title: Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1687/98 1998 m. liepos 20 d. iš dalies keičiantis Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1749/96 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų prekių ir paslaugų apimties

text: 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 119 31998R1687 L 214/12 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 7 31 TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1687/98 1998 m. liepos 20 d. iš dalies keičiantis Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1749/96 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų prekių ir paslaugų apimties EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, kadangi jie sudaro esminę vartotojus veikiančio infliacijos pro- ceso dalį ir dėl to reikia, kad jie atsispindėtų SVKI; atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, atsižvelgdama į 1995 m. spalio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2494/95 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų (1), ypač į jo 4 straipsnį ir 5 straipsnio 3 dalį, kadangi Statistikos programų komitetas (SPK) per pirmininko nustatytą laiką nepateikė nuomonės; kadangi šiuo atveju lai- kantis Reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnio 2 dalyje nus- tvarkos Komisija turi nedelsdama pateikti Tarybai tatytos pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę (2), kadangi pagal Reglamento (EB) 2494/95 5 straipsnio 1 dalies b punktą kiekviena valstybė narė turi sudaryti suderintą vartotojų kainų indeksą (SVKI) pradedant 1997 m. sausio mėn. indeksu; kadangi reikalavimas sudaryti SVKI jokiu būdu nekelia abejonės dėl valstybių narių teisės skelbti savo nacionalinius nesuderin- tus infliacijos indeksus, kuriuos jos gali naudoti nacionalinės politikos tikslams; kadangi 1996 m. rugsėjo 9 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1749/96 dėl pradinių Tarybos reglamento (EB) Nr. 2494/95 dėl suderintų vartotojų kainų indeksų įgyvendinimo priemo- nių (3)nustato tam tikrą pradinę SVKI prekių ir paslaugų apimtį, kuri apsiriboja tomis prekėmis ir paslaugomis, kurioms buvo taikomi visi arba dauguma nacionalinių vartotojų prekių indeksų (VKI); kadangi kainos, imtinos sudarant SVKI, ypač subsidijų, priemokų grąžinimo ir kompensacijų traktavimas rei- tiksliai kalauja apibrėžti SVKI geografinę ir gyventojų apimtį; suderintų apibrėžimų; kadangi dar reikia kadangi pagal Reglamento (EB) Nr. 2494/95 3 straipsnį SVKI turi būti pagrįstas prekių ir paslaugų, kurias galima įsigyti vals- tybės narės ekonominėje teritorijoje vartotojų reikmėms tiesio- giai tenkinti, kainomis; kadangi kainos, kurių taip pirkdami vartotojai arba palūkanų mokėjimas netinka vartotojų kainų infliacijos tarp- tautiniams palyginimams; alternatyvios nemoka, faktiškai išlaidos kadangi pripažįstama, kad kompensacijų pokyčiai negalėtų įtakos infliacijos matams platesniame kontekste, bet turėti (1) OL L 257, 1995 10 27, p. 1. (2) 1998 m. liepos 14 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialia- jame leidinyje). (3) OL L 229, 1996 9 10, p. 3 1 straipsnis Reglamentas (EB) Nr. 1749/96 iš dalies keičiamas taip: 1. I priedas pakeičiamas šio reglamento Ia ir Ib priedais; 2. 1 straipsnio pirmojoje įtraukoje išbraukiamas žodis „pra- dinę“; 3. 2 straipsnio a punktas pakeičiamas taip: „a1) a2) SVKI „apimtis“ yra apibrėžiama kaip tos prekės ir paslaugos, kurios yra įtrauktos į namų ūkio galuti- nes pinigines vartojimo išlaidas, kaip nurodyta a2 punkte. Ji yra klasifikuojama pagal Ia priede pateik- tas keturženkliais kodais žymimas grupes ir pogru- pius, sudarytus pagal COICOP tarptautinį klasifika- torių ir vadinamus COICOP/SVKI (individualaus vartojimo išlaidų pagal paskirtį klasifikatorių, pritai- kytą SVKI reikmėms). “ „Namų ūkio galutinės piniginės vartojimo išlaidos“ yra apibrėžiamos kaip ta galutinių vartojimo išlaidų dalis, kada namų ūkiai atliko piniginius sandorius ir per vieną arba abu lyginamuosius laikotarpius, apibūdinta Ib priede. Jei nenurodyta kitaip, Ib prie- das remiasi Europos sąskaitų sistemose (ESS) nusta- tytais (EB) apibrėžimais, pateiktais Reglamente Nr. 2223/96 (*). „Namų ūkio galutines pinigines ir vartojimo išlaidas“ paslaugoms, kuriomis individualias reikmes arba poreikius tiesiogiai tenkinti naudojasi arba: sudaro išlaidos prekėms a2a) nuolatiniai namų ūkiai šalies teritorijoje ar užsienyje; arba 120 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 10/1 t. a2b) a2c) nuolatiniai šalies teritorijoje; arba ir nenuolatiniai namų ūkiai namų ūkių gyventojai, įtraukti į naciona- linio namų ūkio biudžeto tyrimo sritį. SVKI naudojamos kainos yra pirkimo kainos, kurias namų ūkiai sumokėjo individualioms prekėms ir paslaugoms pirkti piniginiais sandoriais. Jei prekės ir paslaugos vartotojams buvo nemokamos, o vėliau buvo mokama faktiška kaina, tai pereinant nuo nulinės kainos prie faktiškos kainos ir vice versa suderintame vartotojų kainų indekse (SVKI) turėtų būti atsižvelgiama. SVKI „svoriai“ yra bet kuriam prekių ir paslaugų, kurias apima SVKI, rinkiniui bendros namų ūkių išlaidos, išreikštos santykiu su bendromis išlaidomis visoms prekėms ir paslaugoms. a3) a4) 2. SVKI apimtis išplečiama taip: a) pradėdamos sudaryti 1997 m. sausio mėnesio SVKI, valstybės narės apdoroja surinktus duomenis, apiman- čius tas grupes, kurios Ia priede yra pažymėtos „pra- dinė apimtis“; b) vėliau, bet ne anksčiau kaip sudarydamos 1999 m. gruodžio mėnesio SVKI, valstybės narės apdoroja surinktus duomenis, apimančius ir tas grupes, kurios Ia priede pažymėtos „1999 m. gruodžio mėn. “. “ 5. 4 straipsnyje žodžiai I priede“ pakeičiami žodžiais Ia priede“. 2 straipsnis (*) OL L 310, 1996 11 13, p. 1. “ 4. 3 straipsnis pakeičiamas taip: 3 straipsnis Apimtis Atsižvelgdama į Sprendimu 89/382/EEB, Euratomas (1) įsteigto komiteto požiūrius, Komisija per dvejus metus nuo šio regla- mento įsigaliojimo parengia pranešimą ir pateikia jį Tarybai. Pranešime įvertinamas šio reglamento nuostatų veikimas, ypač namų ūkio galutinių piniginių vartojimo išlaidų sąvoka lygi- nant ją su atitinkamomis alternatyviomis sąvokomis. Po šio pranešimo Komisija atitinkamus gali pasiūlymus dėl šio reglamento keitimo. prireikus pateikti 1. Manoma, kad gali būti palyginami suderinti vartotojų kainų indeksai (SVKI), sudaryti atsižvelgiant į kainų poky- čius ir svorį, apskaičiuotus kiekvienai Ia priede pateiktai namų ūkio galutinio piniginių vartojimo išlaidų grupei, sudarančiai didesnę kaip vieną tūkstantąją dalį bendrų išlaidų visoms šio straipsnio 2 dalyje nurodytoms grupėms. 3 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiame leidinyje. Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 20 d. Tarybos vardu Pirmininkas W. MOLTERER (1) OL L 181, 1989 6 28, p. 47. 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 121 SVKI apimtį sudaro šios grupės pagal COICOP/SVKI klasifikaciją: Ia PRIEDAS Kodas COICOP/SVKI pavadinimas Pradinė apimtis 1997 m. sausio mėn. Papildymas 1999 m. gruodžio mėn. Neįtraukiama 01. 01. 1. 01. 1. 1. 01. 1. 2. 01. 1. 3. 01. 1. 4. 01. 1. 5. 01. 1. 6. 01. 1. 7. 01. 1. 8. 01. 1. 9. 01. 2. 01. 2. 1. 01. 2. 2. 02. 02. 1. 02. 1. 1. 02. 1. 2. 02. 1. 3. 02. 2. MAISTAS IR NEALKOHOLINIAI GĖRIMAI Maistas Duona ir grūdų produktai Mėsa Žuvis Pienas, sūris ir kiaušiniai Aliejus ir riebalai Vaisiai Daržovės, įskaitant bulves ir kitus šakniavaisius Cukrus, uogienė, medus, sirupai, šokoladas ir saldumynai Niekur kitur nepriskirti maisto produktai Nealkoholiniai gėrimai Kava, arbata ir kakava Mineraliniai vandenys, gaivieji gėrimai ir vaisių bei daržovių sultys ALKOHOLINIAI GĖRIMAI, TABAKAS Alkoholiniai gėrimai Spirituoti gėrimai Vynas Alus Tabakas 02. 2. 1. Tabakas 02. 3. Narkotikai 02. 3. 1. Narkotikai 03. 03. 1. 03. 1. 1. 03. 1. 2. 03. 1. 3. 03. 1. 4. 03. 2. APRANGA IR AVALYNĖ Apranga Aprangos medžiagos Drabužiai Kiti aprangos gaminiai ir aprangos reikmenys Aprangos valymas, taisymas ir nuoma Avalynė 03. 2. 1. Batai ir kita avalynė 03. 2. 2. Avalynės taisymas ir nuoma 04. 04. 1. 04. 1. 1. 04. 1. 2. 04. 2. BŪSTAS, VANDUO. ELEKTRA, DUJOS IR KITAS KURAS Faktiniai būsto nuomos mokesčiai Faktiškai nuomininko mokami nuomos mokesčiai Kiti faktiniai būsto nuomos mokesčiai Būsto nuomai priskiriami mokesčiai 04. 2. 1. Būsto savininkams priskiriami nuomos mokesčiai 04. 2. 2. Kiti priskiriami būsto nuomos mokesčiai visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa neįtraukiama dalis (10) dalis (10) visas (11) visas (11) neįtraukiama (12) neįtraukiama (12) 122 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 10/1 t. Kodas COICOP/SVKI pavadinimas Pradinė apimtis 1997 m. sausio mėn. Papildymas 1999 m. gruodžio mėn. Neįtraukiama 04. 3. Įprastinė būsto priežiūra ir remontas 04. 3. 1. Medžiagos įprastinei būsto priežiūrai ir remontui 04. 3. 2. Būsto priežiūros ir remonto paslaugos 04. 4. 04. 4. 1. 04. 4. 2. 04. 4. 3. 04. 4. 4. 04. 5. 04. 5. 1. 04. 5. 2. 04. 5. 3. 04. 5. 4. 04. 5. 5. 05. 05. 1. 05. 1. 1. 05. 1. 2. 05. 1. 3. 05. 2. Kitos su būstu susijusios paslaugos Atliekų rinkimas Nuotėkų rinkimo paslaugos Vandentieka Kitos, kitur nepriskirtos su būsto susijusios paslaugos Elektra, dujos ir kitas kuras Elektra Dujos Skystasis kuras Kietasis kuras Karštas vanduo, garas ir ledas BŪSTO APSTATYMO, NAMŲ ŪKIO ĮRANGA IR KASDIENĖ NAMŲ PRIEŽIŪRA Baldai, būsto apstatymo reikmenys, kilimai ir kitos grindų dangos bei jų remontas Baldai ir būsto apstatymo reikmenys Kilimai ir kitos grindų dangos Baldų, būsto apstatymo reikmenų ir grindų dangų remontas Namų ūkio tekstilė 05. 2. 1. Namų ūkio tekstilė 05. 3. 05. 3. 1. 05. 3. 2. 05. 3. 3. 05. 4. Šildymo ir maisto gaminimo įranga, šaldytuvai, skalbimo mašinos ir panašūs buitiniai prietaisai, įskaitant jų instaliaciją ir remontą Elektriniai arba neelektriniai pagrindiniai namų ūkio prietaisai Smulkūs elektriniai namų ūkio prietaisai Namų ūkio prietaisų taisymas Stiklo dirbiniai, stalo reikmenys ir namų ūkio rykai 05. 4. 1. Stiklo dirbiniai, stalo reikmenys ir namų ūkio rykai 05. 5. Namų ir sodo įrankiai bei įrenginiai 05. 5. 1. Pagrindiniai įrankiai ir įrenginiai 05. 5. 2. Smulkūs įrankiai ir įvairūs pagalbiniai reikmenys 05. 6. Prekės ir paslaugos įprastinei namų ūkio priežiūrai 05. 6. 1. Trumpalaikio naudojimo namų ūkio prekės 05. 6. 2. Tarnų ir namų priežiūros paslaugos 06. 06. 1. SVEIKATA Medicinos gaminiai, aparatai ir įranga visa (13) visa (13) dalis (14) dalis (14) dalis (14) visas (15) visas (15) visas (15) visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa 06. 1. 1. Medicinos gaminiai, aparatai ir įranga dalis (16) visas (17) 06. 2. 06. 2. 1. 06. 2. 2. 06. 2. 3. 06. 3. 06. 3. 1. Paslaugos ambulatoriniams pacientams Medicinos paslaugos Stomatologijos paslaugos Paramedicinos paslaugos Ligoninių paslaugos Ligoninių paslaugos (18) visas (17) visas (17) visas (17) 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 123 Kodas COICOP/SVKI pavadinimas Pradinė apimtis 1997 m. sausio mėn. Papildymas 1999 m. gruodžio mėn. Neįtraukiama Kitos paslaugos, skirtos asmeninėms transporto priemonėms visa (19) 07. 07. 1. TRANSPORTAS Transporto priemonių įsigijimas 07. 1. 1. A. Nauji automobiliai 07. 1. 1. B. Naudoti automobiliai 07. 1. 2. 07. 1. 3. 07. 2. 07. 2. 1. 07. 2. 2. 07. 2. 3. 07. 2. 4. 07. 3. 07. 3. 1. 07. 3. 2. 07. 3. 3. Motociklai Dviračiai Asmeninių transporto priemonių eksploatacija Atsarginės dalys ir pagalbiniai reikmenys Degalai ir tepalai Priežiūra ir remontas Transporto paslaugos Keleivių vežimas geležinkeliu Keleivinių vežimas keliais Keleivių vežimas oru 0. 7. 3. 4. Keleivių vežimas jūra ir vidaus vandenimis 07. 3. 5. 07. 3. 6. 08. 08. 1. 08. 1. 1. 08. 1. 2. 08. 1. 3. 09. 09. 1. 09. 1. 1. 09. 1. 2. 09. 1. 3. 09. 1. 4. 09. 1. 5. 09. 2. 09. 2. 1. 09. 2. 2. 09. 3. 09. 3. 1. 09. 3. 2. 09. 3. 3. 09. 4. 09. 4. 1. 09. 4. 2. 09. 4. 3. Kitos perkamos transporto paslaugos Mišrusis keleivių vežimas RYŠIAI Ryšiai Pašto paslaugos Telefonų ir telefaksų įranga Telefono, telegrafo ir telefakso paslaugos POILSIS IR KULTŪRA Audiovizualiniai, reikmenys, įskaitant jų taisymą fotografijos ir duomenų apdorojimo įrenginiai bei Garso ir vaizdo priėmimo, įrašymo ir atgaminimo įrenginiai Fotografijos ir kinematografijos įrenginiai ir optikos prietaisai Informacijos apdorojimo įrenginiai Vaizdo ir garso įrašų laikmenos Audiovizualinių, fotografijos ir informacijos apdorojimo įrenginių bei reikmenų taisymas Kiti poilsiui reikmenys Kiti poilsiui reikmenys ir kultūrai skirti pagrindiniai ilgalaikio naudojimo ir kultūrai skirti pagrindiniai ilgalaikio naudojimo Kitų poilsiui reikmenų remontas ir kultūrai skirtų pagrindinių ilgalaikio naudojimo Kiti poilsio reikmenys ir įrenginiai; gėlės, sodai ir naminiai gyvūnėliai Žaidimai, žaislai, mėgstami dalykai, įrenginiai sportui, stovyklavimui ir poilsiui lauke Sodininkavimas Naminiai gyvūnėliai Poilsio ir kultūros paslaugos Poilsio ir sporto paslaugos Kultūros paslaugos Azartiniai žaidimai visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa (20) visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa visa (21) visa (22) neįtraukiama 124 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 10/1 t. Kodas COICOP/SVKI pavadinimas Pradinė apimtis 1997 m. sausio mėn. Papildymas 1999 m. gruodžio mėn. Neįtraukiama 09. 5. Laikraščiai, knygos ir raštinės reikmenys 09. 5. 1. Knygos 09. 5. 2. Laikraščiai ir periodiniai leidiniai 09. 5. 3. Įvairūs spaudiniai dalis (23) visas (24) visa visa 09. 5. 4. Raštinės reikmenys ir piešimo medžiagos dalis (23) visas (24) 09. 6. Atostogų išvykos 09. 6. 1. Atostogų išvykos 10. 10. 1. ŠVIETIMAS Švietimo paslaugos 10. 1. 1. Ikimokyklinis ir pradinis mokymas 10. 1. 2. Vidurinis mokymas 10. 1. 3. Aukštasis mokymas visa 10. 1. 4. Švietimo paslaugos, neskaidomos pagal lygmenis dalis (25) visas (24) visas (24) visas (24) visas (24) 11. 11. 1. VIEŠBUČIAI, KAVINĖS IR RESTORANAI Maisto tiekimo paslaugos 11. 1. 1. Restoranai ir kavinės 11. 1. 2. Valgyklos 11. 2. Apgyvendinimo paslaugos 11. 2. 1. Apgyvendinimo paslaugos 12. 12. 1. ĮVAIRIOS PREKĖS IR PASLAUGOS Asmens priežiūra 12. 1. 1. Kirpyklos ir asmens priežiūros įstaigos 12. 1. 2. Asmens priežiūros prietaisai, reikmenys ir priemonės 12. 1. 3. Nieku kitur nepriskirtos asmens priežiūros paslaugos 12. 2. Niekur kitur nepriskirti asmeniniai daiktai 12. 2. 1. Juvelyriniai dirbiniai ir laikrodžiai 12. 2. 2. Kiti asmeniniai daiktai 12. 3. Socialinė apsauga 12. 3. 1. Socialinės apsaugos paslaugos 12. 4. Draudimas 12. 4. 1. Gyvybės draudimas 12. 4. 2. Būsto draudimas 12. 4. 3. Sveikatos draudimas 12. 4. 4. Transporto priemonių draudimas 12. 4. 5. Kitos draudimo rūšys 12. 5. Niekur kitur nepriskirtos finansinės paslaugos visa dalis (23) visas (24) dalis (23) visas (24) visa visa visa visa dalis (27) dalis (31) dalis (26) visas (28) visas (29) (30) visas (32) (30) visas (33) (30) 12. 5. 1. Niekur kitur nepriskirtos finansinės paslaugos dalis (34) visas (35) 12. 5. 2. FISIM 12. 6. Kitos, niekur kitur nepriskirtos, paslaugos 12. 6. 1. Kitos, niekur kitur nepriskirtos, paslaugos visa (36) neįtraukiama neįtraukiama neįtraukiama 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 125 (10) Siejama su praktika, kurios laikomasi nustatant nacionalinius vartotojų kainų indeksus. (11) Remiamasi visais nuomininkų faktiškai mokamais nuomos mokesčiais, t. y. nuomos mokesčiais, nuomininko mokamais savininkui net ir su bet kuriomis socialinėmis išmokomis, kurias nuomininkas gauna iš valdžios institucijų (įskaitant sumas, kurias nuomininko nuožiūra tiesiogiai gauna savininkas); žr. Ib priedo Nr. 12b. (12) Tai nereiškia, kad apskritai nereikia įtraukti savininko gyvenamo būsto. (13) Remiamasi nuomininkų arba nuosavame būste gyvenančių savininkų išlaidomis medžiagoms ir paslaugoms, skirtoms įprastinei priežiūrai ir remontui; laikantis spren- dimo dėl savininko gyvenamo būsto apibūdinimo, šios grupės apimtį reikėtų išplėsti, kad apimtų išlaidas būsto didesniems apdailos darbams, priežiūrai ir remontui, taip pat priestatams ir perstatymui, kurių paprastai neapmoka nuomininkai; žr. taip pat Ib priedo Nr. 14 ir 15. (14) Remiamasi išlaidomis pagal vartojimą. (15) Remiamasi atskirai nustatomais mokesčiais už konkrečias su būstu susijusias paslaugas, nesvarbu ar vartotojai moka pagal vartojimą ar ne, išskyrus mokėjimus už paslaugas, finansuojamas iš bendro apmokestinimo; žr. taip pat Ib priedo Nr. 9 ir 29. (16) Remiamasi ne socialinės draudimo sistemos teikiamomis sveikatingumo prekėmis. (17) Visa apimtis yra siejama su ta išlaidų sveikatingumo prekėms ir paslaugoms (ne ligoninės ambulatorinėms paslaugoms) dalimi, už kurią moka vartotojas ir nekompen- suoja Vyriausybė, socialinis draudimas arba ne pelno institucijos, aptarnaujančios namų ūkius (NPISH); žr. Ib priedo Nr. 12a ir metodologinius įtraukimo nurodymus, priimtus Tarybos reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnyje nustatyta tvarka. (18) Metodologinės nuostatos ir įtraukimo tvarkaraštis nustatomi Tarybos reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnyje nustatyta tvarka. (19) Apima vairuotojo pažymėjimus, techninę apžiūrą, automobilistų asociacijos nario mokestį, mokesčius už važiavimą tiltais, tuneliais, keltais ir automobilių keliais; neap- ima leidimų turėti transporto priemones ar jomis naudotis; žr. Ib priedo Nr. 9. 18 ir 19b. (20) Nurodo bilietus, skirtus dviem ar daugiau transporto rūšims, kurioms išlaidų neįmanoma padalinti. (21) Apima išlaidas ar abonementinius mokesčius sporto klubams ir sveikatingumo centrams; jas taip pat sudaro sumos, mokamos už medžioklės ir žvejybos leidimus, jei Vyriausybė, imdamasi atlikti reguliavimo funkciją, taiko leidimų išdavimo sistemą; žr. taip pat Ib priedo Nr. 9 ir 19b. (22) Apima įėjimo į muziejus, naudojimosi bibliotekomis, radijo ir televizijos licencijos ar abonementinius mokesčius; žr. taip pat Ib priedo Nr. 9 ir 10. (23) Apima švietimo prekes ir paslaugas tik tuo atveju, jei už jas visiškai moka vartotojas. (24) Visa apimtis yra siejama su ta švietimo prekėms ir paslaugoms dalimi išlaidų, kurias apmoka vartotojas ir kurių nekompensuoja Vyriausybė, socialinis draudimas arba namų ūkius aptarnaujančios ne pelno institucijos; žr. Ib priedo Nr. 12a ir metodologinius įtraukimo nurodymus, priimtus Reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnyje nustatyta tvarka. (25) Nurodo darbo su kompiuteriu, kalbos, mašinraščio kursus, už kuriuos visiškai moka vartotojas. (26) Nurodo ikimokyklines vaikų įstaigas, lopšelius, žaidimų mokyklas ir darželius, kurie nėra privaloma švietimo sistemos dalis; įtraukiamos tik tos išlaidos, kurias apmoka vartotojas ir kurių nekompensuoja Vyriausybė, socialinis draudimas arba namų ūkius aptarnaujančios ne pelno institucijos; žr. taip pat Ib priedo Nr. 12a; kitiems kodui 12. 3. 1 priskiriamiems dalykams, t. y. senelių globos namams, neįgaliųjų mokykloms, namų tvarkymo paslaugoms ir maisto programoms, taikoma ta pati tvarka, kuri apibūdinta 18 išnašoje. (27) Nurodo paslaugos mokesčius už tai, kas yra viduje, draudimą. (28) Visi paslaugų mokesčiai, kuriuos mokėjo nuosavame būste gyvenantys savininkai ir nuomininkai už įvairių rūšių draudimą, kuriuo paprastai pasirūpina nuomininkai, t. y. gaisro, vagystės, vandens padarytos žalos ir pan. ; žr. taip pat Ib priedo Nr. 7, 8 ir 24; laikantis sprendimo dėl savininko gyvenamo būsto apibūdinimo, šios grupės aprėptį reikėtų išplėsti, kad ji apimtų nuosavame būste gyvenančių savininkų mokesčius už tas būsto draudimo rūšis, kuriomis paprastai pasirūpina savininkai. (29) Paslaugų mokesčiai už privatų sveikatos draudimą ir draudimą nuo nelaimingų atsitikimų; žr. taip pat Ib priedo Nr. 7, 8 ir 24 bei metodologinius įtraukimo į grupę „0. 6. Sveikata“ nurodymus, priimtus Tarybos reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnyje nustatyta tvarka. (30) Įtraukimo metodologiniai nurodymai ir tvarkaraštis priimami Tarybos reglamento (EB) Nr. 2494/95 14 straipsnyje nustatyta tvarka. Įgyvendinimas gali būti numatytas vėliau. (31) Paslaugų mokesčiai už individualaus transporto įrangą. (32) Paslaugų mokesčiai už individualaus transporto įrangą, kelionių ir bagažo draudimą; žr. taip pat Ib priedo Nr. 7, 8 ir 24. (33) Paslaugų mokesčiai už draudimą, pvz. , civilinės atsakomybės už žalą ar nuostolius tretiesiems asmenims arba jų turtui, kuri atsiranda ne dėl individualaus transporto įrangos valdymo; žr. taip pat Ib priedo Nr. 7, 8 ir 24. (34) Bankų paslaugų mokesčiai, kurie yra neišreikiami santykiu su operacijos verte. (35) Finansinės paslaugos, įskaitant bankų paslaugas; neįtraukiami paslaugų mokesčiai už privačių ar viešųjų pensijų fondus, kurie yra gyvybės draudimo rūšis, skirti speci- finėms asmenų grupėms, taip pat palūkanų mokėjimai; žr. taip pat Ib priedo Nr. 21 ir 23. (36) Apima mokesčius už pasų, gimimo, santuokos ar mirties pažymėjimų išdavimą ir profesinių asociacijų nario mokesčius, jei jie gali būti laikomi mokėjimais už suteiktas paslaugas; žr. Ib priedo Nr. 9 ir 19. 126 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 10/1 t. Ib PRIEDAS A. NAMŲ ŪKIO GALUTINIŲ PINIGINIŲ VARTOJIMO IŠLAIDŲ APIBRĖŽIMAS 1. Namų ūkio sektorius apima asmenis arba jų grupes (kaip apibrėžta ESS 2. 76. a ir 2. 76. b) ir gali apimti arba neap- imti institucinius namų ūkius (kaip apibrėžta ESS 2. 76. b). 2. Nuolatinę gyvenamąją vietą turintis namų ūkis turi savo ekonominio intereso centrą valstybės narės teritorijoje, kuri gali apimti arba neapimti teritorinius ar eksteritorinius anklavus (kaip apibrėžta ESS 2. 04–2. 07). 3. Piniginis sandoris yra ekonominis srautas, kuris yra institucinių subjektų sąveika abipusiu susitarimu, kai dalyvau- jantys subjektai moka tam tikras sumas ar jas gauna arba įsiskolina ar gauna turtą, išreikštą piniginiais vienetais. Namų ūkio atliekų surinkimas nusistovėjusia tvarka yra abipusis susitarimas. Sandoriai, nesusiję su grynųjų arba piniginiais vienetais išreikšto turto ar įsiskolinimų mainais, nėra piniginiai sandoriai. Subjekto vidaus sandoriai paprastai nėra piniginiai sandoriai. Nepiniginiai sandoriai, susiję su daugiau kaip vienu instituciniu subjektu, yra sandoriai produktais (natūriniai prekių ar paslaugų mainai), paskirstymo sandoriai (atlyginimas natūra, pervedi- mas natūra ir pan. ) ir kiti sandoriai (nesukurto ne finansinio turto mainai). Namų ūkio galutinės piniginės vartojimo išlaidos, apimančios šiuos abejotinus atvejus: 4. Tam tikros medžiagos, nepriskiriamos tarpiniam vartojimui, t. y. medžiagos smulkiam būsto remonto ir interjero apdailos darbams, kokius paprastai atlieka nuomininkai ir savininkai, taip pat medžiagas ilgalaikio naudojimo vartojimo reikmenų, įskaitant transporto priemones, remontui ir eksploatacijai. 5. Tam tikri dalykai, nepriskiriami kapitalo formavimui, ypač ilgalaikio naudojimo vartojimo reikmenys, kurie savo funkciją atlieka per kelis apskaitos laikotarpius, taip pat kai kurių ilgalaikio naudojimo reikmenų nuosavybės per- davimas iš įmonės į namų ūkį. 6. Tiesiogiai apmokamos finansinės paslaugos. 7. Ne gyvybės draudimo paslaugos pagal tų paslaugų aiškiai nustatytą kainos dydį. 8. Visos išlaidos, finansuojamos iš ne gyvybės draudimo, įskaitant draudimo kompanijų tiesiogiai išmokėtas sumas ligoninėms, gydytojams ir pan. Tai reiškia, kad visa kaina, namų ūkių arba draudimo kompanijų garažams, sumokėta garažams, ligoninėms, gydytojams ir pan. , yra įtrauktina sudarant SVKI. Ne gyvybės draudimo reikalavimai yra sumos, kurias draudimo įmonės turi išmokėti asmenims atlygindamos už jiems padarytus sužeidimus arba prekėms padarytą žalą. Tai yra einamieji draudimo kompanijų pervedimai juos gaunantiems namu ūkiams ir dėl to jie sudaro namų ūkių disponuojamas pajamas. Bet kurios dėl to apmokamos išlaidos, pvz. , mokėjimai garažams, ligoninėms ar gydytojams, yra laikomos namų ūkių, o ne draudimo kompa- nijų apmokamomis išlaidomis. Svarbu, ar namų ūkiai iš tikrųjų apmoka išlaidas prieš išmokant draudos pinigus, nes tada jos atrodo kaip socialinio draudimo kompensacijos, ar ta sumas garažams, ligoninėms ir pan. tiesiogiai moka draudimo kompanijos. Pastaruoju atveju šios kompanijos tik atstovauja namų ūkiams, kurie vis tik laikomi apmokančiais išlaidas. 9. Tai namų ūkių mokėjimai už licencijas, leidimus ir pan. , kurie yra laikomi paslaugų pirkimais. Jei Vyriausybė išduoda licencijas kai kurioms reguliavimo funkcijoms organizuoti, pvz. , tikrindamas atitinkamų asmenų kompe- tenciją ar kvalifikaciją, atliekami mokėjimai turėtų būti laikomi paslaugų pirkimu iš Vyriausybės ir kainos įtrau- kiamos į SVKI, bet jei licencijos yra išduodamos automatiškai sumokėjus mokėtinas sumas, mokėjimai turėtų būti laikomi tiesioginiais mokesčiais, o ne kainomis. Vairuotojo arba piloto pažymėjimai, televizijos ar radijo licenci- jos, leidimai įsigyti ir laikyti šaunamuosius ginklus, įėjimo į muziejus ar bibliotekas mokesčiai, šiukšlių išvežimo mokesčiai ir pan. dauguma atvejų yra laikomi Vyriausybės teikiamų paslaugų pirkimu, o transporto priemonių, laivų ar orlaivių naudojimo licencijos dauguma atvejų yra laikomos valstybės mokesčiais. 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 127 10. Produkcijos pirkimas ekonominiu atžvilgiu neišskirtinėmis kainomis, pvz. , įėjimo į muziejų mokesčiai. Namų ūkių galutinės piniginės vartojimo išlaidos, neapimančios tokių abejotinų atvejų: 11. Pajamų natūra, nes tai nėra piniginis sandoris (nors pagal ESS 3. 76. b jos yra įtraukiamos į galutines vartojimo išlaidas). 12. a) Namų ūkių gautų socialinių pervedimų natūra, įskaitant dalis namų ūkių iš pradžių padarytų išlaidų dalis, kurias jiems vėliau apmoka socialinis draudimas, Vyriausybės padaliniai arba namų ūkius aptarnaujančios ne pelno institucijos (angl. NPISH), pvz. , gydymo išlaidoms ar švietimui. Kai namų ūkis perka prekę ar paslaugą, už kurią vėliau iš dalies ar visiškai kompensuojama, tas namų ūkis yra laikomas tik socialinio fondo, Vyriau- sybės padalinio arba namų ūkius aptarnaujančios ne pelno institucijos vardu veikiančiu atstovu. Namų ūkiams grąžinamos sumos yra socialinio draudimo, Vyriausybės padalinių arba namų ūkius aptarnaujančių ne pelno institucijų daromi socialiniai pervedimai natūra. Jie nėra fiksuojami kaip grynųjų pervedimai namų ūkiams ir nesudaro namų ūkių disponuojamų pajamų dalies. Tokio apskaitos vertinimo rezultatas yra tas pats kaip ir tuo atveju, kai socialinio draudimo fondas perkas prekes ir paslaugas iš rinkos dalyvių, o paskui perparduoda jas namų ūkiams mažesnėmis negu rinkos kainomis. Tai reiškia, kad SVKI apskaičiuojama kaina yra namų ūkio sumokėta suma atskaičius kompensaciją. b) Visos kitos valstybės institucijų gražinamosios išmokos, ypač mokėjimai už būstą nuomininkams, kad būtų sumažintas jų nuomos mokestis (įskaitant mokėjimus nuomininko nuožiūra tiesiogiai savininkui), yra lai- komi socialinėmis išmokomis grynaisiais ir dėl to patenka į namų ūkių disponuojamas pajamas. Tai reiškia, kad iki grąžinamosios išmokos visa prekės ar paslaugos kaina yra įtraukiama į SVKI. 13. Savininkų gyvenamojo būsto paslaugų, nes jos yra ne piniginiai sandoriai (nors pagal ESS 3. 76. a jos yra įtraukia- mos į galutines vartojimo išlaidas). 14. Būsto pirkimo ir to, kas laikoma nesukurto turto įsigijimu, būtent žemės pirkimo. 15. Nuosavame būste gyvenančio savininko išlaidų būsto apdailai, eksploatacijai ir remontui, kurio paprastai neat- lieka nuomininkai. 16. Išlaidų brangenybėms. 17. Namų ūkių, kaip juridiniai asmenys turinčių neįregistruotas įmones, išlaidų verslo reikalams. 18. Einamųjų pajamų ir turto mokesčių, kurie visi yra privalomi neatlyginami mokėjimai grynaisiais ar natūra, kuriuos už institucinių subjektų pajamas ir turtą periodiškai renka bendroji Vyriausybė ir likusioji pasaulio dalis, ir kai kurių periodiškų mokesčių, kurie apskaičiuojami ne pagal pajamas ar turtą. Kitus einamuosius mokesčius sudaro visi namų ūkių mokėjimai už licencijas, kurie yra laikomi valstybiniais mokesčiais, pvz. , licencijos turėti transporto priemones, laivus ar orlaivius ar jais naudotis. 19. a) Abonementinių mokesčių, įmokų ir nario mokesčių, kuriuos namų ūkiai moka namų ūkius aptarnaujan- čioms ne pelno institucijoms, t. y. profesinėms sąjungoms, profesinėms draugijoms, bažnyčioms ir visuome- niniams, kultūros, laisvalaikio ir sporto klubams. b) Tačiau, jei klubas, sąjunga ar asociacija gali būti laikomi rinkos dalyviais, parduodančiais savo paslaugas eko- nominiu atžvilgiu išskirtine kaina, o taip paprastai būna netgi tada, kai pagal teisinį statusą tai yra ne pelno organizacijos, tai namų ūkių mokami abonementiniai mokesčiai, įmokos ir nario mokesčiai yra laikomi ne pervedimu, o mokėjimais už suteiktas paslaugas ir dėl to įtraukiami į SVKI. 20. Namų ūkių savanoriškų pervedimų grynaisiais ar natūra labdaros, gelbėjimo ir pagalbos organizacijoms. 128 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 10/1 t. 21. Turto pajamų mokėjimų, įskaitant palūkanas. Turto pajamos yra pajamos, finansinio turto ar materialaus nesu- kurto turto savininko gaunamos už lėšų teikimą ar materialaus nesukurto turto davimą kitam instituciniam subjektui disponuoti. Laikantis tarp jų sudarytų finansinių dokumentų sąlygų, palūkanos yra suma, kurią per tam tikrą laikotarpį skolininkas turi mokėti kreditoriui nesumažindamas pagrindinės skolos dydžio. 22. Privalomųjų ar savanoriškų socialinių įmokų, tokių kaip darbdavių faktiškų socialinių įmokų socialinio draudimo fondams, draudimo įmonėms arba savarankiškiems ar nesavarankiškiems pensijų fondams, administruojantiems socialinio draudimo sistemas, kad garantuotų socialines išmokas savo samdomiems darbuotojams, arba sam- domųjų darbuotojų socialinių įmokų, mokėtinų pagal socialinio draudimo, finansuojamas ir nefinansuojamas pri- vačias sistemas. 23. Gyvybės draudimo ir pensijų finansavimo paslaugų (nors pagal ESS 3. 76. f ir g tokios paslaugos yra įtraukiamos į galutines vartojimo išlaidas pagal aiškiai nustatytą paslaugos kainą). 24. Grynųjų ne gyvybės draudimo įmokų. Tai yra įmokos, mokamos pagal institucinių subjektų įgytus draudimo polisus. Individualių namų ūkių įgyti draudimo polisai yra tie, kuriuos jie įgyja savo iniciatyva ir savo naudai nepriklausomai nuo savo darbdavių ar Vyriausybės ir atskirai nuo bet kurios socialinio draudimo sistemos. Grynąsias ne gyvybės draudimo įmokas sudaro ir faktiškai poliso turėtojų mokėtinos įmokos, kad būtų apdrausti apskaitos laikotarpiu (pelnytos įmokos), ir įmokų priedai, mokami iš turto pajamų, priskiriamų draudimo polisų turėtojams, atskaičius draudimą tvarkančių draudimo įmonių imamus paslaugų mokesčius. (Pastaba: šis paslaugos mokestis yra įtraukiamas į namų ūkio galutines pinigines vartojimo išlaidas). Grynosios ne gyvybės draudimo įmokos yra tokios įmokos, kuriomis siekiama apsidrausti nuo įvairių įvykių ar nelaimingų atsitikimų, kurių metu dėl gaivalinių nelaimių ar žmonių veiklos, pvz. , gaisrų, potvynių, avarijų, susidūrimų, nuskendimų, vagysčių, smurto, nelaimingų atsitikimų, ligos, padaroma žalą prekėms ar turtui arba sužalojami asmenys, arba nuo finan- sinių nuostolių, patiriamų dėl ligos, nedarbo, nelaimingų atsitikimų ir pan. 25. Einamųjų pervedimų tarp namų ūkių, kuriuos sudaro visi einamieji pervedimai grynaisiais ar natūra, kuriuos tar- pusavyje atlieka ar gauna gyvenamąją vietą turintys namų ūkiai tarpusavyje ar su gyvenamosios vietos neturin- čiais namų ūkiais. 26. Baudų ir delspinigių. Juos instituciniams subjektams nustato teismai ar pusiau teisminės institucijos, ir jie yra pri- valomi einamieji pervedimai. Neįtraukiamos ir baudos bei delspinigiai, kuriuos skiria mokesčių administravimo institucijos už vengimą ar vėlavimą mokėti mokesčius, nes jie paprastai negali būti atskirti nuo pačių mokesčių. 27. Loterijų ir azartinių žaidimų: nei paslaugos mokesčio subjektui, organizuojančiam loteriją ar azartinius žaidimus, nei likučio einamajam pervedimui, kuris išmokamas nugalėtojams (nors pagal ESS 4. 135 paslaugos mokestis yra įtraukiamas į galutines vartojimo išlaidas). B. KAINOS APIBRĖŽIMAS 28. Pirkimo momentu pirkėjo kaina yra faktiškai pirkėjo už produktus mokama kaina; įskaitant visus valstybinius mokesčius ir atmetant tų produktų subsidijas; iš standartinių kainų ar mokesčių išskaičiavus nuolaidas už pir- kimą dideliais kiekiais ar ne didžiausios paklausos metu; atmetant palūkanas ar paslaugos mokesčius, pridedamus pagal kredito teikimo susitarimus; atmetant bet kuriuos papildomus mokesčius neįstengiant sumokėti perkant nustatytu laikotarpiu. 29. Prekes ir paslaugas individualiam vartojimui („individualias prekes ir paslaugas“) namų ūkiai įgyja ir naudoja to namų ūkio narių poreikiams ir reikmėms tenkinti. Individualioms prekėms ir paslaugoms taikomi tokie reikalavi- mai: a) reikia, kad būtų galima stebėti ir fiksuoti, ar individualus namų ūkis ar jo nariai įsigyja prekes ar paslaugas, ir to įsigijimo laiką; 10/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 129 b) namų ūkis turi sutikti, kad būtų teikiama prekė ar paslauga, ir imtis bet kurių reikalingų veiksmų, kad būtų galima, pvz. , lankyti mokyklą ar kliniką; c) prekė ar paslauga turi būti tokia, kad ją įsigyjant vienam namų ūkiui ar asmeniui arba galbūt nedidelei ribo- tai asmenų grupei jos negalėtų įsigyti kitas namų ūkis ar asmenys. Visos namų ūkio galutinio vartojimo išlaidos yra individualios. Nusistovėjusia tvarka visos prekės ir paslaugos, kurias teikia namų ūkius aptarnaujančios ne pelno institucijos, yra laikomos individualiomis. Nusistovėjusia tvarka visos Vyriausybės galutinio vartojimo išlaidos švietimui, sveikatingumui, socialinei apsaugai ir gerovei, sportui ir poilsiui, kultūrai turėtų būti laikomos išlaidomis individualaus vartojimo paslaugoms, išsky- išlaidos būsto rus išlaidas bendram administravimui, reguliavimui, moksliniams tyrimams ir pan. Be to, aprūpinimui, buitinių atliekų surinkimui ir transporto sistemos veiklai taip pat turėtų būti laikomos individualio- mis. Kolektyvinės vartojimo išlaidos yra likusioji Vyriausybės galutinio vartojimo išlaidų dalis. Ją sudaro visų pirma visuomenės valdymas ir reguliavimas, saugumo ir gynybos užtikrinimas, viešosios tvarkos palaikymas, įsta- tymų ir kitų teisės aktų leidyba, visuomenės sveikatos palaikymas, aplinkos apsauga, moksliniai tyrimai ir plėtra, infrastruktūra ir ekonominė plėtra


title: GEMEINSAMER STANDPUNKT (EG) Nr. 59/98 vom Rat festgelegt am 20. Juli 1998 im Hinblick auf den Erlaß der Richtlinie 98/.../EG des Rates über die Haltung von Wildtieren in Zoos

eurovoc_concepts:
application of EU law
protected area
protection of animal life
wildlife

formats: html pdf print

text: 25. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 364/9 GEMEINSAMER STANDPUNKT (EG) Nr. 59/98 vom Rat festgelegt am 20. Juli 1998 im Hinblick auf den Erlaß der Richtlinie 98/. /EG des Rates über die Haltung von Wildtieren in Zoos (98/C 364/02) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION — gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 130s Absatz 1, auf Vorschlag der Kommission, nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialaus- schusses (1), gemäß dem Verfahren des Artikel 189c des Vertrags (2), in Erwägung nachstehender Gründe: Nach der Verordnung (EWG) Nr. 338/97 des Rates vom 9. Dezember 1996 über den Schutz von Exemplaren wildlebender Tier- und Pflanzenarten durch Überwa- chung des Handels mit ihnen (3), ist es erforderlich, den Nachweis für das Vorhandensein geeigneter Einrichtun- gen für die Unterbringung und Pflege lebender Exemplare zahlreicher Tierarten zu erbringen, bevor deren Einfuhr in die Gemeinschaft genehmigt wird. Dieselbe Verordnung verbietet die Ausstellung von Exemplaren der in Anhang A genannten Arten zu Erwerbszwecken in der Öffentlichkeit, sofern keine Ausnahmegenehmigung zu Bildungs-, Forschungs- oder Zuchtzwecken erteilt wird. Die Richtlinie 79/409/EWG des Rates vom 2. April 1979 über die Erhaltung wildlebender Vogelarten (4) und die Richtlinie 92/43/EWG des Rates vom 21. Mai 1992 zur Erhaltung der natürlichen Lebensräume sowie der wildle- benden Tiere und Pflanzen (5) verbieten den Fang und die Haltung einer großen Zahl von Arten sowie den Handel mit ihnen und sehen für besondere Zwecke wie For- schung und Bildung, Bestandserneuerung, Wiedereinbür- gerung und Zucht Ausnahmen vor. (1) ABl. C 205 vom 15. 7. 1996, S. 63. (2) Stellungnahme des Europäischen Parlaments vom 29. Januar 1998 (ABl. C 56 vom 23. 2. 1998, S. 34), gemeinsamer Standpunkt des Rates vom 20. Juli 1998 und Beschluß des Europäischen Parlaments vom. (noch nicht im Amtsblatt veröffentlicht). (3) ABl. L 61 vom 3. 3. 1997, S. 1. Verordnung zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2307/97 der Kommission (ABl. L 325 vom 27. 11. 1997, S. 1). (4) ABl. L 103 vom 25. 4. 1979, S. 1. Richtlinie zuletzt geändert durch die Richtlinie 97/49/EG (ABl. L 223 vom 13. 8. 1997, S. 9). (5) ABl. L 206 vom 22. 7. 1992, S. 7. Richtlinie zuletzt geändert durch die Richtlinie 97/62/EG der Kommission (ABl. L 305 vom 8. 11. 1997, S. 42). Die korrekte Durchführung der bereits erlassenen und künftigen Rechtsvorschriften der Gemeinschaft zur Erhal- tung der wildlebenden Tierarten und die Notwendigkeit sicherzustellen, daß Zoos ihre wichtige Aufgabe bei der Arterhaltung, der Aufklärung der Öffentlichkeit und/oder der wissenschaftlichen Forschung angemessen erfüllen, erfordern die Festlegung einer gemeinsamen Grundlage für die Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten hinsichtlich der Betriebserlaubnis für Zoos, ihrer Überwachung, der Haltung von Tieren, der Ausbildung des Personals und der Erziehung der Besucher. Auf Gemeinschaftsebene sind Maßnahmen erforderlich, damit die Zoos in der Gemeinschaft im Einklang mit den Verpflichtungen der Gemeinschaft, Maßnahmen zur Ex- situ-Erhaltung nach Artikel 9 des Übereinkommens über die biologische Vielfalt zu erlassen, einen Beitrag zum Erhalt der biologischen Vielfalt leisten. Einige Organisationen, wie beispielsweise die Europäische Vereinigung von Zoos und Aquarien, haben Leitlinien für die Pflege und Unterbringung von Tieren in Zoos aus- gearbeitet, die gegebenenfalls bei der Erstellung und Annahme einzelstaatlicher Normen herangezogen werden könnten — HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: Artikel 1 Ziel Ziel der Richtlinie ist der Schutz wildlebender Tiere und die Erhaltung der biologischen Vielfalt dadurch, daß die Mitgliedstaaten Vorschriften für die Betriebserlaubnis und Überwachung von Zoos in der Gemeinschaft erlas- sen, um auf diese Weise die Rolle der Zoos bei der Erhaltung der biologischen Vielfalt zu stärken. Artikel 2 Definition Im Sinne dieser Richtlinie bezeichnet der Ausdruck „Zoo“ dauerhafte Einrichtungen, in denen lebende Exem- plare von Wildtieren zwecks Zurschaustellung während eines Zeitraums von mindestens sieben Tagen im Jahr gehalten werden; ausgenommen hiervon sind Zirkusse, Tierhandlungen und Einrichtungen, die die Mitgliedstaa- C 364/10 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 25. 11. 98 ten von den Anforderungen der Richtlinie ausnehmen, weil sie keine signifikante Anzahl von Tieren oder Arten zur Schau stellen und die Ausnahme die Ziele der Richt- linie nicht gefährdet. Artikel 3 sichergestellt wird. Die Einhaltung der Bedin- gungen wird u. a. durch regelmäßige Inspektionen über- wacht, und es werden geeignete Maßnahmen ergriffen, um die Einhaltung sicherzustellen. Artikel 3 Anforderungen an Zoos Die Mitgliedstaaten ergreifen die Maßnahmen gemäß den Artikeln 4, 5, 6 und 7, um sicherzustellen, daß alle Zoos die nachstehenden Erhaltungsmaßnahmen anwenden: — sie beteiligen sich an Forschungsaktivitäten, die zur Erhaltung der Arten beitragen und/oder an der Aus- bildung in erhaltungsspezifischen Kenntnissen und Fertigkeiten und/oder am Austausch von Informatio- nen über die Artenerhaltung und/oder gegebenenfalls an der Aufzucht in Gefangenschaft, der Bestandser- neuerung oder der Wiedereinbürgerung von Arten in ihren natürlichen Lebensraum; — sie fördern die Aufklärung und das Bewußtsein der Öffentlichkeit in bezug auf den Erhalt der biologi- schen Vielfalt, insbesondere durch Informationen über die zur Schau gestellten Arten und ihre natürlichen Lebensräume; — sie halten ihre Tiere unter Bedingungen, mit denen den biologischen und den Erhaltungsbedürfnissen der jeweiligen Art Rechnung getragen werden soll, wozu unter anderem eine artgerechte Ausgestaltung der Gehege gehört, und sie sorgen mit einem gut durch- dachten Programm der tiermedizinischen Vorbeugung und Behandlung sowie der Ernährung dafür, daß die Tierhaltung stets hohen Anforderungen genügt; — sie beugen dem Entweichen von Tieren vor, um eine mögliche ökologische Bedrohung einheimischer Arten zu verhindern ebenso wie dem Eindringen von Schäd- lingen und Ungeziefer von außen; — sie führen in einer den verzeichneten Arten jeweils angemessenen Form ein Register über die Sammlung des Zoos, das stets auf dem neuesten Stand gehalten wird. Artikel 4 Betriebserlaubnis und Überwachung (1) Die Mitgliedstaaten erlassen Vorschriften für die Betriebserlaubnis und Überwachung bereits bestehender oder neuer Zoos, um sicherzustellen, daß die Anforderun- gen des Artikels 3 erfüllt werden. (2) Jeder Zoo muß spätestens vier Jahre nach Inkraft- treten der Richtlinie bzw. — im Falle eines neuen Zoos — vor seiner Eröffnung über eine Betriebserlaubnis verfü- gen. Vor der Erteilung, Verweigerung, Verlängerung der (4) Geltungsdauer oder einer wesentlichen Änderung einer Betriebserlaubnis wird durch die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten geprüft, ob die Bedingungen für die Betriebserlaubnis oder die vorgesehenen Bedingungen für die Betriebserlaubnis erfüllt sind. (5) Hat der Zoo keine Betriebserlaubnis im Einklang mit dieser Richtlinie oder erfüllt er die Bedingungen für die Betriebserlaubnis nicht, so wird der Zoo oder ein Teil des Zoos a) durch die zuständige Behörde für die Öffentlichkeit geschlossen und/oder b) zur Erfüllung geeigneter, von der zuständigen Behörde auferlegter Anforderungen verpflichtet, um die Ein- haltung der Bedingungen für die Betriebserlaubnis sicherzustellen. Sind diese Anforderungen innerhalb einer angemessenen Frist, die von den zuständigen Behörden auf höchstens zwei Jahre festgelegt wird, nicht erfüllt, so widerruft oder ändert die zuständige Behörde die Betriebserlaubnis und schließt den Zoo oder einen Teil des Zoos. Artikel 5 Die Anforderungen für die Betriebserlaubnis gemäß Arti- kel 4 finden keine Anwendung, wenn ein Mitgliedstaat der Kommission nachweist, daß die Verwirklichung des Ziels dieser Richtlinie im Sinne des Artikels 1 und die Einhaltung der Anforderungen an Zoos gemäß Artikel 3 auf Dauer durch ein Regelungs- und Registrierungssystem sichergestellt sind. Ein derartiges System müßte unter anderem Bestimmungen hinsichtlich der Überwachung und der Schließung von Zoos enthalten, die denen des Artikels 4 Absätze 4 und 5 gleichwertig sind. Artikel 6 Schließung von Zoos Im Falle der Schließung eines Zoos oder eines Teils davon stellt die zuständige Behörde sicher, daß die betroffenen Tiere in einer Weise behandelt oder beseitigt werden, die der Mitgliedstaat als angemessen und im Einklang mit dem Zweck und den Bestimmungen der Richtlinie ste- hend erachtet. Artikel 7 Zuständige Behörden (3) Jede Betriebserlaubnis muß Bedingungen enthalten, mit denen die Einhaltung der Anforderungen gemäß Die Mitgliedstaaten bezeichnen die für die Zwecke der Richtlinie zuständigen Behörden. 25. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 364/11 Artikel 8 Sanktionen Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den (2) Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvor- schriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen. Die Mitgliedstaaten legen die Sanktionen fest, die bei einem Verstoß gegen die einzelstaatlichen Vorschriften zur Umsetzung dieser Richtlinie zu verhängen sind. Die Sanktionen müssen wirksam, verhältnismäßig und ab- schreckend sein. Artikel 10 Inkrafttreten Artikel 9 Umsetzung (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richt- linie spätestens am. (1) nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis. Wenn die Mitgliedstaaten Vorschriften nach Absatz 1 erlassen, nehmen sie in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten der Bezugnahme. Diese Richtlinie tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Artikel 11 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet. Geschehen zu. Im Namen des Rates Der Präsident (1) Drei Jahre nach der Veröffentlichung im Amtsblatt. C 364/12 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 25. 11. 98 BEGRÜNDUNG DES RATES I. EINLEITUNG 1. Am 13. Dezember 1995 hat die Kommission einen auf Artikel 130s Absatz 1 gestützten Vorschlag für eine Empfehlung über die Haltung wildlebender Tiere in Zoos vorge- legt. 2. Das Europäische Parlament hat seine Stellungnahme in erster Lesung am 29. Januar 1998 (1) abgegeben und dabei 22 Änderungen vorgeschlagen. Die Kommission hat keiner dieser Änderungen zugestimmt und deshalb auch keinen geänderten Vorschlag vorge- legt. Der Wirtschafts- und Sozialausschuß hat am 24. April 1996 Stellung genommen (2). 3. Am 20. Juli 1998 hat der Rat seinen gemeinsamen Standpunkt gemäß Artikel 189c des Vertrags festgelegt. II. ZIELSETZUNG 4. Der Vorschlag für eine Empfehlung zielte darauf ab, allgemeine Grundsätze für die Betriebserlaubnis für Zoos, ihre Überwachung und Schließung sowie für die Haltung von Tieren, die Ausbildung und Sicherheit des Personals und die Erziehung und Sicherheit der Besucher festzulegen. Die Aufnahme dieser Grundsätze in die einzelstaat- lichen Rechtsvorschriften sollte dazu beitragen, die Bedingungen, unter denen Tiere gehalten werden, zu verbessern, und es den Zoos ermöglichen, ihrer Rolle im Bereich der Erziehung der Besucher, der wissenschaftlichen Forschung und der Erhaltung der Arten gerecht zu werden. Diese Grundsätze wurden durch sehr detaillierte Anhänge mit den von der Europäischen Vereinigung von Zoos und Aquarien (EAZA) entwickelten Anleitungen ergänzt. III. ANALYSE DES GEMEINSAMEN STANDPUNKTES Allgemeine Bemerkungen 5. Der Rat hat sich die vorgenannte Zielsetzung im wesentlichen zu eigen gemacht, jedoch die Auffassung vertreten, daß — der Nachdruck auf den Schutz wildlebender Tierarten und die Erhaltung der biologischen Vielfalt sowie die diesbezügliche Rolle der Zoos gelegt werden müßte, — zur Erreichung dieses Ziels ein verbindlicher Rechtsakt angenommen werden muß, und zwar im vorliegenden Fall — wie ursprünglich 1991 von der Kommission vorgeschlagen und vom Europäischen Parlament gefordert — eine Richtlinie, da es unmöglich ist, ausführliche Vorschriften zu verabschieden, die die gesamte Vielfalt der Einrichtungen abdecken, auf die dieser Rechtsakt Anwendung finden kann. 6. Entsprechend diesen Leitlinien konnte der Rat die Änderungen 1, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 16 und 17 übernehmen. Besondere Bemerkungen (Die Verweise auf Artikel oder Erwägungsgründe beziehen sich auf den Gemeinsamen Standpunkt. ) (1) ABl. C 56 vom 23. 2. 1998, S. 34. (2) ABl. C 204 vom 15. 7. 1996, S. 63. 25. 11. 98 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 364/13 7. Im gemeinsamen Standpunkt nicht berücksichtigte Änderungen: — Der Rat stellt zwar im letzten Erwägungsgrund fest, daß die von einigen Organisa- tionen ausgearbeiteten Leitlinien für die Pflege und Unterbringung von Tieren bei der Erstellung und Annahme einzelstaatlicher Normen herangezogen werden könnten, war aber der Ansicht, daß es nicht zweckmäßig wäre, die von der EAZA erstellten Anleitungen in den Anhang aufzunehmen, da es nicht möglich erscheint, sich auf so detaillierte Anhänge zu verständigen, die in einheitlicher Weise auf alle unter die Richtlinie fallenden Einrichtungen anzuwenden wären, und zwar unter Berücksichti- gung der Unterschiede hinsichtlich der Größe und der Tätigkeit dieser Einrichtun- gen. Der Rat hat daher die diese Anleitungen betreffenden Änderungen Nrn. 4, 18, 19, 20, 21, 22, 23 und 29 nicht übernommen. — Da sämtliche die Bedingungen der Tierhaltung und Tierpflege betreffenden Gesichts- punkte bereits in Artikel 3 dritter Gedankenstrich enthalten sind, erachtete der Rat es nicht als notwendig, die Änderung Nr. 15 zu übernehmen. — In Anbetracht der geltenden Bestimmungen (insbesondere der Verordnung (EG) Nr. 338/97) und der in Artikel 2 enthaltenen Definition war es nach Ansicht des Rates nicht angezeigt, in anderer Weise die Arten, von denen Exemplare in Zoos gehalten werden können, einzugrenzen; er hat daher die Änderung Nr. 7 nicht übernommen. — Insbesondere dank der in Artikel 3 fünfter Gedankenstrich vorgesehenen Register können die Zoos eine Informationsquelle für den Handel mit Tieren, die wildleben- den Arten angehören, darstellen. Da solche Informationen sich beileibe nicht auf den illegalen Handel beschränken, erschien es nicht zweckmäßig, die Änderung Nr. 28 zu übernehmen. 8. Am Vorschlag der Kommission vorgenommene Änderungen: Abgesehen von den Änderungen, die sich aus den in Nummer 6 genannten Änderungen ergeben, und der Formulierung des Artikels 1 im Sinne von Nummer 5 hat der Rat am Vorschlag der Kommission hauptsächlich die folgenden Änderungen vorgenommen: — Artikel 2 präzisiert den in der Fußnote zu Nummer 1 des Empfehlungsvorschlags genannten Begriff der dauerhaften Einrichtung („ständiger Betrieb“) und beschränkt die Ausnahmen auf Einrichtungen, auf die weder von ihrer Art noch von ihrer Größe her die Vorschriften der Richtlinie Anwendung finden können. — In Artikel 3 sind im wesentlichen die in Nummer 8 des Vorschlags enthaltenen Elemente übernommen, dabei jedoch auf das Ziel der Erhaltung der Vielfalt ausgerichtet und (vierter Gedankenstrich) im Hinblick auf die ökologische Bedro- hung einheimischer Arten bzw. der von diesen abstammenden Arten ergänzt wor- den. — In Artikel 4 sind im wesentlichen die Nummern 1 bis 6 des Vorschlags übernommen worden, wobei präzisiert wird, daß die Zoos spätestens vier Jahre nach Inkrafttreten der Richtlinie bzw. vor ihrer Eröffnung über eine Betriebserlaubnis verfügen müssen, und nicht nur darauf hingewiesen wird, daß die Mitgliedstaaten diesbezügliche Bestimmungen erlassen; in Artikel 5 wird anerkannt, daß Systeme, die der Betriebs- erlaubnis gleichwertig sind, angewandt werden können, wenn mit ihnen gewähr- leistet werden kann, daß die wesentlichen Maßregeln (in bezug auf Erhaltung, Überwachung und Schließung) durchgeführt werden. — Der verbindliche Charakter der Richtlinie wird durch den Artikel 8 verstärkt, nach dem die Mitgliedstaaten bei einem Verstoß gegen die einzelstaatlichen Vorschriften zur Umsetzung der Richtlinie Sanktionen festlegen müssen. — Artikel 9 gibt den Mitgliedstaaten drei Jahre Zeit zur Umsetzung der Richtlinie


title: Rådets afgørelse af 20. juli 1998 om udpegelse af Frankrigs repræsentative producent- og arbejdstagerorganisationer, der skal opstille kandidatlister over producent- og arbejdstagerrepræsentanter til Det Rådgivende Udvalg for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab

eurovoc_concepts:
France
advisory committee (EU)
announcement of candidacy
labour force
works council

text: C 247/4 DA De Europ»iske F»llesskabers Tidende 7. 8. 98 R¯DETS AFG˘RELSE af 20. juli 1998 om udpegelse af Frankrigs repr»sentative producent(cid:220) og arbejdstagerorganisationer, der skal opstille kandidatlister over producent(cid:220) og arbejdstagerrepr»sentanter til Det R¿dgivende Udvalg for Det Europ»iske Kul(cid:220) og St¿lf»llesskab (98/C 247/03) R¯DET FOR DEN EUROP`ISKE UNION HAR - TRUFFET F˘LGENDE AFG˘RELSE: under henvisning til artikel 18 i traktaten om oprettelse af Det Europ»iske Kul(cid:220) og St¿lf»llesskab, og Artikel 1 ud fra f(cid:192)lgende betragtninger: Der skal udn»vnes nye medlemmer til Det R¿dgivende Udvalg for Det Europ»iske Kul(cid:220) og St¿lf»llesskab, hvis mandat udl(cid:192)b den 3. marts 1998; i R¿dets afg(cid:192)relse af 30. april 1998(cid:216)(˛) udpegedes de repr»sentative producent(cid:220) og arbejdstagerorganisationer, der skal opstille kandidatlister over producent(cid:220) og arbejdstagerrepr»sentanter til Det R¿dgivende Udvalg for Det Europ»iske Kul(cid:220) og St¿lf»llesskab, bortset fra repr»sentere de arbejdstagerorganisationer, der Frankrig og en af de arbejdstagerorganisationer, der skal repr»sentere Det Forenede Kongerige; skal Frankrigs regering har underrettet R¿det herom - (˛)(cid:217)EFT C 156 af 21. 5. 1998, s. 1. De repr»sentative arbejdstagerorganisationer i oversigten i bilaget til denne afg(cid:192)relse udpeges med henblik p¿ at opstille kandidatlister, p¿ grundlag af hvilke de i Det medlemmer, der repr»senterer arbejdstagerne R¿dgivende Udvalg for Det Europ»iske Kul(cid:220) og St¿lf»l(cid:220) lesskab, udn»vnes i samme antal som angivet i skemaet ud for hver af de n»vnte organisationer. Artikel 2 Denne afg(cid:192)relse offentligg(cid:192)res til underretning Europ»iske F»llesskabers Tidende. i De Udf»rdiget i Bruxelles, den 20. juli 1998. P¿ R¿dets vegne W. MOLTERER Formand BILAG Land Organisationens navn Antal mandater Repr»sentative arbejdstagerorganisationer FRANKRIG -(cid:217)Conf~d~ration gen~rale du travail (CGT), Paris -(cid:217)Conf~d~ration fran(cid:136)aise de l’encadrement (CFE(cid:220)CGC), Paris -(cid:217)Conf~d~ration g~n~rale du travail - Force ouvri(cid:127)re -(cid:217)Conf~d~ration fran(cid:136)aise des travailleurs chr~tiens (CFTC) 1 1 1 1


title: A tanács és az európai parlament 98/48/EK irányelve (1998. július 20.) a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 98/34/EK irányelv módosításáról

eurovoc_concepts:
European standard
access to information
exchange of information
technical standard

text: 8 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/21. kötet 31998L0048 1998. 8. 5. AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA L 217/18 A TANÁCS ÉS AZ EURÓPAI PARLAMENT 98/48/EK IRÁNYELVE (1998. július 20. ) a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás megállapításáról szóló 98/34/EK irányelv módosításáról AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és külö- nösen annak 100a. és 213. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára (1), tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2), a Szerződés 189b. cikkében megállapított eljárásnak megfelelő- en (3), (5) (1) (2) (3) (4) mivel a belső piac zavartalan működésének előmozdítása érdekében a lehető legnagyobb mértékű átláthatóságra kell törekedni az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó jövőbeli nemzeti szabályok és előírások tekin- tetében, a 98/34/EK irányelv (4) módosítása révén; mivel a Szerződés 59. és 60. cikke értelmében vett szolgál- tatások széles köre számára hasznosak lesznek az informá- ciós társadalom által távolról, elektronikus úton és a szol- gáltatást kérelmére nyújtott vevő egyéni lehetőségek; igénybe mivel a belső piacot magában foglaló belső határok nélküli térség lehetővé teszi az ilyen szolgáltatásokat nyújtók szá- mára, hogy versenyképességük növelése érdekében fej- lesszék határokon átnyúló tevékenységüket, és így a polgá- lehetőséget biztosít az információk rok számára új határoktól független átadására és átvételére, a fogyasztók számára pedig az árukhoz és szolgáltatásokhoz való hoz- záférés új formáira; mivel a 98/34/EK irányelv hatályának kiterjesztése nem gátolhatja, hogy a tagállamok figyelembe vegyék az infor- mációs társadalom megjelenésével járó különböző szociá- lis, társadalmi és kulturális hatásokat; mivel különösen az ezen irányelvben meghatározott, az információs társada- lom szolgáltatásaira vonatkozó eljárási szabályok, kü (1) HL C 307. , 1996. 10. 16. , 11. o. és HL C 65. , 1998. 2. 28. , 12. o. (2) HL C 158. , 1997. 5. 26, 1. o. (3) Az Európai Parlament 1997. május 16-i véleménye (HL C 167. , 1997. 6. 2. , 238. o. ), a Tanács 1998. Január 26-i közös álláspontja (HL C 62. , 1998. 2. 26. , 48. o. ) és az Európai Parlament 1998. május 14-i határozata (HL C 167. , 1998. 6. 1. ). 1998. június 29-i tanácsi határo- zat. (4) HL L 204. , 1998. 7. 21. , 37. o. lönösen audiovizuális területen, nem lehetnek hatással azon kultúrpolitikai intézkedésekre, amelyeket a tagálla- mok a közösségi joggal összhangban, nyelvi eltéréseik, sajátos nemzeti és regionális jellegzetességeik és kulturális örökségük figyelembevételével fogadhatnak el; mivel az információs társadalom fejlődésének minden körülmények között biztosítania kell, hogy az európai polgárok megfe- lelően hozzáférjenek a digitális környezetben biztosított európai kulturális örökséghez; mivel a 98/34/EK irányelvnek nem célja, hogy olyan alap- vető jogokra vonatkozó nemzeti szabályokat érintsen, mint amilyenek a szólásszabadságra és még inkább a sajtó- szabadságra vonatkozó alkotmányos rendelkezések; mivel nem cél az sem, hogy az általános büntetőjogra vonatkoz- zék; továbbá, mivel nem vonatkozik a magánjog által sza- bályozott, hitelintézetek közötti megállapodásokra, külö- nösen a hitelintézetek közötti fizetések teljesítésére vonatkozó megállapodásokra; mivel az Európai Tanács hangsúlyozta annak szükségessé- gét, hogy közösségi szinten világos és állandó jogi keretet teremtsenek az információs társadalom fejlődésének elő- mozdítására; mivel a közösségi jog és különösen a belső piacra vonatkozó szabályok, beleértve mind a Szerződés- ben foglalt elveket, mind a másodlagos jogalkotást is, már tartalmazzák az alapvető jogi kereteket az ilyen szolgálta- tások fejlesztéséhez; mivel lehetővé kell tenni a jelenleg alkalmazandó nemzeti szabályozások hozzáigazítását a mostani szolgáltatá- sokhoz úgy, hogy azok figyelembe vegyék az információs társadalom új szolgáltatásait is, egyfelől az általános érde- kek jobb védelmének biztosítására, másfelől az ilyen rendelkezések és előírások egyszerűsítése érdekében ott, ahol alkalmazásuk nincs arányban az általuk kitűzött célokkal; mivel közösségi szintű összehangolás nélkül ez a várható nemzeti szintű szabályozási tevékenység korlátozásokat eredményezhet a szolgáltatások szabad áramlása és a lete- lepedési szabadság terén, amely pedig a belső piac újbóli szabályozási felaprózódásához, következetlenségekhez vezethet; túlszabályozáshoz és (6) (7) (8) (9) mivel amikor ilyen, teljes mértékben nemzetek feletti vonatkozású tevékenységekkel kapcsolatos kérdések merülnek fel, mint amilyenek ezen új típusú szolgáltatások, 13/21. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 9 az információs társadalom fejlődésében rejlő általánosér- dekű célok igazi és hatékony védelmének biztosítása érde- kében közösségi szinten összehangolt megközelítésre van szükség; során nyert tapasztalatok és a benne foglalt eljárások alkal- mazhatók az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó jogszabály-tervezeteknél; mivel az irányelv által megállapított eljárás jól bevált a nemzeti hatóságok szá- mára; (10) mivel a távközlési szolgáltatások esetében már létezik közösségi szintű harmonizáció, vagy egyes esetekben köl- csönös elismerésre vonatkozó megállapodások, és mivel a hatályos közösségi jog rendelkezik a műszaki fejlődést és az új típusú szolgáltatásnyújtást figyelembe vevő kiigazí- tásokról, és ennek következtében a távközlési szolgáltatá- sokra vonatkozó nemzeti szabályozások többsége ezen irányelv szerint nem tartozik majd értesítési kötelezettség alá, miután azok a 98/34/EK irányelv 10. cikke (1) bekez- désében vagy 1. cikke 5. pontjában megállapított kivételek közé tartoznak majd; mivel azonban egyes, kifejezetten a jogalkotás hatálya alá nem tartozó témákra közösségi vonatkozó nemzeti rendelkezések hatással lehetnek az információs társadalom szolgáltatásainak szabad mozgá- sára, így azokról e célból értesítést kell küldeni; (11) mivel az információs társadalom egyéb, még kevéssé ismert területein azonban korai lenne a nemzeti szabályozást kiterjedt vagy kimerítő harmonizáció útján az anyagi jog közösségi szintjén összehangolni, tekintve, hogy az új típusú szolgáltatások formájáról és természetéről még nem sokat lehet tudni, valamint, hogy ezen a területen még nem folyik nemzeti szintű különös szabályozási tevékenység, és ebben a szakaszban a belső piac tekintetében az ilyen harmonizáció szükségessége és tartalma nem határozható meg; (12) mivel ezért meg kell őrizni a belső piac zavartalan műkö- dését, és el kell hárítani a felaprózódás kockázatait, rendel- kezve az új szabályozási tervezetek tekintetében az információszolgáltatási eljárásról, egyeztetések tartásáról és a közigazgatási együttműködésről; mivel az ilyen eljárás többek között azt is elő fogja mozdítani, hogy a Szerződés és különösen annak 52. és 59. cikke hatékony módon kerüljön alkalmazásra, és ahol szükséges, feltárja az általá- nos érdekek közösségi szintű védelmének szükségességét; mivel továbbá a Szerződésnek egy ilyen információs folya- mat által lehetővé tett jobb alkalmazása azt fogja eredmé- nyezni, hogy közösségi szabályozásra csak ott lesz szük- ség, ahol az a belső piac és az általános érdekű célok védelme tekintetében igazán szükséges és arányos; mivel végül egy ilyen eljárás lehetővé fogja tenni, hogy a vállal- kozások hatékonyabban használhassák ki a belső piac elő- nyeit; (13) mivel a 98/34/EK irányelv ugyanezen célokat követi és mivel az eljárás hatékony, mert ezen célok elérése szem- pontjából a legátfogóbb; mivel az irányelv megvalósítása (14) mivel továbbá a Szerződés 7a. cikkének megfelelően a belső piac egy olyan belső határok nélküli térség, amely- ben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása, és mivel a 98/34/EK irányelv csak közigazgatási együttműködési eljárásról rendelkezik, az anyagi jogszabályok harmonizációjáról pedig nem rendel- kezik; (15) mivel ezért a 98/34/EK irányelv módosítása az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályozási terve- zeteknél való felhasználás szempontjából a legmegfelelőbb megközelítés, tekintettel az említett szolgáltatások jogi kereteire, és a belső piac átláthatósága szükségességének való tényleges megfelelésre; (16) mivel rendelkezni kell az értesítésről, különösképpen a jövőben valószínűleg felmerülő jogszabályok esetében; mivel a távolról, elektronikus úton és a szolgáltatást igénybe vevő egyéni kérelmére nyújtott szolgáltatások (az információs társadalom szolgáltatásai) – sokféleségükre és jövőbeni elterjedésükre tekintettel – valószínűleg sok új szabályt fognak szükségessé tenni és előidézni; mivel ennek megfelelően rendelkezni kell az ilyen szolgáltatásokra vonatkozó szabálytervezetekről történő értesítésről; (17) mivel a fent leírt módon folytatható szolgáltatási tevékeny- ség megkezdésére és végzésére vonatkozó különleges sza- bályokat így még akkor is közölni kell, ha azok általáno- sabb célú szabályozásokban szerepelnek; mivel azonban az olyan általános szabályokról, amelyek nem tartalmaznak az ilyen szolgáltatásokra irányuló kifejezett rendelkezést, nem kell értesítést küldeni; (18) mivel a „szolgáltatási tevékenység megkezdésére és végzé- sére vonatkozó rendelkezések” az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó követelményeket megállapító olyan szabályokat jelentik, mint amilyenek a szolgálta- tókra, a szolgáltatásokra és a szolgáltatást igénybe vevők- re, valamint az elektronikus úton, távolról és a szolgálta- tást igénybe vevő egyéni kérelmére nyújtható gazdasági tevékenységre vonatkoznak; mivel például a szolgáltatók létrehozására vonatkozó szabályok, különösen azok, ame- lyek az engedélyezésre vagy a licencia- megállapodásokra vonatkoznak, ilyenformán szintén ide tartoznak; mivel a kifejezetten az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó rendelkezést ilyen szabálynak kell tekinteni 10 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/21. kötet akkor is, ha az egy általánosabb szabályozás része; mivel másrészről nem tartoznak ide a közvetlenül és egyénileg az egyes szolgáltatás-igénybevevőkre vonatkozó különleges intézkedések (mint például a távközlési engedélyek); (19) mivel a Szerződés 60. cikke szerint, a Bíróság esetjogának értelmezésében, a „szolgáltatás” olyan szolgáltatást jelent, amelyet általában térítés ellenében nyújtanak; mivel ez az ismérv hiányzik azon tevékenységek esetében, amelyeket az állam kötelezettségei keretében, gazdasági megfontolá- sok mellőzésével végez, különösen társadalmi, kulturális, oktatási és igazságügyi területen; mivel az ilyen tevékeny- ségekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezésekre a Szerződés 60. cikkében szereplő meghatározás nem vonatkozik, és ezért nem tartoznak ezen irányelv hatálya alá; (20) mivel ezen irányelv nem érinti az Európai Parlament és a Tanács 97/36/EK irányelvével (1) vagy bármilyen jövőbeli módosítással módosított, a tagállamok törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésekben megállapított, a tele- víziós műsorszolgáltató tevékenységre vonatkozó egyes rendelkezéseinek összehangolásáról szóló, 1989. október 3-i 89/552/EGK tanácsi irányelv (2) tárgyi hatályát; (21) mivel ezen irányelv semmi esetre sem terjed ki a hatályban lévő vagy – amennyiben ezek már egyedi vizsgálatok tár- gyát képezik – elfogadás alatt álló közösségi irányelvek tar- talmának átültetését célzó nemzeti rendelkezések terveze- teire; mivel következésképpen nem terjed ki sem a 97/36/EK irányelvvel vagy bármilyen jövőbeli módosítás- sal módosított 89/552/EGK irányelvet átültető nemzeti jogszabályokra, sem pedig a távközlési szolgáltatásokra vonatkozó általános és egyedi engedélyezések együttes keretszabályozásáról szóló, 1997. április 10-i 97/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (3) átültető vagy azt követően elfogadó nemzeti szabályokra és előírásokra; (23) mivel a tagállamnak csak akkor van lehetősége valamely, a szolgáltatásokra vonatkozó jogszabálytervezet elfogadását tizenkét hónappal – vagy a Tanács közös álláspontja ese- tén esetleg tizennyolc hónappal – elhalasztani, ha a jogsza- bálytervezet olyan tárgyra vonatkozik, amely a Bizottság által a Tanácshoz már benyújtott irányelv-, rendelet- vagy határozati javaslat körébe tartozik; mivel ezt a szünetelési kötelezettséget a Bizottság csak akkor alkalmazhatja az érintett tagállamra, ha a nemzeti jogszabály-tervezet olyan rendelkezéseket tartalmaz, amelyek nem állnak teljesen összhangban a Bizottság által benyújtott javaslattal; (24) mivel az információszolgáltatás rendjének meghatározása és az ezen irányelv által létrejövő közösségi szintű egyez- tetések tartása előfeltétele a Közösség következetes és haté- kony részvételének az információs társadalom nemzetközi viszonylatban végzett szolgáltatásainak szabályozási szempontjaival kapcsolatos ügyeket magában foglaló munkában; (25) mivel a 98/34/EK irányelv működése szempontjából helyénvaló, hogy az annak 5. cikkében említett bizottság összeüljön a célból, hogy megvizsgálja az információs tár- sadalom szolgáltatásaival kapcsolatos kérdéseket; (26) mivel továbbá megjegyzendő, hogy ha valamely nemzeti intézkedést egy másik közösségi jogszabály alapján már a tervezeti szakaszban be kell jelenteni, az adott tagállam e jogszabály alapján egyetlen közleménnyel is megteheti ezt, jelezve, hogy a közlemény ezen irányelv alkalmazásában is közleménynek minősül; (27) mivel a Bizottság szabályos időközönként vizsgálni fogja az információs társadalom új típusú szolgáltatásainak pia- cán bekövetkező fejlődést, különösen a távközlés, az információ-technológia és a média összefonódó keretében és, ha szükséges, kezdeményezni fogja a jogszabályok gyors kiigazítását az új szolgáltatások európai fejlesztésé- nek ösztönzése céljából, (22) mivel továbbá rendelkezni kell az olyan kivételes esetek- ről, amikor az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó nemzeti szabályozást azonnal el lehet fogadni és mivel ugyancsak fontos, hogy ez a lehetőség kizárólag komoly és előre nem látható körülményekkel kapcsolatos legyen engedélyezhető, például olyan sürgős okokból körülmények esetén, amelyekről korábban nem volt tudo- más és amelyek eredete nem tulajdonítható az érintett tag- állam hatóságai valamely intézkedésének, úgy, hogy az ezen irányelvben foglalt előzetes egyeztetés és közigazga- tási együttműködés célkitűzése ne kerülhessen veszélybe; ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET: 1. cikk A 98/34/EK irányelv a következőképpen módosul: 1. A cím helyébe a következő szöveg lép: (1) HL L 202. , 1997. 7. 30. , 1. o. (2) HL 298. , 1989. 10. 17. , 23. o. (3) HL L 117. , 1997. 5. 7. , 15. o. „Az Európai Parlament és a Tanács irányelve a műszaki szab- ványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonat- kozó szabályok megállapításáról”; 13/21. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11 2. Az 1. cikk a következőképpen módosul: a) a következő új ponttal egészül ki: „2. »szolgáltatás« az információs társadalom bármely szolgáltatása, azaz bármely, általában térítés ellené- ben, távolról, elektronikus úton és a szolgáltatást igénybe vevő egyéni kérelmére nyújtott szolgáltatás. E meghatározás alkalmazásában: Ezen irányelv nem alkalmazható az azon kérdésekre vonatkozó szabályokra, amelyekre az ezen irányelv VI. mellékletében nem kizárólagos jelleggel felsorolt, a pénzügyi szolgáltatások területéhez tartozó közös- ségi jogszabályok vonatkoznak. A 8. cikk (3) bekezdése kivételével ezen irányelv nem alkalmazandó a klíring vagy elszámolási funkciókat végző, a 93/22/EGK irányelv értelmében szabályo- zott piacok által vagy számára, illetőleg más piacok vagy szervek által vagy számára elfogadott szabá- lyokra. – »távolról« azt jelenti, hogy a szolgáltatást a felek egyidejű jelenléte nélkül nyújtják, E meghatározás alkalmazásában: – »elektronikus úton« azt jelenti, hogy a szolgálta- tás kezdőpontjától való elküldése és célállomásán való fogadása adatok feldolgozására (beleértve a digitális tömörítést is) és tárolására szolgáló elekt- ronikus berendezés útján történik, valamint annak elküldése, továbbítása és vétele teljes egé- szében vezetéken, rádión, optikai vagy egyéb elektromágneses eszköz útján történik, – »a szolgáltatást igénybe vevő egyéni kérelmére« azt jelenti, hogy az adatok továbbításával nyújtott szolgáltatás egyéni kérelemre történik. Azoknak a szolgáltatásoknak a tájékoztató jegyzékét, amelyek nem tartoznak e meghatározás alá, az V. melléklet tartalmazza. Ez az irányelv nem alkalmazható: – rádiós műsorszórási szolgáltatásokra, – azon televíziós műsorszórási szolgáltatásokra, amelyekre a 89/552/EGK irányelv (*) 1. cikkének a) pontja vonatkozik. (*) HL L 298. , 1989. 10. 17. , 23. o. A legutóbb a 97/36/EK irányelvvel (HL L 202. , 1997. 07. 30. , 1. o. ) módosított irányelv”; b) a korábbi 2. és 3. pont számozása 3. illetve 4. pontra vál- tozik; c) az alábbi új ponttal egészül ki: „5. különösen »szolgáltatásokra vonatkozó szabály« a 2. pont értel- mében vett szolgáltatási tevékenységek megkezdé- sére és végzésére vonatkozó általános jellegű köve- a telmény, szolgáltatásokra és a szolgáltatást igénybe vevőre vonatkozó rendelkezések, ide nem értve az olyan szabályokat, amelyek nem kifejezetten az említett pontban meghatározott szolgáltatásokra vonatkoz- nak. szolgáltatóra, a Ezen irányelv nem alkalmazható az azon kérdésekre vonatkozó szabályokra, amelyekre a 90/387/EGK irányelv (*) szerint meghatározott, a távközlési szol- gáltatások területéhez tartozó közösségi jogszabá- lyok vonatkoznak. – valamely szabályt kifejezetten az információs tár- sadalom szolgáltatásaira irányulónak kell tekin- teni, ha figyelembe véve az indokolását és a ren- delkező részét, annak összes vagy néhány egyedi intézkedésének kifejezett célja és tárgya az ilyen szolgáltatások kifejezett és célzott módon történő szabályozása, – valamely szabályt nem lehet kifejezetten az infor- mációs társadalom szolgáltatásaira irányulónak tekinteni, ha az ilyen szolgáltatásokat csak hallga- tólagos vagy esetleges módon érinti. (*) HL L 192. , 1990. 7. 24. , 1. o. A 97/51/EK irányelvvel (HL L 295. , 1997. 10. 29. , 23. o. ) módosított irányelv”; d) a korábbi 4-8. pont számozása 6-10. pontra változik; e) a korábbi 9. pont számozása 11. pontra változik és helyébe a következő szöveg lép: „11. »műszaki szabály« műszaki leírások és más követel- mények vagy szolgáltatásra vonatkozó szabályok, beleértve a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseket is, amelyek betartása az értékesítés, a szolgáltatás- nyújtás, valamely szolgáltató létrehozása vagy a vala- mely tagállamban vagy annak nagyobb részén tör- ténő használat esetén de jure vagy de facto kötelező, valamint a tagállamok törvényi, rendeleti vagy köz- igazgatási rendelkezései, kivéve a 10. cikkben foglal- takat, amelyek megtiltják valamely termék gyártását, behozatalát, értékesítést vagy használatát, vagy vala- mely szolgáltatás nyújtását vagy használatát, illetve valamely szolgáltató létrehozását. A de facto műszaki szabályok a következőket foglal- ják magukban: – valamely tagállam törvényi, rendeleti vagy köz- igazgatási rendelkezései, amelyek vagy a szolgál- tatással kapcsolatos műszaki leírásokra vagy más követelményekre, illetve szabályokra vonatkoz- nak, vagy olyan szakmai vagy gyakorlati szabály- zatokra, amelyek viszont a szolgáltatással kap- csolatos műszaki vagy más követelményekre, illetve szabályokra vonatkoz- nak, és amelyek betartása feltételezi a fent emlí- tett rendeletek és közigazgatási rendelkezések által előírt kötelezettségeknek való megfelelést, törvények, leírásokra 12 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/21. kötet – önkéntes megállapodások, amelyeknél az egyik szerződő fél egy hatóság, amely a köz érdekében intézkedik, műszaki leírások vagy más követel- mények, illetve szolgáltatásra vonatkozó szabá- lyok teljesítéséről, kivéve a közbeszerzési ajánlati leírásokat, – műszaki leírások vagy más követelmények, illetve szolgáltatásra vonatkozó szabályok, amelyek az ezeknek való megfelelés ösztönzése által termé- kek fogyasztására vagy szolgáltatások igénybevé- telére hatással bíró adó- vagy pénzügyi intézke- désekkel kapcsolatosak; ide nem értve a nemzeti társadalombiztosítási rendszerekkel kapcsolatos műszaki leírásokat vagy más követelményeket, illetve szolgáltatásra vonatkozó szabályokat. Ez magában foglalja azokat a műszaki szabályokat, amelyeket a tagállamok által kijelölt hatóságok írtak elő, és amelyek a Bizottság által 1999. augusztus 5. (*) előtt az 5. cikkben említett bizottság keretében összeállítandó jegyzékben szerepelnek. Ugyanezen eljárást kell alkalmazni e jegyzék módo- sítása esetén is”; f) a korábbi 10. pont számozása 12. pontra változik és az első albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: „12. »műszakiszabály-tervezet« a műszaki leírás vagy más követelmény, illetve a szolgáltatásra vonatkozó sza- bály szövege, beleértve a közigazgatási rendelkezése- ket is, amelyet azzal a céllal fogalmaztak meg, hogy azt műszaki előírásként elfogadtassák, vagy amelyet végül elfogadnak, és a szöveg az előkészítés olyan fokán áll, amelyen még lényeges módosítások végez- hetők;” 3. A 6. cikk a következőképpen módosul: leírásokra vagy más követelményekre, illetve szolgáltatásokra vonatkozó szabályokra, a Bizottság vagy a tagállamok észre- vételei vagy részletes véleményei csak azokra a szempontokra vonatkozhatnak, amelyek a kereskedelmet, vagy – a szolgál- tatásokra vonatkozó rendelkezések tekintetében – a szolgál- tatások szabad áramlását, illetve a szolgáltató vállalkozások letelepedési szabadságát gátolhatják, és nem vonatkozhatnak az intézkedés adó- vagy pénzügyi szempontjaira. ”; 5. A 9. cikk a következőképpen módosul: a) a (2) és (3) bekezdés helyébe a következő rendelkezés lép: „(2) A tagállamoknak el kell halasztaniuk: – – négy hónappal az 1. cikk 11. pontja második albe- kezdésének második francia bekezdése értelmében vett önkéntes megállapodás formájában megjelenő műszaki szabálytervezet elfogadását, a (3), (4) és (5) bekezdés sérelme nélkül, hat hónap- pal minden egyéb műszaki szabálytervezet elfogadá- sát (kivéve a szolgáltatásokra vonatkozó szabályter- vezeteket), attól az időponttól kezdődően, amikor a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleményt, ha a Bizottság vagy egy másik tagállam ettől az időponttól szá- mított három hónapon belül olyan részletes véleményt ad ki, amely szerint az előirányzott intézkedés akadályozhatja az áruk szabad mozgását a belső piacon; a) az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „A bizottságnak meghatározott összetételben kell összeül- nie az információs társadalom szolgáltatásaival kapcsola- tos kérdések megvizsgálására. ”; – b) a következő bekezdéssel egészül ki: „(8) A szolgáltatásokra vonatkozó szabályokkal kapcso- latban a Bizottság és az állandó bizottság tanácsot kérhet az ipar vagy a tudományos körök természetes vagy jogi személyeitől, és adott esetben az olyan képviseleti szervek- től, amelyek alkalmasak arra, hogy szakvéleményt nyújt- sanak a szolgáltatásokra vonatkozó szabálytervezetek szo- ciális és társadalmi céljairól és következményeiről, és tanácsukat figyelembe lehet venni, ha annak kikérésére sor került. ”; 4. A 8. cikk (1) bekezdésének hatodik albekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: „Tekintettel az 1. cikk (11) bekezdése második albekezdésé- nek harmadik francia bekezdésében említett műszaki a (4) és (5) bekezdés sérelme nélkül, négy hónappal minden egyéb, szolgáltatásokra vonatkozó szabály- tervezet elfogadását, attól az időponttól számítva, hogy a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdé- sében említett közleményt, ha a Bizottság vagy egy másik tagállam ettől az időponttól számított három hónapon belül olyan részletes véleményt ad ki, amely szerint az előirányzott intézkedés akadályozhatja a szolgáltatások szabad mozgását vagy a szolgáltató vállalkozások letelepedésének szabadságát a belső piacon. Tekintettel a szolgáltatásokra vonatkozó szabályterve- zetekre, a Bizottság vagy a tagállamok részletes vélemé- nyei nem lehetnek hatással – különösen az audiovizuális szférában – azon kultúrpolitikai intézkedésekre, amelye- ket a tagállamok a közösségi joggal összhangban, nyelvi eltéréseikre, sajátos nemzeti és regionális jellegzetessé- geikre és kulturális örökségükre tekintettel fogadhatnak el. 13/21. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13 Az érintett tagállamnak be kell jelentenie a Bizottságnak, hogy milyen intézkedést javasol tenni az ilyen részletes véleményekkel kapcsolatban. A Bizottság erre észrevételt tesz. – teljesítik azon nemzetközi megállapodásokból szár- mazó kötelezettségeiket, amelyek közös műszaki leí- rások vagy szolgáltatásokra vonatkozó szabályok elfogadását eredményezik a Közösségben,”; Tekintettel a szolgáltatásokra vonatkozó szabályokra, az érintett tagállamnak adott esetben meg kell jelölnie annak okát, hogy miért nem lehet figyelembe venni a részletes véleményt. (3) A szolgáltatásokra vonatkozó szabálytervezetek kivé- telével, a tagállamok tizenkét hónappal elhalasztják a műszaki szabálytervezet elfogadását attól az időponttól kezdődően, amikor a Bizottság kézhez vette a 8. cikk (1) bekezdésében említett közleményt, ha a Bizottság ettől az időponttól számított három hónapon belül bejelenti azon szándékát, hogy ebben a témában a Szerződés 189. cik- kével összhangban irányelvre, rendeletre vagy határozatra kíván javaslatot előterjeszteni vagy elfogadni. ”; b) a (7) bekezdés a következőképpen módosul: „(7) Az (1)–(5) bekezdést nem lehet alkalmazni azokra az esetekre, amelyekben: – – sürgős okokból, melyeket a közegészségügy vagy közbiztonság védelmével, az állatvédelemmel vagy növényvédelemmel kapcsolatos komoly és előre nem látott körülmények idéztek elő, valamint a szol- gáltatásokra vonatkozó szabályok esetében, közér- dekből is, különösen a kisebbségek védelmében, a tagállam köteles igen rövid időn belül műszaki sza- bályokat kidolgozni annak érdekében, hogy elfogad- tathassa és bevezethesse őket minden előzetes egyez- tetés lehetősége nélkül, vagy sürgős okokból, melyeket a pénzügyi rendszer biz- tonságának és sértetlenségének védelmével, különö- sen a betétesek, a befektetők és a biztosítottak védel- mével kapcsolatos komoly körülmények idéztek elő, a tagállam köteles haladéktalanul pénzügyi szolgál- tatásokra vonatkozó jogszabályokat elfogadni és bevezetni. A 8. cikkben említett közleményben a tagállamnak meg kell jelölnie a megtett intézkedések sürgősségének okát. A Bizottságnak mielőbb közölnie kell a közleményre vonat- kozó észrevételeit. Az eljárás helytelen alkalmazása esete- iben megfelelő lépéseket kell tennie. A Bizottságnak rend- szeresen tájékoztatnia kell az Európai Parlamentet. ”; 6. A 10. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés első és második francia bekezdése helyébe a következő rendelkezés lép: „– eleget tesznek a kötelező erejű közösségi jogszabá- lyoknak, amelyek műszaki leírások vagy szolgáltatá- sokra vonatkozó szabályok elfogadását eredménye- zik a Közösségben, b) az (1) bekezdés hatodik francia bekezdése helyébe a követ- kező rendelkezés lép: „– az 1. cikk 11. pontja szerinti műszaki előírás módo- sítására szorítkoznak, a Bizottság kérelmének meg- felelően, a kereskedelmet, vagy – a szolgáltatásokra vonatkozó szabályok esetében – a szolgáltatások szabad mozgását, illetve a szolgáltató vállalkozások letelepedésének szabadságát gátló akadály elhárítását tartva szem előtt. ”; c) a (3) és (4) bekezdés helyébe a következő rendelkezés lép: „(3) A 9. cikk (3)–(6) bekezdése nem alkalmazható az 1. cikk 11. pontja második albekezdésének második fran- cia bekezdésében említett önkéntes megállapodásokra. (4) A 9. cikk nem alkalmazható az 1. cikk 11. pontja második albekezdésének harmadik francia bekezdésében említett műszaki szabályokra és más követelményekre vagy szolgáltatásokra vonatkozó szabályokra. ”; 7. Az irányelv az ezen irányelv V. és VI. mellékletével egészül ki. 2. cikk (1) A tagállamok 1999. augusztus 5-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azok- ban kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg. (2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályo- zott területen fogadnak el. 3. cikk A 2. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett időponttól számított legkésőbb két éven belül a Bizottságnak be kell nyújtania az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a 98/34/EK irányelv alkalmazásának kiértékelését, különösen az 1. cikk (2) bekezdésében említett szolgáltatások technológiai és piaci fejlődésének fényében. A 2. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében említett időponttól számított legkésőbb három éven belül, ha szükséges, a Bizottságnak javaslatot kell előterjesztenie az Európai Parlament és a Tanács elé a szóban forgó irányelv felülvizsgálatára. Ebből a célból a Bizottságnak figyelembe kell vennie minden észrevételt, amelyet a tagállamok vele közölnek. 14 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/21. kötet Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba. 4. cikk Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei. Kelt Brüsszelben, 1998. július 20-án 5. cikk az Európai Parlament részéről az elnök J. M. GIL-ROBLES a Tanács részéről az elnök W. MOLTERER 13/21. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 15 MELLÉKLET „V. MELLÉKLET Azoknak a szolgáltatásoknak a tájékoztató jegyzéke, amelyekre nem vonatkozik az 1. cikk (2) bekezdésének második albekezdése 1. Nem „távolról” nyújtott szolgáltatások Azok a szolgáltatások, amelyeket a szolgáltató és a szolgáltatást igénybe vevő fizikai jelenlétében nyújtanak, még ha ezek elektronikus eszközöket foglalnak is magukban a) orvosi vizsgálatok vagy kezelés az orvos rendelőjében, elektronikus berendezés alkalmazásával, a beteg fizi- kai jelenlétében; b) elektronikus katalógus megtekintése az üzletben, a vevő fizikai jelenlétében; c) repülőjegy-foglalás utazási ügynökségnél számítógépes hálózat útján, az ügyfél fizikai jelenlétében; d) játékteremben rendelkezésre bocsátott elektronikus játékok, a felhasználó fizikai jelenlétében. 2. Nem „elektronikus úton” nyújtott szolgáltatások – anyagi tartalommal bíró szolgáltatások, még ha elektronikus eszközök útján nyújtják is őket: a) készpénz- vagy jegykiadó automaták (bankjegyek, vasúti jegyek); b) belépés fizetésköteles úthálózatokba, gépkocsi-parkolókba, stb. még akkor is, ha a bejáratnál/kijáratnál a belépést ellenőrző és/vagy a pontos fizetést biztosító elektronikus eszközök vannak elhelyezve, – off-line szolgáltatások: CD ROM-ok vagy hajlékony lemezen tárolt szoftverek értékesítése, – olyan szolgáltatások, amelyeket nem elektronikus feldolgozó/nyilvántartó rendszerek útján nyújtanak: a) távbeszélő szolgáltatások; b) telefax/telex szolgáltatások; c) távbeszélő vagy telefax útján nyújtott szolgáltatások; d) orvosi tanácsadás telefon/telefax útján; e) jogi tanácsadás telefon/telefax útján; f) direkt marketing telefon/telefax útján. 3. Nem „a szolgáltatást igénybe vevő egyéni kérelmére” nyújtott szolgáltatások Egyéni kérelem nélkül, adatátvitel útján, korlátlan számú egyéni igénybevevő részére egyidejűleg nyújtott szol- gáltatások (egy pontról több pontra történő átvitel): a) a 89/552/EGK irányelv 1. cikkének a) pontja alá tartozó televíziós műsorszórási szolgáltatások (beleértve a near-video igény szerinti szolgáltatásokat is); b) rádiós műsorszórási szolgáltatások; c) (televízión leadott) teletext. 16 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/21. kötet VI. MELLÉKLET Az 1. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdése hatálya alá tartozó pénzügyi szolgáltatások tájékoztató jegyzéke – Befektetési szolgáltatások – Biztosítási és viszontbiztosítási műveletek – Banki szolgáltatások – Nyugdíjalapokkal kapcsolatos műveletek – Határidős vagy opciós ügyletekkel kapcsolatos szolgáltatások Ezek a szolgáltatások különösen a következőket foglalják magukban: a) A 93/22/EGK irányelv (1) mellékletében említett befektetési szolgáltatások, kollektív befektetési vállalkozások szolgáltatásai; b) A 89/646/EGK irányelv 9 mellékletében említett, kölcsönös elismerésen alapuló tevékenységek körébe tartozó szolgáltatások (2); c) A következő irányelvekben említett biztosítási és viszontbiztosítási tevékenységekhez tartozó műveletek: – 73/239/EGK irányelv (3) 1. cikke, – 79/267/EGK irányelv (4) melléklete, – 64/225/EGK irányelv (5), – 92/49/EGK irányelv (6) és a 92/96/EGK irányelv (7). ” (1) HL L 141. , 1993. 6. 11. , 27. o. (2) HL L 386. , 1989. 12. 30. , 1. o. A legutóbb a 92/30/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 110. , 1992. 4. 28. , 52. o. ). (3) HL L 228. , 1973. 8. 16. , 3. o. A legutóbb a 92/49/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 228. , 1992. 8. 11. , 1. o. ). (4) HL L 63. , 1979. 3. 13. , 1. o. A legutóbb a 90/619/EGK irányelvvel módosított irányelv (HL L 330. , 1990. 11. 29. , 50. o. ). (5) HL 56. , 1964. 4. 4. , 878/64 o. Az 1973-as csatlakozási okmánnyal módosított irányelv. (6) HL L 228. , 1992. 8. 11. , 1. o. (7) HL L 360. , 1992. 12. 9. , 1. o


title: 98/484/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου της 20ής Ιουλίου 1998 για τη σύναψη συμφωνίας υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Ισλαμικής Ομοσπονδιακής Δημοκρατίας των Νήσων Κομορών για την προσωρινή εφαρμογή πρωτοκόλλου που καθορίζει, για την περίοδο από 28 Φεβρουαρίου 1998 έως 27 Φεβρουαρίου 2001, τις αλιευτικές δυνατότητες και τη χρηματοδοτική συνεισφορά που προβλέπονται στη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Ισλαμικής Ομοσπονδιακής Δημοκρατίας των Νήσων Κομορών για την αλιεία στα ανοικτά των Νήσων Κομορών

eurovoc_concepts:
Comoros
agreement (EU)
deep-sea fishing
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing regulations

text: 5. 8. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 217/27 II (Pq˜aneir cia tgm isw˜u tym opo˜iym dem apaite˜itai dglos˜ieusg) SULBOUKIO APOVASG TOU SULBOUKIOU tgr 20 ˜gr Iouk˜iou 1998 cia tg s ˜umaxg sulvym˜iar up ˜o loqv ˜g amtakkac ˜gr epistok ˜ym letan ˜u tgr Euqypaiˇj ˜gr Joim ˜otgtar jai tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqat˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym cia tgm pqosyqim ˜g evaqloc ˜g pqytoj ˜okkou pou jahoq˜ifei, cia tgm peq˜iodo ap ˜o 28 Vebqouaq˜iou 1998 ˜eyr 27 Vebqouaq˜iou 2001, tir akieutij ˜er dumat ˜otgter jai tg wqglatodotij ˜g sumeisvoq ˜a pou pqobk ˜epomtai stg sulvym˜ia letan ˜u tgr Euqypaiˇj ˜gr Oijomolij ˜gr Joim ˜otgtar jai tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqat˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym cia tgm akie˜ia sta amoijt ˜a tym M ˜gsym Joloq ˜ym (98/484/EJ) TO SULBOUKIO TGS EUQYPA˘IJGS EMYSGS, ˜Ewomtar up ˜oxg: tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tg sulvym˜ia letan ˜u tgr Euqypaˇij ˜gr Oijomolij ˜gr Joim ˜otg- tar jai tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqat˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym cia tgm akie˜ia sta amoijt ˜a tym M ˜gsym Joloq ˜ym (1), jai id˜iyr to ˜aqhqo 12, tgm pq ˜otasg tgr Epitqop ˜gr, Ejtil ˜ymtar: ˜oti, s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 12 tgr amyt ˜eqy sulvym˜iar, g Joim ˜otgta jai g Iskalij ˜g Olospomdiaj ˜g Dglojqat˜ia tym M ˜gsym Joloq ˜ym dien ˜gcacam diapqaclate ˜useir cia ma jahoq˜isoum tir tqopopoi ˜gseir ˜g pqosh ˜gjer pou pq ˜epei ma c˜imoum stg sulvym˜ia sto t ˜ekor tgr peqi ˜odou evaqloc ˜gr tou pqosaqtgl ˜emou stg sulvym˜ia pqytoj ˜okkou· ˜oti, let ˜a ap ˜o tir diapqaclate ˜useir aut ˜er, lomocqav ˜ghgje ˜ema m ˜eo pqyt ˜ojokko stir 27 Vebqouaq˜iou 1998· ˜oti, le to em k ˜ocy pqyt ˜ojokko, oi akie˜ir tgr Joim ˜otgtar diatgqo ˜um tir dumat ˜otgt ˜er tour ma akie ˜uoum sta ˜udata pou up ˜acomtai stgm juqiaqw˜ia ˜g tg dijaiodos˜ia tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqat˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym cia tgm peq˜iodo ap ˜o tir 28 Vebqouaq˜iou 1998 ˜eyr tir 27 Vebqoua- q˜iou 2001· ˜oti, pqojeil ˜emou ma enasvakishe˜i lia tawe˜ia epam ˜akgxg tym akieutij ˜ym dqastgqiot ˜gtym tym joimotij ˜ym sjav ˜ym, (1) EE L 137 tgr 2. 6. 1988, s. 19. e˜imai apaqa˜itgto ma evaqloshe˜i to m ˜eo pqyt ˜ojokko to ˜oti, cia to sjop ˜o aut ˜o, ta d ˜uo l ˜eqg sumtol ˜oteqo dumat ˜om· lomocq ˜avgsam lia sulvym˜ia up ˜o loqv ˜g amtakkac ˜gr epistok ˜ym pou pqobk ˜epei tgm pqosyqim ˜g evaqloc ˜g tou lomocqavgh ˜emtor pqytoj ˜okkou ap ˜o tir 28 Vebqouaq˜iou 1998· ˜oti e˜imai sj ˜opilo ma ecjqihe˜i g sulvym˜ia aut ˜g, up ˜o tgm epiv ˜ukang oqistij ˜gr ap ˜ovasgr dum ˜alei tou ˜aqhqou 43 tgr sumh ˜gjgr· ˜oti ha pq ˜epei ma jahoqiste˜i g l ˜ehodor jatamol ˜gr tym akieutij ˜ym dumatot ˜gtym letan ˜u tym jqat ˜ym lek ˜ym le b ˜asg tgm paqadosiaj ˜g jatamol ˜g tym akieutij ˜ym dumatot ˜gtym sto pka˜isio tgr akieutij ˜gr sulvym˜iar, APOVASIFEI: ˜Aqhqo 1 Ecjq˜imetai en om ˜olator tgr Joim ˜otgtar g sulvym˜ia up ˜o loqv ˜g amtakkac ˜gr epistok ˜ym letan ˜u tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar jai tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqa- t˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym swetij ˜a le tgm pqosyqim ˜g evaq- loc ˜g tou pqytoj ˜okkou pou jahoq˜ifei, cia tgm peq˜iodo ap ˜o tir 28 Vebqouaq˜iou 1998 ˜eyr tir 27 Vebqouaq˜iou 2001, tir dumat ˜otgter akie˜iar jai tg wqglatodotij ˜g sumeisvoq ˜a pou pqobk ˜epomtai stg sulvym˜ia letan ˜u tgr Euqypaˇij ˜gr Oijo- molij ˜gr Joim ˜otgtar jai tgr Iskalij ˜gr Olospomdiaj ˜gr Dglojqat˜iar tym M ˜gsym Joloq ˜ym cia tgm akie˜ia sta amoijt ˜a tym M ˜gsym Joloq ˜ym. To je˜ilemo tgr sulvym˜iar up ˜o loqv ˜g amtakkac ˜gr episto- k ˜ym jai tou pqytoj ˜okkou episum ˜aptomtai stgm paqo ˜usa ap ˜ovasg. L 217/28 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 5. 8. 98 ˜Aqhqo 2 Oi akieutij ˜er dumat ˜otgter pou jahoq˜ifomtai sto pqyt ˜o- jokko jatam ˜elomtai letan ˜u tym jqat ˜ym lek ˜ym le tgm aj ˜okouhg l ˜ehodo: a) hummakieutij ˜a cqicq˜i: Ispam˜ia: 22 sj ˜avg Cakk˜ia: 21 sj ˜avg Itak˜ia: 1 sj ˜avor b) paqacadi ˜aqija epivame˜iar: Ispam˜ia: 13 sj ˜avg Poqtocak˜ia: 3 sj ˜avg. E ˜am oi ait ˜gseir adei ˜ym aut ˜ym tym jqat ˜ym lek ˜ym dem enamtk ˜gsoum tir akieutij ˜er dumat ˜otgter pou jahoq˜ifomtai sto pqyt ˜ojokko, g Epitqop ˜g lpoqe˜i ma k ˜abei up ˜oxg tir ait ˜gseir adei ˜ym opoioud ˜gpote ˜akkou jq ˜atour l ˜ekour. ˜Aqhqo 3 O pq ˜oedqor tou Sulbouk˜iou enousiodote˜itai ma oq˜isei ta pq ˜osypa pou e˜imai aql ˜odia ma upocq ˜axoum to pqyt ˜ojokko desle ˜uomtar tgm Joim ˜otgta. Bqun ˜ekker, 20 Iouk˜iou 1998. Cia to Sulbo˜ukio O Pq˜oedqor W. MOLTERER