title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa- Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg - Genvindingsindustriens konkurrenceevne

eurovoc_concepts:
action programme
competitiveness
recycling technology
waste management
waste recycling

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 22. 07. 1998 KOM(1998) 463 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET OG DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG GENVINDINGSINDUSTRIENS KONKURRENCEEVNE INDHOLDSFORTEGNELSE RESUME OG KONKLUSIONER INDLEDNING 1. 2. GENVINDINGSINDUSTRIEN 2. 1. Omfang og definitioner 2. 2. Faktuelle elementer (jf. tabellen i bilag 1) 2. 3. Genvindingsindustriernes opbygning (jf. tabel i bilag 2) 2. 4. Indsamlings- og sorteringsaktiviteternes betydning for sektorens resultater (se bilag 3) 2. 5. Genvinding af komplekse udtjente produkter 3. NØGLEFAKTORER FOR KONKURRENCEEVNEN 3. 1. Faktorer, der har betydning for produktions- og forsyningsomkostningerne 3. 1. 1. Strukturelle aspekter 3. 1. 2. Tekniske aspekter af betydning for indsamlings- og sorterings omkostningerne 3. 2. Nøglefaktorer af betydning for efterspørgslen 3. 2. 1. Substitution 3. 2. 2. Behovet for produktinnovation 3. 3. Faktorer af betydning for markederne og erhvervsbetingelserne 3. 3. 1. Mangel på gennemsigtighed 3. 3. 2. Lovgivningens rolle 4. FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER TIL AT GENVINDINGSINDUSTRIENS KONKURRENCEEVNE 4. 1. Standardiseringsforanstaltninger 4. 2. Foranstaltninger til fremme af markederne og gennemsigtighed 4. 3. 4. 4. Regulerende foranstaltninger Innovation FORBEDRE 4. 4. 1. Forbedring af de nuværende lovrammer 4. 4. 2. Markedsbaserede instrumenter til fremme af genvinding 4. 4. 3. Mulige nye regulerende foranstaltninger 5. FORESLÅET OPFØLGNING: OPRETTELSE AF ET DEBATFORUM FOR GENVINDING Side III 1 2 2 3 3 4 4 5 5 5 6 7 7 8 8 8 9 11 11 12 13 13 13 14 15. 17 RESUME OG KONKLUSIONER Denne meddelelse er resultatet af en intensiv undersøgelse af industriens deltagelse i genvindingsaktiviteter. Som følge af ønsket om en bæredygtig udvikling vil disse aktiviteter vil komme til at spille en voksende rolle i industrivirksomhederne. Det er imidlertid lige så vigtigt, at udviklingen af genvindingsaktiviteterne finder sted på et konkurrencedygtigt marked, der fungerer korrekt og effektivt. behandler Denne meddelelse som genvindingsindustrien må løse, hvis den ønsker at blive eller forblive levedygtig. Meddelelsen indkredser nøglefaktorerne for disse virksomheders konkurrenceevne, såsom økonomiske strukturer, markedernes funktion og de tekniske og regulatoriske rammer. problemer, vigtigste derfor de Meddelelsen indeholder en beskrivelse af genvindingsaktiviteterne, en analyse af de vigtigste faktorer for konkurrencedygtigheden og et handlingsprogram, der kan tage udfordringerne op, og som er i overensstemmelse med Fællesskabets industripolitik, som beskrevet industriens konkurrenceevne i Den Europæiske Union". i meddelelsen "En politik forbedring af til Herudover kan meddelelsen betragtes som et delvist svar på Rådets resolution af 24. 2. 1997 om en fællesskabsstrategi for affaldshåndtering, hvor der specifikt henvises til genanvendelse1. Beskrivelse af genvindingsindustrien Genvinding er i direktivet om emballage og emballageaffald defineret som "oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialerne til deres oprindelige formål eller til andre formål, herunder også organisk genvinding, men ikke energiudnyttelse". I denne meddelelse omfatter genvindingsindustrien også virksomheder, som foretager indsamling, adskillelse og sortering, hvis disse aktiviteter efterfølges af genvinding i den i direktivet anvendte betydning. Meddelelsen beskriver de mest avancerede genvindingsbrancher, som f. eks. genvinding af metaller, papir, glas, plast og tekstiler. Den kommer endvidere ind på de særlige industrielle og miljømæssige problemer i forbindelse med udtjente varige forbrugsgoder, som viser, at udviklingen går mod genvinding af mere komplekse kilder, der omfatter flere forskellige materialer. Både for de traditionelle og de nye industrigrene er der er svage punkter på såvel teknologisk som økonomisk plan. Dette gælder navnlig indsamling og førstesortering af materialer, hvor strukturerne fortsat er fragmentariske og teknologisk ringe udviklede (tekstiler), eller hvor de anvendte ordninger (private partnerskaber, aftaler med den offentlige sektor osv. ) afspejler visse mangler på de pågældende markeder. 1 EFT C 76/1 af 11. 3. 1997. 2. De vigtigste nøglefaktorer for en konkurrencedygtig genvindingsindustri Genvinding er ikke blot vigtig for miljøet, men er også lønsom i et voksende antal tilfælde, takket være energi- og materialebesparelser og andre besparelser. Det er derfor vigtigt, at rammebetingelserne, navnlig dem, der henhører under fællesskabets kompetence, ikke hæmmer udviklingen af disse aktiviteter, og at Fællesskabet til genvindingsindustriens økonomiske og beskæftigelsesmæssige potentiale. Denne meddelelse belyser nøglefaktorerne for konkurrenceevnen på forsynings- og efterspørgselssiden og som markedernes erhvervsvilkårene. funktionsdygtighed behørigt hensyn politik tvært såvel imod tager sin i • På forsyningssiden er genvindingsaktiviteterne under pres som følge af de voksende omkostninger ved indsamling og behandling af affald, der er i direkte konkurrence med de tilsvarende nye råmaterialer. Under disse omstændigheder er sektorens tekniske svagheder en alvorlig bremse strukturelle og konkurrenceevne. I sidste ende kan genvindingsaktiviteternes effektivitet forbedres ved, at der allerede i produktdesignfasen tages højde for, at produkterne skal indsamles, sorteres og genvindes, når de er udtjente. for • På efterspørgselssiden begrænses genvindingsaktiviteternes konkurrenceevne af, at forarbejdningsindustrien foretrækker nye råvarer frem for genanvendelige og sekundære materialer. Årsagen hertil er sidstnævntes tekniske egenskaber, begrænsede anvendelighed og/eller negative omdømme. Endvidere vil genvinding kunne hæmmes af mangelen på relevante industristandarder eller endog af en tendens til, at genvundne materialer eller produkter forbigås eller forfordeles i visse standarder eller specifikationer. • Mangel på gennemsigtighed på genvindingsmarkederne er en alvorlig hindring for de investeringer, der kræves til at forbedre industristrukturen og procedurerne for behandling af genanvendeligt affald og til at udvikle nye anvendelsesformål for genvundne produkter. Endvidere anser industrien stadig Fællesskabets affaldslovgivning for at være indviklet. Denne lovgivning har imidlertid bidraget til at harmonisere medlemsstaternes fragmentering af Fællesskabets marked. Selv om subsidiaritetsprincippet kan indebære indbyrdes afvigende, men alligevel korrekt gennemførelse af fællesskabslovgivningen i medlemsstaterne, må det erkendes, at medlemsstaternes mangelfulde omsætning af denne lovgivning er en vigtig grund til, at markedet ikke altid fungerer som det skal, og det medfører høje omkostninger for virksomhederne. love og undgå 3. Handlingsplan Som følge af denne situation foreslår Kommissionen, at alle de berørte økonomiske aktører (genvindings- og forarbejdningsvirksomheder, forbrugerorganisationer osv. ) og de berørte myndigheder (EU, medlemsstaternes myndigheder), inden for rammerne af et Forum for genvinding, træffer foranstaltninger med henblik på: IV - at indkredse svagheder i markedernes strukturer og funktion og udforme forslag til at udbedre disse svagheder - at fremme immaterielle investeringer og samordne innovationsstrategier - at styrke industrielt samarbejde i de forskellige genvindingsbrancher og udnytte synergi-mulighederne - al forbedre de nuværende branchevilkår, herunder i givet fald gennem økonomiske virkemidler og/eller frivillige eller forhandlede aftaler mellem virksomheder, forbrugerorganisationer og/eller myndigheder. Herved kan der skabes rammer, der også kan fremme genvindingsindustriens konkurrenceevne gennem fællesskabstiltag på områder som forskning, uddannelse og kvalitetssikring. Forumet skal gennemgå alle de mulige foranstaltninger, der omtales i denne meddelelse, og vurdere fordele og mangler herved og de økonomiske og miljømæssige konsekvenser. Herudover kan Forumet drøfte miljølovgivningens og -foranstaltningernes økonomiske konsekvenser for industrien. Det skal forelægge Kommissionen en rapport inden 12 måneder. I sine konklusioner bør det også vurdere, om det vil være hensigtsmæssigt og muligt at oprette en permanent instans - en form for et europæisk genvindingscenter - som kunne påtage sig vigtige opgaver med hensyn til markedernes udvikling og funktion samt information og innovation. Kommissionen vil for sin del træffe foranstaltninger, der kan forbedre markedernes funktion, med særlig vægt på gennemsigtighed: - på økonomisk plan, ved at fremme udviklingen af markeder for genanvendelige og sekundære materialer - på teknisk plan, gennem samordnede foranstaltninger til standardisering og kvalitetssikring, navnlig på grundlag af det rammeprogram for forskning fremme af femte - på lovgivningsområdet, ved at bevare et velfungerende indre marked, navnlig ved Fællesskabets af at affaldslovgivning, og i givet fald gennem nye lovbestemmelser. harmonisere medlemsstaternes gennemførelse V I. INDLEDNING • Ved genvinding mentes der oprindelig først og fremmest genanvendelse af stål, skrot og non-ferrometallcr. (renvinding af andre materialer, som f. eks. glas, papir eller plast, har udviklet sig langsommere, fordi det var mindre direkte lønsomt. I alle tilfældene er væksten i de traditionelle genvindingsbrancher før eller senere stødt på begrænsninger, afhængigt af hvilke materialer der var tale om. Vanskelighederne skyldes utilstrækkelig efterspørgsel, usikre og for det meste ikke særlig konkurrencedygtige markedsstrukturer og stærk konkurrence fra nye råmaterialer. I den senere tid har øget miljøbevidsthed og navnlig ønsket om at sikre bæredygtig udvikling og det presserende behov for affaldshåndteringspolitik bidraget til opfattelsen af, at genvinding er et vigtigt og endog prioriteret redskab til opnåelse af disse miljømål. Både i det femte handlingsprogram på miljøområdet og i Fællesskabets affaldshåndteringsstrategi understreges det, at forbedring af affaldshåndteringen var en vigtigt faktor i en strategi for bæredygtig udvikling. Miljøbevidstheden har også åbnet for en erkendelse af den økonomiske værdi af genanvendeligt affald, hvis det genvindes til sekundære råstoffer. Samtidig vil en stigende efterspørgsel efter genvundne produkter fra samfundets side kunne fremme udnyttelsen af stordriftsfordele, hvilket kan åbne nye perspektiver for konkurrencedygtig udvikling af genvindingsindustrien og herved for fremme af genvindingsaktiviteterne. Dette er et eksempel på, hvordan industriel udvikling og miljøbeskyttelse er komplementære størrelser. • Den øgede miljøbevidsthed er blevet fulgt op af en udstrakt lovgivning både på fællesskabsplan og i medlemsstaterne. Formålet hermed var at skabe rammer for de berørte økonomiske aktørers virksomhed (producenter og forbrugere), som kunne sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau på affaldshåndteringsområdet. Interessen for miljøet har ikke altid været fulgt op af relevante økonomiske overvejelser. Grundene hertil er: - Industrien, der traditionelt fokuserer på oparbejdning af materialer, lagde ikke stor vægt på kildeaspekterne, hovedsagelig fordi der var let adgang til primære råstoffer. Ikke desto mindre er der i visse lønsomme sektorer (f. eks. metaller og papir) tale om betydelige genvindingsprocenter, der er opnået på kommercielle vilkår og på trods af en udstrakt mangel på integration mellem indsamlingsvirksomheder og forarbejdningsindustrien. - For en miljømæssig indfaldsvinkel er udgangspunktet udtjente produkter. Uanset om det drejer sig om emballage eller varige forbrugsgoder (maskiner, biler, datamaskiner, fjernsyn eller andet), opstår problemet, når disse varer bliver til affald i affaldsdirektivets betydning2. Det er derfor vigtigt at sikre, at disse affaldsprodukter håndteres under størst mulig hensyntagen til miljøet, og to grundlæggende principper, som er hjørnesten 2 Definition på affald: direktiv 75/442/EØF, ændret ved direktiv 91/156/EØF (artikel 1), EFT L 78 af 26. 3. 1991. 1 i miljødoktrinen, spiller ind her: "forureneren betaler-princippet" og princippet om ansvarsdeling. • Opfyldelsen af genvindingsmål som led i miljøpolitiske foranstaltninger har givet anledning til situationer, hvor genvinding ikke er lønsom uden direkte eller indirekte offentlig støtte. Det grundlæggende spørgsmål er derfor: kan disse mål nås, overensstemmelse med markedsreglerne? Det kan fastslås, at hvis markederne fungerer korrekt, med størst mulig effektivitet og de lavest mulige omkostninger, kan genvinding blive rentabel i et stadig større antal tilfælde. genvindingsindustrien fungerer hvis i • I hele gcnvindingsprocessen - fra indsamling af affald til afsætning af de genvundne produkter - er det derfor nødvendigt at indkredse de faktorer, der er til hinder for et velfungerende marked. Herved kan både de offentlige myndigheder og de berørte økonomiske aktører tage de nødvendige skridt - under hensyntagen til de ovennævnte miljøprincipper - til at skabe vilkår, der kan sikre konkurrencedygtige markeder for både sekundære råstoffer og genvundne produkter. Formålet med denne meddelelse er både at forbedre genvindingsindustriens konkurrencedygtighed og fremme genvinding på et miljøforsvarligt grundlag. Meddelelsen er opdelt i tre kapitler, der henholdsvis beskriver genvinding, analyserer nøglefaktorerne for genvindingsindustriens konkurrencedygtighed og en handlingsplan, hvori der tages hensyn til de prioriterede indsatsområder, som er udpeget industriens i meddelelsen "En politik konkurrenceevne i Den Europæiske Union"3. forbedring af til 2. GENVINDINGSINDUSTRIEN 2. 1. Omfang og definitioner Genvinding er i direktivet om emballage og emballageaffald4 defineret som oparbejdning i en produktionsproces af affaldsmaterialer til deres oprindelige formål eller ikke til andre formål, herunder også organisk genvinding, men I denne meddelelse omfatter genvindingsindustrien også energiudnyttelse. virksomheder, hvis aktiviteter omfatter f. eks. indsamling, adskillelse og sortering, forudsat at disse aktiviteter efterfølges af genvinding i direktivets mening. Som for enhver anden industrigren indebærer genvinding transport af affald og materialer mellem de forskellige berørte økonomiske aktører, hvorfor transport af affald og materialer - herunder international handel hermed - er et vigtigt aspekt ved denne erhvervsgren. 3 KOM(94) 319 af 14. 9. 1994. 4 Direktiv 94/92/EF, EFT L 365/10 af 31. 12. 1994. 2 Overvejelserne og konklusionerne i denne meddelelse gælder i princippet for alle genvindingsvirksomheder, selv om opmærksomheden er samlet om de mest avancerede sektorer. 2. 2. Faktuelle elementer (jf. tabellen i bilag 1) ikke findes systematiske Der over og genvindingsindustrien. Oplysningerne er altid fragmentariske, ufuldstændige og ofte unøjagtige. På trods af de mangelfulde oplysninger kan vi alligevel drage en række vigtige konklusioner. harmoniserede statistikker - I absolutte tal fremgår det, at mængden af affald, som kanaliseres tilbage til produktionskredsløbet, er ganske omfattende, navnlig hvad angår ferro- og non- ferrometaller, papir og glas. Det er også disse industrigrene, der har de højeste genvindingsprocenter. Tekstilsektoren har i de seneste år gjort en stor indsats med meget positive resultater til følge. At plastindustrien kun genvinder ca. 7% af det affald, der produceres i denne sektor, skyldes hovedsagelig tekniske og økonomiske vanskeligheder (navnlig i forbindelse med indsamling og sortering). - Genvinding er en fuldgyldig industriaktivitet og indebærer som sådan betydelige /røm/rør/aktiviteter. Under særlige omstændigheder, f. eks. ved transport ad indre vandveje eller søtransport, hvor mulighederne for stordriftsfordele kan udnyttes, sker det, at genanvendeligt affald transporteres over store afstande. Handel med glasaffald i USA er således stadigt voksende, og handelen udenfor Europa med ferro- og non-ferroskrot er meget omfattende, både i absolutte og relative tal. - Med til hensyn beskæftigelsen er generelt arbejdsintensive, men der foreligger desværre kun meget få nøjagtige oplysninger. Antallet af ansatte i disse erhvervsgrene anslås til ca. 350 000. De vigtigste sektorer i denne henseende er genvinding af stål og non-ferrometaller med henholdsvis 100 000 og 80 000 arbejdspladser. genvindingsprocesserne - Genvinding er ofte ensbetydende med energibesparelser sammenlignet med tilsvarende sektorer, der bruger nye råstoffer. Dette gælder navnlig ferro- og non- ferrometaller og glassektoren. 2. 3. Ccnvindingsindustriernes opbygning (jf. tabel i bilag 2) Der har længe været veletablerede virksomheder for genvinding af ferro- og non- ferrometaller i EU. Genvindingsindustrien for papir, glas og tekstiler er også veletableret, om end af noget nyere dato. Der gøres for tiden hurtige fremskridt inden for genvinding af plast og kompositmaterialer, men der er mange tekniske vanskeligheder, navnlig i nogle medlemsstater, som har igangsat initiativer til genvinding af emballager. De vigtigste genvindingssektorer har visse træk til fælles, men er også forskellige på mange områder som følge af de forskellige tekniske og kommercielle processer, der er knyttet til de forskellige genvundne materialer. Helt bortset fra denne variation i materialer og processer er spørgsmålet om kilderne uden tvivl af afgørende betydning for tilrettelæggelsen af en sektor og for dens rentabilitet. Der kan skelnes mellem to hovedkategorier: på den ene side industrikilder, som producerer forholdsvis homogene mængder af affald på et begrænset antal steder, og på den anden side den kilde, der består af udtjente produkter. Her kommer affaldet fra mange forskellige steder, det består af meget forskelligartede materialer og er til tider stærkt forurenet. Organisatorisk har kombinationen af disse kilder generelt til en indsamlingsstruktur, som er integreret vertikalt frem til sorteringsfasen, og hvor der ofte anvendes simpel teknologi og betydelig arbejdskraft. Mellem sorteringsfasen og oparbejdningsfasen spiller forhandlerne sædvanligvis en meget vigtig rolle, hvorfor fuldstændig vertikal integration her snarere er undtagelsen. Kun i de traditionelle genvindingssektorer, såsom metaller, består kæden udelukkende af private virksomheder, mens husholdningsaffald hovedsagelig indsamles og sorteres af offentlige eller halvoffentlige virksomheder. ført 2. 4. Indsamlings- og sorteringsaktiviteternes betydning resultater (se bilag 3) for sektorens Den effektivitet, hvormed indsamling, sortering og forberedelse (behandling) af genanvendeligt affald linder sted, har stor betydning for hele sektorens rentabilitet. Det skal bemærkes, at omkostningerne ved indsamling fra husstande generelt er relativt høje, medmindre der er tale om separat indsamling. Omkostningerne ved indsamling fra industrikilder er sædvanligvis lavere, til tider ubetydelige. De virksomheder, som har produceret affaldet, betaler således ofte selv omkostningerne ved indsamlingen. Med hensyn til kvaliteten, er affald fra husholdninger generelt af ringere kvalitet end affald fra industrikilder. Der er formodentlig mulighed for betydelige omkostningsbesparelser i indsamlings- og sorteringsfasen, gennem specialisering og/eller drift i større skala. Dette vil kunne udnyttes både i den private og i den offentlige sektor på grundlag af medlemsstaternes erfaringer og praksis på området. 2. 5. Genvinding af komplekse udtjente produkter Ved siden af genvindingsindustrien, der er specialiseret i bestemte materialer, indføres der efterhånden ordninger for indsamling og adskillelse af udtjente varige forbrugsgoder, som repræsenterer store affaldsstrømme. Presset af lovgivningen i visse medlemsstater har de berørte industrigrene oprettet særlige indsamlingsordninger for tilbagetagning af udtjente produkter. De bruger ofte deres egne distributionsnet til tilbagetagning af produkterne. Som led i sine undersøgelser af prioriterede affaldsstrømme nedsatte Kommissionen en række arbejdsgrupper, bl. a. for byggeaffald, brugte dæk, sygehusaffald, udtjente biler og elektrisk og elektronisk affald (jf. også punkt 4. 4. 3 nedenfor). 3. NØGLEFAKTORER FOR KONKURRENCEEVNEN På trods af den meget forskelligartede situation i de forskellige sektorer er det muligt at påpege visse fælles faktorer, som vil kunne forbedre genvindingskædens konkurrencedygtighed. Som grundlag for analysen har vi opdelt emnet i forsynings-, efterspørgsels- og markedsrelaterede spørgsmål. 3. 1. Faktorer, der har betydning for produktions- og forsyningsomkostningerne 3. 1. 1. Strukturelle aspekter Indsamlings- og sorteringsfasen er af afgørende betydning for de sekundære råmaterialers konkurrenceevne, selv om der også kan være vigtige tekniske flaskehalse på senere stadier i genvindingsprocessen (f. eks. oparbejdning af plast). Virksomheder indsamlings- og sorteringsfasen har generelt mindst spillerum med hensyn til deres salgs- og (sædvanligvis ubetydelige) købspriser, og de er udsat for konkurrence fra andre former for affaldsbortskaffelse, som f. eks. forbrænding og deponering5. i Indsamlings- og sorteringsaktiviteternes økonomiske effektivitet og dermed deres omfang, afhænger af: - kvaliteten (og prisen) af det genanvendelige affald, der leveres til oparbejdning, og i hvilken udstrækning oparbejdningsvirksomhederne kan afvise sådanne leverancer, hvis affaldet er forurenet - mængden af indsamlet genanvendeligt affald i forhold til affaldsstrømmen (genvindingsprocent) og de hertil knyttede omkostninger. Væksten i lagrene af genanvendeligt husholdningsaffald, som følge af den økonomiske vækst og affaldspolitikken, og det strukturbetingede fald i markedsføringen af industriaffald af god kvalitet6 stiller sektoren over for en "sakseeffekt" (stigende omkostninger og ukontrollerede priser). Indsamlingsmetoden (selektiv indsamling, tilbagetagningssystemer osv. ) såvel som den måde, hvorpå den offentlige sektor er inddraget, og forbrugernes indvirkning på og/eller producenternes ansvar har en afgørende indsamlingsaktiviteternes omkostninger og effektivitet, selv om de mest effektive fremgangsmåder kan variere alt efter de geografiske forhold eller affaldstype. Myndighederne har indflydelse på en lang række konkurrencespecifikke parametre gennem deres brug af økonomiske og regulerende virkemidler. 5 Forbrænding er en økonomisk holdbar løsning, f. eks. hvis prisen på brugt papir er lav eller negativ. 6 F. eks. reduktionen i nyt metalskrot i metalforarbejdningsindustrien. 5 Da de har hovedansvaret for indsamling af husholdningsaffald, kan de styre alternative løsninger til affaldsbortskaffelse (herunder deponering og forbrænding) på grundlag af prissætningsordninger og endog selektivt forbud. De bestemmer også metoderne og infrastrukturerne for indsamling og sortering. De kan fremme innovation og investeringer og derfor give mulighed for betydelige besparelser. I den anden ende af skalaen kan manglen på etablerede indsamlingsordninger og forekomsten af "lejlighedsvise" indsamlere, som det er tilfældet for metaller og tekstiler, medføre betydelige svingninger i aktivitetsniveauet i hele det kommercielle kredsløb. Denne ustabilitet kan være hovedårsagen til knapheden på kapital investeringer i denne sektor og teknologiske svagheder. Industrielt de vedvarende strukturelle og samarbejde mellem virksomhederne og den offentlige sektor synes at være den mest hensigtsmæssige udvej til at løse disse problemer. 3. 1. 2. Tekniske aspekter af betydning for indsamlings- og sorterings omkostningerne - Produkternes kompleksitet er til hinder for effektiv genvinding senere genvinding heraf. Det Udformningen af produkter og materialer spiller en meget vigtig rolle for den for genvindingsomkostningerne, da det er bestemmende for, hvor lang tid det tager at skille en genstand ad. Udformningen har også indflydelse på kvaliteten og graden af urenheder i genanvendeligt affald og sekundære råmaterialer og er således bestemmende for prisen på de fremstillede materialer. betydning har Fremstillingen af stadig lettere og mindre produkter spiller en stor rolle inden for produktdesign, men det resulterer i meget komplekse produkter og materialer, hvor de forskellige komponenter ofte er vanskelige at skille ad. Fra en miljømæssig synsvinkel skal der derfor ofte findes et fornuftigt kompromis mellem hensynet til muligheden for nem adskillelse af et produkt og ønsket om det mindst mulige materialeforbrug, under hensyntagen til både producentens og genvindingsvirksomhedens interesser. - Utilstrækkelig information om produkter hindrer adskillelse og sortering I mange tilfælde foregår sortering og behandling af udtjente produkter stadig manuelt. For denne proces er det derfor vigtigt at have adgang til flest mulige oplysninger om produkternes identitet og sammensætning. Disse oplysninger kan enten gives i specifikationer udformet af producenterne, som angiver, hvordan produktet skal genvindes, eller ved angivelse af produktets bestanddele. På nuværende tidspunkt er denne identifikation utilstrækkelig og uensartet; kun fa virksomheder giver genvindingsvirksomhederne adgang til de nødvendige oplysninger. Der er stadig kun få, der bruger harmoniserede identifikationskoder anbragt på produktkomponenterne - som giver mulighed for maskinel identifikation og en betydelig reduktion i sorteringsomkostningerne. Identifikation spiller en særlig vigtig rolle ved bortskaffelsen af farlige stoffer. Herved kan det undgås, at de sekundære råmaterialer kontamineres af sundheds- og miljøfarlige stoffer - forurening mindsker naturligvis i høj grad værdien af og efterspørgslen efter disse materialer. Af ovenstående fremgår det klart, at omkostningerne ved genvinding vil kunne mindskes gennem en indsats på følgende områder: * standarder for produktdesign med henblik på bedre identifikation af komponenterne og mindskelse af demonteringsomkostningerne identifikation og/eller udelukkelse af farlige stoffer innovation i produktionsprocessen (herunder indsamling og sortering) industrielt samarbejde med henblik på at forbedre industristrukturerne, navnlig inden for indsamling og sortering regulerende instrumenter, der direkte eller indirekte øger effektiviteten ved indsamling og/eller mindsker omkostningerne ved genvinding * * * * 3. 2. Nøglefaktorer af betydning for efterspørgslen 3. 2. 1. Substitution Udviklingen af markeder for for sekundære genanvendeligt affald er først og fremmest et spørgsmål om at erstatte nye råstoffer med sekundære råstoffer. råstoffer og dermed For forarbejdningsindustrien vil en beslutning om, også delvis eller midlertidig, overgang til genvundne materialer sædvanligvis være af langsigtet og investeringskrævende art. Sådanne strategiske beslutninger træffes på grundlag af prisudviklingen på lang sigt, muligheden for besparelser (navnlig i energi) som følge af anvendelsen af sekundære råstoffer og andre faktorer, såsom kvalitet og forsyningssikkerhed. Ud fra denne synsvinkel er kontrol med omkostningerne på forsyningssiden og markedernes funktion af afgørende betydning. Endvidere afhænger forarbejdningsindustriens valg naturligvis af eventuelle regulerende og/eller økonomiske instrumenter til fremme af genvinding. - Produktstandarder som en mulig hindring for substitution Nogle af de produktstandarder, forarbejdningsindustrien skal opfylde, udelukker anvendelsen af genvundne materialer til fremstilling af de produkter, for hvilke de tjener som specifikationer. Andre produktstandarder udelukker anvendelse af genvundne materialer som følge af for strenge ydeevnekrav. I nogle tilfælde skyldes disse restriktioner sundheds- og miljøhensyn. Som eksempel kan nævnes emballager til levnedsmidler, som opfylde skal levnedsmiddellovgivningen. de hygiejnestandarder, der er fastsat i - Genvindingprodukternes ringe omdømme af rent også subjektive Valget af genvinding afhænger ikke blot af objektive faktorer, men i visse tilfælde for forarbejdnings/genvindingsvirksomheden og for den endelige forbruger burde anvendelse af sekundære råstoffer i slutproduktet globalt resultere i en positiv balance, ikke blot med hensyn til pris, men også med hensyn til kvalitet og "image". Et stigende antal forbrugere gør sig tanker om miljøet. Med miljømærkningsordningerne erkender man den rolle, forbrugernes præference for miljørigtige produkter kan spille. elementer. Både 3. 2. 2. Behovet for produktinnovation fibre af nye Der skal tages højde for, at substitution ofte kun er teknisk mulig til en vis grad, til dels af kvalitetsrelaterede årsager og til dels som følge af det fænomen, der benævnes "downcyling". Til genbrugspapir kræves der f. eks. tilførsel for avispapir, husholdningspapir og indpakningspapir, som kan indeholde op til 100% genvundne fibre; plast, der er genvundet fra drikkevareflasker, kan ikke genanvendes til samme formål. Der kræves derfor forskning og innovation med sigte på nye anvendelser af genvundne materialer, gennem videreformidling af forskningsresultaterne, eksempler på god praksis, pilotprojekter osv. forskellig grad, undtagen i Det fremgår af ovenstående, at markederne for genvundne produkter vil kunne fremmes gennem: * * standarder og mærkning innovation, hovedsagelig inden for produkter og anvendelsesformål regulerende og/eller økonomiske styringsmidler til fremme af genvinding. * 3. 3. Faktorer af betydning for markederne og erhvervsbetingelserne 3. 3. 1. Mangel på gennemsigtighed De fleste af markederne for genanvendeligt affald og sekundære råstoffer kan kvalificeres som yderst mangelfulde, da de klart lider under manglende gennemsigtighed og endog en vis fragmentering. Markederne kan derfor ikke anvendes som en sikker ledetråd for udvikling (gennem investeringer og innovation) af genvindingssektorerne på kort og lang sigt, og de gør det heller ikke muligt at udnytte fordelene ved EU-markedets størrelse. Manglen på gennemsigtighed afsløres først og fremmest ved, at der næsten ikke findes økonomiske indikatorer og statistikker på kort sigt. Dette kan 8 illustreres ved det faktum, at man ofte kun kan finde en repræsentativ pris på disse materialer uden for EF-markedet (for jernskrot er den sædvanligvis anvendte referencepris således den amerikanske afvejede pris). Det ringe antal, for ikke at sige den totale mangel på, tekniske specifikationer og fælles eller alment anerkendte testprotokoller bærer en stor del af skylden for fragmenteringen af dette marked. Tindes der sådanne tekniske sådanne specifikationer, er de ofte udformet som led i specifikke kontrakter mellem virksomheder. Gennemsigtighed på markedet kan derfor øges med en indsats på følgende områder: * tilrettelæggelse af børser for genanvendeligt affald og sekundære materialer ledsageforanstaltninger på området standarder, markedsrelaterede oplysninger og statistikker * 3. 3. 2. Lovgivningens rolle fragmentering af markedet og mangel på Også de regulerende og administrative rammer anses af industrien for at føre i de berørte til erhvervssektorer. Bortset af anvendelse forordningen om overførsel af affald og på trods af de skridt, Kommissionen har taget over for medlemsstaterne, opfatter virksomhederne klart afvigelserne mellem medlemsstaternes praksis på affaldsområdet som en kilde til markedsforstyrrelser, for ikke at sige konkurrenceforvridning. fra vanskelighederne ved tillid - Rammedirektivet om affald Direktiv 75/442/EØF er den grundlæggende rammelov for Fællesskabets affaldshåndteringspolitik. Det blev ændret i 19917 for at inkorporere principperne i Fællesskabets affaldshåndteringsstrategi fra 1989. Direktivet forpligter medlemsstaterne til at fremme forebyggelse af affaldsproduktion, fremme genbrug og genanvendelse og indføre ordninger for godkendelse og overvågning af affaldsrelaterede aktiviteter. Affald defineres som "ethvert stof eller enhver genstand, som indehaveren skiller sig af med, eller agter eller er forpligtet til at skille sig af med". Definitionen er nærmere præciseret i det europæiske affaldskatalog8, der indeholder en klassifikation af de materialer, som kan falde ind under denne definition. Definitionen er ved flere lejligheder blevet bekræftet af Domstolen. Farligt affald er defineret ved en liste, nemlig EF-listen over farligt affald9. Ikke desto mindre er definitionen stadig en kilde 7 Direktiv 91/156/EØF, EFT L 78/32 af 26. 3. 1991. 8 Beslutning 94/3/EF; EFT L 5/15 af 7. 1. 1994. 9 Beslutning 94/904/EØF: EFT L 356/14 af 31. 12. 1994. til problemer for de erhvervsdrivende. Kommissionen har mærket sig10 betydelige afvigelser mellem medlemsstaterne med hensyn til gennemførelsen af EF's definitioner og klassifikation af affald og farligt affald. Der er endvidere forskellige affaldsklassifikationer, der gælder i international handel. For virksomheder, der ønsker at opstille geografisk mere vidtrækkende strategier, kan denne situation være forvirrende. overensstemmelse mellem ikke de Den traditionelle genvindingsindustri - på indsamler- og forhandlerniveau - klager også over, at det indebærer høje administrationsomkostninger, navnlig i forbindelse med godkendelser og håndtering af transportdokumenter, at de varer, som de markedsfører som råvarer, behandles som affald. De klager endvidere over, at denne situation skaber et negativt image, som skader tilliden, ikke blot hos offentligheden, men også hos forsikrings- og kreditinstitutter. Af denne grund giver artikel 11 i direktiv 91/156/EØF medlemsstaterne mulighed for at anvende forenklede administrative regler for deres genvindingsindustri. Denne mulighed anvendes imidlertid ikke ensartet i de forskellige medlemsstater og, efter industriens mening, i for ringe grad. - Forordningen om overførsel af affald. Forordning 259/93" om overvågning af og kontrol med overførsel af affald i, til og fra Det Europæiske Fællesskab er Fællesskabets rammelov om eksport, import og forsendelser inden for Fællesskabet af alle former for affald, bortset fra radioaktivt affald. Forordningen inkorporerer OECD's og Basel- konventionens bestemmelser om transport af affald. Der er hermed tale om et betydeligt skridt fremad i forhold til den tidligere situation, men da ordningen er yderst detaljeret og temmelig kompliceret, behøvede medlemsstaterne nogen tid til at gennemføre den. Dette skyldes bl. a. afvigende nationale ordninger for finansiel sikkerhedsstillelse eller de nationale myndigheders forskellige fortolkning af klassifikationen af affald, kombineret med princippet om nærhed (det nærmest beliggende anlæg skal anvendes), som kun anvendes for affald til endelig bortskaffelse. For at løse disse problemer afholdes der regelmæssige møder med en gruppe af kontaktpersoner, nedsat i medfør af forordning 259/93. Samtidig medførte de mange tilfælde af misbrug på området farligt affald, at Basel-konventionen fra den 1. januar 1998 indførte et forbud - som gælder for Fællesskabet - mod overførsel af farligt affald fra OECD- til ikke-OECD-lande. Dette gælder også, hvis affaldet er bestemt til genvinding. Samtidig har EU anmodet ikke-OECD-landene om at erklære, hvilke typer ikke-farligt affald de er villige til at modtage til genvinding. Hvis disse lande anmoder derom, vil visse kontrolprocedurer derfor også gælde for eksport hertil af ikke-farligt affald med henblik på genvinding. 10 KOM(97) 23, rapport om anvendelsen af Fællesskabets direktiver om affaldshåndtering. 11 EFT L 32/1 af 6. 2. 1993. 10 Kommissionen er endvidere med sin strategi for markedsadgang i færd med at indkredse og fjerne handelshindringer for genanvendeligt affald (f. eks. eksportrestriktioner for metalskrot, som bibeholdes af visse central- og østeuropæiske lande), medmindre de er i overensstemmelse med de pågældende landes holdning (jf. ovenfor). Konklusion er nødvendig krævet gennemførelsen for at sikre et højt Regulering på affaldsområdet for traktaten, men miljøbeskyttelsesniveau som respektere bør genvindingsindustrien proportionalitetsprincippet rolle på affaldshåndteringsområdet. I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet vil der i visse tilfælde være behov for EU-rammer, som kan sikre sammenhæng mellem medlemsstaternes metoder til opfylde af miljømålene. i betragtning af dens heraf særlige i Gennemsigtige og stabile lovrammer og navnlig klare og funktionsdygtige definitioner er afgørende som middel innovation og investeringer. til at fremme I Rådets resolution af 24. februar 1997 om en fællesskabsstrategi for affaldshåndtering anmodes Kommissionen og medlemsstaterne om at fastlægge terminologi og definitioner for at fremme en harmoniseret anvendelse af Fællesskabets lovgivning. 4. FORESLÅEDE FORANSTALTNINGER TIL AT FORBEDRE GENVINDINGSINDUSTRIENS KONKURRENCEEVNE På grundlag af oversigten i det foregående kapitel kan vi indkredse fire hovedområder, hvor der bør sættes ind for at forbedre genvindingsindustriens konkurrenceevne og fremme genvindingsaktiviteterne: standardisering i vid betydning, udvikling af markedet og gennemsigtighed, innovation og regulerende foranstaltninger. 4. 1. Standardiseringsforanstaltninger Der vil blive truffet samordnede og integrerede foranstaltninger på følgende områder: • Gennemgang af industristandarder - for at sikre, at der i produktudformningen tages hensyn til, at produkterne skal kunne genvindes - for at fjerne hindringer for anvendelse af sekundære råstoffer - for at skabe passende muligheder for genvundne produkter i standarder, der har relevans for offentlige udbud 11 • Substitution aï farlige stoffer i produkter, når risikoanalyser og økonomiske vurderinger taler derfor, eller i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet12 (artikel 130 R). • Harmonisering af eksisterende specifikationer og prøvningsmetoder for sekundære råstoffer. • Udvikling af mærkningsordninger for specifikke produkter, som kan vejlede forbrugerne identifikation af stoffer, navnlig giftige stoffer og genanvendelige materialer. forbindelse med separate indsamlingsordninger og i lette 4. 2. Foranstaltninger til fremme af markederne og gennemsigtighed Følgende foranstaltninger kan træffes for at udvikle og udvide markederne for genanvendeligt affald og sekundære råstoffer, både på kort sigt (substitution) og på lang sigt (investeringer). • Støtte til oprettelse af børser for genanvendeligt affald og sekundære råstoffer. Denne vil kunne foranstaltning af handlingsprogrammet om informationssamfundet, navnlig den del, der vedrører elektronisk handel, efter en nøje gennemgang af igangværende initiativer og indvundne erfaringer (f. eks. udveksling af elektroniske data om genanvendelig plast). rammerne fremmes inden for • Undersøgelse af, hvilke besparelser anvendelse af sekundære råstoffer kan medføre i hele et produkts livscyklus. Derudover vil en veltilrettelagt og målrettet oplysningskampagne rettet mod industrien og de endelige forbrugere kunne forbedre de sekundære råstoffers omdømme. Mulighederne for at anvende frivillige miljømærkningsordninger for produkter bør undersøges. • Sideløbende hermed kan kendskabet til markederne forbedres ved: - Udnyttelse af Fællesskabets statistikker om affaldsproduktion for de affaldstyper, som er potentielt genanvendelige, og statistikker om de faktiske genvindingsprocenter såvel som udvikling af statistikker om handel med kommercielt værdifulde affaldsstoffer. Endvidere bør eksisterende og fremtidige statistikker tilpasses de kvalifikationssystemer, der findes i Fællesskabets lovgivning. - Undersøgelser af udviklingen på lang sigt i udbud og efterspørgsel efter genanvendeligt affald og sekundære råstoffer. 12 "Hvis der er fare for alvorlig eller irreversibel skade, kan mangel på fuldstændig videnskabelig sikkerhed ikke bruges som grund til at udsætte omkostningseffektive foranstaltninger til at forhindre miljøødelæggelser. " (Princip 15 i Rio-erklæringen, 1992). 12 4. 3. Innovation Innovative tiltag bør fremmes på en række områder, fra egentlig forskning og udvikling til uddannelse og kvalitetsstyring. • Målrettet anvendelse af det fjerde og navnlig det femte rammeprogram for forskning. Vægten vil blive lagt på udvælgelse og forarbejdningsmetoder - uden at udelukke nye teknologier til renere genvinding af materialer og udtjente produkter og til optimering af affald og inert afskærmning af s lutaffald af som på grundforskning informationsteknologibaserede systemer. og udvikling såvel - • Fremme af innovation gennem videreformidling af forskningsresultater og eksempler på god praksis m. v. , herunder medlemsstaternes praksis. Området sortering ved kilden af genanvendelige affaldsfraktioner og forbedret affaldsindsamlingslogistik til anvendelse af igangsættes sekundære råstoffer pilotprojekter inden for rammerne af tilsvarende fællesskabsprogrammer. i industrien. Der kan i givet fald spænder fra • • Udvikling af kvalitetsstyringsstrategier i erhvervssektorer, som har genvindingsaktivitetcr, for at øge forbrugernes tillid og optimere den tekniske og økonomiske ydeevne såvel som for at forbedre genvundne produkters omdømme i offentligheden. Anvendelse af Fællesskabets uddannelsesprogrammer til støtte for disse foranstaltninger på et samordnet grundlag for de forskellige parter i genvindingskredsløbet. 4. 4. Regulerende foranstaltninger 4. 4. 1. Forbedring af de nuværende lovrammer lovgivning, er kilde Kontakter med industrien har afsløret, at Fællesskabets lovgivning om affald, og navnlig anvendelsen af denne til mange vanskeligheder, som stiller sig i vejen for udvikling af en konkurrencedygtig genvindingsindustri. Det af genvindingsindustrien har behov for stordriftsfordele, hvorfor unødige begrænsninger af bevægeligheden for genanvendeligt affald bør undgås. En analyse af de vanskeligheder, der understreges i meddelelsen, peger mod følgende foranstaltninger på lovgivningsområdet, samtidig med at der skal lægges vægt på at bevare dialogen mellem industrien og myndighederne og gøre denne dialog så effektiv som muligt. erkendes, sektorer nogle skal at • Lovgivningsrammerne skal være gennemsigtige - I overensstemmelse med konklusionerne i rapporten om medlemsstaternes foreslår anvendelse af fællesskabsdirektiverne om affaldshåndtering Kommissionen, at definitionen på affald, det europæiske affaldskatalog og listen over farligt affald, direkte og i deres helhed, omsættes i medlemsstaternes lovgivning. Den vil samtidig, på et sag-til-sag-grundlag, 13 undersøge, om der er behov for at gøre definitionerne klarere og/eller tage klassifikationerne op til revision. - Kommissionen vil insistere på, at medlemsstaterne meddeler den deres foranstaltninger til gennemførelse af fællesskabslovgivningen om affald (kompetente myndigheder, forudgående godkendelse osv. ). Kommissionen vil søge at sikre, at virksomhederne eller disses sammenslutninger har adgang til de oplysninger, de behøver for at få gavn af EF-markedets dimension. • Fællesskabslovgivningen må forenkles og anvendes korrekt - Kommissionen vil bl. a undersøge, om de administrative procedurer i til de forordning 259/93/EØF kan forenkles, under hensyntagen retningslinjer, der er fastlagt i OECD eller i Basel-konventionen. Den vil navnlig sikre, at de kompetente myndigheder fortolker principperne om bortskaffelse af eget affald og om anvendelse af de nærmest beliggende anlæg hertil korrekt - hvilket efter Kommissionens opfattelse ikke gælder for genvinding ifølge den gældende lovgivning. - Kommissionen lægger stor vægt på aftaler om miljømål mellem offentlige myndigheder og økonomiske aktører. Sådanne aftaler skal sikre et højt miljøbeskyttelsesniveau, men kan samtidig være et nyttigt supplement til lovgivningen, afhængigt af hvor hurtigt og hvor nemt de kan gennemføres. Sådanne aftaler skal udformes og gennemføres i overensstemmelse med reglerne og principperne for konkurrencepolitikken og det indre marked, som understreget i Kommissionens nylige meddelelse om miljøaftaler. 4. 4. 2. Markedsbaserede instrumenter til fremme af genvinding • I meddelelsen "Miljøafgifter i det indre marked" (KOM(97) 9 af 26. 3. 1997) går Kommissionen ind for øget brug af miljøafgifter, da det giver mulighed for en mere omkostningseffektiv miljøpolitik. Med sådanne afgifter kan forureneren-betaler-princippet føres ud i livet, ved at miljøomkostningerne indregnes i prisen på varer eller tjenesteydelser. Sådanne afgifter vil imidlertid kunne medføre konflikter med andre sider af Fællesskabets politik, og medlemsstaterne skal sikre, at deres nationale miljøafgifter er i overensstemmelse med deres forpligtelser i medfør af traktaten, navnlig på området konkurrence, det indre marked og beskatning. - For at sikre, at genvinding omkostningsmæssigt er et konkurrencedygtigt f. eks. deponering, må de reelle alternativ til affaldsbortskaffelse, omkostninger ved bortskaffelse af affald i prisen på bortskaffelse. I flere af medlemsstaterne afspejler prisen for deponering af affald ikke de reelle miljøomkostninger ved deponering. Da deponering er den billigste løsning, vælges den derfor ofte frem for genvinding. Kommissionens forslag til Rådets direktiv om deponering af affald forpligter medlemsstaterne til at sikre, at omkostningerne til indregnes 14 oprettelse, drift, nedlukning og efterbehandling af deponeringsanlæg medregnes i prisen for deponering. da på den kan efterspørgselssiden, • En grøn statslig indkøbspolitik er et effektivt redskab til at løse skabe problemerne afsætningsmuligheder for genvundne materialer og i højere grad fremme den kommercielle udvikling af genvinding, end markedet selv vil kunne gøre. Flere af medlemsstaterne har udarbejdet handlingsplaner for en grøn indkøbspolitik. Fremme af genvinding er et af de mål, som kan tages op i sådanne planer, navnlig med henblik på at øge bevidstheden om genvundne materialers potentiale og kvalitet og undgå forskelsbehandling mellem nye og genvundne materialer. Som understreget i Kommissionens meddelelse om offentlige indkøb (KOM(98) 143 af 11. marts 1998) er der allerede med den nuværende ordning mulighed for at tage hensyn til miljøaspekterne f. eks. instanser kan allerede nu anspore genvinding. De ordregivende virksomhederne til at indtage en mere miljøaktiv holdning, f. eks. ved ikke at forkaste tilbud om varer, der indeholder regenererede komponenter eller genvundne materialer, men hvor varernes tekniske karakteristika opfylder kravene i udbudsmaterialet. Endvidere kan den ordregivende myndighed ved evaluering af det økonomisk set mest fordelagtige tilbud tage hensyn til genvindingsomkostningerne. Kommissionen vil i et basisdokument præcisere, under hvilke betingelser ordregivende instanser kan tage hensyn til sådanne miljøaspekter i forbindelse med offentlige indkøb. kontrakttilkendelsesprocedurerne, som i 4. 4. 3. Mulige nye regulerende foranstaltninger Miljø- og produktlovgivning kan være egnede værktøjer til at fremme genvinding ud over den efterspørgsel efter genvundne materialer, som markedskræfterne resulterer i. I tråd med Fællesskabets affaldsstrategi vil Kommissionen derfor udforske mulige områder, hvor lovgivning kan føre til bedre genvinding af materialer og produkter, uden at dette hæmmer eksisterende genvindingsaktiviteter. • Mindskelse af tilstedeværelsen af farlige stoffer For at forbedre genvinding af farligt affald eller affald, der indeholder miljøfarlige stoffer, hvilket ofte ikke er muligt i 100% lukkede kredsløb, bør vægten lægges på substitution af farlige stoffer med mindre farlige alternativer i nye produkter. Dette bør risikovurderinger og cost/benefitanalyser eller i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet (artikel 130R). sted på grundlag finde af • Specifikke affaldsstrømme Det kan eventuelt undersøges, om der bør lovgives om specifikke affaldsstrømme med en høj procentdel af genanvendeligt affald eller et stort indhold af farlige stoffer. 15 Foranlediget af, at mange medlemsstater har planer om at træffe foranstaltninger på området, har Kommissionen for nylig vedtaget et direktivudkast13 om udrangerede køretøjer. Dette forslag, som er baseret på de miljømål, der blev foreslået af arbejdsgruppen i 1994, stiler mod et højt miljøbeskyttelsesmål og et velfungerende indre marked. Det fastsætter specifikke mål for genvinding. Inden 2005 skal mindst 80 vægtprocent af udrangerede køretøjer genbruges eller genvindes, og inden 2015 skal denne andel stige til 85%. De specifikke mål for genbrug og genvinding har til formål at fremme materialegenvinding af komponenter og materialer i de udrangerede køretøjer, så dette affald så vidt muligt ikke deponeres eller forbrændes. Forslaget tager også sigte på at begrænse affaldsmængden fra udrangerede køretøjer gennem forbedret produktdesign, hvor der allerede i køretøjets tilblivelsesfase tages hensyn til affaldshåndteringsaspektet. Forslaget understreger det særlige ansvar, der påhviler fabrikanten, idet det er denne der træffer de afgørende beslutninger for sine produkters fremtid. Forslaget begrænser anvendelsen af farlige stoffer, som vil vanskeliggøre genvindingskredsløbet, og søger at begrænse produktionen af farligt affald. Endvidere skal ophugningsvirksomheder respektere kravet om et højt miljøbeskyttelsesniveau. Kommissionen er også i færd med at udarbejde et forslag til direktiv om lighed med affald fra elektriske og elektroniske produkter. I Kommissionens direktivforslag om udrangerede køretøjer er formålet at fremme udviklingen af miljørigtige produkter ved om muligt at afvikle visse farlige stoffer og øge genanvendeligheden af elektriske og elektroniske produkter. Forslaget lægger også grunden til indsamlings- og tilbagetagningsordninger og miljøforsvarlige genbrugs-, genvindings- og genanvendelsesordninger for elektrisk og elektronisk affald samt til indgåelse af aftaler mellem producenter og forbrugere af disse produkter og i givet fald med de kompetente myndigheder. • Minimumskrav til indholdet af genvundne materialer i specifikke produkter Anvendelsen af genvundne materialer vil kunne fremmes direkte gennem opstilling af minimumskrav til indholdet af genvundne materialer i specifikke produktgrupper. Dette kan gøres enten gennem særlig lovgivning eller ved opstilling af nye produktstandarder - i dag hænder det således, at produkter, der indeholder genvundne materialer, ikke opfylder de gældende standarder. Et eksempel på en sådan taktik er det krav om, at dagblade skal indeholde genbrugspapir, der er indført i nogle af delstaterne i USA. Der kan naturligvis kun indføres sådanne minimumskrav til indholdet af genvundne materialer på et sag-til^sag-grundlag for specifikke produktgrupper, hvor anvendelsen af genvundne materialer ikke forringer 13 EFT C 337 af 7. 11. 1997. 16 kvaliteten eller fører til "downcycling" af materialer. Ved gennemførelsen af sådanne ordninger bør der endvidere tages hensyn til omkostninger og fordele, og det må undgås, at national lovgivning strider mod det indre markeds principper og funktion. • Kompostering Kommissionen er i færd med at planlægge et direktivforslag om kompostering af bionedbrydeligt affald. Det ligger i forlængelse af Kommissionens affaldsstrategi og Kommissionens meddelelse om methanemissioner og tager sigte på separat indsamling og kompostering af bionedbrydeligt affald i Fællesskabet. 5. FORESLÅET OPFØLGNING: OPRETTELSE AF ET DEBATFORUM FOR GENVINDING af de betragtning I og konkurrencefaktorernes kompleksitet bør de relative fordele og ulemper ved de ovenfor beskrevne foranstaltninger viderebehandles i et forum med størst mulig deltagelse fra offentligheden og private interessenter. forskelligartethed forskellige sektorers der Dette forum vil komme til at bestå af alle de interesserede parter, primært genvindingsfaser, i virksomheder, fremstillingsindustrien for forbrugsvarer og udstyr såvel som repræsentanter fra miljø- og forbrugerorganisationer. Også de offentlige administrationer, både på nationalt plan og EU-plan, skal deltage. forskellige involveret de er Det vil være Forumets opgave at vurdere nøglefaktorerne for konkurrencedygtighed og finde frem til den mest hensigtsmæssige kombination af foranstaltninger, som industrien og/eller myndighederne skal træffe for hver hovedsektor. Det kan også udstikke, hvordan disse foranstaltninger kan bringes ud i livet, bl. a. på grundlag af medlemsstaternes erfaringer. Tiltagene bør først og fremmest tage sigte på at skabe nye velfungerende markeder, forbedre de økonomiske strukturer og fremme innovation i den bredest mulige betydning, under hensyntagen til de igangværende forskningsprojekter på området, som er finansieret af Kommissionen. Herudover kan Forumet drøfte miljølovgivningens og -politikkens økonomiske følger for industrien. Endelig skal Forumet vurdere, om det vil være hensigtsmæssigt at oprette en permanent instans - en form for europæisk genvindingscenter - i lighed med centre, som findes i andre industrilande. Dette center kunne bl. a. fungere som et teknologiobservatorium; videreformidle den bedst mulige praksis inden for genvinding; fremme innovation gennem netværker og forbedre adgangen til Fællesskabets instrumenter; videreformidle økonomiske data og oplysninger om lovbestemmelser, så de erhvervsdrivende kan fa større fordel af det indre marked - i fuld overensstemmelse med de konkurrencepolitiske retningslinjer om udveksling af oplysninger om virksomhedernes resultater eller markedsstrukturerne. 17 Forumet skal forelægge Kommissionen en rapport senest 12 måneder efter godkendelsen af denne meddelelse. Når Kommissionen har gjort sig bekendt med denne rapport, vil den meddele Rådet og Europa-Parlamentet, hvordan den agter at følge rapporten op, og vil om nødvendigt forlænge Forumets mandat. 18 Bilag 1 ( 1 ) Faktuelle elementer Materialer Affaldsmamgde (kt) Ar Import af sekundsere rastoffer (kt) Eksport af sekundsere rastoffer (kt) Genvindings- procent NON- FERROMETALLER 3 500<a> 1994 1211 734 FERROMETALLER 70 000(a) 1995 3 610 PAPIR PLAST GLAS 30 000 1995 1065 17 500 1994 7 400(°) 1995 88 224 162 TEKSTILER 4 200(c) 1995 Energibe sparelser Jobs 60-95% ± 80 000 60-70% ± 100 000 (d) (d) ± 60 000 ± 30 000 20% ± 15 000 — ± 20 000 57 43 46 6 50(b) 20 6 090 1278 330 44 478 Kilde : Kommissionen (for beskæftigelsen: overslag fra industrien) Indsamling af gammelt skrot (a) (b)Emballageglas (c) (d)Her er der ikke nødvendigvis tale om energibesparelser. Det afhænger af visse variable omkostninger, såsom omkostninger til transport og til Affald forbehandling af genanvendeligt affald, som f. eks. afsværtning. 19 Bilag 2 Genvindingsindustriens struktur Materialer Udviklingsnvieau Industriens organisation Den private og den | offentlige sektors rolle Grad af vertikal integration Konkurrence fra nytilkommende NON-FERROMETALLER Højt i hele EU FERROMETALLER Højt i hele EU PAPIR Højt i hele EU Mange lokale og regionale operatører (indsamling og sortering), SMV'er til oparbejdning Mange lokale operatører (indsamling og sortering), færre regionale operatører ; Udelukkende privat Lav j j i Udelukkende privat Hojere pi kontinentet end i UK. j Privat, med offentlig Få operatører, regionalt grundlag, tæt forbindelse \ deltagelse i lokal med papirfremstillings- virksomheder. j indsamling. , H0J, fra behandling og derefter. PLAST GLAS Nyligt etableret industri i I, D, F og UK. Meget beskeden udvikling i resten af EU. Meget få operatører; meget tætte forbindelser mellem sortering og behandling/oparbejdning j j Offentlig deltagelse i j lokal indsamling; j behandling er privat H0J fra behandling og derefter Højt i hele EU, med undtagelse af Grækenland og Portugal, hvor der nu er en udvikling i gang. Regionalt baserede operatører; tætte forbindelser med glasvirksomheder. Generelt hoj, navnlig i den nordlige del af EU. Afhaengighed af teknologi Lille/moderat'stor Moderat Lille/stor Stor (behandling af polymerer). Lille/moderat Minimal, kun i forbindelse med indsamling som folge af lokale affaldshandterings- initiativer. Moderat tilgang af affaldshandterings- virksomheder som folge af lokale initiativer. Stasrk pa indsamlingsniveau: - frivillige aktiviteter - affaldshandterings- foretagender. Meget beskeden, med undtagelse af indsamlingsstadiet (som for papir) Affaldshandterings- foretagender bliver lokale myndigheder for genvindingskontrakter (F, B, D, UK, N, DK). Ingen. Frivillig og offentlig indsamling. Lille (meget arbejdsintensivt) TEKSTILER Veletableret industri i EU, navnlig i D, F, UK, B, DK, N, I. Meget få operatører (regionalt grundlag med stærkt spredte kunder). Kilde : Kommissionen Generelt privat; nogen deltagelse fra offentligheden i forbindelse med indsamling. Privat, med nogen frivillig og offentlig deltagelse I indsamlingsfasen. 20 Bilag 3 Materialer Det genanvendelige affalds oprindelse FERRO- OG NON-FERRO- METALLER PAPIR PLAST GLAS TEKSTILER Husholdninger Industri Husholdninger Industri Husholdninger Industri Husholdninger Industri Husholdninger Industri Indsamlingens og sorteringens rolle for sektorens resultater De relative omkostninger ved indsamlingen Moderate/høje (bortset fra dåser) Lave/ubetydelige Moderate/høje Ubetydelige/lave Høje Ubetydelige/moderate Lave/moderate/meget høje Moderate/lave Høje Moderate/lave Kvaliteten af indsamlet materiale Sorteringssystem Omkostninger ved sortering Moderat/høj Automatiseret Lave/h0je Høj/god Moderate /god Moderate /god God Moderat/god Moderat/meget god Moderat/god Moderat/god God Manuelt Manuelt Manuelt Manuelt/automatiseret Manuelt Manuelt/automatiseret Lave Moderate/h0je Moderate H0je Hoje Moderate/h0je Manuelt/automatiseret Manuelt Manuelt Lave/moderate Moderate/h0je Moderate Kilde: Kommissionen 21 ISSN 0254-1459 KOM(98) 463 endelig udg. DOKUMENTER DA 14 12 08 15 Katalognummer : CB-CO-98-472-DA-C ISBN 92-78-38383-X Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg ti