title: Verordnung (EG) Nr. 1456/98 der Kommission vom 8. Juli 1998 zur Festsetzung des Höchstbetrags der Ausfuhrerstattung für Weißzucker für die im Rahmen der Dauerausschreibung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1408/97 durchgeführte 46. Teilausschreibung

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 9. 7. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 193/7 VERORDNUNG (EG) Nr. 1456/98 DER KOMMISSION vom 8. Juli 1998 zur Festsetzung des H(cid:148)chstbetrags der Ausfuhrerstattung f(cid:129)r Weißzucker f(cid:129)r die im Rahmen der Dauerausschreibung gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1408/97 durchgef(cid:129)hrte 46. Teilausschreibung DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 1785/81 des Rates vom 30. Juni 1981 (cid:129)ber die gemeinsame Marktorganisa- tion f(cid:129)r Zucker (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1599/96 (2), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 5 zweiter Unterabsatz Buchstabe b), in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1408/97 der Kommis- sion vom 22. Juli 1997 betreffend eine Dauerausschrei- bung f(cid:129)r die Festsetzung von Absch(cid:148)pfungen und/oder Erstattungen bei der Ausfuhr von Weißzucker (3) werden Teilausschreibungen f(cid:129)r die Ausfuhr dieses Zuckers durchgef(cid:129)hrt. Gem(cid:132)ß Artikel 9 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1408/ 97 ist gegebenenfalls ein H(cid:148)chstbetrag der Ausfuhrerstat- tung f(cid:129)r die betreffende Teilausschreibung insbesondere unter Ber(cid:129)cksichtigung der Lage und der voraussichtli- chen Entwicklung des Zuckermarktes in der Gemein- schaft sowie des Weltmarktes festzusetzen. Nach Pr(cid:129)fung der Angebote sind f(cid:129)r die 46. Teilaus- schreibung die in Artikel 1 genannten Bestimmungen festzulegen. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsaus- schusses f(cid:129)r Zucker (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 F(cid:129)r die gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 1408/97 durch- gef(cid:129)hrte 46. Teilausschreibung f(cid:129)r Weißzucker wird eine Ausfuhrerstattung von h(cid:148)chstens 46,910 ECU je 100 kg festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 9. Juli 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 8. Juli 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 177 vom 1. 7. 1981, S. 4. (2) ABl. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 43. (3) ABl. L 194 vom 23. 7. 1997, S. 16


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1455/98 af 8. juli 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: 9. 7. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 193/5 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1455/98 af 8. juli 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforar- bejdet stand KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1785/81 af 1. juni 1981 om den fælles markedsordning for sukker (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1599/ 96 (2), særlig artikel 19, stk. 4, første afsnit, litra a), og ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 19 i forordning (EØF) nr. 1785/81 kan forskellen mellem noteringerne og priserne på verdensmarkedet for de produkter, som er nævnt i forord- ningens artikel 1, stk. 1, litra a), og priserne for disse produkter inden for Fællesskabet udlignes ved en eksport- restitution; i henhold til forordning (EØF) nr. 1785/81 skal restitutio- nerne for hvidt sukker og råsukker, der ikke er denatu- reret, og som udføres i uforarbejdet stand, fastsættes under hensyntagen til situationen på fællesskabsmarkedet og på verdensmarkedet for sukker og navnlig under hensyn- tagen til de pris- og omkostningsfaktorer, som er nævnt i forordningens artikel 17a; ifølge samme artikel skal der endvidere tages hensyn til de påtænkte udførslers økono- miske aspekt; for råsukkers vedkommende skal restitutionen fastsættes for standardkvaliteten; denne er defineret i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 431/68 af 9. april 1968 om fastsættelse af råsukker og af standardkvaliteten for Fællesskabets grænseovergangssted for beregning af cif- priserne inden for sukkersektoren (3), ændret ved forord- ning (EF) nr. 3290/94 (4); denne restitution fastsættes i øvrigt i overensstemmelse med artikel 17a, stk. 4, i forord- ning (EØF) nr. 1785/81; kandissukker er defineret i forordning (EF) nr. 2135/95 af 7. Kommissionens i september 1995 om gennemførelsesbestemmelser for sukkersektoren (5); den således eksportrestitutioner beregnede restitution bør, for så vidt angår sukker tilsat smagsstoffer eller farvestoffer, gælde for det pågældende sukkers sakkaroseindhold og fastsættes pr. 1 % af dette indhold; situationen på verdensmarkedet eller de særlige krav på visse markeder kan gøre det nødvendigt at differentiere restitutionen for sukker efter dets bestemmelse; i særlige tilfælde kan restitutionsbeløbet fastsættes i rets- akter af anden karakter; de i artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 3813/92 (6), senest ændret ved forordning (EF) nr. 150/95 (7), fastsatte repræsentative markedskurser anvendes til omregning af det beløb, der er udtrykt i tredjelandenes valuta, og ligger til grund for fastlæggelsen af landbrugsomregningskur- serne for medlemsstaternes valutaer; betingelserne for anvendelse og fastsættelse af disse omregningskurser blev fastlagt ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1068/ 93 (8), senest ændret ved forordning (EF) nr. 961/98 (9); restitutionen skal ændres i mellemtiden; fastsættes hver anden uge; den kan anvendelsen af disse bestemmelser på den nuværende situation på sukkermarkedet, navnlig på noteringer eller kurser på sukker i Fællesskabet og på verdensmarkedet, fører til at fastsætte restitutionerne til de beløb, der er angivet i bilaget; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Eksportrestitutionerne for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1785/81, i uforarbejdet stand og ikke denaturerede, fastsættes til de beløb, der er angivet i bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 9. juli 1998. (1) EFT L 177 af 1. 7. 1981, s. 4. (2) EFT L 206 af 16. 8. 1996, s. 43. (3) EFT L 89 af 10. 4. 1968, s. 3. (4) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 105. (5) EFT L 214 af 8. 9. 1995, s. 16. (6) EFT L 387 af 31. 12. 1992, s. 1. (7) EFT L 22 af 31. 1. 1995, s. 1. (8) EFT L 108 af 1. 5. 1993, s. 106. (9) EFT L 135 af 8. 5. 1998, s. 5. L 193/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 7. 98 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 1998. På Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen til Kommissionens forordning af 8. juli 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for hvidt sukker og råsukker i uforarbejdet stand BILAG Produktkode 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 1701 91 00 9000 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 Restitutionsbeløb (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 40,71 39,68 40,71 39,68 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ECU/1 % sakkarose × 100 kg (cid:190) 0,4425 (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 44,25 43,87 43,87 (cid:190) ECU/1 % sakkarose × 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,4425 (1) Dette beløb anvendes for råsukker med et udbytte på 92 %. Såfremt det udførte råsukkers udbytte ikke udgør 92 %, beregnes størrelsen af den restitution, der skal anvendes, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 17a, stk. 4, i forord- ning (EØF) nr. 1785/81. (2) Denne fastsættelse blev suspenderet ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2689/85 (EFT L 255 af 26. 9. 1985, s. 12), ændret ved forordning (EØF) nr. 3251/85 (EFT L 309 af 21. 11. 1985, s. 14)


title: ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (WE) NR 1460/98 z dnia 8 lipca 1998 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 1170/93 ustanawiające niektóre szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (EWG) nr 2158/92 w sprawie ochrony lasów wspólnotowych przed pożarami

eurovoc_concepts:
EU financing
administrative formalities
fire
fire protection
forest
forest conservation

formats: html print


title: Commission Regulation (EC) No 1457/98 of 8 July 1998 on the issuing of system B export licences for fruit and vegetables

eurovoc_concepts:
citrus fruit
export licence
fruit vegetable
nut
pip fruit
stone fruit

text: L 193/8 EN Official Journal of the European Communities 9. 7. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 1457/98 of 8 July 1998 on the issuing of system B export licences for fruit and vegetables THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Commission Regulation (EC) No 2190/ 96 of 14 November 1996 on detailed rules for imple- menting Council Regulation (EEC) No 1035/72 as regards export refunds on fruit and vegetables (1), as last amended by Regulation (EC) No 1287/98 (2), and in particular Article 5(6) thereof, Whereas Commission Regulation (EC) No 983/98 (3) fixes the indicative quantities laid down for the issue of export licences other than those requested in the context of food aid; Whereas, in the light of information now available to the been Commission, exceeded in the case of lemons and apples for destination group X and peaches and nectarines; indicative quantities have the lemons and apples for destination group X and peaches and nectarines, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The percentages for the issuing of system B export licences, as referred to in Article 5 of Regulation (EC) No 2190/96, and applied for between 20 May and 30 June 1998, by which the quantities applied for and the rates of refund applicable must be multiplied, shall be as fixed in the Annex hereto. The above subparagraph shall not apply to licences applied for in connection with food-aid operations as provided for in Article 10(4) of the Agreement on Agri- culture concluded during the Uruguay Round of multi- lateral trade negotiations. Whereas as a consequence, for system B licences applied for between 20 May and 30 June 1998, a rate of refund which is lower than the indicative rate should be fixed for Article 2 This Regulation shall enter into force on 9 July 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 8 July 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 292, 15. 11. 1996, p. 12. (2) OJ L 178, 23. 6. 1998, p. 11. (3) OJ L 137, 9. 5. 1998, p. 12. 9. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities L 193/9 ANNEX Percentages for the issuing of licences and rates of refund applicable to system B licences applied for between 20 May and 30 June 1998 Product Destination or group of destinations Percentage for the issuing of licences Rate of refund (ECU/ tonne net) Tomatoes Shelled almonds Hazelnuts in shell Shelled hazelnuts Oranges Lemons Apples Peaches and nectarines F F F F XYC F X E 100 % 100 % (cid:190) 100 % 100 % 100 % 100 % 100 % 17,0 50,0 (cid:190) 114,0 35,0 24,9 23,7 26,9


title: Uudelleen käsitelty ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta Eurooppalaisten valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa

eurovoc_concepts:
EU financing
co-financing
developing countries
development aid
non-governmental organisation

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 08. 07. 1998 KOM(1998)4041opull. 95/0168 (SYN) Uudelleen käsitelty ehdotus N E U V O S T ON ASETUKSEKSI (EY) K E H I T Y S M A I TA K O S K E V I L LA ALOILLA T A P A H T U V AN T O I M I N N AN Y H T E I S R A H O I T U K S E S TA EUROOPPALAISTEN V A L T I O S TA R I I P P U M A T T O M I EN KEHITYSYHTEISTYÖJÄRJESTÖJEN K A N S SA (komission EY:n perustamissopimuksen 189 C (d) artiklan nojalla esittämä) imW m f HÏÎ! Jl tm lm' 11»! il PERUSTELUT (Euroopan parlamentin yhteistoimintamenettelyn toisessa käsittelyssä tekemät komission hyväksymät ja hyväksymättä jättämät tarkistukset) Komissio esitti 11. heinäkuuta 1995 neuvostolle ja parlamentille ehdotuksen asetukseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa. Kyseiseen perustamissopimuksen 130 w artiklaan perustuvaan ehdotukseen neuvoston asetukseksi sovelletaan yhteistoimintamenettelyä. Parlamentti antoi yhteistoimintamenettelyn mukaisesti käsittelyssä 15. joulukuuta 1995. lausuntonsa ensimmäisessä Neuvosto hyväksyi 7. heinäkuuta 1997 yhteisen kannan, jota komissio kannatti. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa toisessa käsittelyssä 18. joulukuuta 1996 ja hyväksyi kahdeksan tarkistusta (PE 167. 183). Perustamissopimuksen 189 c artiklan d alakohdan nojalla komissio esittää hyväksymänsä tarkistukset sisältävän uudelleen käsitellyn ehdotuksen. Uudelleen käsitellyn ehdotuksen tarkoituksena on antaa kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoitusta valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa koskevan budjettikohdan käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt. PARLAMENTIN TOISESSA KÄSITTELYSSÄ HYVÄKSYMIÄ TARKISTUKSIA KOSKEVIA HUOMAUTUKSIA 1. HYVÄKSYTTYJEN JA TARKISTUSTEN ERITTELY HYVÄKSYMÄTTÄ JÄTETTYJEN Toisessa käsittelyssä hyväksytyt tarkistukset voidaan jakaa kolmeen ryhmään: 1. 1 Tarkistukset, jotka ovat hyväksyttävissä ja jotka komissio on hyväksynyt kokonaan: Tarkistuksessa 1 annetaan etusija kehitysmaissa olevien kumppaneiden aloitteille. Tarkistuksessa 2 painotetaan koulutusta ja lasten oikeuksia. Tarkistuksen 6 toisessa ja kolmannessa osassa määritellään, mitä tietoja komission on annettava parlamentille vuotuisessa kertomuksessaan. Tarkistuksen 9 ensimmäisen ja toisen osan mukaan päätös jonkin toiminnan tukemisesta tehdään yleensä kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona pyyntö on vastaanotettu. Jos pyyntö paljastuu tutkinnan yhteydessä puutteelliseksi, edellä mainittu määräaika alkaa siitä päivästä, kun vaaditut tiedot on saatu. tehdään kielteinen päätös, Jos toimitettava asianomaiselle valtiosta riippumattomalle järjestölle. tarkastettavissa olevat perustelut on 1. 2 Tarkistukset, jotka ovat periaatteessa hyväksyttävissä, mutta ei parlamentin esittämässä muodossa: Tarkistuksessa 3 muistutetaan, että valuuttakurssien muutokset on otettava huomioon. Tarkistuksen 4 mukaan eurooppalaiset valtiosta riippumattomat järjestöt ja sopimuksia varojen uudelleen- tehdä paikalliset kumppanit voivat investoinneista. Komissio hyväksyy molemmissa tapauksissa täysin parlamentin esittämät periaatteet, mutta katsoo kuitenkin, että parlamentin hyväksymä sanamuoto ei ole riittävän selvä ja yksiselitteinen. Näin ollen on olemassa vaara, että sitä tulkittaisiin moniselitteisesti joka ei ole riittävän avoin tavalla, oikeudellisesti eikä talousarvion kannalta. Komissio esittää tämän vuoksi yksiselitteisempää ja selvempää sanamuotoa. ja 1. 3 Tarkistukset, jotka eivät ole hyväksyttävissä ja joita komissio ei ole tai liikaa hallintoa, hyväksynyt joko siksi, että ne vaikeuttavat tarkoituksenmukaisuussyistä: Tarkistuksen 6 ensimmäisessä osassa asetetaan määräajaksi, jossa komission on annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle edeltävää varainhoitovuotta koskeva vuotuinen kertomus, kunkin vuoden kesäkuun 30. päivä. Tarkistuksen 7 (komiteamenettely) mukaan komissiota avustaa neuvoa- antava komitea. Se korvaisi neuvoston yhteisessä kannassa esitetyn menettelyn II b mukaisen hallintokomitean yli 2 miljoonan ecun hankkeissa ja ohjelmissa sekä menettelyn II a mukaisen hallintokomitean vuotuisten suuntaviivojen osalta. Tarkistuksen 7 (komiteamenettely) viimeinen osa koskee komitean työskentelyn avoimuutta koskevia säännöksiä. Tarkistuksen 8 mukaan asetusta on tarkasteltava uudelleen viiden vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Tarkistuksen 9 viimeisen osan mukaan valtiosta riippumattoman järjestön esittämiä toimia koskevien asiakirjojen täydellisyys tarkastetaan yhden kuukauden kuluessa. 2. KOMISSION KANTA JA SEN PERUSTELUT Ottaen huomioon 1 kohdassa mainitun muita tarkistuksia koskevan ehdotetun komission kannan komissio ei hyväksy edellä 1. 3 alakohdassa mainittuja tarkistuksia seuraavista syistä: Tarkistus 6, ensimmäinen osa (7 artiklan 1 kohta) Kun otetaan huomioon komission sisäiset menettelyt sekä tietojen parlamentille toimittamiseen liittyvät menettelyt, edeltävää varainhoitovuotta koskevan kertomuksen parlamentille toimittamista koskeva vuotuinen määräaika, 30. kesäkuuta, ei vaikuta realistiselta (realistisempi määräaika olisi 1. lokakuuta). Tarkistus 7 - komiteamenettely (8 artikla) Vaikka tarkistus myötäilee komission alkuperäistä kantaa, siinä kyseenalaistetaan yhteisessä kannassa komiteamenettelyiden saavutettu kompromissiratkaisu. Lähes kahden vuoden neuvottelujen jälkeen kyseinen kompromissi oli ainoa ratkaisu, joka voitiin tehdä jäsenvaltioiden eri kantojen sekä komission ehdotuksen välillä. Tarkistuksen hyväksymisellä avattaisiin keskustelu asiasta uudelleen, jolloin komissiolla ei edelleenkään olisi tarvitsemaansa oikeusperustaa. vihdoin suhteen Tarkistus 7, viimeinen osa - komiteamenettely (8 artikla) Parlamentin heinäkuussa 1987 tehdyn päätöksen mukainen. tarkistuksessa esittämä menettely ei ole komiteamenettelystä Tarkistus 8 (11 artiklan ainoa a kohta) -4 Tarkistuksen mukaan asetusta on tarkasteltava uudelleen viiden vuoden kuluttua sen voimaantulosta. Viiden vuoden aika vaikuttaa kuitenkin liian lyhyeltä, kun otetaan huomioon, että parlamentin ja neuvoston kanssa käytävät keskustelut asetusehdotuksesta ovat kestäneet jo kaksi ja puoli vuotta, vuoden 1995 heinäkuusta vuoden 1998 tammikuuhun. Tarkistus 9, viimeinen osa (6 artiklan 1 kohta) toimia Tarkistuksen mukaan valtiosta riippumattoman järjestön esittämiä täydellisyys tarkastetaan yhden kuukauden kuluessa. koskevien asiakirjojen Kyseinen yhden kuukauden määräaika sisältyy kuitenkin jo tarkistuksen 9 ensimmäisessä osassa mainittuun kuuden kuukauden määräaikaan ja on näin ollen tarpeeton. 5- Uudelleen käsitelty ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o annettu kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 w artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen1, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä2, 1 EYVLC 251, 27. 9. 1995, s. 18. 2 Euroopan parlamentin lausunto, annettu 15 päivänä joulukuuta 1995 (EY VL C 17, 22. 1. 1996, s. 455), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 7 päivänä heinäkuuta 1997 ja Euroopan parlamentin päätös, tehty 18 päivänä joulukuuta 1997. -6 sekä katsoo, että neuvostolle 6 päivänä lokakuuta 1975 antamassaan tiedonannossa komissio esitti suhteitaan kehitysyhteistyötä tekeviin valtiosta riippumattomiin järjestöihin koskevat suuntaviivansa sekä yleiset arviointiperusteet ja yksityiskohtaiset säännöt kyseisten järjestöjen kehitysyhteistyötoimintaan suunnattujen määrärahojen käytölle, budjettivallan käyttäjä on perustanut vuonna 1976 budjettiin alamomentin valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa tapahtuvaa yhteisrahoitusta varten ja on siitä lähtien jatkuvasti nostanut tämän alamomentin määrärahoja (vuoden 1976 2,5 miljoonasta ecusta 174 miljoonaan ecuun vuonna 1995) komission vuosittain esittämien määrärahojen käyttöä koskevien kertomusten perusteella, neuvosto hyväksyi 28 päivänä marraskuuta 1977 pidetyssä istunnossaan komission ehdottamat yleisperusteet ja käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt, riippumattomien valtiosta asemasta kehitysyhteistyössä 14 päivänä toukokuuta 1992 antamassaan päätöslauselmassa3 Euroopan parlamentti vahvisti järjestöjen kyseisten järjestöjen erityisen ja korvaamattoman aseman sekä niiden kehitysyhteistyötoimien hyödyllisyyden ja tehokkuuden korostaen erityisesti kyseisten järjestöjen erityisasemaa kehitysmaiden syrjäytyneiden väestönosien hyväksi tehtävässä työssä, tarvetta säilyttää valtiosta riippumattomien järjestöjen toiminnan itsenäisyys sekä niiden tärkeää tehtävää ihmisoikeuksien ja perustasolla tapahtuvan demokratisoitumiskehityksen edistämisessä, yhteistyöstä valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa 27 päivänä toukokuuta 1991 antamassaan päätöslauselmassa neuvosto korosti kyseisten järjestöjen itsenäisyyden ja riippumattomuuden merkitystä, tunnusti lisäksi näiden järjestöjen kanssa tehtävää yhteistyötä koskevan yhteisön järjestelmän ja samantyyppisen kansallisella tasolla tapahtuvan toiminnan olevan väistämättä toisiaan täydentäviä sekä joustavuuden tarvetta menettelyissä ja niiden soveltamisessa, 3 EYVLC 150, 15. 6. 1992, s. 273. neuvosto otti tyytyväisenä huomioon 18 päivänä marraskuuta 1992 tehdyissä päätelmissään komission yhteisrahoitukseen kuuluvien kehitys- ja koulutushankkeiden valinnassa noudattamat arviointiperusteet, erityisesti demokratian perusteiden vahvistamiseksi ja ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi kehitysmaissa, ja suhtautui erityisen myönteisesti siihen, että komissio on selkeästi täsmentänyt tärkeimpänä valintaperusteena olevan edelleen hankkeen laatu antaen varauksettoman tukensa komissiolle tähän näkemykseen perustuvassa suhtautumistavassa, ja on tarpeen antaa varojen hoitoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoitukseen eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla 1. Yhteisö rahoittaa yhdessä 3 artiklassa määriteltyjen, kehitysyhteistyötä tekevien eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa kehitysmaiden vähäosaisten väestönosien perustarpeiden tyydyttämiseen tarkoitettuja toimia niiden toteuttamis- paikalla. Etusija annetaan toimintaehdotuksille, jotka perustuvat kehitysmaissa olevien kumppaneiden aloitteisiin. Näiden kehitysyhteistyötä tekevien eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen ehdottamien ja yhdessä niiden kehitysmaissa olevien kumppaneiden kanssa toteuttamien toimien tavoitteena on köyhyyden torjunta sekä avun kohteena olevien elämän laadun ja oman kehityskyvyn parantaminen. 2. Yhteisö rahoittaa 3 artiklassa määriteltyjen, eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa myös Euroopan yleiseen mielipiteeseen kohdistuvaa valistus- ja tiedotustoimintaa kehitysmaiden ongelmista ja näiden maiden ja teollisuusmaiden välisiä suhteita koskevista ongelmista. Näiden eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen ehdottamien toimien tavoitteena on eurooppalaisten huomion kiinnittäminen kehitysmaiden väestöön myönteisesti vaikuttavan kehityksen, toimintamallien ja toimien edistämiseen. 3. Yhteisö yhteisrahoittaa myös toimia, joiden tavoitteena on jäsenvaltioiden valtiosta riippumattomien järjestöjen välisen sekä niiden ja yhteisön toimielinten välisen yhteistyön ja koordinaation vahvistaminen. 2 artikla 1. Kehitysmaissa 1 artiklan 1 kohdan mukaisesti täytäntöön pantavat yhteisrahoitetut toimet koskevat erityisesti maaseudun ja kaupunkien paikallista kehittämistä sosiaalisella ja taloudellisella sektorilla, henkilövoimavarojen kehittämistä etenkin koulutustoimin ja kehitysmaissa olevien paikallisten kumppaneiden hallintoelinjärjestelmän tukemista. Toiminnan eri alueilla asetetaan etusijalle toimen laadullinen arviointiperuste ja kiinnitetään erityistä huomiota suuntaviivoihin, jotka koskevat: kansalaisyhteiskunnan ja osallistumiseen kannustavan kehityksen lujittamista, ihmisoikeuksien ja demokratian edistämistä ja puolustamista, naisten asemaa kehityksessä, kestävää kehitystä. Erityistä huomiota kiinnitetään myös: uhanalaisten kulttuurien ja erityisesti vaarassa olevien alkuperäiskulttuurien puolustamiseen, lasten aseman ja oikeuksien suojeluun ja parantamiseen kehitysmaissa. 2. Kaikissa jäsenvaltioissa 1 artiklan 2 kohdan nojalla täytäntöönpantava yleiseen mielipiteeseen kohdistuva valistus-ja tiedotustoiminta suunnataan tarkkaan määritellyille ryhmille selkeästi määritellyistä aiheista; toiminnassa nojaudutaan tasapuoliseen analyysiin ja asianmukaiseen aiheiden ja kohderyhmien tuntemukseen ja se ulotetaan kaikkialle Eurooppaan. -10 Toimen laadullinen arviointiperuste asetetaan etusijalle ja erityistä huomiota kiinnitetään valistustoimintaan, jossa: korostetaan jäsenvaltioiden ja kehitysmaiden keskinäistä riippuvuutta, pyritään välittämään pohjoisen ja etelän välistä tasapainoa edistävää sanomaa, edistetään valtiosta riippumattomien järjestöjen välistä yhteistoimintaa, ja mahdollistetaan kehitysmaissa olevien kumppaneiden aktiivinen osallistuminen. 3. Jäsenvaltioiden valtiosta riippumattomien järjestöjen ja yhteisön toimielinten välisen yhteensovittamisen lujittamiseksi 1 artiklan 3 kohdan nojalla täytäntöönpantavat toimet koskevat muun muassa asianmukaisten tietojenvaihto- ja tiedotusverkostojen kehittämisen tukemista. 4. Arvioitaessa ehdotetun hankkeen soveltuvuutta yhteisön yhteisrahoitukseen perusteena on pidettävä sen arvioitua kehitysvaikutusta kyseisessä kehitysmaassa tai kyseisissä kehitysmaissa. Huomiota on kiinnitettävä: vaikutuksen jatkuvuuteen hankkeen suunnittelussa, n tavoitteiden seurannan ja tulosindikaattorien selkeään määrittelyyn kaikkien hankkeiden osalta, johdonmukaisuuteen suhteessa muiden hajautettujen toimijoiden kehitysyhteistyö- toimiin välttäen samalla yhteensopimattomuutta yhteisön muiden yhteistyövälineiden kanssa. 12- 3 artikla 1. Tämän asetuksen mukaisesta yhteisrahoituksesta osallisiksi pääsevät yhteistyö kumppanit ovat valtiosta riippumattomia järjestöjä, joiden on täytettävä seuraavat edellytykset: ne on perustettu riippumattomiksi, voittoa tavoittelemattomiksi järjestöiksi jossakin jäsenvaltiossa kyseisen valtion voimassaolevan lainsäädännön mukaisesti, niillä on jossakin jäsenvaltiossa toimipaikka, joka toimii kaiken yhteisrahoitusta koskevan päätöksenteon pääasiallisena keskuksena, ja niiden rahoitusvarojen suurimman osan on oltava eurooppalaista alkuperää. 2. Arvioitaessa valtiosta riippumattoman järjestön pääsyä mukaan yhteisrahoitukseen otetaan huomioon myös seuraavat seikat: 13 järjestön kyky herättää eurooppalaisessa yleisössä todellista yhteisvastuullisuutta harjoittamansa kehitysyhteistyötoiminnan edistämiseksi, sen kehitysyhteistyölle antama merkitys ja sen hankkima kokemus alalta, sen hallinnolliset ja rahoitukselliset mahdollisuudet, sen kyseisen sektorin ja valtion tuntemus, sikäli kuin mahdollista, sen mahdollisuudet tukea kehitysmaissa olevien kumppaneiden ehdottamia kehitystoimia ja sen samankaltaisiin kehitysmaissa oleviin järjestöihin luomien yhteyksien luonne ja laajuus. 4 artikla 1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimien yhteisön yhteisrahoitus, joka tapahtuu joko ulkomaan tai kansallisena valuuttana, voi käsittää: investointikustannukset, investointeihin liittyvät toimintakustannukset, kun samalla huolehditaan siitä, että hankkeet säilyvät elinkelpoisina ulkopuolisen avun lakattua, - 14 yleensä kaikki yhteisrahoitetun toiminnan asianmukaiseen toteuttamiseen tarvittavat menot, myös valtiosta riippumattomien järjestöjen tai niiden yhteysverkkojen hallinnolliset menot. Komissio voi erityistapauksessa asianomaisen valtiosta riippumattoman järjestön pyynnöstä toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet lieventääkseen sellaisten poikkeuksellisten suurten valuuttakurssien muutosten vaikutuksia, jotka ovat vahingollisia kehitysmaissa toteutettavien hankkeiden lopullisten tuensaajien kannalta. 2. Valtiosta riippumattoman järjestön, jonka kanssa yhteisrahoitussopimus tehdään, on ilmoitettava kumppaneilleen yhteisön osallistumisesta toimintaan. 3. Valtiosta riippumattomien järjestöjen on järjestelmällisesti kannustettava kehitysmaissa olevia toimijoita tai kumppaneita, joille lopullinen hyöty toiminnasta tulee, osallistumaan tähän toimintaan tavaroiden ja palveluiden tai rahoitusosuuden muodossa ottaen huomioon kyseisten toimijoiden tai kumppaneiden mahdollisuudet ja kunkin toimen erityislaatu. 5 artikla Tämän asetuksen mukaista yhteisön yhteisrahoitusta annetaan avustuksina, joita ei peritä takaisin, mukaan lukien käyttöpääomaan sisältyvät rahoitusosuudet pienluottohankkeiden yhteydessä. Jos kehitysmaissa olevat paikalliset kumppanit voivat eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa yhteisrahoitettujen pienluottohankkeiden yhteydessä perustaa käyttöpääoman ja hallinnoida sitä tai osallistua käyttöpääoman perustamiseen ja hallinnointiin, lopullisten tuensaajien käyttöpääomaan takaisin maksamien pienlainojen määrät voidaan käyttää uudelleen muille lopullisille tuensaajille annettaviin uusiin pien- lainoihin. 6 artikla - 15 1. Komissio huolehtii tässä asetuksessa tarkoitettujen toimien yhteisrahoituksen arvioinnista, siihen liittyvästä päätöksenteosta ja sen hoidosta noudattaen talousarviota koskevia ja muita voimassa olevia, erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen mukaisia menettelyjä, ottaen huomioon valtiosta riippumattomien järjestöjen ominaisuudet ja erityisluonteen ja erityisesti niiden näihin toimiin myöntämän rahoitusosuuden. Päätös jonkin toiminnan tukemisesta tehdään yleensä kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona tukipyyntö on vastaanotettu. Jos pyyntö tutkinnan yhteydessä paljastuu puutteelliseksi, edellä mainitun määräajan katsotaan alkavan siitä päivästä, kun vaaditut tiedot on saatu. Jos tehdään kielteinen päätös, tarkastettavissa olevat perustelut on toimitettava asianomaiselle valtiosta riippumattomalle järjestölle. 2. Jokaisessa tämän asetuksen perusteella tehdyssä yhteisrahoitussopimuksessa määrätään erityisesti, että komissio ja tilintarkastustuomioistuin voivat suorittaa toimien toteuttamispaikalla tarkastuksia komission voimassa olevien säännösten ja määräysten ja erityisesti Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen säännösten perusteella määrittämien tavanomaisten yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. 3. Yhteisön osuus on tavallisesti enintään 50 prosenttia kokonaiskustannuksista tai 75 prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä poikkeuksellisia tapauksia lukuun ottamatta. Myös näissä tapauksissa valtiosta riippumattoman järjestön on osallistuttava hankkeensa rahoitukseen merkittävällä tavalla ja yhteisön rahoitusosuus voi olla enintään 85 prosenttia rahoitusosuuksien kokonaismäärästä. 4. Päätökset, jotka koskevat yhteisön yhteisrahoituksen myöntämistä yli 2 miljoonan ecun suuruisille hankkeille ja ohjelmille (monivuotiset ohjelmat, konsortiotoimet, yleiskattavat tuet (block grants)), tehdään 8 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 5. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille joka kolmas kuukausi hyväksytyistä yhteis- rahoitettavista hankkeista ja ohjelmista mainiten niiden kokonaisrahoituksen määrän, laadun, vastaanottajamaan ja kumppanin. Näiden tietojen mukana on oltava liite, jossa 16 ilmoitetaan selvästi ne hankkeet tai ohjelmat, joiden kokonaisrahoitus on yli miljoona ecua. 17- 7 artikla 1. Varainhoitovuoden päättymistä seuraavan vuoden jälkipuoliskolla komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuotuisen kertomuksen, jossa on tiedot yhteisrahoitusta saavista kehitysyhteistyötä tekevistä valtiosta riippumattomista järjestöistä ja johon sisältyy yhteenveto edellisen varainhoitovuoden aikana rahoitetuista toimista sekä arvio tämän asetuksen täytäntöönpanosta varainhoitovuoden kuluessa sekä yleiset suuntaviivat seuraavaa vuotta varten. Tähän vuotuiseen kertomukseen sisältyy luettelo yleiskattavia tukia saavista valtiosta riippumattomista järjestöistä, ja seuraavan vuoden kertomuksessa esitetään luettelo näiden yleiskattavien tukien avulla rahoitetuista hankkeista. Kertomuksessa esitetään ulkopuolisten tekemien arvioiden päätelmät. 2. Komissio tekee seuraavan vuoden yleisiä suuntaviivoja sekä yleisten edellytysten tarkistusta koskevat päätökset 8 artiklan 3 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti. 8 artikla 1. Komissiota avustaa komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. 2. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. - 1 8- Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin: a) komissio lykkää päättämiensä toimenpiteiden soveltamista kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä; b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 3. Jos tässä kohdassa säädettyä menettelyä on noudatettava, komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto annetaan perustamissopimuksen 148 artiklan 2 kohdassa niiden päätösten edellytykseksi määrätyllä enemmistöllä, jotka neuvosto tekee komission ehdotuksesta. Komiteaan kuuluvien jäsenvaltioiden edustajien äänet painotetaan mainitussa artiklassa määrätyllä tavalla. Puheenjohtaja ei osallistu äänestykseen. Komissio päättää suunnitelluista toimenpiteistä, joita sovelletaan välittömästi. Jos nämä toimenpiteet kuitenkaan eivät ole komitean lausunnon mukaisia, komissio ilmoittaa niistä viipymättä neuvostolle. Tällöin: - 1 9- a) komissio voi lykätä päättämiensä toimenpiteiden soveltamista enintään yhdellä kuukaudella ilmoituksen tekopäivästä; b) neuvosto voi määräenemmistöllä päättää asiasta toisin a alakohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. 9 artikla Komissio arvioi säännöllisesti yhteisön yhdessä muiden kanssa rahoittamia toimia todetakseen, onko niille asetetut tavoitteet saavutettu ja antaakseen suuntaviivoja tulevien toimien tehostamiseksi. Komissio tekee 8 artiklassa tarkoitetulle komitealle tiivistelmän toteutetuista arvioista, jotka komitea voi tarvittaessa tutkia. Jäsenvaltiot saavat arviointikertomukset käyttöönsä pyynnöstä. 10 artikla Komissio antaa kolme vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen parlamentille ja neuvostolle kokonaisarvion yhteisön tämän asetuksen perusteella rahoittamista toimista ja tekee ehdotuksia tämän asetuksen tulevaisuudesta ja tarvittaessa sen muuttamisesta. 20- 11 artikla Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Luxemburgissa Neuvoston puolesta Puheenjohtaja - 2 1- RAHOITUSSELVITYS 1. BUDJETTIKOHTA JA TOIMENPITEEN NIMI: B7 - 6000 hyväksi toteuttamiin toimiin : Yhteisön osallistuminen valtiosta riippumattomien järjestöjen kehitysmaiden 2. MÄÄRÄRAHALAJI Menojen luokitus Uusi EFTA KIE ei-pakollinen jaksotettu 3. OIKEUSPERUSTA Rahoitus- n&kymien otsake 4 3. 1 Budjettikohdan tilanne oikeusperustan velvoitteisiin nähden Komissio antoi neuvostolle ja parlamentille 11. heinäkuuta 1995 ehdotuksen asetukseksi kehitysmaita koskevilla aloilla tapahtuvan toiminnan yhteisrahoituksesta eurooppalaisten valtiosta riippumattomien kehitysyhteistyöjärjestöjen kanssa. Kyseiseen perustamissopimuksen 130 w artiklaan perustuvaan ehdotukseen neuvoston asetukseksi sovelletaan yhteistoimintamenettelyä (perustamissopimuksen 189 c artikla). Parlamentti antoi yhteistoimintamenettelyn mukaisesti lausuntonsa ensimmäisessä käsittelyssä 15. joulukuuta 1995. Neuvosto vahvisti 7. heinäkuuta 1997 yhteisen kannan, jota komissio kannatti. Euroopan parlamentti antoi lausuntonsa toisessa käsittelyssä 18. joulukuuta 1997 ja hyväksyi kahdeksan tarkistusta (PE 167. 183). Perustamissopimuksen 189 c artiklan d alakohdan nojalla komissio esittää hyväksymänsä tarkistukset sisältävän uudelleen käsitellyn ehdotuksen. Luonnos uudelleen käsitellyksi ehdotukseksi esitettiin 20. asianomaisille komission yksiköille hyväksyntää ja mahdollisia huomautuksia varten. tammikuuta 1998 muille Jotkut näistä yksiköistä esittivät huomautuksia. Pääosasto VIII ehdotti muutoksia, jotka nämä yksiköt hyväksyivät. Neuvosto hyväksynee lopullisen oikeusperustan vuoden 1998 aikana. 4. TOIMENPITEEN KUVAUS JA PERUSTELUT 4. 1 Yhteisön osallistumisen tarve ja tavoitteet Komissio totesi jo vuonna 1975 antamassaan ensimmäisessä tiedonannossa neuvostolle, että kehitysyhteistyöhön erikoistuneiden valtiosta riippumattomien järjestöjen toimien soveltamisalaa olisi laajennettava komission kehitysyhteistyöpolitiikassa. tilanteiden Ehdottaessaan monimuotoisuuteen ja muutoksiin soveltuvat joustavat säännöt, Euroopan yhteisö pyrki helpottamaan ja vahvistamaan eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen toimia, joiden tavoitteena on: tällaista yhteisrahoitusvälinettä, jolla olisi ongelmien ja A. vähäosaisten avunsaajaryhmien elinolojen ja kehitysnäkymien parantaminen suorasti ja pysyvästi. Tämä vastaa eurooppalaisen yleisön jo pitkäaikaista sitoutumista tällaiseen yhteisvastuulliseen toimintaan epävirallisella tasolla ja yleisön antamaa tukea sille. Se on samalla sekä yhteisvastuullista toimintaa kaikkein heikoimmassa asemassa olevien kanssa suoraan heidän perustarpeidensa tyydyttämiseksi että tukea heidän omaehtoiselle kehitykselleen. Sitä leimaa riippumattomuus avunantajien taloudellisesta tai poliittisesta edusta. Tämä lähestymistapa kehitysyhteistyöhön osoittaa EY:n luottamusta valtiosta riippumattomien järjestöjen kykyyn toteuttaa toimia tehokkaalla tavalla yhdessä niiden toteuttamispaikalla olevien kumppaneiden kanssa; B. Euroopan ja kehitysmaiden kansojen yhteisvastuun kehittäminen ja lujittaminen. Tämä liittyy tarpeeseen kiinnittää eurooppalaisen yleisön huomiota ongelmiin, jotka johtuvat pohjoisen ja etelän yhä lisääntyvästä keskinäisestä riippuvuudesta, sekä rauhanomaiseen yhteistyöhön ja avoimeen vuoropuheluun kansojen välillä; Useissa neuvoston ja Euroopan parlamentin päätöslauselmissa on vahvistettu, että todellista kehitysyhteistyöpolitiikkaa ei ole olemassa ilman tukea valtiosta riippumattomien järjestöjen aloitteista toteutettaville toimille. Niissä korostetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen erityistä ja korvaamatonta roolia, niiden omaehtoista kehitystä edistävien toimien hyödyllisyyttä ja tehokkuutta sekä niiden keskeistä asemaa kehitysmaiden syrjäytyneiden väestöryhmien hyväksi tehtävässä työssä sekä ihmisoikeuksien ja demokratiakehityksen edistämisessä (ks. erityisesti 14. toukokuuta 1992 annettu parlamentin päätöslauselma ja 18. marraskuuta 1992 annettu neuvoston päätöslauselma). Neuvosto ajattelutavan osalta. tukee varauksettomasti komissiota lähestymistavan perustana olevan tämän C. eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen sekä niiden ja yhteisön toimielinten välisen yhteistyön ja EY:n yhteyskomitean välityksellä. lujittaminen valtiosta riippumattomien järjestöjen 4. 2 Suunnitellut toimet ja varojen käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt A. Erityiset tavoitteet politiikkojen julkisella Tämä budjettikohta on perustettu täydennykseksi Euroopan kansalaisyhteiskuntia edustavien elinten kehitysaloitteiden tukemista varten kunnioittaen niiden vapautta ja riippumattomuutta. Näin osoitetaan, että yhteisö tunnustaa niiden itsenäisen ja korvaamattoman aseman, on avoin uusille ajatuksille ja ottaa huomioon sen, miten periaate kansalaisten Euroopasta näkyy kehitysyhteistyössä. toteutettavien tasolla Käytettäessä tätä budjettikohtaa ei siis määrätä, mitä hankkeita valtiosta riippumattomien järjestöjen on toteutettava, vaan otetaan vastaan niiden esittämiä erilaisia aloitteita. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että: - komission ja valtiosta riippumattomien järjestöjen läkisissä ja jatkuvissa yhteyksissä kumpikin osapuoli tuo esiin toiveitaan ja tärkeimpinä pitämiään seikkoja, ja että komissio kannustaa huomiota EU:n valtiosta kehitysyhteistyön painopisteisiin; riippumattomia kiinnittämään järjestöjä - käytettävissä olevat varat huomattavasti ylittävien yhteisrahoitusta koskevien hakemusten valinnassa etusijalla ovat hankkeet, joissa sen lisäksi, että ne täyttävät laatua koskevat keskeiset perusteet, yhdistyvät valtiosta riippumattomien järjestöjen ja unionin painotukset. 22 I. Toimet kehitysmaissa (erityistavoite I) Yleisen tavoitteen saavuttamiseksi yhteisrahoitettavat toimet koskevat erityisesti maaseutu ja kaupunkialueiden kehittämistä, sosiaali- taloussektoria, henkilövoimavarojen kehittämistä ja tukea kehitysmaissa oleville paikallisille kumppaneille. ja Toimia voidaan toteuttaa kaikissa kehitysmaissa, mutta komissio kannustaa valtiosta riippumattomia järjestöjä toteuttamaan enemmän hankkeita: - maissa, joiden kanssa virallinen yhteistyö on keskeytetty taijoissa se on poliittisista syistä mahdotonta; - maissa, joilla on kunnostusohjelma tai jotka ovat siirtymässä demokratiaan; - kaikkein köyhimmissä maissa ja köyhimpien väestöryhmien parissa. Hankkeiden valinnassa otetaan huomioon nämä vertailukelpoiset perusteet. toimista voidaan mainita ammatillinen koulutus, Esimerkkeinä yhteisrahoitetuista perusterveydenhuolto maaseudulla ja kaupungeissa, tuloja synnyttävät toimet, pienluotot, elintarviketurva ja tiedotustoiminta. II. Kehitysyhteistyökasvatustoimet (erityistavoite II) Pysyvien tavoitteiden lisäksi, ja erityisesti sen lisäksi, että kehitysyhteistyökasvarus sisällytetään erilaisten koulutusrakenteiden opetussisältöihin ja valistuksen vaikutusta parannetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteistyöllä, on olemassa seuraavat erityistavoitteet: uusien valistus- ja kehitystoimijoiden ottaminen mukaan; kehitysmaissa olevien kumppaneiden aktiivisen osallistumisen edistäminen pohjoisen ja etelän välisten yhteistyösuhteiden luomiseksi; kehitysmaita kielteisten nykyisten koskevien mielikuvien korjaaminen kehitysyhteistyölle suotuisamman mielipideilmaston luomiseksi; kuluttajien valistuneisuuden parantaminen tasa-arvoisen kaupan toimilla. Esimerkkeinä yhteisrahoitetuista toimista voidaan mainita naisten rooli kehityksessä, vaihtoehtoisen kaupan edistäminen ja tuki edunvalvontatoimille. Huom. : Vuosikertomuksessaan neuvostolle komissio luettelee yksityiskohtaisesti ne yhteisrahoitetut toimet, joihin liittyy erityistavoite I tai II. III. Yhteyskomitea (erityistavoite III) Yhteyskomitealla on kaksi tehtävää: 1 ) eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen edustaminen Euroopan unionin toimielimissä; 2) valtiosta riippumattomien järjestöjen keskinäisen sekä niiden ja EU:n välisen koordinaation foorumina toimiminen. B. Kohderyhmät Erityistavoite I (toimet kehitysmaissa) Toimien lopullisia edunsaajia ovat kehitysmaiden vähäosaiset väestöryhmät ja erityisesti syrjäytyneiden ryhmät, jotka jäävät julkisen yhteistyön ulkopuolelle. Näiden ryhmien saavuttamiseksi komissio yhteisrahoittaa EU:n valtiosta riippumattomien järjestöjen ehdottamia toimia, joiden aloitteissa ja toteutuksessa nämä toimivat yhteistyössä kehitysmaissa olevien kumppaneidensa kanssa. Erityistavoite II ( kehitysyhteistyökasvatustoimet) Näiden toimien suora kohderyhmä on eurooppalainen yleisö joko suurelle yleisölle tai erityisille kohderyhmille suunnattujen toimien kautta. Tämän yleisön saavuttamiseksi komissio yhteisrahoittaa toimia, joita ovat ehdottaneet ja joiden aloitteen ovat tehneet sellaiset valtiosta riippumattomat järjestöt, jotka toimivat välittäjinä eurooppalaisen yleisön ja epäsuorien edunsaajien eli kehitysmaiden väestöjen välillä. Erityistavoite III EU:n valtiosta riippumattomat järjestöt ja niiden edustajat yhteisön toimielimissä. C. Yhteisön rahoitusosuus yhteisrahoitukseen muiden julkisen tai yksityisen sektorin rahoittajien kanssa Tavoitteiden I ja II osalta: pääsääntöisesti yhteisön rahoitusosuus ei voi olla enemmän kuin 50 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa EY:n rahoitusosuus voi olla 75 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista. Vähintään 15 prosenttia toiminnan kokonaiskustannuksista maksetaan yleensä valtiosta riippumattomien järjestöjen hankkimilla yksityisillä eurooppalaisilla varoilla (keräykset, lahjoitukset, sponsorivarat, jne. ). Mahdollisesti vielä puuttuvan osan voivat rahoittaa jäsenvaltioiden julkinen sektori, kehitysmaissa toimivat kumppanit tai jokin muu rahoittaja. Tavoitteen III osalta: Vuonna 1998 komissio yhteisrahoittaa noin 90 prosenttia yhteyskomitean talousarviosta. Puuttuva osa rahoitetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen maksuin. Tästä talousarviosta maksetaan kaikki kyseisen komitean toiminnan ylläpitoon ja varsinaisiin toimiin liittyvät kulut. Siitä rahoitetaan myös yhteyskomitean velvoitteita, jotka johtuvat voimassa olevasta lainsäädännöstä, ja erityisesti komitean henkilöstöä koskevia velvoitteita varten perustettavaa sosiaalirahastoa. Komissio aikoo nyt maksaa vuoden 1998 osuutena 170 000 ecua kyseiseen rahastoon. Yhteisön maksuosuutta yhteyskomitean talousarvioon on lisätty vuodesta 1997, jotta yhteyskomitea voisi: jatkaa kansallisen edustuksen lujittamista (yhteyskomitean arvioinnin yhteydessä annettu suositus), ja rahoittaa marraskuussa 1997 perustettua yhteisrahoituksen tukiohjelmaa. Tukiohjelma palvelee kaikkia valtiosta riippumattomia järjestöjä, jotka hakevat tietoja tai jättävät hankkeita koskevia asiakirjoja tai saavat rahoitusta komissiolta budjettikohdasta B7- 6000. Tähän palveluun kuuluu yleisten tietojen toimittaminen, valtiosta riippumattomien järjestöjen pyynnöstä hankkeita koskevien asiakirjojen tarkastaminen muodolliselta ja hallinnolliselta kannalta ja koulutuksesta huolehtiminen. Ohjelma on avoin kaikille riippumattomille eurooppalaisille valtiosta riippumattomille järjestöille, mutta se ei ole pakollinen. Ohjelmaan osallistuminen ei edellytä yhteyskomitean jäsenyyttä ja osallistuminen on ilmaista kaikille kuuluu valtiosta yhteisrahoitusneuvojia, jotka ovat yhteydessä kansallisiin edustuksiin ja jollainen on kaikissa unionin jäsenvaltioissa lukuun ottamatta Belgiaa, Kreikkaa, Luxemburgia, Alankomaita ja Itävaltaa, joita palvelevat Brysselissä yhteyskomitean sihteeristössä työskentelevät neuvojat. Tukiohjelman henkilöstöön järjestöille. Päätettäessä valtiosta riippumattomien järjestöjen ja niiden toimintaehdotusten valinnasta, asiakirjojen ja kertomusten laadullisesta arvioinnista sekä sopimuksista ja maksuista avainasemassa on edelleen komissio. Yksittäisten valtiosta riippumattomien järjestöjen ja Euroopan komission suoraa suhdetta ylläpidetään peruskysymysten osalta. Tukiohjelma ei myöskään voi estää valtiosta riippumatonta järjestöä toimittamasta itse suoraan asiakirjojaan komissiolle. 5. RAHOITUSVAIKUTUKSET 5. 1 Erityistavoitteet Jakautuma Talousarvio 1998 Erityistavoite I Erityistavoite II Erityistavoite III YHTEENSA 177,1 20 3 200 EY (miljoonaa ecua) Alustava talousarvioesitys 1999 141 16 3 Muutos prosent ti -20,4 -20 160 -20 u 5. 2. Vtiocteit 1999 suunniteltujen t o l i en kustannuslaskelma Koska tästä budjettikohdasta tuetaan EU:n valtiosta riippumattomien järjestöjen ehdottamia toimia, kustannusten jakautumaa ei voida etukäteen tietää. Jäljempänä olevissa taulukoissa esitetään viime vuosien kustannusten jakautumat. I. Toimet kehitysmaissa (erityistavoite I) Hankkeet kehitysmaissa liittyvät pääosin perustarpeisiin kuten elintarviketurvaan, terveydenhuoltoon tai koulutukseen, ja lähestymistapa on usein yhdennetty; niihin liittyy myös yhä useammin tavoitteita syrjäytyneiden väestöryhmien hyväksi (työpaikkojen ja tulojen luominen). taloudellisia Maantieteellinen jakautuma Saharan eteiapuolinen Afrikka Valimeri Aasia Latinalainen Amerikka Karibia Tyynimeri Seka(l) YHTEENSA (2) Maatalous Koulutus Terveydenhuolto Taloustoimet Siirtolaiset, pakolaiset Sosiaaliala YHTEENSA (2) 1995 (prosenttia) 31,4 8,1 17,6 35,5 6,7 - 0,7 100 116,2 milj. ecua 1995 (prosenttia) 30,8 25,4 20,5 9 0,3 14 100 116,2 milj. ecua 1996 (prosenttia) 34,6 6 18,6 34,8 4,7 0,6 0,7 100 132,6 milj. ecua 1996 (prosenttia) 32,3 24,4 24,1 7,7 0,5 11 100 132,6 milj. ecua 1997 (prosenttia) 36,2 6,3 22,6 32,8 1,7 0,4 - 100 126,1 milj. ecua 1997 (prosenttia) 35,6 27,9 21 6,8 0,7 8 100 126,1 milj. ecua ( 1 ) Useita maita eri alueilta (2) Näihin lukuihin eivät sisälly yleiskattavat avustukset. Yhteisö voi rahoittaa tällaisia toimia 1 000SD15 000 eculla (yleiskattaviin avustuksiin käytettiin 24,7 miljoonaa ecua vuonna 1997 ja 22,4 miljoonaa ecua vuonna 1996) a ~~ I ~ | I " 1997 (prosenttia) 16 13 14 1J1 2^ 1^5 2 9 17!8 6 11 1997 (prosenttia) 30 23 12,7 6 4 7 2A 3,7 3,9 2^4 £!9 II. Kehitysyhteistyökasvatustoimet (erityistavoite II) Kohderyhmittäin: Opetushenkilosto Suuri yleiso Nuoret Paattaj at/tiedotusvalineet Kehitysyhteistyojarjestot Tyoyhteisot Maatalousyhtei sot Yhdistykset Muut Paikallisyhteisot Kuluttajat Aiheittain: Kehitys yleensa Talous/kauppa Erityiset alueet Mielikuvat/kulttuurit Oikeudet/selkkaukset Maatalous ja elintarvikeala Ymparisto" Terveys/huumeet Pakolaiset Muut Hajautettu yhteistyo [ I III. Yhteyskomitea (erityistavoite HI) Ei sovelleta. 1996 (prosenttia) 16,3 13,8 14,2 1J1 2^ 1^6 1/7 8,7 16/7 8 9 1996 (prosenttia) 30 18,8 12,7 5$ 4^3 6J 2A 3J 2,4 9!2 1$ i« 5. 3. Monivuotisten toimien aikataulu EY (miljoonaa ecua) Alustava rahoitusohjelma 2000 2001 2002 2003 jasen jalkeen YH TEEN SA Tilanne 1997 lopussa Talous arvio 1998^ Alustava talous arvio esitys 1999 200 160 6. SEURANTA JA ARVIOINTI 6. 1. Seurantajärjestelmä sallimissa riippumattomien on panostettu Käytettävissä olevien henkilöstövoimavarojen huomattavasti valtiosta laadun parantamiseen. Tulokset ovat erittäin myönteisiä ja työtä jatketaan (esimerkiksi vuonna 1997 toiminnasta vastaava yksikkö vapautti 4,075 miljoonaa ecua keskeytettyjen tai toteutettujen hankkeiden vuoksi). Lisäksi kenttäkäynneillä on voitu tehdä tiettyjä tarkastuksia henkilöstövoimavarojen ja varojen Sallimissa rajoissa. laatimien kertomusten järjestöjen rajoissa 6. 2. Arviointi Arviointien tulokset osoittavat, että yhteisrahoitettavien toimien kerrannaisvaikutukset ovat merkittävät ja että niiden menestys johtuu ennen kaikkea valtiosta riippumattomien järjestöjen ja niiden kehitysmaissa olevien kumppaneiden huomattavasta motivaatiosta ja sitoutuneisuudesta, niiden riippumattomuudesta, niiden suhteellisen pienestä koosta sekä siihen liittyvästä hallinnon itsenäisyydestä ja joustavuudesta. Näiden myönteisten tekijöiden vaikutus näkyy yleensä kehitysmaissa ja täytäntöönpanossa parempana tehokkuutena, nopeutena ja joustavuutena. toteutettavien hankkeiden suunnittelussa Komissiolla on lopullinen arviointikertomus seitsemässä jäsenvaltiossa toteutetusta 20 annettavaa yhteisrahoitetusta hankkeesta, käydään sen kehitysyhteistyökasvatusta. Tästä loppukeskustelu vuoden 1998 ensimmäisen neljänneksen aikana. koskivat ja kertomuksesta suosituksista kouluissa jotka Ohjelmien tulevaa hallintoa koskevat parannukset Hallinnossa tehdyt parannukset ovat olleet vasta osittaisia eikä niillä ole vielä ratkaistu kaikkia ongelmia, jotka kasvavat tehtävien lisääntyessä ja erilaistuessa, eikä järjestelmän uusiin peruslähtökohtiin liittyviä ongelmia. Tarkasteltavina ja valmisteltavina ovat seuraavat tekijät: 23 yhteisrahoituksen yleisten edellytysten tarkistus, mikä on jo aloitettu (ks. jäljempänä), mahdollisuudet parantaa ja ohjelmoida paremmin valtiosta riippumattomien järjestöjen työtä, niiden vastuun lisääminen tavoitteiden saavuttamisesta. Aloitetussa yhteisrahoituksen yleisten edellytysten tarkistuksessa, joka tehdään sisäisesti neuvotellen ja yhteydessä valtiosta riippumattomiin järjestöihin, noudatetaan kahta periaatetta: a) suositaan eurooppalaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen sellaisten ohjelmien tukemista, joilla tuetaan etelän valtiosta riippumattomien järjestöjen toimintaohjelmia ja näiden järjestöjen lujittamista erityisesti monivuotisilla sopimusohjelmilla; b) parannetaan valtiosta riippumattomien järjestöjen yhteisrahoituksen hallintojärjestelmää antamalla sääntöjä vain olennaisista osista, jotta hankkeiden hallinnon valvontaa voidaan tehostaa ja niiden kestävää kehitysvaikutusta arvioida. 6. 3. Petostenvastaiset toimenpiteet Tätä budjettikohtaa koskeviin yleisiin edellytyksiin kuuluvat seuraavat valvontamenetelmät: - hankkeiden edistymistä koskevien kertomusten antaminen ja hyväksyminen yhteisön varojen vapauttamista varten sekä loppukertomukset yhteisrahoitetuista toimista. Toisinaan kertomusten tarkastelu johtaa siihen, että järjestön on palautettava käyttämättä jääneet varat (mihin ei välttämättä liity mitään petosta); - komission rahoitusyksikön ja tilintarkastustuomioistuimen tarkastuskäynnit järjestön toimipaikkaan sekä toimien toteuttamispaikalle; - jos yhteisön varojen hoidossa esiintyy puutteita, komissio voi pyytää rahoitusosuutensa takaisin osittain tai kokonaan. Lisäksi kyseisistä toimista vastaava yksikkö ja edustustot tekevät kenttäkäyntejä voidakseen tarkastaa erityisesti toimen moitteettoman täytäntöönpanon ja valtiosta riippumattomien järjestöjen kertomusten totuudenmukaisuuden. Vuonna 1997 UCLAFia pyydettiin riippumattomaan järjestöön (toinen saksalainen ja toinen ranskalainen). Saksalaista järjestöä koskeva UCLAFin kertomus on nyt käytettävissä. Sen päätelmistä keskustellaan toimenpiteiden ja UCLAFin kanssa määrittämiseksi. tarkastuskäynti kahteen valtiosta tilintarkastuksen toteutettavien tekemään 3* LOMAKE 7 ARVIOITU MAKSUAIKATAULU SUHTEESSA SITOUMUKSIIN: SITOUMUKSET MAKSUT Maksamattomat sitoumuksel, joista sopimukset ennen vuotta 1998 03 (1) 22-6 183 744 1998 1999 2000 2001 Myohemmat varainhoito- vuodet 100 000 000 53 000 000 21 000 000 13 400 000 38 783 744 Vuoden 1997 siirretytja/tai uudelleen kayttoon otetut maksusitoumusmaararahat 200 000 000 55 000 000 57 000 000 30 000 000 17 000 000 41 000 000 Maararahat 1998 160 000 000 - 40 000 000 32 000 000 17 600 000 70 400 000 Maararahat 1999 YHTEENSA 586 183 744 155 000 000 150 000 000 83 000 000 48 000 000 150 183 744 ISSN 1024-4492 KOM(98) 404 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 09 01 Luettelonumero : CB-CO-98-415-FI-C ISBN 92-78-37497-0 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg IL


title: Propuesta reexaminada de reglamento (CE) del Consejo sobre la cofinanciación, con organizaciones no gubernamentales de desarrollo (ONG) europeas, de acciones en los ámbitos que afectan a los países en desarrollo

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 08. 07. 1998 COM(l998) 404 final 95/0168 (SYN) Propuesta reexaminada de REGLAMENTO (CE) DEL CONSEJO SOBRE LA COFINANCIACIÓN, CON ORGANIZACIONES NO GUBERNAMENTALES DE DESARROLLO (ONG) EUROPEAS, DE ACCIONES EN LOS ÁMBITOS QUE AFECTAN A LOS PAÍSES EN DESARROLLO (presentada por la Comisión con arreglo a la letra d) del artículo 189 C del tratado CE) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS (sobre las enmiendas del Parlamento Europeo en segunda lectura del procedimiento de cooperación, aceptadas por la Comisión, así como las modificaciones que ésta no ha admitido). El 11 de julio de 1995, la Comisión presentó al Consejo y al Parlamento una propuesta de Reglamento sobre la cofinanciación, con organizaciones no gubernamentales de desarrollo (ONG) europeas, de acciones en los ámbitos que afectan a los países en desarrollo. Esta propuesta de Reglamento del Consejo, basada en el artículo 130 W del Tratado, está sometida al procedimiento de cooperación (artículo 189 C del Tratado). De conformidad con este procedimiento de cooperación, el Parlamento emitió el 15 de diciembre de 1995 su dictamen en primera lectura. El 7 de julio de 1997 el Consejo adoptó una posición común a la que se adhirió la Comisión. El 18 de diciembre de 1997 el Parlamento emitió su dictamen en segunda lectura y adoptó un total de 8 enmiendas (P. E. 167. 183). La Comisión, de conformidad con la letra d) del artículo 189 C, presenta una propuesta reexaminada que incorpora las enmiendas que ha aceptado. La propuesta reexaminada tiene por objeto establecer las disposiciones de gestión de la línea presupuestaria destinada a la cofinanciación con las ONG de acciones en los ámbitos que afectan a los países en desarrollo. COMENTARIOS PARLAMENTO EN 2a LECTURA SOBRE LAS ENMIENDAS ADOPTADAS POR EL 1. ANÁLISIS DE LAS ENMIENDAS ACEPTADAS/RECHAZADAS Las enmiendas adoptadas en segunda lectura podrán reagruparse en 3 categorías: 1. 1 Aquéllas que aportan una modificación aceptable y que han sido aceptadas íntegramente por la Comisión: n° 1: concede prioridad a las iniciativas de los interlocutores locales. n° 2: hace hincapié en la formación y en los derechos de los niños. n° 6, 2a y 3a partes: precisa la naturaleza de las informaciones que deberá suministrar la Comisión en su informe anual al Parlamento. n° 9 (Ia y 2a partes): establece que, por regla general, la decisión de apoyar una acción se adoptará en un plazo de 6 meses a partir de la recepción de la solicitud. Precisa que, en caso de que, en el marco de la instrucción del expediente, se revelara que la solicitud está incompleta, el plazo arriba mencionado empezará a contar desde la recepción de las informaciones requeridas. Establece que, en caso de decisión negativa, deberán suministrarse motivaciones verificables a la ONG interesada. 1. 2. Aquéllas que aportan una modificación cuyo principio es aceptable, pero no tal como se ha plasmado en la formulación adoptada por el Parlamento: n° 3: recuerda que hay que tener en cuenta las evolución de las fluctuaciones monetarias. n° 4: autoriza acuerdos entre ONG europeas e interlocutores locales respecto de la reinversión de fondos. En ambos casos, la Comisión, sin dejar de aceptar y compartir enteramente el principio preconizado por el Parlamento, estima que la formulación adoptada por el Parlamento no es suficientemente clara y explícita, por lo que podría prestarse a interpretaciones ambiguas y no totalmente transparentes en el ámbito jurídico y presupuestario. En consecuencia, la Comisión propone una nueva formulación más explícita y más clara. 1. 3. Aquéllas que no son aceptables y que no han sido admitidas por la Comisión, bien porque imponen excesivos condicionamientos a la gestión, bien por motivos de oportunidad: n° 6, Ia parte: fija en el 30 de junio de cada año el plazo para la transmisión al Parlamento del informe anual de la Comisión relativo al ejercicio anterior. n° 7 - Comitología: establece que la Comisión será asistida por un Comité consultivo, en lugar del Comité de gestión lib para los proyectos y programas que sobrepasen 2 millones de ecus y del Comité de gestión Ha para las orientaciones anuales, introducidos por el Consejo en la posición común. n° 7, última parte (Comitología): introduce ciertas previsiones relativas a la transparencia de las tareas del Comité. n° 8: establece que el Reglamento será objeto de revisión cinco años después de su entrada en vigor. n° 9 (última parte): establece que la elaboración formal del expediente (introducido por una ONG) deberá ser controlada en el plazo de un mes. 2. POSICIÓN DE LA COMISIÓN Y JUSTIFICACIÓN DE LA MISMA: Sin dejar de tener en cuenta la posición de la Comisión propuesta para el resto de las enmiendas, tal como se indica en el punto 1, la Comisión rechaza las enmiendas mencionadas en el punto 1. 3. por las siguientes razones: Enmienda n° 6, Ia parte (apartado 1 del artículo 7) Habida cuenta de los procedimientos internos de la Comisión y de los procedimientos de transmisión al Parlamento, el plazo del 30 de junio de cada año para el envío al Parlamento del informe anual relativo al ejercicio anterior, parece poco realista (el 1 de octubre sería más realista). Enmienda n° 7 - Comitología (artículo 8) Si bien esta enmienda se aproxima a la posición inicial de la Comisión, pone en entredicho la solución de compromiso a. la que se ha llegado finalmente en materia de comitología en la posición común. Este compromiso ha sido el único que se ha podido alcanzar, tras casi dos años de discusiones, entre las diferentes posiciones de los Estados miembros y la propuesta de la Comisión. Ponerlo en entredicho supondría volver a abrir el debate, durante el cual la Comisión seguiría careciendo de una base jurídica, lo que es, sin embargo, indispensable. Enmienda n° 7, última parte, Comitología (artículo 8) El enfoque preconizado por esta enmienda del Parlamento no se atiene a la decisión "Comitología" de julio de 1987. Enmienda n° 8 (párrafo único bis del artículo 11) Esta enmienda establece que el Reglamento será objeto de revisión cinco años después de su entrada en vigor. Este período de cinco años parece demasiado corto, habida cuenta de que la discusión del proyecto de Reglamento con el Parlamento y el Consejo ya ha durado dos años y medio (julio de 1995 - enero de 1998) y no* ha finalizado todavía. Enmienda n° 9, última parte (apartado 1 del artículo 6) Esta enmienda establece que la elaboración formal del expediente (introducido por una ONG) deberá ser controlada en el plazo de un mes. Este plazo de un mes ya está incluido en el plazo de seis meses mencionado en la primera parte de la enmienda n° 9, por lo que resulta superfluo. PROPUESTA REEXAMINADA DE REGLAMENTO (CE) N° /98 DEL CONSEJO de sobre la cofinanciación, con organizaciones no gubernamentales de desarrollo (ONG) europeas, de acciones en los ámbitos que afectan a los países en desarrollo EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea y, en particular, su artículo 130 W, Vista la propuesta de la Comisión O, De conformidad con el procedimiento establecido en el artículo 189 C del Tratado O, O) DO n° C 251 de 27. 9. 1995, p. 18. (2) Dictamen del Parlamento Europeo de 15 de diciembre de 1995 (DO n° C 17 de 22. 1. 1996, p. 455), posición común del Consejo de 7. 7. 1997 y Decisión del Parlamento Europeo de 18. 12. 1997. Considerando que, en su Comunicación al Consejo de 6 de octubre de 1975, la Comisión presentó sus orientaciones en materia de relaciones con las organizaciones no gubernamentales (ONG) que se dedican a la cooperación al desarrollo, así como los criterios generales y modalidades de utilización de los créditos destinados a las actividades de desarrollo de las OÑG; Considerando que la autoridad presupuestaria creó en 1976 una partida presupuestaria dedicada a la cofinanciación con las ONG, y que desde entonces ha venido aumentando constantemente la dotación de dicha partida (de 2,5 millones de ecus en 1976 a 174 millones de ecus en 1995) sobre la base de los informes de utilización de dichos créditos presentados anualmente por la Comisión; Considerando que el Consejo, en su sesión del 28 de noviembre de 1977, aprobó los criterios generales y modalidades de utilización propuestos por la Comisión; Considerando que el Parlamento Europeo, en su Resolución de 14 de mayo de 1992 sobre la función de las ONG en la cooperación al desarrollo <'), reafirmó el papel específico e irreemplazable de las ONG y la utilidad y eficacia de sus actividades en favor del desarrollo, subrayando especialmente el papel privilegiado de las ONG en favor de los grupos marginales de las poblaciones de los países en desarrollo, la necesidad de mantener la autonomía de acción de las ONG y lo necesario de su función para promover los derechos humanos y el proceso de democratización desde la base; Considerando que el Consejo, en su Resolución de 27 de mayo de 1991 relativa a la cooperación con las ONG, subrayó la importancia de la autonomía y la independencia de las ONG; que reconoció también la complementariedad recesaría entre el sistema comunitario de cooperación con las ONG y los trabajos del mismo tipo llevados a cabo a (3) DO n°C 150 de 15. 6. 1992, p. 273. nivel nacional, así como la necesidad de flexibilidad en los procedimientos y en su aplicación; Considerando que el Consejo, en sus conclusiones de 18 de noviembre de 1992, se congratuló de los criterios aplicados por la Comisión en lo que respecta a la selección de los proyectos de desarrollo y de educación que son objeto de cofinanciación, especialmente en la perspectiva del refuerzo del tejido democrático y del respeto de los derechos humanos en los países en desarrollo, y se congratuló muy especialmente de que la Comisión haya precisado claramente que el criterio de selección más importante sigue siendo la calidad del proyecto, apoyando sin reservas a la Comisión en la filosofía subyacente a este planteamiento; Considerando que conviene establecer las modalidades de gestión aplicables a la cofinanciación con las ONG europeas de acciones en los ámbitos que afectan a los países en desarrollo, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 l. La Comunidad cofinanciará, junto con las organizaciones no gubernamentales de desarrollo (ONG) europeas definidas en el artículo 3, acciones dirigidas a satisfacer de forma directa las necesidades fundamentales de las poblaciones desfavorecidas en los países en desarrollo. Se dará prioridad a aquellas propuestas de acción que estén basadas en la iniciativa de los interlocutores en los países en desarrollo. Estas acciones, propuestas por las ONG europeas y llevadas a cabo en colaboración con sus interlocutores en los países en desarrollo, tendrán como objetivo la lucha contra la pobreza y la mejora de la calidad de vida y la capacidad de desarrollo endógena de los beneficiarios. 2. La Comunidad cofinanciará, también con las ONG europeas definidas en el artículo 3, acciones de sensibilización y de información de la opinión pública europea sobre los problemas de desarrollo en los países en desarrollo y en las relaciones entre los países en desarrollo y los países industrializados. Estas acciones, propuestas por las ONG europeas, tendrán como objetivo la movilización de la población europea en favor del desarrollo y de estrategias y acciones que tengan repercusiones positivas sobre las poblaciones de los países en desarrollo. 3. La Comunidad cofinanciará también acciones que tengan por objetivo reforzar la cooperación y coordinación entre las ONG de los Estados miembros y entre aquéllas y las instituciones comunitarias. Artículo 2 1. Las acciones cofinanciadas en los países en desarrollo que se lleven a cabo con arreglo a lo establecido en el apartado 1 del artículo 1 se referirán especialmente al desarrollo local rural y urbano en los sectores sociales y económicos, el desarrollo de los recursos humanos, en particular mediante la formación, y el apoyo institucional a los interlocutores locales en los países en desarrollo. En el marco de estos distintos ámbitos de intervención, y privilegiando siempre el criterio de calidad de las acciones, se prestará una atención especial a las que vayan dirigidas a: - el refuerzo de la sociedad civil y del desarrollo participadvo; la promoción y la defensa de los derechos humanos y de la democracia, - el papel de la mujer en el desarrollo, - el desarrollo sostenible. También se prestará especial atención a: la defensa de las culturas amenazadas, en particular las culturas indígenas en peligro, la protección y la mejora de la situación y de los derechos de los niños en los países en desarrollo. 2. Las acciones de sensibilización e información de la opinión pública de todos los Estados miembros que se lleven a cabo con arreglo a lo establecido en el apartado 2 del artículo 1 deberán dirigirse a grupos bien definidos, se referirán a temas pertinentes, se basarán en un análisis equilibrado y un conocimiento adecuado de los temas y de los grupos a que vayan dirigidas y tendrán una dimensión europea. Al mismo tiempo que se privilegia el criterio de la calidad de la acción, se prestará especial atención a las acciones de sensibilización que: hagan hincapié en la interdependencia entre los Estados miembros y los países en desarrollo, estén dirigidas a transmitir un mensaje capaz de movilizar a la población en favor de un mejor equilibrio Norte-Sur, - fomenten la colaboración entre ONG, - permitan la participación activa de los interlocutores de los países en desarrollo. 10 3. Las acciones destinadas a reforzar la coordinación entre las ONG de los Estados miembros y con las instituciones comunitarias que se lleven a cabo en virtud del apartado 3 del artículo 1 estarán dedicadas, entre otros, a apoyar el desarrollo de redes de intercambio de información y de comunicación apropiadas. 4. Al determinar la posibilidad de dotar de cofinanciación comunitaria a una acción propuesta, se deberá utilizar como criterio el efecto previsible de desarrollo en el país o países en desarrollo que le trate. Se deberá prestar atención a: - el impacto sostenible en el diseño del proyecto, la claridad en la definición y el seguimiento de los objetivos e indicadores de realización de todos los proyectos, la coherencia con otras acciones de desarrollo de agentes descentralizados, evitando la incompatibilidad con otros instrumentos de cooperación comunitaria. Artículo 3 l. Los agentes de la cooperación que podrán beneficiarse de una cofinanciación de conformidad con lo dispuesto en el presente Reglamento serán las organizaciones no gubernamentales que satisfagan las condiciones siguientes: estar constituidas como organizaciones autónomas sin fines lucrativos en un Estado miembro con arreglo a la legislación de dicho Estado, 11 - tener su sede en un Estado miembro; dicha sede deberá ser el centro principal de todas las decisiones relativas a las acciones cofinanciadas, la mayor parte de sus recursos financieros deberá ser de origen europeo. 2. Para determinar si una ONG puede tener acceso a la cofinanciación, se tendrán en cuenta los elementos siguientes: su capacidad de movilizar la solidaridad efectiva de la población europea para sus actividades en el ámbito del desarrollo, la prioridad que conceda al desarrollo y su experiencia en la materia, su capacidad de gestión administrativa y financiera, en la medida de lo posible, su conocimiento del sector y del país de que se trate, su capacidad de respaldar acciones de desarrollo propuestas por las personas asociadas en los países en desarrollo y la naturaleza y alcance de sus vínculos con organizaciones parecidas en los países en desarrollo. Artículo 4 l. La cofinanciación comunitaria de las acciones mencionadas en el artículo 1 podrá cubrir, en divisas o en moneda local, teniendo en cuenta la evolución de las fluctuaciones monetarias: 12 - gastos de inversión, - gastos de funcionamiento, relacionados con las inversiones, velando al mismo tiempo por que los proyectos sigan siendo viables tras el cese de la ayuda exterior, - todo gasto necesario para la buena ejecución de las acciones cofinanciadas, incluidos los gastos administrativos de las ONG o de redes de ONG. En el caso particular de una variación del tipo de cambio de envergadura excepcional en detrimento de los beneficiarios finales de los proyectos en los países en desarrollo, la Comisión, a instancia de la ONG interesada, podrá tomar las medidas apropiadas para contrarrestar los efectos de dicha variación. 2. La ONG con la que se celebre un contrato de cofinanciación informará a sus interlocutores de la contribución comunitaria a la acción. 3. La ONG alentará sistemáticamente a los agentes o interlocutores en los países en desarrollo a los que está destinado el beneficio final de la acción, a que aporten a dicha acción una contribución en especie o financiera, dentro de los límites de sus posibilidades y en función de la naturaleza específica de cada acción. Artículo 5 La cofinanciación comunitaria con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento adoptará la forma de subvenciones, incluidas las contribuciones a los fondos de rotación en el marco de los proyectos de microcrédito. En el caso de proyectos de microcrédito cofinanciados con ONG europeas que prevean total o parcialmente la constitución y gestión de un fondo de rotación por el interlocutor 13 local en los países en desarrollo, los importes de los minipréstamos reembolsados por los beneficiarios finales a los fondos de rotación podrán ser reutil izados para nuevos minipréstamos en favor de otros beneficiarios finales. Artículo 6 1. La Comisión se encargará de la instrucción, decisión y gestión de la cofinanciación de las acciones mencionadas en el presente Reglamento de conformidad con los procedimientos presupuestarios y otros vigentes, y especialmente los previstos en el Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas, teniendo en cuenta las características y los aspectos específicos de las ONG y, especialmente, el hecho de su aportación financiera a dichas acciones. Por regla general, la decisión de apoyar una acción se tomará en un plazo de seis meses contados a partir de la recepción de la solicitud. Si, en el marco de la instrucción del expediente, se pusiera de manifiesto que la solicitud está incompleta, el plazo arriba mencionado empezará a contar a partir de la recepción de las informaciones solicitadas. En caso de decisión negativa, el rechazo deberá ir acompañado de una motivación verificable que se facilitará a la ONG interesada. 2. Todos los contratos de cofinanciación celebrados con arreglo a lo dispuesto en el presente Reglamento dispondrán especialmente que la Comisión y el Tribunal de Cuentas puedan proceder a controles in situ de conformidad con las modalidades habituales definidas por la Comisión en el marco de las disposiciones vigentes, en particular las del Reglamento financiero aplicable al presupuesto general de las Comunidades Europeas. 3. El porcentaje de participación comunitaria no superará normalmente el 50% de los costes totales o el 75% de las aportaciones financieras totales, salvo en casos excepcionales. Incluso en estos casos, la ONG deberá aportar una contribución 14 significativa a su proyecto y la contribución comunitaria no podrá superar el 85% de las aportaciones financieras totales. 4. Las decisiones relativas a la cofinanciación comunitaria de proyectos y programas (programas plurianuales, acciones en consorcio, donaciones globales (block grants)) que superen la cantidad de 2 millones de ecus se adoptarán según el procedimiento previsto en el apartado 2 del artículo 8. 5. La Comisión informará a los Estados miembros, cada tres meses, de los proyectos y programas de cofinanciación aprobados, indicando sus importes, naturaleza, país beneficiario y organización asociada. Estas informaciones se acompañarán de un Anexo en el que se presentarán claramente los proyectos o programas que superen el millón de ecus. Artículo 7 1. El 30 de junio de cada año, la Comisión presentará un informe anual al Parlamento Europeo y al Consejo que comprenderá información sobre las ONG que se beneficien de la cofinanciación, el resumen de las acciones financiadas a lo largo del ejercicio, una evaluación de la ejecución del presente Reglamento a lo largo del ejercicio presupuestario anterior y las orientaciones generales para el año siguiente. Este informe anual dará, en lo concerniente a las donaciones globales, la lista de las ONG a las que han sido atribuidas, debiendo recogerse la lista de los proyectos financiados por estas donaciones globales en el informe del año siguiente. El informe expondrá las conclusiones de los ejercicios de evaluación externa efectuados. 15 2. La Comisión adoptará, con arreglo al procedimiento previsto en el apartado 3 del artículo 8, las decisiones relativas a las orientaciones generales para el año siguiente, así como la revisión de las condiciones generales. Artículo 8 1. La Comisión estará asistida por un Comité compuesto de representantes de los Estados miembros y presidido por el representante de la Comisión. 2. Cuando se haga referencia al procedimiento definido en el presente apartado, el representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación. La Comisión adoptará las medidas previstas, que serán inmediatamente aplicables. No obstante, cuando no sean conformes al dictamen emitido por el Comité, la Comisión las comunicará inmediatamente al Consejo. En este caso: a) la Comisión aplazará la aplicación de las medidas que haya decidido durante un período de un mes, a partir de la fecha de la comunicación; b)el Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro del plazo previsto en la letra a). 16 3. Cuando se haga referencia al procedimiento definido en el presente apartado, el representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de medidas que deban adoptarse. El Comité emitirá su dictamen sobre dicho proyecto en un plazo que el presidente podrá determinar en función de la urgencia de la cuestión de que se trate. El dictamen se emitirá según la mayoría prevista en el apartado 2 del artículo 148 del Tratado para adoptar aquellas decisiones que el Consejo deba tomar a propuesta de la Comisión. Con motivo de la votación en el Comité, los votos de los representantes de los Estados miembros se ponderarán de la manera definida en el artículo anteriormente citado. El presidente no tomará parte en la votación. La Comisión adoptará las medidas previstas, que serán inmediatamente aplicables. No obstante, cuando no sean conformes al dictamen emitido por el Comité, la Comisión las comunicará inmediatamente al Consejo. En este caso: a) la Comisión podrá aplazar la aplicación de las medidas que haya decidido durante un período de un mes como máximo, a partir de la fecha de la comunicación; b)el Consejo, por mayoría cualificada, podrá tomar una decisión diferente dentro del plazo previsto en la letra a). Artículo 9 La Comisión procederá a evaluar periódicamente las acciones cofinanciadas por la Comunidad con la finalidad de comprobar que se han alcanzado los objetivos previstos en esas acciones y asimismo de elaborar las líneas directrices para mejorar la eficacia de 17 futuras acciones. La Comisión presentará al Comité contemplado en el artículo 8 un resumen de las evaluaciones realizada que éste, en su caso, podría examinar. Los informes de evaluación estarán a disposición de los Estados miembros que los soliciten. 18 Artículo 10 Tres años después de la entrada en vigor del presente Reglamento, la Comisión presentará al Parlamento Europeo y al Consejo una evaluación global de las acciones financiadas por la Comunidad en el marco del presente Reglamento, acompañado de sugerencias sobre el futuro del presente Reglamento y, en caso necesario, de propuestas de modificaciones que se deban introducir en el mismo. Artículo 11 El presente Reglamento entrará en vigor a los tres días de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Luxemburgo, el Por el Consejo El Presidente 19 FICHA DE FINANCIACIÓN 1. LINEA PRESUPUESTARIA Y TITULO: B7 - 6000 llevadas a cabo por organizaciones no gubernamentales. : participación comunitaria en acciones en favor de los PED 2. CARACTERÍSTICAS P R E S U P U E S T A R I AS Naturaleza del gasto Nueva AELC PECO GNO CD Rubrica PF 4 3. FUNDAMENTO JURÍDICO 3. 1 Situación de la línea en relación con la obligación de fundamento jurídico El 11 de julio de 1995, la Comisión presentó al Consejo y al Parlamento una propuesta de Reglamento relativo a la cofinanciación con las organizaciones no gubernamentales de desarrollo (ONG) europeas de acciones en los ámbitos de interés para los países en desarrollo. Esta propuesta de Reglamento del Consejo, basada en el artículo 130 w del Tratado, se rige por el procedimiento de cooperación (artículo 189 C del Tratado). De acuerdo con este procedimiento de cooperación, el Parlamento emitió el 15 de diciembre de 1995 su dictamen en primera lectura. El Consejo adoptó el 7 de julio de 1997 una posición común compartida por la Comisión. El Parlamento emitió el 18 de diciembre de 1997 su dictamen en segunda lectura y adoptó un total de 8 enmiendas (PE 167. 183). La Comisión, de acuerdo con la letra d) del artículo 189 C, debe presentar una propuesta reexaminada que incorpore las enmiendas aceptadas por ella. El proyecto de propuesta reexaminada se presentó el 20. 1. 98 a los otros Servicios de la Comisión implicados para su acuerdo y posibles observaciones. Algunos de estos servicios presentaron diferentes observaciones. La DG VIII propuso modificaciones que han sido aprobadas por estos servicios. El fundamento jurídico definitivo debería poder ser aprobado por el Consejo durante 1998. 2o 4. DESCRIPCIÓN Y JUSTIFICACIÓN 4. 1 Necesidad de una intervención comunitaria y objetivos perseguidos En su primera comunicación al Consejo, ya en 1975, la Comisión había señalado la pertinencia de ampliar el ámbito de aplicación de las acciones de las ONG especializadas en la cooperación al desarrollo en el contexto de la política de desarrollo de la Comisión. Al proponer este instrumento de cofinanciación con normas flexibles que permitan adaptarse a la diversidad y a la evolución de los problemas y de las situaciones, la CE pretendió facilitar y reforzar la acción de las ONG europeas con el objetivo de: A. Mejorar directa y duraderamente las condiciones de vida y las perspectivas de desarrollo de las poblaciones beneficiarías desfavorecidas. Se responde así al compromiso y al apoyo que el público europeo expresa desde años a estas acciones de solidaridad a nivel no gubernamental. Se trata a un mismo tiempo de un acto de solidaridad con los más pobres con el que tratar de responder directamente a sus necesidades básicas, y un apoyo a su autodesarrollo. Su característica principal es la ausencia de interés económico o político directo de los donantes. La CE confía en obtener resultados positivos a través de esta manera de enfocar el problema del desarrollo y en la capacidad de las ONG de realizar, de manera eficaz, las operaciones en colaboración con sus socios in situ. B Desarrollar y consolidar la solidaridad entre los pueblos de Europa y los pueblos de los PED. Pretende concentrar la atención de la opinión pública europea sobre los problemas planteados por la interdependencia creciente entre el Norte y el Sur, sobre la base de una cooperación pacífica y un diálogo abierto entre los pueblos. Numerosas Resoluciones, tanto del Consejo como del Parlamento Europeo, confirmaron que no hay verdadera política de desarrollo sin apoyo a las acciones iniciadas por las ONG. Destacan el papel específico e irreemplazable de las ONG, la utilidad y la eficacia de sus acciones en favor del desarrollo autosuficiente, así como su papel privilegiado en favor de los grupos marginales de las poblaciones en los PED y en materia de promoción de los derechos humanos y del proceso de democratización (véase, en particular, Resolución del PE del 14. 5. 92, del Consejo del 18. 11. 92). El Consejo apoya sin reserva a la Comisión en la filosofía que subyace a este enfoque. Z\ C Reforzar la cooperación entre las ONG europeas y entre ellas y las instituciones comunitarias mediante el Comité de Enlace ONG/CE. 4. 2 Actividades previstas y tipos de intervención presupuestaria A. Objetivos específicos Esta línea presupuestaria se creó para apoyar iniciativas de desarrollo adoptadas por organismos representativos de la sociedad civil europea como complemento a las políticas aplicadas a nivel oficial y respetando su espontaneidad y su autonomía. Se trata de poner de manifiesto que la Comunidad reconoce su papel original e indispensable, está abierta a nuevas ideas y es sensible a la dimensión de la Europa de los ciudadanos en el ámbito del desarrollo. En la gestión de esta línea no se imponen pues proyectos a las ONG y se acepta la diversidad de sus iniciativas. Esto no impide que: - en los continuos y estrechos contactos entre la Comisión y las ONG, cada parte haga balance de sus deseos y prioridades y que la Comisión anime a las ONG a interesarse enejes prioritarios de la cooperación de la UE; - en la selección de las cofinanciaciones, cuyas solicitudes exceden claramente los recursos disponibles, además del criterio fundamental de la calidad de los proyectos, se valoren los proyectos que responden a la vez a las prioridades de las ONG y de la Unión. I. Acciones en los PED (objetivo específico I) Las acciones cofinanciadas para lograr el objetivo general se centran en el desarrollo rural y urbano, los sectores socioeconómicos, el desarrollo de los recursos humanos y el apoyo a los socios locales en los PED. Las acciones pueden realizarse en todos los PED, pero la Comisión anima a las ONG a emprender más proyectos en: los países donde la cooperación oficial está suspendida o no es posible por los países con programas de rehabilitación o en período de transición razones políticas; - democrática; - los países y poblaciones más pobres. 7X- La selección de los proyectos tiene en cuenta estos criterios concediéndoles igual importancia. Como ejemplo de acciones cofinanciadas, se pueden citar la formación profesional, la asistencia sanitaria primaria en el medio rural y urbano, las acciones generadoras de rentas, el microcrédito, la seguridad alimentaria y la concienciación. II. Acciones de educación al desarrollo (objetivo específico II) Además de los objetivos permanentes, entre los que se encuentra la integración de la educación para el desarrollo en los programas de estructuras educativas formales e informales y el refuerzo del impacto de la sensibilización mediante una colaboración entre las ONG, cabe señalar también los objetivos específicos siguientes: - hacer partícipes a nuevos actores de sensibilización y de desarrollo; fomentar la participación activa de los socios de los PED con el fin de crear vínculos colaboración Norte-Sur; contrarrestar las imágenes y percepciones negativas actuales de los PED con el fin de formar un clima de opinión más favorable al desarrollo; ampliar el impacto sensibilizador ante los consumidores mediante operaciones de comercio equitativo. Se puede citar, como ejemplo de acciones cofinanciadas, el papel de la mujer en el desarrollo, la promoción del comercio alternativo y el apoyo a acciones de lobbying. NOTA: En su informe anual para el Consejo, la Comisión recoge una lista detallada de las acciones cofinanciadas tanto en el marco del objetivo específico I como del II. III. Comité de Enlace (objetivo específico III) Permitir al Comité de Enlace cumplir su doble papel: 1 ) de representación de las ONG europeas ante las instituciones de la UE; 2) de foro de coordinación entre las propias ONG y entre ellas y la UE. B Poblaciones beneficiarías Objetivo específico I (acciones en los PVD) Zl Los beneficiarios finales de las acciones son las poblaciones desfavorecidas de los PED y, en particular, las poblaciones marginalizadas que no son objeto de las ayudas a la cooperación oficiales. Para ayudar a estas poblaciones, la Comisión cofinancia acciones propuestas por las ONG de la UE, iniciadas y realizadas en colaboración con sus socios en los PED. Objetivo específico II (acciones de educación al desarrollo) La población beneficiada directamente por estas acciones es el público europeo ya sea mediante acciones dirigidas al "público en general" o acciones destinadas a grupos beneficiarios más específicos. Para ayudar a este público, la Comisión cofinancia acciones propuestas e iniciadas por las ONG que desempeñan también un papel de intermediarias entre la opinión pública europea y los beneficiarios indirectos, es decir, las poblaciones de los PED. Objetivo específico III Las ONG de la UE y sus representantes en las instituciones. C Contribución comunitaria para la cofinanciación con otras fuentes del sector público o privado Para los objetivos I e II: por regla general, la contribución comunitaria no puede superar el 50% del coste total de la acción. Para casos excepcionales y debidamente justificados, la contribución de la CE puede alcanzar un 75% del coste total de la acción. Un 15% como mínimo del coste total de la acción proceden, en principio, de fondos privados europeos movilizados por las ONG (recogida de fondos, subvenciones, mecenazgos, etc. ). El posible saldo puede proceder del sector público de los Estados miembros, de contribuciones de socios del Sur o de cualquier otra fuente. Para el objetivo III: para 1998, la Comisión cofinancia hasta un total de aproximadamente el 90% del presupuesto del Comité de Enlace, dado que el saldo lo han proporcionado las contribuciones de las ONG. Este presupuesto cubre todos los gastos correspondientes a las actividades y al funcionamiento de este Comité. Contribuye también a la cobertura de las obligaciones del Comité de Enlace que se derivan de la legislación vigente y en particular a la constitución de un fondo social cuyas reservas deberían servir para responder en el momento oportuno a las obligaciones del Comité respecto a su n personal. La Comisión prevé actualmente abonar, durante 1998, una contribución de 170. 000 ecus en favor del fondo social en cuestión. La contribución comunitaria al presupuesto del Comité de Enlace ha aumentado en relación con el año 1997 con el fin de permitir al Comité de Enlace: - proseguir el refuerzo de las plataformas nacionales (recomendación de la evaluación del Comité de Enlace) - financiar el CSP (Cofinancing Support Programme) puesto en marcha en noviembre de 1997. El CSP/PACO ayuda a todas las ONG que se informan o presentan un informe o reciben una financiación de la Comisión con cargo a la línea B7-6000. Este servicio consiste en proporcionar informaciones generales, revisar, a petición de la ONG, el punto de vista formal y administrativo, los documentos de los proyectos e impartir cursos de formación. El programa está abierto a todas las ONG europeas sin ser, no obstante, obligatorio. No es necesario ser miembro del Comité de Enlace para beneficiarse de este programa gratuito para el conjunto de las ONG. El personal del CSP/PACO está compuesto por consejeros en cofinanciación vinculados a las plataformas nacionales y bancos en cada uno de los Estados miembros de la UE, con excepción de Austria, Bélgica, Grecia, Luxemburgo y los Países Bajos, que son atendidos por los consejeros que trabajan en Bruselas en la Secretaría del Comité de Enlace. La Comisión conserva todas sus prerrogativas por lo que se refiere a las tomas de decisión relativas a la admisibilidad de las ONG y de sus propuestas de acción, la valoración cualitativa de los expedientes y de los informes, la emisión de los contratos y de los pagos. La relación directa entre las ONG individuales y la Comisión Europea se mantiene para las cuestiones de fondo. Además, el CSP/PACO no tiene ningún poder de impedir a una ONG presentar directamente un informe a la Comisión. 5. INCIDENCIA FINANCIERA 5. 1 Objetivos específicos Desglose Objetivo especifico I Objetivo especifico II Objetivo especifico III Etc Presupuesto 98 AP99 CE en millones de ecus, 3o decimal Variacion En% -20,4 -20 141 16 3 177,1 20 3 ¿S TOTAL 200 160 1 -20 5. 2. Cálculo de los costes por actividades previstos para 1999 Dado que el objetivo de esta línea es apoyar acciones iniciadas y presentadas por ONG de la UE, no es posible presentar un desglose ex ante de los gastos. Los cuadros siguientes ofrecen un desglose de los gastos realizados en los últimos años. I. Acciones en los PED (objetivo específico I) Los proyectos en los PED se destinan fundamentalmente a las necesidades básicas que son, concretamente, la seguridad alimentaria, la salud, la formación, y ello, a menudo, en forma de enfoques integrados; tienen también, de manera creciente, objetivos económicos en favor de las mismas poblaciones marginales (creación de empleos y rentas). Por zona geográfica Africa subsahariana Mediterraneo Asia America Latina Caribe Pacifico Otros(l) TOTAL (2) Agricultura Formacion Salud Actividades 1995 (en %) 31,4 8,1 17,6 35,5 6,7 - 0,7 100 116,2MECU 1995 (en %) 30,8 25,4 20,5 9 1996 (en %) 34,6 6 18,6 34,8 4,7 0,6 0,7 100 132,6 MECU 1996 (en %) 32,3 24,4 24,1 7,7 2í 1997 (en %) 36,2 6,3 22,6 32,8 1,7 0,4. ? 100 126,1 MECU 1997 (en %) 35,6 27,9 21 6,8 economicas Emigrantes, refugiados Actividades sociales TOTAL (2) 0,3 14 0,5 11 100 116,2MECU 100 132,6 MECU 0,7 8 100 126,1 (1) Varios países de varias zonas geográficas (2) Estas cifras no incluyen las donaciones globales, es decir, las acciones en las que la contribución comunitaria puede pasar de 1000 a 15. 000 ecus (en 1997, se asignaron 24,7 millones de ecus a las donaciones globales y 22,4 millones de ecus en 1996) II. Acciones de educación al desarrollo (objetivo específico II) Por grupos beneficiarios: I 1 9 Ensenanza Publico en general Jovenes Responsables en la toma de decisiones/Medios de comunicacion Agendas de desarrollo Sector laboral Sector agricola Sector asociativo Otros Colectividades locales Consumidores Por tema: 9 (en %) 16,3 13,8 14,2 7,2 2_8 1__5 1,7 8_7 16/7 8 9 6I 1997 (en %) 16 13 14 7,2 2_5 1_5 2 9 HV8 6 11 zr T I 1996 (en %) 30 18,8 12,7 5,9 4,3 6,7 2,4 3,7 2,4 9_2 3,9 , 1997 (en %) 30 23 12,7 6 4 7 2,4 3,7 3,9 2A 4,9 Desarrollo en general Economia/comercio Regiones especificas Imagenes/culturas Derechos/conflictos Agro-alimentario Medio Ambiente Salud/droga Refugiados Otros Cooperacion descentralizada III. Comité de Enlace (objetivo específico III) No aplicable. 5. 3. Calendario que deberán cumplir las acciones plurianuales CE en millones de ecus, 3o decimal Programaci6n indicativa 2000 2001 2002 2003 y ejer. ulteriores TOTAL Situacidn acumulada a finales de 1997 Presupue sto 1998 ( i; AP 1999 200 160 6. CONTROL Y EVALUACIÓN 6. 1. Sistema de seguimiento Se ha realizado un considerable esfuerzo en el marco de los recursos humanos disponibles para mejorar la calidad de los informes elaborados por las ONG. Los resultados son muy positivos y el esfuerzo proseguirá (por ejemplo, en 1997, el ¿r servicio gestor hizo desembolsos por un valor de 4,075 millones de ecus para proyectos aprobados o ejecutados). Además, se realizaron diversos controles in situ en la medida de los medios humanos y financieros disponibles. 6. 2. Evaluación Los resultados de las evaluaciones ponen de manifiesto que el efecto multiplicador de las acciones cofinanciadas es importante y que su éxito se debe sobre todo al elevado grado de motivación y de compromiso de las ONG y de sus socios en los países del Sur, a su independencia, a su dimensión relativamente modesta y a la autonomía y flexibilidad de gestión consiguientes. La interacción de estos factores positivos se traduce generalmente, en cuanto a la concepción y la ejecución de los proyectos en los PED, en una mayor eficacia, rapidez y flexibilidad. La Comisión dispone del informe final de la evaluación de 20 proyectos cofinanciados en siete Estados miembros en materia de educación para el desarrollo en el medio escolar. Este informe de síntesis, las recomendaciones, será objeto de un debate final en el Io trimestre de 1998. incluidas Conclusiones que deben extraerse para la gestión futura de los programas en cuestión Las mejoras aportadas a la gestión son aún sólo parciales y no resuelven los problemas, muchos de los cuales no dejan de crecer con el aumento y la di versificación de las tareas, como ocurre igualmente con los problemas de las nuevas orientaciones de fondo del sistema. Los siguientes elementos están pues siendo examinados y en curso de preparación: la revisión de las Condiciones Generales de cofinanciación, cuyo proceso ha sido reactivado (ver más adelante) las posibilidades de mejorar y programar mejor el trabajo de las propias ONG - - una mayor responsabilización de éstas en la consecución de los objetivos. El proceso en curso de revisión de las Condiciones Generales de cofinanciación que se lleva a cabo mediante consultas internas y en contacto con las ONG, sigue dos ejes principales: ^'^ favorecer el apoyo a programas de las ONG europeas que apoyen a los a) programas de acción y el refuerzo de las ONG del Sur mediante contratos- programas plurianuales b) mejorar el sistema de gestión de las cofinanciaciones ONG, centrando las normas en los elementos esenciales para un control eficaz de la gestión de los proyectos y una valoración de su impacto duradero sobre el desarrollo. 6. 3. Medidas antifraude En las Condiciones Generales que regulan esta línea presupuestaria, se incluyen métodos de control, tales como: - presentación y aprobación de informes de desarrollo que permiten el desbloqueo de los fondos comunitarios, así como de informes finales sobre la acción cofinanciada. El examen de los informes conduce a veces a la conclusión de que la ONG debe reembolsar sumas no utilizadas (sin que eso implique necesariamente fraudes); - misión de control, tanto por el servicio financiero de la Comisión como por el Tribunal de Cuentas, en la sede de las ONG o en el lugar en el que se ejecuta la acción; - en caso de mala gestión de los fondos comunitarios, la Comisión puede pedir el reembolso parcial o total de su contribución. Por otra parte, el servicio gestor y las delegaciones efectúan misiones in situ que les permiten comprobar la buena ejecución y la veracidad de los informes proporcionados por las ONG. En 1997, pedimos a la Coordinación de la Lucha contra el Fraude que realizara una misión de control para dos ONG (una alemana y una francesa). Disponemos ahora de un informe de dicha Coordinación con respecto a la ONG alemana. Las conclusiones de este informe van a tratarse con el Control Financiero y con la Coordinación de la Lucha contra el Fraude con el fin de precisar las medidas que deben adoptarse. FORMULARIO 7 EL CALENDARIO PREVISIBLE DE PAGOS EN RELACIÓN CON LOS COMPROMISOS SE PRESENTA DEL SIGUIENTE MODO: COMPROMISOS PAGOS Compromisos, pendientes de liquidacion, contraidos con anterioridad a 1998 (1) 226. 183. 744 1998 1999 2000 2001 Ejercicios ulteriores 100. 000. 000 53. 000. 000 21. 000. 000 13. 400. 000 38. 783. 744 Creditos de prorrogados reconstituidos de 1997 compromiso y/o \¿ Creditos 1998 Creditos 1999 TOTAL 200. 000. 000 55. 000. 000 57. 000. 000 30. 000. 000 17. 000. 000 41. 000. 000 160. 000. 000 586. 183. 744 - 155. 000. 000 40. 000. 000 150. 000. 000 32. 000. 000 83. 000. 000 17. 600. 000 48. 000. 000 70. 400. 000 150. 183. 744 ISSN 0257-9545 COM(98) 404 final DOCUMENTOS ES 11 09 01 N° de catálogo : CB-CO-98-415-ES-C ISBN 92-78-37488-1 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo ZL


title: Statistics mean business.

eurovoc_concepts:
EU Member State
statistics