posvetuje s telesi, specializiranimi za tržne raziskave in reklamne kampanje, ter raziskovalnimi inštituti. 3. Komisija odloča o ukrepih, navedenih v odstavku 1, po posvetovanju z Upravljalnim odborom za olja in masti v skladu s postopkom, predpisanim v členu 39. Svet s kvalificirano večino na predlog Komisije 10. predpiše splošna pravila za uporabo tega člena. 4. lahko Izdatke za ukrepe, navedene v odstavku 1, financira Skupnost po stopnji 100 % in veljajo za interven- cijo po členu 3 Uredbe (EGS) št. 729/70. 11. Pridelki, navedeni v odstavku 7, in podrobna pravila za uporabo tega člena, se določijo v skladu s postopkom, predpisanim v členu 38 te uredbe, in, kjer se to uporablja, postopkom, predpisanim v členu 13 Uredbe Sveta (EGS) št. 729/70 z dne 21. aprila 1970 o financiranju skupne kmetijske politike (*). (*) UL L 94, 28. 4. 1970, str. 13. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1287/95 (UL L 125, 8. 6. 1995, str. 1). “; 4. črtajo se členi 5a, 7 in 8; 5. člen 11 se nadomesti z naslednjim: „Člen 11 Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo 5. v skladu s postopkom, predpisanim v členu 38. “; 6. prvi odstavek člena 11a se nadomesti z naslednjim: „Posamezne države članice sprejmejo potrebne korake za kaznovanje kršitev sheme pomoči, predvidene v členu 5. Kadar o kršitvah poročajo inšpekcijski organi, predvideni v Uredbi Sveta (EGS) št. 2262/84 z dne 17. julija 1984, ki predpisujejo posebne ukrepe v zvezi z oljčnim oljem (*), države članice odločijo o ukrepih, ki jih je treba sprejeti najkasneje v 12 mesecih od poročila. (*) UL L 208, 3. 8. 1984, str. 11. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2599/97 (UL L 351, 23. 12. 1997, str. 17). “; Skupnost 1. lahko sprejme ukrepe, ki v državah članicah ali v tretjih državah posredno ali neposredno zagotavljajo informacije ali pospešujejo porabo oljčnega olja ali namiznih oljk, proizvedenih v Skupnosti. 7. člen 12 se črta; 8. člen 12a se nadomesti z naslednjim: K ukrepom, navedenim v prvem pododostavku, spadajo: lahko (a) širjenje obstoječega znanja, še posebno v zvezi s prehransko vrednostjo oljčnega olja; „Člen 12a (b) tržne raziskave za širitev trga oljčnega olja; (c) propaganda, odnosi z javnostjo in reklamne kampanje za spodbujanje porabe oljčnega olja, še posebno z namenom poudariti njegovo kakovost in kakovost proizvodov, pripravljenih z oljčnim oljem; Ob resnih motnjah na trgu v nekaterih regijah Skupnosti je za ureditev trga mogoče sprejeti sklep v skladu s postopkom, predpisanim v členu 38, za pooblastitev teles, ki nudijo zadostna jamstva in ki so jih odobrile države članice, za sklepanje pogodb za skladiščenje oljč- nega olja, ki ga tržijo. Med temi telesi bi bilo treba dati prednost skupinam proizvajalcev in njihovim združenjem, priznanim v skladu z Uredbo (ES) št. 952/97 (*). 312 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 23 Ukrepi, navedeni v prvem odstavku, se lahko uresničijo, med drugim, kadar je povprečna cena, navedena na trgu v reprezentativnem obdobju, manjša od 95 % interven- cijske cene, ki se je uporabljala v tržnem letu 1997/98. Deviško oljčno olje, ki ima največjo prosto kislost, glede na oleinsko kislino, 2 gr na 100 gr, njegove druge izpolnjujejo predpisane značilnosti za to kategorijo. značilnosti pa za pomoči, izvajanje odobrene pogodb, Znesek še in podrobna pravila za uresničevanje tega člena, posebno količin, kakovosti in trajanja skladiščenja olj, se določi po postopku, predpisanem v členu 38, na način, ki zagotavlja znaten vpliv na trg. Pomoč se lahko odobri s pomočjo razpisov. (*) UL L 142, 2. 6. 1997, str. 30. “; 9. člen 20(2) se črta; 10. črtata se zadnji pododstavek člena 20a(2) in člen 20a(4); 11. člen 20d(1) se nadomesti z naslednjim: „1. Odstotek proizvodne pomoči od zneska, izplačanega priznanim organizacijam proizvajalcev in njihovim združe- njem po tej uredbi, se zadrži. Tako pridobljeni znesek pomaga financirati dejavnosti po členu 5(7) in členu 20c. Za tržna leta od 1998/99 do 2000/01 znaša odstotek proizvodne pomoči, navedene v prvem pododstavku, 0,8 %. “; 12. člen 20d(3) se črta; 13. točka 1 Priloge se nadomesti z naslednjim: „1. Deviška oljčna olja: fizikalnimi in Olja, pridobljena iz oljk samo z mehanskimi drugimi v pogojih, posebno sredstvi toplotnih, ki ne povzročijo sprememb olja in ki niso bila drugače obdelana kakor samo oprana, prelita, centrifugirana in filtrirana, kar izključuje olja, pridob- ljena z uporabo topil ali postopkov reesterifikacije, in vsako mešanje z olji drugih vrst. Deviška oljčna olja so razvrščena in poimenovana, kakor sledi: (c) Navadno deviško oljčno olje: Deviško oljčno olje, ki ima največjo prosto kislost, glede na oleinsko kislino, 3,3 gr na 100 gr, njegove druge značilnosti pa izpolnjujejo predpi- sane značilnosti za to kategorijo. (d) Lampante deviško oljčno olje: Deviško oljčno olje, ki ima največjo prosto kislost, glede na oleinsko kislino, več kakor 3,3 gr na 100 gr in/ali druge značilnosti, ki izpolnjujejo predpi- sane značilnosti za to kategorijo. “ Člen 2 1. Ne glede na Uredbo (EGS) št. 154/75 se bo delo pri regi- stru pridelovanja oljk v tržnih letih od 1998/99 do 2000/01 osredotočilo na oblikovanje, posodabljanje in uporabo geograf- skega informacijskega sistema (GIS). GIS se oblikuje z uporabo podatkov iz registra pridelovanja oljk. Dodatni podatki se dobijo iz prijav pridelka, priloženih zahtevkom za pomoč. Informacije v GIS se geografsko določijo z uporabo računalniških fotografij iz zraka. Države članice preverijo, ali 2. informacije v prijavah pridelka ustrezajo informacijam v GIS. Če te informacije ne ustrezajo, mora država članica opraviti preverjanje in preglede na kraju samem. (a) posebno deviško oljčno olje: Deviško oljčno olje, ki ima največjo prosto kislost, glede na oleinsko kislino, 1 gr na 100 gr, njegove druge izpolnjujejo predpisane značilnosti za to kategorijo. značilnosti pa Komisija določi podrobna pravila in merila za zagotavljanje ustreznosti, navedene v prvem pododstavku, in sprejemljiva odstopanja. Predpiše tudi podrobna pravila in pogostost preve- rjanj in pregledov na kraju samem, ki se bodo opravili v vsakem od treh tržnih let od 1998/99 do 2000/01. (b) Deviško oljčno olje (na proizvodni stopnji in stopnji prodaje na debelo je mogoče uporabiti izraz ‚fino deviško olje‘): Če se med preverjanji in pregledi, navedenimi v odstavku 3. 2, ugotovi, da so informacije v prijavi pridelka nepravilne, še posebno v zvezi s številom oljčnih dreves, država članica za eno ali več tržnih let glede na velikost odstopanj uporabi: 03/Zv. 23 SL Uradni list Evropske unije 313 — zmanjšanje količine olja, upravičene do pomoči, ali Vendar se: — izključitev teh oljčnih dreves iz pomoči, — dodatna oljčna drevesa v zvezi s preureditvijo starega oljč- v skladu s pravili in kriteriji, ki jih predpiše Komisija. nega nasada ali Komisija sprejme ukrepe, ki 4. in podrobna pravila, kriterije in pogostost pregledov, ki se pred- pišejo po tem členu za tržna leta od 1998/99 do 2000/01 v skladu s postopkom, predpisanim v členu 38 Uredbe št. 136/66/EGS. jih je treba sprejeti, Ukrepi, predvideni v tem členu, se uporabijo z odstopa- (EGS) št. 2261/84 in njihovimi povezavami 5. njem od ukrepov, predpisanih v Uredbi s prijavami pridelka v zvezi s pomočjo. Člen 3 V skladu s postopkom, predpisanim v členu 38 Uredbe 1. št. 136/66/EGS, lahko Komisija sprejme ukrepe, potrebne za tekoči prehod z ureditve, ki velja za tržno leto 1997/98, na ureditev, ki izhaja iz ukrepov, uvedenih s to uredbo. Na predlog Komisije, ki bo predstavljen leta 2000, bo 2. Svet odločal o skupni ureditvi trga za olja in masti, ki bo od 1. novembra 2001 nadomestila predpise, določene z Uredbo 136/66/EGS. — nove zasaditve na področjih, zajetih v programu, ki ga je odobrila Komisija, lahko upoštevajo v nekaterih mejah, ki jih je treba določiti. Za Grčijo, Francijo in Portugalsko znašajo področja, predvidena v programih, ki jih mora odobriti Komisija, v obdobju, ki teče do 1. novembra 2001, 3 500 ha, 3 500 ha in 30 000 ha za vsako. Podrobna pravila za uporabo tega člena se sprejmejo v skladu s postopkom, predpisanim v členu 38 Uredbe št. 136/66/EGS. Člen 5 Členi 5, 11a, 12a, 13 in 20a Uredbe št. 136/66/EGS se razve- ljavijo z učinkom od 1. novembra 2001. Uredbi (EGS) št. 3089/78 in 1970/80 se razveljavita. Člen 4 Člen 6 1. V zvezi z dodatnimi oljčnimi drevesi ali ustreznimi področji, zasajenimi po 1. maju 1998, in tistimi, ki niso zajeta v prijavi o pridelavi na dan, ki ga je treba določiti, se pridelo- valcem oljk ne sme izplačati pomoč po skupni ureditvi trga za olja in masti, ki velja od 1. novembra 2001. Ta uredba začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Uporablja se od 1. novembra 1998. Uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, 20. julija 1998 Za Svet Predsednik W. MOLTERER


title: Regulamentul (CE) nr. 1688/98 al Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1749/96 al Comisiei privind aria de cuprindere geografică și demografică a indicilor armonizați ai prețurilor de consum

eurovoc_concepts:
consumer price
harmonisation of prices
household consumption
price index

formats: pdf print xhtml

text: 10/vol. 1 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 131 31998R1688 L 214/23 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 31. 7. 1998 REGULAMENTUL (CE) NR. 1688/98 AL CONSILIULUI din 20 iulie 1998 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1749/96 al Comisiei privind aria de cuprindere geografică ș(cid:13)i demografică a indicilor armonizați ai prețurilor de consum CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, întrucât Comitetul pentru programul statistic (CPS) nu a emis un aviz în termenul stabilit de preș(cid:13)edintele CPS; întrucât, în acest caz, conform procedurii stabilite la articolul 14 alineatul (2) din Regu- lamentul (CE) nr. 2494/95, Comisia înaintează Consiliului, de îndată, o propunere privind măsurile care urmează a fi luate, având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2494/95 al Consiliului din 23 octombrie 1995 privind indicii armonizați ai prețurilor de consum (1), în special articolul 4 ș(cid:13)i articolul 5 alineatul (3), ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: având în vedere propunerea Comisiei, Articolul 1 având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (2), întrucât, în baza articolului 5 alineatul (1) litera (b) din Regula- mentul (CE) nr. 2494/95, fiecare stat membru are obligația de a elabora indicii armonizați ai prețurilor de consum (IAPC) înce- pând cu indicii pe luna ianuarie 1997; întrucât obligația de a ela- bora IAPC nu afectează, în nici un fel, dreptul statelor membre de a publica indicii lor naționali de inflație nearmonizați, pe care acestea pot dori să îi folosească în scopul politicii lor naționale; întrucât Regulamentul (CE) nr. 1749/96 al Comisiei din 9 septem- brie privind măsurile inițiale de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2494/95 al Consiliului privind indicii armonizați ai prețurilor de consum (3) a limitat aria de cuprindere inițială a IAPC la acele bunuri ș(cid:13)i servicii acoperite de toate sau de majoritatea indicilor naționali ai prețurilor bunurilor de consum (IPC); întrucât Regulamentul (CE) nr. 1687/98 al Consiliului din 20 iulie 1998 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1749/96 al Comisiei privind aria de cuprindere a bunurilor ș(cid:13)i serviciilor în indicii armonizați ai prețurilor de consum (4), a stabilit că aria de cuprindere a IAPC include acele bunuri ș(cid:13)i servicii care intră în cheltuiala monetară finală pentru consumul gospodăriei; întrucât articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2494/95 dispune ca IAPC să se bazeze pe prețurile bunurilor ș(cid:13)i serviciilor oferite spre cumpărare pe teritoriul economic al statului membru, în scopul satisfacerii nemijlocite a nevoilor consumatorilor; întrucât ponderile IAPC impun definirea armonizată a ariei de cuprindere geografice ș(cid:13)i demografice a acestora; întrucât calculul indicilor prețurilor de consum ai Uniunii Mone- tare (IPCUM) ș(cid:13)i al indicilor europeni ai prețurilor de consum (IEPC) necesită un concept geografic armonizat pentru IAPC; JO L 257, 27. 10. 1995, p. 1. (1) (2) Avizul din 14 iulie 1998 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial). (3) (4) JO L 229, 10. 9. 1996, p. 3. JO L 214, 31. 7. 98, p. 12. Regulamentul (CE) nr. 1749/96 se modifică după cum urmează: 1. la articolul 2, alineatul (2) litera (a) se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: „(a) (2) prin «cheltuielile monetare finale pentru consumul gospodăriei» se înțelege acea parte din cheltuielile finale pentru consum care este efectuată: — de gospodăriile, indiferent de naționalitatea sau reș(cid:13)edința acestora ș(cid:13)i — în cadrul tranzacțiilor monetare ș(cid:13)i — pe teritoriul economic al statului membru ș(cid:13)i — pentru cumpărarea de bunuri ș(cid:13)i servicii necesare satisfacerii directe a nevoilor sau dorințelor perso- nale ș(cid:13)i — într-una din, sau în ambele perioade de timp care fac obiectul comparației. Cheltuielile monetare finale pentru consumul gospodăriei sunt descrise în anexa 1b ș(cid:13)i corespund definițiilor stabilite de Sistemul European de Conturi (SEC) din 1995 cuprins (CE) nr. 2223/96 (*). în Regulamentul (*) JO L 310, 13. 11. 1996, p. 1. ”; 2. la articolul 3, se adaugă următorul alineat: cheltuielile monetare „(3) IAPC calculați pe baza ponderilor sub-indicilor care reflectă finale pentru consumul gospodăriei efectuate de o sub-serie de gospodării, ș(cid:13)i nu de toate gospodăriile, vor fi considerați comparabili, dacă această diferență reprezintă în practică mai puțin de o miime din totalul cheltuielilor acoperite de IAPC. Toate modificările de ponderi, necesare pentru a asigura comparabilitatea în sensul prezentului alineat, se vor pune în aplicare până în luna decembrie 1999. ”; 132 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 10/vol. 1 3. la anexa 1b, punctele 1 ș(cid:13)i 2 se înlocuiesc cu următoarele texte: Articolul 2 „(1) Sectorul gospodăresc constă din gospodăriile care includ toate persoanele sau grupurile de persoane (definite la articolul 2. 76. a ș(cid:13)i articolul 2. 76. b din SCE) indiferent, în spe- cial, de tipul zonei în care trăiesc, de nivelul lor de venit, de naționalitatea Sectorul gospodăresc include ș(cid:13)i persoanele care trăiesc permanent în colectivități instituționalizate (definite la articolul 2. 76. b din SCE). Firmele nu intră în acest sector. sau statutul rezident. lor de economic la (2) Teritoriul articolul 2. 05 din SCE, cu mențiunea că acesta include enclavele extrateritoriale aflate între granițele țării ș(cid:13)i exclude enclavele teritoriale situate în restul lumii. ” corespunde definiției de Ținând cont de punctul de vedere al comitetului constituit în baza Deciziei 89/382/CEE, Euratom (1), Comisia întocmeș(cid:13)te un raport, în termen de doi ani de la intrarea în vigoare a prezentului regulament, pe care îl înaintează Consiliului. Raportul analizează modul în care funcționează dispozițiile prezentului regulament. În urma acestui raport, Comisia poate, dacă este cazul, să înainteze Consiliului inițiative corespunzătoare de modificare a prezentului regulament. Articolul 3 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării sale în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 20 iulie 1998. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele W. MOLTERER (1) JO L 181, 28. 6. 1989, p. 47


title: Directiva 98/59/CE do Conselho de 20 de Julho de 1998 relativa à aproximação das legislações dos Estados-membros respeitantes aos despedimentos colectivos

eurovoc_concepts:
approximation of laws
cessation of trading
collective dismissal
job cuts
worker consultation
worker information

text: L 225/16 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12. 8. 98 DIRECTIVA 98/59/CE DO CONSELHO de 20 de Julho de 1998 relativa (cid:133) aproxima(cid:135)(cid:209)o das legisla(cid:135)(cid:210)es dos Estados-membros respeitantes aos despedimentos colectivos O CONSELHO DA UNI(cid:212)O EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 100º, Tendo em conta a proposta da Comiss(cid:209)o, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu (1), Tendo em conta o parecer do Comit(cid:130) Econ(cid:155)mico e Social (2), (1) Considerando que, por motivos de l(cid:155)gica e clareza, (cid:130) conveniente proceder (cid:133) codifica(cid:135)(cid:209)o da Directiva 75/129/CEE do Conselho, de 17 de Janeiro de 1975, relativa (cid:133) aproxima(cid:135)(cid:209)o das legisla(cid:135)(cid:210)es dos Estados-membros respeitantes aos despedimentos colectivos (3); (2) Considerando que se deve refor(cid:135)ar a protec(cid:135)(cid:209)o dos trabalhadores em caso de despedimento colectivo, tendo em conta a necessidade de um desenvolvi- mento econ(cid:155)mico e social equilibrado na Comuni- dade; (3) Considerando que, apesar de uma evolu(cid:135)(cid:209)o conver- gente, subsistem diferen(cid:135)as entre as disposi(cid:135)(cid:210)es em vigor nos Estados-membros no que respeita (cid:133)s modalidades e ao processo dos despedimentos colectivos, bem como (cid:133)s medidas suscept(cid:146)veis de atenuar as consequ(cid:136)ncias destes despedimentos para os trabalhadores; (4) Considerando que estas diferen(cid:135)as podem ter uma incid(cid:136)ncia directa no funcionamento do mercado interno; (5) Considerando que a Resolu(cid:135)(cid:209)o do Conselho de 21 de Janeiro de 1974, respeitante a um programa de ac(cid:135)(cid:209)o social (4), prev(cid:136) uma directiva para a aproxi- ma(cid:135)(cid:209)o das legisla(cid:135)(cid:210)es dos Estados-membros rela- tivas aos despedimentos colectivos; (6) Considerando que a Carta comunit(cid:145)ria dos direitos sociais fundamentais dos trabalhadores, adoptada na reuni(cid:209)o do Conselho Europeu realizada em Estrasburgo, em 9 de Dezembro de 1989, pelos chefes de Estado ou de Governo de onze Estados- -membros declara, nomeadamente, no primeiro par(cid:145)grafo, primeira frase, e no segundo par(cid:145)grafo do seu ponto 7, no primeiro par(cid:145)grafo do seu ponto 17 e no terceiro travess(cid:209)o do seu ponto 18; «7. A concretiza(cid:135)(cid:209)o do mercado interno deve conduzir a uma melhoria das condi(cid:135)(cid:210)es da vida e de trabalho dos trabalhadores na Comunidade Europeia. Esta melhoria deve implicar, nos casos em que tal for necess(cid:145)rio, o desenvolvimento de certos do trabalho, designadamente os relacionados com os processos de despedimento colectivo ou as fal(cid:136)ncias. regulamenta(cid:135)(cid:209)o aspectos da (. ) 17. A informa(cid:135)(cid:209)o, a consulta e a participa(cid:135)(cid:209)o dos desenvolvidas devem ser trabalhadores segundo regras adequadas e tendo em conta as pr(cid:145)ticas em vigor nos diferentes Estados- -membros. (. ) 18. A informa(cid:135)(cid:209)o, a consulta e a participa(cid:135)(cid:209)o refe- ridas devem ser accionadas em tempo (cid:156)til, nomeadamente nos seguintes casos: ((cid:190). ) ((cid:190). ) (cid:190) por ocasi(cid:209)o de processos de despedimento colectivo, ((cid:190). )»; (7) Considerando que (cid:130) necess(cid:145)rio, portanto, promover esta aproxima(cid:135)(cid:209)o numa via de progresso, nos termos do artigo 117º do Tratado; (8) Considerando que, para o c(cid:145)lculo do n(cid:156)mero de despedimentos previsto na defini(cid:135)(cid:209)o de despedi- mentos colectivos na acep(cid:135)(cid:209)o da presente directiva, conv(cid:130)m equiparar a despedimentos outras formas de cessa(cid:135)(cid:209)o do contrato de trabalho por iniciativa do empregador, desde que o n(cid:156)mero de despedi- mentos seja, pelo menos, de cinco; (9) Considerando que (cid:130) conveniente prever que a igualmente presente directiva seja, em princ(cid:146)pio, aplic(cid:145)vel aos despedimentos colectivos resultantes da cessa(cid:135)(cid:209)o das actividades do estabelecimento determinada por decis(cid:209)o judicial; (1) JO C 210 de 6. 7. 1998. (2) JO C 158 de 26. 5. 1997, p. 11. (3) JO L 48 de 22. 2. 1975, p. 29. Directiva alterada pela Direc- tiva 92/56/CEE (JO L 245 de 26. 8. 1992, p. 3). (4) JO C 13 de 12. 2. 1974, p. 1. (10) Considerando que (cid:130) conveniente dar aos Estados- -membros a possiblidade de prever que os repre- trabalhadores possam recorrer a sentantes dos 12. 8. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 225/17 peritos em virtude da complexidade t(cid:130)cnica das mat(cid:130)rias suscept(cid:146)veis de informa(cid:135)(cid:209)o e de consulta; (11) Considerando que (cid:130) conveniente assegurar que as obriga(cid:135)(cid:210)es dos empregadores em mat(cid:130)ria de infor- ma(cid:135)(cid:209)o, de consulta e de notifica(cid:135)(cid:209)o sejam aplic(cid:145)veis independentemente do facto de a decis(cid:209)o relativa aos despedimentos colectivos emanar do empre- gador ou de uma empresa que sobre ele exer(cid:135)a uma actividade de controlo; (12) Considerando que (cid:130) conveniente que os Estados- -membros zelem por que os representantes dos trabalhadores e/ou os trabalhadores tenham (cid:133) sua disposi(cid:135)(cid:209)o processos administrativos e/ou judiciais destinados a assegurar a observ(cid:131)ncia das obriga(cid:135)(cid:210)es institu(cid:146)das pela presente directiva; (13) Considerando que a presente directiva n(cid:209)o deve prejudicar as obriga(cid:135)(cid:210)es dos Estados-membros rela- tivas aos prazos de transposi(cid:135)(cid:209)o das directivas que figuram no anexo I, parte B, Para o c(cid:145)lculo do n(cid:156)mero de despedimentos previsto no primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a), s(cid:209)o equiparadas a despedi- mentos as cessa(cid:135)(cid:210)es do contrato de trabalho por iniciativa do empregador por um ou v(cid:145)rios motivos n(cid:209)o inerentes (cid:133) pessoa dos trabalhadores, desde que o n(cid:156)mero de despedi- mentos seja, pelo menos, de cinco. 2. A presente directiva n(cid:209)o (cid:130) aplic(cid:145)vel: a) Aos despedimentos colectivos efectuados no (cid:131)mbito de contratos de trabalho a prazo ou (cid:133) tarefa, salvo se estes despedimentos forem efectuados antes do termo ou do cumprimento destes contratos; b) Aos trabalhadores das administra(cid:135)(cid:210)es p(cid:156)blicas ou dos estabelecimentos de direito p(cid:156)blico (ou das entidades equivalentes nos Estados-membros que n(cid:209)o conhe(cid:135)am esta no(cid:135)(cid:209)o); c) As tripula(cid:135)(cid:210)es dos navios de mar. SECÇ(cid:212)O II ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA: Informa(cid:135)(cid:209)o e consulta SECÇ(cid:212)O I Artigo 2º Defini(cid:135)(cid:210)es e (cid:131)mbito de aplica(cid:135)(cid:209)o Artigo 1º 1. Para efeitos da aplica(cid:135)(cid:209)o da presente directiva: a) Entende-se por «despedimentos colectivos» os despedi- mentos efectuados por um empregador, por um ou v(cid:145)rios motivos n(cid:209)o inerentes (cid:133) pessoa dos trabalha- dores, quando o n(cid:156)mero de despedimentos abranger, segundo a escolha efectuada pelos Estados-membros: i) ou, num per(cid:146)odo de 30 dias: (cid:190) no m(cid:146)nimo 10 trabalhadores, nos estabeleci- mentos que empreguem habitualmente mais de 20 e menos de 100, (cid:190) no m(cid:146)nimo 10 % do n(cid:156)mero dos trabalhadores, nos estabelecimentos que empreguem habitual- mente no m(cid:146)nimo 100 e menos de 300 traba- lhadores, (cid:190) no m(cid:146)nimo 30 trabalhadores, nos estabeleci- mentos que empreguem habitualmente no m(cid:146)nimo 300; 1. Sempre que tenciona efectuar despedimentos colec- tivos, a entidade patronal (cid:130) obrigada a consultar em tempo (cid:156)til os representantes dos trabalhadores, com o objectivo de chegar a um acordo. 2. As consultas incidir(cid:209)o, pelo menos, sobre as possibi- lidades de evitar ou de reduzir os despedimentos colec- tivos, bem como sobre os meios de atenuar as suas conse- qu(cid:136)ncias recorrendo a medidas sociais de acompanha- mento destinadas, nomeadamente, a auxiliar a reinte- gra(cid:135)(cid:209)o ou reconvers(cid:209)o dos trabalhadores despedidos. Os Estados-membros podem prever que os representantes dos trabalhadores possam recorrer a peritos, nos termos das legisla(cid:135)(cid:210)es e/ou pr(cid:145)ticas nacionais. 3. Para que os representantes dos trabalhadores possam formular propostas construtivas, o empregador deve, em tempo (cid:156)til, no decurso das consultas: a) Facultar-lhes todas as informa(cid:135)(cid:210)es necess(cid:145)rias; e b) Comunicar-lhes, sempre por escrito: i) os motivos do despedimento previsto, ii) ou, num per(cid:146)odo de 90 dias, no m(cid:146)nimo 20 traba- lhadores, qualquer que seja o n(cid:156)mero de trabalha- dores habitualmente empregados nos estabeleci- mentos em quest(cid:209)o; b) Entende-se por «representantes dos trabalhadores» os representantes dos trabalhadores previstos pela legis- la(cid:135)(cid:209)o ou pela pr(cid:145)tica dos Estados-membros. ii) o n(cid:156)mero e as categorias dos trabalhadores a despedir, iii) o n(cid:156)mero e as categorias dos trabalhadores habitu- almente empregados, iv) o per(cid:146)odo durante o qual se pretende efectuar os despedimentos, L 225/18 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12. 8. 98 v) os crit(cid:130)rios a utilizar na selec(cid:135)(cid:209)o dos trabalhadores a despedir, na medida em que as leis e/ou pr(cid:145)ticas nacionais d(cid:136)em essa compet(cid:136)ncia ao empregador, vi) o m(cid:130)todo previsto para o c(cid:145)lculo de qualquer even- tual indemniza(cid:135)(cid:209)o de despedimento que n(cid:209)o a que decorre das leis e/ou pr(cid:145)ticas nacionais. O empregador deve remeter c(cid:155)pia (cid:133) autoridade p(cid:156)blica competente pelo menos dos elementos da comunica(cid:135)(cid:209)o escrita previstos nas subal(cid:146)neas i) a v) da al(cid:146)nea b). 4. As obriga(cid:135)(cid:210)es previstas nos n(cid:16) 1, 2 e 3 s(cid:209)o aplic(cid:145)veis independentemente de a decis(cid:209)o dos despedimentos colectivos ser tomada pelo empregador ou por uma empresa que o controle. Artigo 4º 1. Os despedimentos colectivos, de cujo projecto tenha sido notificada a autoridade p(cid:156)blica competente, n(cid:209)o podem produzir efeitos antes de decorridos 30 dias ap(cid:155)s a notifica(cid:135)(cid:209)o prevista no nº 1 do artigo 3º e devem respeitar as disposi(cid:135)(cid:210)es reguladoras dos direitos individuais em mat(cid:130)ria de aviso pr(cid:130)vio de despedimento. autoridade Os Estados-membros podem conceder p(cid:156)blica competente a faculdade de reduzir o prazo refe- rido no primeiro par(cid:145)grafo deste n(cid:156)mero. (cid:133) 2. A autoridade p(cid:156)blica competente aproveitar(cid:145) o prazo referido no nº 1 para procurar solu(cid:135)(cid:210)es para os problemas criados pelos despedimentos colectivos previstos. Quanto (cid:133)s alegadas infrac(cid:135)(cid:210)es (cid:133)s obriga(cid:135)(cid:210)es de infor- ma(cid:135)(cid:209)o, consulta e notifica(cid:135)(cid:209)o previstas na presente direc- tiva, n(cid:209)o ser(cid:145) tomada em considera(cid:135)(cid:209)o qualquer justifi- ca(cid:135)(cid:209)o do empregador fundamentada no facto de as infor- ma(cid:135)(cid:210)es necess(cid:145)rias n(cid:209)o lhe terem sido fornecidas pela empresa cuja decis(cid:209)o deu origem dos despedimentos colectivos. 3. Quando o prazo inicial previsto no nº 1 for inferior a 60 dias, os Estados-membros podem conceder (cid:133) autori- dade p(cid:156)blica competente a faculdade de determinar a dilata(cid:135)(cid:209)o do prazo inicial at(cid:130) 60 dias ap(cid:155)s a notifica(cid:135)(cid:209)o, sempre que se verifique o risco de n(cid:209)o se encontrar, no prazo inicial, solu(cid:135)(cid:209)o para os problemas criados pelos despedimentos colectivos previstos. SECÇ(cid:212)O III Os Estados-membros podem conceder autoridade p(cid:156)blica competente mais amplas faculdades de dilata(cid:135)(cid:209)o de prazo. (cid:133) Processo de despedimento e colectivo O empregador deve ser informado da dilata(cid:135)(cid:209)o e dos seus motivos antes de expirar o prazo inicial previsto no nº 1. Artigo 3º 1. O empregador deve notificar por escrito a autoridade p(cid:156)blica competente de qualquer projecto de despedi- mento colectivo. No entanto, os Estados-membros podem prever que, caso de um projecto de despedimento colectivo resultante da cessa(cid:135)(cid:209)o das actividades de um estabelecimento na sequ(cid:136)ncia de uma decis(cid:209)o judicial, o empregador seja obrigado a notificar por escrito a autoridade p(cid:156)blica competente apenas se esta a solicitar. A notifica(cid:135)(cid:209)o deve conter todas as informa(cid:135)(cid:210)es (cid:156)teis respeitantes ao projecto de despedimento colectivo e (cid:133)s consultas aos representantes dos trabalhadores previstas no artigo 2º, nomeadamente, os motivos do despedi- mento, o n(cid:156)mero de trabalhadores a despedir, o n(cid:156)mero dos trabalhadores habitualmente empregados e o per(cid:146)odo no decurso do qual se pretende efectuar os despedi- mentos. 2. O empregador deve remeter aos representantes dos trabalhadores uma c(cid:155)pia da notifica(cid:135)(cid:209)o prevista no nº 1. Os representantes dos trabalhadores podem transmitir as suas eventuais observa(cid:135)(cid:210)es (cid:133) autoridade p(cid:156)blica compe- tente. 4. Os Estados-membros n(cid:209)o s(cid:209)o obrigados a aplicar o presente artigo em caso de despedimentos colectivos resultantes da cessa(cid:135)(cid:209)o das actividades de um estabeleci- mento, quando esta resultar de uma decis(cid:209)o judicial. SECÇ(cid:212)O IV Disposi(cid:135)(cid:210)es finais Artigo 5º A presente directiva n(cid:209)o prejudica a faculdade que os Estados-membros t(cid:136)m de aplicar ou de introduzir disposi- (cid:135)(cid:210)es legislativas, regulamentares ou administrativas mais favor(cid:145)veis aos trabalhadores ou de permitir ou promover a aplica(cid:135)(cid:209)o de disposi(cid:135)(cid:210)es convencionais mais favor(cid:145)veis aos trabalhadores. Artigo 6º Os Estados-membros devem prever a exist(cid:136)ncia de proce- dimentos administrativos e/ou judiciais para fazer cumprir as obriga(cid:135)(cid:210)es institu(cid:146)das pela presente directiva a que possam recorrer os representantes dos trabalhadores e/ou os trabalhadores. 12. 8. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 225/19 Artigo 7º Artigo 9º Os Estados-membros comunicar(cid:209)o (cid:133) Comiss(cid:209)o o texto das disposi(cid:135)(cid:210)es essenciais de direito interno j(cid:145) adoptadas ou que vierem a adoptar no dom(cid:146)nio regulado pela presente directiva. A presente directiva entra em vigor no vig(cid:130)simo dia seguinte ao da sua publica(cid:135)(cid:209)o no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo 10º Artigo 8º Os Estados-membros s(cid:209)o os destinat(cid:145)rios da presente directiva. 1. As directivas que constam da parte A do anexo I, s(cid:209)o revogadas, sem preju(cid:146)zo das obriga(cid:135)(cid:210)es dos Estados- -membros relativamente aos prazos de transposi(cid:135)(cid:209)o das referidas directivas que constam da parte B do anexo I. 2. As refer(cid:136)ncias feitas (cid:133)s directivas revogadas devem entender-se como feitas (cid:133) presente directiva e ser lidas de acordo com o quadro de correspond(cid:136)ncia que consta do anexo II. Feito em Bruxelas, em 20 de Julho de 1998. Pelo Conselho O Presidente W. MOLTERER L 225/20 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 12. 8. 98 ANEXO I PARTE A Directivas revogadas (referidas no artigo 8º) Directiva 75/129/CEE do Conselho e sua modifica(cid:135)(cid:209)o: Directiva 92/56/CEE do Conselho. PARTE B Lista dos prazos de transposi(cid:135)(cid:209)o para o direito nacional (referidas no artigo 8º) Directiva Data limite de transposi(cid:135)(cid:209)o 75/129/CEE (JO L 48 de 22. 2. 1975, p. 29) 19 de Fevereiro de 1977 92/56/CEE (JO L 245 de 26. 8. 1992, p. 3) 24 de Junho de 1994 12. 8. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 225/21 ANEXO II QUADRO DE CORRESPOND(cid:219)NCIA Directiva 75/129/CEE Presente directiva Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a), primeiro travess(cid:209)o, ponto 1 Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a) i), primeiro travess(cid:209)o Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a), primeiro travess(cid:209)o, ponto 2 Artigo 1, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a) i), segundo travess(cid:209)o Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a), primeiro travess(cid:209)o, ponto 3 Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a) i), terceiro travess(cid:209)o Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a), segundo travess(cid:209)o Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea a) ii) Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea b) Artigo 1º, nº 1, primeiro par(cid:145)grafo, al(cid:146)nea b) Artigo 1º, nº 1, segundo par(cid:145)grafo Artigo 1º, nº 1, segundo par(cid:145)grafo Artigo 1º, nº 2 Artigo 1º, nº 2 Artigo 2º Artigo 3º Artigo 4º Artigo 5º Artigo 5ºA Artigo 6º, nº 1 Artigo 6º, nº 2 Artigo 7º (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) Artigo 2º Artigo 3º Artigo 4º Artigo 5º Artigo 6º (cid:190) Artigo 7º (cid:190) Artigo 8º Artigo 9º Artigo 10º Anexo I Anexo II


title: Rådets forordning (EF) nr. 1636/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2075/92 om den fælles markedsordning for råtobak

eurovoc_concepts:
EU control
agricultural guidance
common organisation of markets
tobacco

text: 28. 7. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 210/23 R(cid:143)DETS FORORDNING (EF) Nr. 1636/98 af 20. juli 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 2075/92 om den fælles markedsordning for r(cid:134)tobak R(cid:143)DET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og ud fra følgende betragtninger: (1) Ifølge artikel 26 i forordning (EØF) nr. 2075/92 (3), skal Kommissionen forelægge forslag om præmie- ordningen og den fælles markedsordning for r(cid:134)tobak; kvoteordningen for (2) den nuværende markedssituation for r(cid:134)tobak er kendetegnet ved, at udbuddet ikke svarer til efter- spørgslen, hvilket i vidt omfang skyldes EF-produk- tionens manglende kvalitet; denne situation nødven- diggør, at der gennemføres en grundlæggende reform af sektoren, der kan gøre det muligt at forbedre dens økonomiske situation; denne reform g(cid:134)r ud p(cid:134), at EF-støtten skal gøres afhængig af produktionens kvalitet, at kvoteordningen skal smidiggøres og for- enkles, at kontrollen skal udbygges, og at der skal tages større hensyn til folkesundheden og miljøet; (3) der bør foretages en forhøjelse af præmien til flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der dyrkes i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig; R(cid:134)det nedsætter garantitærsklerne for disse medlemsstater efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, for at sikre at budgetneutraliteten opretholdes; (4) for at tilskynde til en forbedring af kvaliteten og en forøgelse af værdien af EF-produktionen, samtidig med at producenterne sikres indkomststøtte, bør udbetalingen af en del af præmien gøres afhængig af tobaksproduktionens af denne graduering kan variere afhængigt af sorterne og de meldemsstater, hvor tobakken dyrkes; hvis gradue- ringen skal være effektiv, m(cid:134) den ledsages af en udsvingsmargen; der bør fastsættes en overgangspe- værdi; omfanget riode i betragtning af omfanget af ændringerne; denne ordning bør gennemføres i producentsam- menslutningerne, idet det gøres muligt at sammen- ligne den markedspris, hver enkelt producent opn(cid:134)r; (5) det er nødvendigt at udbygge kontrollen inden for tobakssektoren, at præcisere definitionen af begre- berne »producent«, »virksomhed, som foretager den første forarbejdning« og »første tobaksforarbejdning« og at give kontrolorganerne adgang til alle oplysnin- ger, som er relevante for udførelsen af deres opgaver; (6) der bør indføres en ordning, hvorefter der bydes p(cid:134) tobakspriserne i dyrkningskontrakterne, s(cid:134)ledes at kontrakterne bedst muligt kommer til at afspejle markedsvilk(cid:134)rene; denne ordning bør gøres frivillig for medlemsstaterne under hensyntagen til de forskellige strukturer; (7) forarbejdningsvirksomheden spiller gennem sin deltagelse i fastsættelsen af købsprisen p(cid:134) den leve- rede tobak en central rolle i fastsættelsen af niveauet for den præmie, der skal udbetales til hver enkelt producent; den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, nyder indirekte godt af EF-støtten, n(cid:134)r den køber et subventioneret produkt; de nationale myndigheder bør kunne tage passende forholdsregler over ikke for de forarbejdningsvirksomheder, der overholder EF-lovgivningen; til dette form(cid:134)l bør der indføres en ordning for godkendelse af virksomhe- der, som foretager den første forarbejdning, og som kan undertegne dyrkningskontrakter; godkendelsen bør inddrages, hvis de gældende bestemmelser ikke overholdes; (8) for at forenkle administrationen i sektoren bør producentsammenslutningen st(cid:134) for udbetalingen af den variable del af præmien til producenterne samt fordele produktionskvoterne mellem sine medlem- mer; (9) det bør være muligt at overføre produktionskvoter mellem producenter for at forbedre produktions- strukturerne; endvidere bør der indføres et system for opkøb af kvoter, som vil kunne være til gavn for de producenter, som ønsker at forlade sektoren, og som ikke kan finde købere til deres egne kvoter; (1) EFT C 108 af 7. 4. 1998, s. 87. (2) EFT C 210 af 6. 7. 1998. (3) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 70. Forordningen en senest æn- dret ved forordning (EF) nr. 2595/97 (EFT L 351 af 23. 12. 1997, s. 11). (10) det er nødvendigt at sikre, at der tages hensyn til folkesundheden og miljøet; til dette form(cid:134)l bør der ske en fordobling af det præmiebeløb, der tilbage- L 210/24 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 7. 98 til finansiering af holdes fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for r(cid:134)tobak; særstøtten bør ogs(cid:134) anvendes til ikke blot at hjælpe producent- sammenslutningerne med at varetage de nye forvalt- ningsopgaver, der p(cid:134)hviler dem, men ogs(cid:134) til finansi- ering af foranstaltninger til beskyttelse af miljøet — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Forordning (EØF) nr. 2075/92 ændres s(cid:134)ledes: 1) Artikel 3, stk. 1 og 2, affattes s(cid:134)ledes: Fra 1999-høsten anvendes der en præmieord- »1. ning med et præmiebeløb for alle tobakssorter i samme gruppe. 2. Der ydes dog et tillægsbeløb for flue cured, light air cured og dark air cured tobak, der er dyrket i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig. Beløbet er lig med 65 % af differencen mellem den præmie, der ydes for disse tobakssorter i henhold til stk. 1, og præmien for 1992-høsten. « 2) Følgende artikel indsættes: »Artikel 4a Præmien omfatter et 1. beløb og en særstøtte. fast beløb, et variabelt 2. Det variable præmiebeløb udgør mellem 30 og 45 % af den samlede præmie. Den variable del indføres gradvis indtil 2001-høsten. Den variable del kan inden for dette interval afpasses efter sortsgruppe og medlemsstat. 3. Det faste præmiebeløb udbetales enten til producentsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen, eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning. 4. Det variable præmiebeløb udbetales til produ- centsammenslutningen, der videregiver det til de enkelte medlemmer af sammenslutningen afhængigt af den købspris, som den virksomhed, som foretager den sin individuelle produktion. forarbejdning, betalt første har for 5. Der ydes en særstøtte til producentsammenslut- ningen p(cid:134) højst 2 % af den samlede præmie. « 3) Artikel 6 og 7 affattes s(cid:134)ledes: bejdning, og p(cid:134) den anden side en producentsam- menslutning eller en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning. 2. I denne forordning forst(cid:134)s ved: — »producent«: en individuel producent, der ikke er medlem af en sammenslutning, en individuel producent, der er medlem af en sammenslutning, og en producentsammenslutning, som leverer sin produktion af r(cid:134)tobak til en virksomhed, som foretager den første forarbejdning, inden for rammerne af en dyrkningskontrakt fysisk eller enhver godkendt — »virksomhed, som foretager den første forarbejd- ning«: juridisk person, som foretager den første tobaksforarbejd- ning, og som p(cid:134) egne vegne og for egen regning driver en eller flere virksomheder, der foretager den første forarbejdning af r(cid:134)tobak med installa- tioner og udstyr, der er egnet til dette form(cid:134)l — »første tobaksforarbejdning«: forarbejdning af r(cid:134)to- bak, som en producent har leveret, til et stabilt produkt, der kan oplagres og pakkes i ensartede baller, og som har en kvalitet, der opfylder de endelige brugeres (fabrikkernes) krav. 3. Dyrkningskontrakten følgende: skal mindst omfatte — en forpligtelse indg(cid:134)et af den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, til at betale producenten den købspris, der svarer til kvalitets- sorteringen — en forpligtelse indg(cid:134)et af producenten til at levere forarbejdningsvirksomheden r(cid:134)tobak, der opfylder de kontraktlige kvalitetskrav. 4. Medlemsstatens kompetente organ udbetaler, n(cid:134)r det har f(cid:134)et forelagt et bevis p(cid:134), at tobakken er leveret, og det i stk. 3, første led, omhandlede beløb er udbetalt: — det faste præmiebeløb til producentsammenslut- ningen eller til hver enkelt producent, der ikke er medlem af en sammenslutning — det variable præmiebeløb og særstøtten til produ- centsammenslutningen. Imidlertid kan præmien i en overgangsperiode p(cid:134) højst to høster udbetales gennem den virksomhed, som foretager den første forarbejdning. 5. Medlemsstaten kan, s(cid:134)fremt dens strukturer taler for det, anvende en ordning, hvorefter der bydes p(cid:134) dyrkningskontrakterne; ordningen skal omfatte alle de i stk. 1 omhandlede kontrakter, der er indg(cid:134)et inden begyndelsen af leveringen af tobakken. »Artikel 6 Artikel 7 1. Dyrkningskontrakten indg(cid:134)s mellem p(cid:134) den ene side en virksomhed, som foretager den første forar- Gennemførelsesbestemmelserne vedtages efter proceduren i artikel 23. til dette afsnit 28. 7. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 210/25 Gennemførelsesbestemmelserne omfatter bl. a. gende: føl- — afgrænsning af produktionsomr(cid:134)derne for hver sort — de kvalitetskrav, den leverede tobak skal opfylde — dyrkningskontraktens yderligere indhold og fristen for dens indg(cid:134)else 4. Medlemsstaterne kan inden udløbet af fristen for dyrkningskontrakternes indg(cid:134)else opn(cid:134) tilladelse til at overføre garantitærskelmængder, til en anden sortsgruppe. stk. 3, jf. Medmindre stk. 3 anvendes, giver en nedsættelse af garantitærskelmængden p(cid:134) en ton for en sortsgruppe anledning til en forhøjelse p(cid:134) højst en ton for en anden sortsgruppe. — eventuelt krav om en sikkerhed, som producenten skal stille, samt betingelserne for sikkerhedens stillelse og frigivelse, hvis der ansøges om forskud Overførslen af garantitærskelmængder fra en sorts- gruppe til en anden kan ikke medføre yderligere udgifter for EUGFL. — fastsættelsen af den variable præmie — de særlige betingelser for ydelse af præmien, hvis dyrkningskontrakten indg(cid:134)s med en producent- sammenslutning — de foranstaltninger, der skal træffes, hvis produ- centen eller den virksomhed, som foretager den første forarbejdning, ikke opfylder de forpligtelser, der p(cid:134)hviler dem i henhold til retsforskrifter — iværksættelsen af den ordning, hvorefter der bydes p(cid:134) dyrkningskontrakterne, herunder første købers mulighed for at dække eventuelle bud. « 4) Artikel 8-14 affattes s(cid:134)ledes: »Artikel 8 Der fastsættes en samlet og maksimal garantitærskel for Fællesskabet p(cid:134) 350 600 tons r(cid:134)tobak i blade pr. høst. Inden for denne tærskelmængde fastsætter R(cid:134)det for tre p(cid:134) hinanden følgende høster efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, særlige garantitærskler for de enkelte sortsgrupper. Artikel 9 For at sikre, at garantitærsklerne overholdes, 1. indføres der en ordning med produktionskvoter. R(cid:134)det 2. traktatens fordeler efter proceduren i artikel 43, stk. 2, for tre p(cid:134) hinanden følgende høster de mængder, der er til r(cid:134)dighed for hver sortsgruppe, mellem producentmedlemsstaterne. P(cid:134) grundlag af de mængder, der er fastsat i 3. medfør af stk. 2, jf. dog stk. 4 og 5, fordeler medlems- staterne produktionskvoterne mellem de individuelle producenter, der ikke er medlemmer af en sammen- slutning, og producentsammenslutningerne i forhold til gennemsnittet af de mængder, som hver enkelt producent har leveret til forarbejdning i de tre (cid:134)r, der g(cid:134)r forud for (cid:134)ret for den seneste høst, opdelt efter sortsgruppe. De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 23. for 5. Der oprettes hvilken reglerne for anvendelsen fastsættes efter proceduren i artikel 23. en national kvotereserve, Artikel 10 1. Der kan ikke ydes nogen præmie for mængder, som ligger ud over producentens kvote. Uanset stk. 1 kan en producent for hver sorts- 2. gruppe levere sin overskudsproduktion, dog højst 10 % af sin kvote, idet dette overskud kan nyde godt af præmien for den efterfølgende høst, hvis den p(cid:134)gældende i forbindelse med den efterfølgende høst nedsætter sin produktion tilsvarende, s(cid:134)ledes at de sammenlagte kvoter for de p(cid:134)gældende to høster ikke overskrides. 3. Medlemsstaterne skal have nøjagtige oplysninger om alle de individuelle producenters produktion, s(cid:134)ledes at der i givet fald kan tildeles dem produk- tionskvoter. 4. Inden for den enkelte producentmedlemsstat kan der overdrages produktionskvoter mellem indivi- duelle producenter. Artikel 11 Gennemførelsesbestemmelserne vedtages efter proceduren i artikel 23. til dette afsnit AFSNIT III Omstilling af produktionen Artikel 12 Særstøtten, jf. artikel 4a, udbetales til producentsam- menslutningen med henblik p(cid:134) at forbedre hensynet til miljøet, bidrage til at fremme kvaliteten af dens produktion og styrke dens forvaltning samt for at sikre, at fællesskabsbestemmelserne overholdes inden for sammenslutningen. L 210/26 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 7. 98 Artikel 13 1. Der oprettes en fællesskabsfond for tobak, som finansieres ved en tilbageholdelse i præmien p(cid:134) 2 %. Fonden finansierer 2. følgende omr(cid:134)der: foranstaltninger p(cid:134) bl. a. a) bekæmpelse af tobaksrygning, herunder informa- tion af offentligheden om de farer, der er knyttet til tobaksforbrug b) — forskning vedrørende dyrkning af r(cid:134)tobak, bl. a. for at skabe eller udvikle sorter og dyrknings- metoder, som er mindre sundhedsskadelige og bedre tilpasset markedsforholdene, og fremme hensynet til miljøet — indførelse eller udvikling af alternative anven- delsesmuligheder for r(cid:134)tobak c) undersøgelser af, hvilke muligheder producenter af r(cid:134)tobak har for at omstille sig til andre afgrøder eller andre former for erhvervsvirksomhed d) formidling af de resultater, der er opn(cid:134)et p(cid:134) de i litra a), b) og c) nævnte omr(cid:134)der, til de nationale myndigheder og de berørte sektorer. Artikel 14 1. For at lette omstillingen for producenter, der p(cid:134) individuel basis frivilligt beslutter at forlade sektoren, indføres der et program for opkøb af kvoter med en tilsvarende nedsættelse af de garantitærskler, der er omhandlet i artikel 8. — særstøttens anvendelse, navnlig vedrørende en hensigtsmæssig fordeling af ressourcerne mellem de m(cid:134)l, der er fastsat i artikel 12, stk. 1 — fastsættelsen af prisniveauet for opkøb af kvoter, som ikke m(cid:134) tilskynde alt for mange producenter til at forlade sektoren — afgrænsning efter indstilling fra en medlemsstat af sorts- følsomme produktionsomr(cid:134)der friholdes for grupper af høj kvalitet, der skal kvoteopkøb, hvilket ikke m(cid:134) berøre mere end 25 % af garantitærsklen for den p(cid:134)gældende medlemsstat og/eller — fastsættelsen af en periode p(cid:134) højst fire m(cid:134)neder fra tidspunktet for den enkelte producents tilken- degivelse af ønsket om at afhænde sin kvote og løbet af denne periode det bekendtgør medlemsstaten, at kvoten er udbudt til salg, s(cid:134)ledes at andre producenter har mulighed for at købe kvoten, før den opkøbes. « faktiske opkøb; i 6) Titlen p(cid:134) afsnit V affattes s(cid:134)ledes: »AFSNIT V Kontrolforanstaltninger«. 7) Artikel 17 affattes s(cid:134)ledes: »Artikel 17 1. Medlemsstaterne træffer alle fornødne foranstalt- ninger for at kontrollere og sikre, at fællesskabsbe- stemmelserne for r(cid:134)tobak overholdes. 2. Der kan inden for rammerne af Fællesskabets strukturpolitik iværksættes strukturelle udviklingspro- grammer at muliggøre omstillingen i vanskeligt stillede tobaksomr(cid:134)der til andre former for erhvervsvirksomhed. « landdistrikter for i 5) Følgende artikel indsættes: »Artikel 14a Gennemførelsesbestemmelserne afsnit vedtages efter proceduren i artikel 23. Gennemførel- sesbestemmelserne omfatter bl. a. regler for: dette til — fastsættelsen af særstøttens størrelse — fastlæggelsen af, hvilke producentsammenslut- ninger der kan modtage særstøtte — betingelserne for anerkendelse af sammenslut- ninger 2. Medlemsstaterne godkendelses- system for de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og som har tilladelse til at undertegne dyrkningskontrakter. fastsætter et inddrager godkendelse, En medlemsstat 3. forarbejdningsvirk- virksomheden somhedens forsætligt eller som følge af grov uagtsomhed ikke overholder fællesskabsbestemmelserne i sektoren for r(cid:134)tobak. s(cid:134)fremt 4. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foran- staltninger sikre, at kontrolorganerne kan kontrollere, at fællesskabsbestemmelserne overholdes, herunder at de: for at — har adgang til de installationer, som anvendes til produktion og forarbejdning — kan gøre sig bekendt med regnskabsmaterialet, lagrene hos de virksomheder, som foretager den første forarbejdning, og andre dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter 28. 7. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 210/27 — kan opn(cid:134) enhver relevant oplysning, bl. a. for at kontrollere, at den leverede tobak reelt er blevet forarbejdet — r(cid:134)der over de nøjagtige data vedrørende mængde og købspris for alle de individuelle producenters produktion — kontrollerer tobakskvaliteten og forarbejdnings- virksomhedens betaling af en købspris til den individuelle producent — hvert (cid:134)r kontrollerer de enkelte producenters tobaksarealer. Gennemførelsesbestemmelserne til dette afsnit 5. vedtages efter proceduren i artikel 23. « 8) Efter artikel 17 indsættes følgende titel p(cid:134) afsnit VI: »AFSNIT VI Almindelige bestemmelser og overgangsbe- stemmelser« 9) Artikel 20 affattes s(cid:134)ledes: »Artikel 20 I tilfælde af uforudsete begivenheder p(cid:134) markedet kan træffes ekstraordinære markedsstøtteforanstalt- der ninger efter proceduren i artikel 23. Disse foranstalt- ninger kan kun træffes, hvis og s(cid:134) længe de er absolut nødvendige for at støtte markedet. « 10) Artikel 26 affattes s(cid:134)ledes: »Artikel 26 Inden den 1. april 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og R(cid:134)det en rapport om, hvor- r(cid:134)tobak har ledes den fælles markedsordning for fungeret. « 11) Som artikel 27, andet afsnit, indsættes følgende: »Hvis det er nødvendigt at indføre overgangsforan- staltninger for at lette anvendelsen af de ændringer til nærværende forordning, der er foretaget ved forord- ning (EF) nr. 1638/98 (*), vedtages de efter proceduren i artikel 23. (*) EFT L 210 af 28. 7. 1998, s. 23. « Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra 1999-høsten. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998. P(cid:134) R(cid:134)dets vegne W. MOLTERER Formand


title: Verordening (EG) nr. 1627/98 van de Raad van 20 juli 1998 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 822/87 houdende een gemeenschappelijke ordening van de wijnmarkt

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
plantation
vineyard
viticulture
wine

text: L 210/8 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 28. 7. 98 VERORDENING (EG) Nr. 1627/98 VAN DE RAAD van 20 juli 1998 tot w¶ziging van Verordening (EEG) nr. 822/87 houdende een gemeenschappe- l¶ke ordening van de w¶nmarkt DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43, Gezien het voorstel van de Commissie (1), Gezien het advies van het Europees Parlement (2), Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comit(cid:130) (3), Overwegende dat elke nieuwe aanplant van w¶nstokken verboden is tot en met 31 augustus 1998; dat, gezien de marktsituatie in de w¶nbouwsector, dit verbod in afwach- ting van de door de Raad te nemen besluiten tot hervor- ming van de sector dient te worden gehandhaafd tot en met 31 augustus 2000; dat, enerz¶ds, de lidstaten een w¶noogstjaar langer de t¶d moeten hebben om de in 1996 aangenomen bepaling op grond waarvan nieuwe aanplant op voor bepaalde w¶nsoorten bestemde percelen mogel¶k is, ten uitvoer te leggen; dat, anderz¶ds, met het oog op de aanpassing van het productiepotentieel van bepaalde w¶nen aan de groeiende vraag van de markt, de lidstaten wederom 2 jaar de mogel¶kheid moeten kr¶gen om nieuwe plantrechten te verlenen, zulks binnen duidel¶k omschreven grenzen en onder dusdanige voor- waarden dat elk risico van uitbreiding van het potentieel voor w¶nen die geen voldoende afzetmogel¶kheden garanderen, wordt vermeden; Overwegende dat het dienstig is om, in verband met de b¶zondere omstandigheden waarin in Spanje tafelw¶n wordt geproduceerd, t¶del¶ke afw¶kingen voor de versn¶- ding van w¶nen in deze lidstaat toe te staan; Overwegende dat het maximale totale zuurgehalte van tafelw¶n voor bepaalde lidstaten t¶del¶k op een lager niveau dient te worden bevestigd, teneinde rekening te houden met de ontwikkeling die op dat gebied is gecon- stateerd; Overwegende dat, in afwachting van de besluiten van de Raad tot hervorming van de sector en teneinde een rechtsvacu(cid:129)m te voorkomen, sommige bepalingen van artikel 39 van Verordening (EEG) nr. 822/87 (4) voor de duur van (cid:130)(cid:130)n verkoopseizoen dienen te worden verlengd; Overwegende dat in artikel 46, lid 4, van Verordening (EEG) nr. 822/87 is bepaald dat reclamecampagnes tot stimulering van het verbruik van druivensap slechts tot het einde van het w¶noogstjaar 1997/1998 mogen worden gevoerd; dat die campagnes, opdat de doeltreffendheid (1) PB C 87 van 23. 3. 1998, blz. 13. (2) PB C 210 van 6. 7. 1998. (3) PB C 214 van 10. 7. 1998. (4) PB L 84 van 27. 3. 1987, blz. 1. Verordening laatstel¶k gew¶- zigd b¶ Verordening (EG) nr. 2087/97 (PB L 292 van 25. 10. 1977, blz. 1). ervan kan worden beoordeeld, nog een jaar moeten worden voortgezet; Overwegende dat in artikel 65, lid 5, van Verordening (EEG) nr. 822/87 is bepaald dat de Commissie in het w¶noogstjaar 1997/1998 b¶ de Raad een verslag over de maximumgehalten aan zwaveldioxide van w¶n moet indienen, alsmede eventuele voorstellen dienaangaande; dat, gezien het belang van het probleem van het zwaveldi- oxidegehalte voor de w¶nsector, b¶ de opstelling van de voorstellen met name rekening moet worden gehouden met de werkzaamheden van het Office international de la Vigne et du Vin (O. I. V. ); dat daarom de term¶n met (cid:130)(cid:130)n w¶noogstjaar dient te worden verlengd, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Verordening (EEG) nr. 822/87 wordt als volgt gew¶zigd: 1. in artikel 6, lid 1: (cid:190) wordt in de eerste alinea „31 augustus 1998” vervangen door „31 augustus 2000”, (cid:190) wordt in de derde alinea na „1997/1998” toege- voegd: „en/of 1998/1999”; (cid:190) na de derde alinea worden de volgende alinea’s toegevoegd: „Voorts kunnen er t¶dens de w¶noogstjaren 1998/ 1999 en 1999/2000 machtigingen tot nieuwe aanplant door de lidstaten worden verleend. Deze machtigingen mogen voor de twee w¶noogst- jaren in totaal de volgende grenzen per lidstaat niet overschr¶den: Duitsland: Griekenland: Spanje: Frankr¶k: Itali(cid:137): Luxemburg: Oostenr¶k: Portugal: 289 hectare 208 hectare 3 615 hectare 2 584 hectare 2 442 hectare 4 hectare 139 hectare 719 hectare. Deze machtigingen mogen niet worden verleend: (cid:190) voor w¶n, geproduceerd in vastgestelde zones waarvoor t¶dens de laatste drie w¶noogstjaren premies voor definitieve stopzetting in de zin van Verordening (EEG) nr. 1442/88 werden verleend; 28. 7. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 210/9 (cid:190) voor w¶n, geproduceerd in administratieve regio’s waar de t¶dens de laatste drie verkoop- seizoenen de totale vr¶willig gedistilleerde hoeveelheden meer bedragen dan 10 % van de totale productie van die w¶noogstjaren. B¶ de verdeling van deze rechten zien de lidstaten er in de eerste plaats op toe dat z¶ voldoen aan de eisen van de vastgestelde zones waar t¶dens de drie voorgaande w¶noogstjaren aanplantingen z¶n verricht met gebruikmaking van herbeplantings- rechten die vr¶ kwamen uit andere productiege- bieden. Indien in het kader van de hervorming nieuwe aan plantrechten z¶n voorzien, zullen de in de vierde en v¶fde alinea vermelde aanplantrechten in aanmerking worden genomen. De lidstaten delen de Commissie mee welke schik- kingen z¶ hebben getroffen om de machtigingen te verlenen; z¶ doen ook mededeling van de l¶st van w¶nen waarvoor die machtigingen golden en van de betreffende arealen”; (cid:190) wordt in lid 11 „1997/1998” vervangen door „1998/ 1999”; 4. in artikel 46, lid 4, wordt „1997/1998” vervangen door „1998/1999”; 5. in artikel 65, lid 5, wordt „1 april 1998” vervangen door „1 april 1999” en „1 september 1998” vervangen door „1 september 1999”; 6. in b¶lage I, punt 13, wordt de derde alinea vervangen door: „Voor de w¶noogstjaren 1997/1998 en 1998/1999 mogen tafelw¶nen die z¶n geproduceerd in Frankr¶k, Itali(cid:137), Portugal en de Spaanse delen van de w¶nbouw- zones C met uitzondering van Asturi(cid:137), de Balearen, Cantabri(cid:137), Galici(cid:137), alsmede de provincies Guip(cid:156)zcoa en Vizcaya, die respectievel¶k op de markt van Itali(cid:137), Portugal en Spanje ter verbruik Frankr¶k, worden aangeboden, een totaal zuurgehalte, uitgedrukt in w¶nsteenzuur, van niet minder dan 3,5 gram per liter hebben. ”. 2. in artikel 16, lid 5, derde alinea, wordt „tussen 1 september 1997 en 31 augustus 1998” vervangen door „tussen 1 september 1998 en 31 augustus 1999”; 3. in artikel 39: (cid:190) wordt in lid 10, eerste en tweede alinea, het w¶noogstjaar „1997/1998” vervangen door „1998/ 1999”, Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Z¶ is van toepassing met ingang van 1 september 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 juli 1998. Voor de Raad De Voorzitter W. MOLTERER