title: Sjätte översikten över statliga stöd i Europeiska gemenskapen inom tillverkningsindustrin och vissa andra sektorer

eurovoc_concepts:
State aid
aid to undertakings
control of State aid
manufactured goods
report

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 01. 07. 1998 KOM(1998)417 slutlig SJÄTTE ÖVERSIKTEN ÖVER STATLIGA STÖD I EUROPEISKA GEMENSKAPEN INOM TILLVERKNINGSINDUSTRIN OCH VISSA ANDRA SEKTORER (framlagt av kommissionen) INNEHALL INLEDNING Bakgrund Begrepp. DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN Stödets omfattning och inriktning Totalt stöd inom gemenskapen Jämförelser mellan medlemsstater Stöd till varvsindustrin Stöd till stålindustrin Stöd till motorfordonsindustrin Stödformer Stödmål Statligt ad hoc-stöd Tyskt statligt stöd till de nya delstaterna DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSSTATERNA Stöd till andra sektorer än tillverkningsindustrin Stöd ti Stöd ti Stöd t Stöd t Stöd ti Stöd ti Stöd ti Omfattn Budgeteffekter av stöd II jordbruket II fiskesektorn II tjänstesektorn Il finansiella tjänster II luftfartssektorn II järnvägstransporter II kolindustrin ng av övergripande stöd i gemenskapen RESULTAT SLUTSATSER BILAGA I: TEKNISK BILAGA BILAGA II: STATISTIKBILAGA BILAGA III: GEMENSKAPENS FONDER OCH INSTRUMENT '. ; 1 1 3 7 7 7 9 13 15 15 17 20 27 29 31 31 31 34 36 36 36 37 39 41 44 47 51 55 69 87 i AL TABELLER OCH FIGURER Tabell 1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen - årliga belopp i fasta priser (1995) Tabell 2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen - årliga tal 1992-1996 Tabell 3 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen - årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 8 10 14 15 16 25 26 28 28 33 35 35 38 39 42 43 45 Tabell 4 Tabell 5 Tabell 6 Tabell 7 Tabell 8 Stöd till varvsindustrin 1994-1996 i procent av fartygens kontraktsvärde Utvecklingsstöd inom varvsindustrin - enligt EG:s beslut Godkänt statligt stöd till motorfordonsindustrin under 1992-1996 Statligt stöd til! tillverkningsindustrin 1994-1996 - fördelning på olika stödformer 17 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 - översikt över stöd fördelat på inriktning och bransch Tabell 9 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1992-1994 och 1994-1996 - översikt över de viktigaste målen Tabell 10 Statligt ad hoc-stöd och stöd från Treuhand till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna 1992-1996 Tabell 11 Statligt ad hoc-stöd till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna - årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 Tabell 12 Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II i EEG-fördraget Tabell 13 Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde i denna sektor Tabell 14 Gemenskapsinterventioner i fiskesektorn Tabell 15 Statligt stöd till transporter (järnvägar) Tabell 16 Statligt stöd till kolindustrin Tabell 17 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna Tabell 18 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna i procent av BNP Tabell 19 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna fördelat på de viktigaste sektorerna it A C STATISTIKBILAGA Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser 1992-1996 (nationell valuta) Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser (ecu) Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna - årliga genomsnitt 1994-1996 Tabell A4 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 per medlemsstat Tabell A Tabell B Tabell C1 Tabell C2 FIGURER Figur 1 Figur 2 Gemenskapens utgifter per år Andra gemenskapsinstrument Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater (1992-1994) Gemenskapens genomsnittliga utgifter per år, fördelade på medlemsstater (1994-1996) Statligt stöd till tillverkningsindustrin i procent av förädlingsvärde Statligt stöd till tillverkningsindustrin: fördelning efter skattefinansiering och budgetfinansiering Figur A1 Stöd till tillverkningsindustrin och gemenskaps fonder per anställd 70 71 72 74 95 96 97 98 11 19 73 m A A- INLEDNING Bakgrund 1. Behovet av att för konkurrenspolitiken finna en effektiv metod för systematisk kvantifiering av statligt stöd insågs till fullo 1985, det år då kommissionen publicerade sin vitbok om den inre marknadens genomförande. Vid slutet av året fick kommissionens avdelningar i uppdrag att sammanställa och offentliggöra en faktabaserad analytisk översikt om tilldelning av statligt stöd i gemenskapens medlemsländer. Eftersom den första översikten som täcker 1981-1986 avslutades med slutsatsen att öppenheten om statligt stöd måste öka, bestämdes det att översikten skulle uppdateras, och detta gjordes i den andra, tredje, fjärde och femte översikten, vilka behandlade perioderna 1987-88, 1988-90, 1990-92 och 1992-94'. 2. ! den sjätte översikten aktualiseras befintliga uppgifter. Översikten täcker perioden till och med 1996 och omfattar därmed för första gången de tre nya medlemsstaterna Finland, Sverige och Österrike. Den ger även information om den dåvarande strukturen för statligt stöd till företag i unionens femton medlemsstater. 3. Offentliggörandet av den sjätte översikten visar återigen kommissionens fasta engagemang att satsa på öppenhet om kontrollen av statligt stöd. Betoningen av öppenhet blir allt viktigare i den miljö där kommissionen nu ve/kar, både internationella sammanhanget. inom unionen och i det bredare Fullföljandet av den inre marknaden och en kommande ekonomisk och monetär union kräver en allt effektivare kontroll av statligt stöd eftersom sådant stöd kan användas för att ersätta handelshinder som har tagits bort i integrationsprocessen. Hänvisningar: KOM(88) 945 KOM(90) 1021 KOM(92)l!16 KOM(95) 365 KOM(97) 170 Medlemsstaterna kommer frivilligt att bidra till att den inre marknaden fullföljs och fungerar på rätt sätt i framtiden endast om de är säkra på att alla andra medlemsstater följer samma regler när de ger stöd till sina företag. Att sammanställa och offentliggöra fakta om de stödbelopp som utdelats är ett viktigt medel för kommissionen att visa medlemsstaterna att den fortlöpande noga bevakar offentliga ingripanden, både vad gäller övergripande utveckling och utvecklingen i varje medlemsstat. Detta tillåter dessutom kommissionen att anpassa sin politik där så krävs för att utöva en rättvis och effektiv kontroll av statligt stöd, och för att anpassa sig till en föränderlig ekonomisk miljö. Internationellt har under detta årtionde Europaavtal slutits med de öst- och centraleuropeiska länderna och därefter förhandlingar om medlemskap inletts. Dessa länder i omvandling är särskilt historiskt belastade, varför det inom vissa områden krävs statligt stöd i betydande omfattning. Det finns ett trängande behov av ökad öppenhet vad gäller statligt stöd i dessa länder. Genom offentliggörandet av de egna översikterna om statligt stöd ger kommissionen och Europeiska unionen dessa länder ett konkret exempel på vilken nivå av öppenhet som förväntas av moderna konkurrenskraftiga marknadsekonomier. Det kommer att underlätta för de öst- och centraleuropeiska länderna att uppfylla den rapportskyldighet de har enligt Europaavtalen. De första översikterna från en rad öst- och centraleuropeiska länder verkar bekräfta detta genom att de uppvisar en rimlig förfiningsgrad som, efter ytterligare bearbetning, inom snar framtid bör kunna ligga till grund för meningsfulla jämförelser i fråga om statligt stöd mellan gemenskapen och de öst- och centraleuropeiska länderna. Lika viktigt är att översikten inom ramen för världshandelsorganisationen (WTO) ger ett exempel på vad vi kommer att vänta oss av våra handelspartner vad gäller öppenhet. Såtillvida kompletterar den meddelandet till WTO om gemenskapens och medlemsstaternas stöd i enlighet med artikel 25 i WTO-avtalet om subventioner och kompensatoriska åtgärder. På samma sätt ger översikten våra partner inom OECD ett exempel. Begrepp 5. Den sjätte översikten över statligt stöd täcker perioden 1994-1996 och aktualiserar den femte översikten (offentliggjord 1997) som behandlade perioden 1992-1994. I översikten innefattas nationellt stöd som har sektorerna utdelats i gemenskapens luftfart), tillverkningsindustri, jordbruk, finansiella tjänster och energi (kol). Jämfört med den föregående översikten lämnades mer detaljerade uppgifter om statligt stöd inom vissa sektorer. Allmänna förklaringar av de metoder som används ges i den tekniska bilagan innehåller statistisk basinformation om stöd till tillverkningsindustrin och om övergripande stöd. En översikt över gemenskapens fonder och instrument ges i bilaga III. femton medlemsstater fiske, transport (järnvägar och i). Statistikbilagan (bilaga (bilaga till II) 6. När de olika medlemsstaterna jämförs koncentreras analysen av stödbeloppen på årliga genomsnitt för treårsperioden 1994-1996. När det är lämpligt har siffrorna för perioden 1992-1994 givits som jämförelse. För de tre nya medlemsstaterna, som bara varit med i EU 1995 och 1996, används det årliga genomsnittet för dessa två år, vilket framgår av den tekniska bilagan (bilaga I). tillräckligt treårsgenomsnitt. Detta eftersom vissa uppgifter De jämförda perioderna går liksom i de tidigare översikterna om lott med ett år. För jämförelser mellan medlemsstater är det enda sättet att nå tillförlitlig statistik att använda slutsatser som stöds av överlappande för närvarande endast finns tillgängliga för längre perioder än ett år. I sådana fall måste uppgifterna för enskilda år bestämmas godtyckligt. Vidare är uppgifterna för översiktens sista år (1996) i icke försumbar utsträckning preliminära och kommer - vilket redan var fallet för det sista året i den föregående rapporten (1994) - säkerligen att ändras av medlemsstaterna i framtiden. Den därav följande preliminära karaktären på uppgifterna för översiktsperiodens sista år, särskilt när de fördelas på enskilda medlemsstater, kompenseras statistiskt genom bruket av överlappande treårsgenomsnitt. För att göra genomsnitten föregående period jämförbara med genomsnitten för 1994-1996 uttrycks de absoluta talen för för 1992-1994 i 1995 års priser2. I hela översikten är därför tal angivna i reella termer. 3 7. För första gången har stöd till sektorerna luftfart och finansiella tjänster ägnats särskild uppmärksamhet, medan sådant stöd i tidigare översikter på grund av sin ringa omfattning ingick i kategorin tillverkningsindustri. Vid jämförelser mellan denna översikt och tidigare översikter vad gäller de totala stödnivåernas utveckling bör man därför utgå från de tidigare periodernas industristöd å ena sidan och från summan av industristöd och stöd till luftfart och finansiella tjänster å andra sidan. 8. Kommissionen har i samarbete med de berörda medlemsstaterna tagit fram uppgifterna för 1995 och 1996. Tillsammans med redan existerande uppgifter för 1992-1994 (dåvarande EUR 12) har de kontrollerats av medlemsstaterna och om nödvändigt ändrats. Detta förfarande gör att uppgifterna kan anses ha en relativt hög tillförlitlighet4. Vad gäller Grekland har kommissionen som referens för att fastställa uppgifter för tidigare rapporter använt en studie över grekiska statliga stöd och utgifter utförd av ett konsultföretag. Denna studie utgjorde sedan grunden för kommissionens uppskattningar och extrapoleringar. De förbättrade bidrag som de grekiska myndigheterna har givit välkomnas och har gjort det möjligt att förbättra de grekiska uppgifterna. Uppgifterna för Grekland omfattar dock fortfarande en icke försumbar andel uppskattningar, eftersom de grekiska myndigheterna ännu inte lämnat tillräcklig information. Därför bör uppgifterna för Grekland behandlas med försiktighet. Vad gäller Irland beror den avsevärda nivåsänkningen för det totala industristödet jämfört med tidigare översikter på att uppgifterna från de irländska myndigheterna då även omfattade gemenskapsstöd. Eftersom de irländska myndigheterna var tvungna att ta uppskattningar till hjälp för att Av den anledningen, och på grund av att medlemsstaterna har gjort ändringar, som i vissa fall är avsevärda i 1994 års uppgifter såsom nämndes ovan, är uppgifterna for 1992-1994 inte desamma som de som offentliggjordes i den femte rapporten. Uppgifter om stöd till tillverkningsindustrin till löpande valutakurser ges i statistikbilagan. (bilaga II). Vissa uppgifter för 1994-1996 förändrades särskilt när det gäller Belgien (beroende på tydligt förbättrade uppgifter), Grekland (också beroende på uppgifternas förbättrade tillförlitlighet), Frankrike (uppgifter om stöd till sektorerna luftfart och banktjänster redovisas i del II i översikten), Irland (samfinansieringsuppgifter togs bort, se s. 4-5) och Portugal (stöd till luftfartssektorn redovisas i del II i översikten). Uppgifterna i denna översikt är därför inte direkt jämförbara med de som redovisas i den förra översikten. avgränsa nationella stödutbetalningar från gemenskapens stödutbetalningar, bör även uppgifterna för Irland behandlas med försiktighet. DEL I - STÖD TILL TILLVERKNINGSINDUSTRIN Stödets omfattning och inriktning 9. I gemenskapen beviljas tillverkningsindustrin mer stöd än någon annan sektor som omfattas av den här översikten. Under perioden 1994-1996 gick så mycket som 46 % av allt stöd till denna sektor. Analysen av stöd till denna sektor av ekonomin utgör därför översiktens centrala del. Totalt stöd inom gemenskapen 10. Tabell 1 visar årliga stödbelopp till tillverkningsindustrin i gemenskapen 1992-1996. Tabell 1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen 1992-1996 Årliga belopp i fasta priser (1995) 1992 1993 1994 1995 1996 Miljoner ecu EUR 15 EUR 12 39062 44057 41198 38591 37386 35163 34106 Siffrorna i tabell 1 leder till slutsatsen att stödet i EUR 12 åter följer den nedåtgående trend som tidigare har iakttagits. Slutsatsen i den föregående (femte) översikten om att trenden skulle ha nått en slutpunkt verkar därför ha berott på ett undantag från den allmänna utvecklingen. Stödet till tillverkningsindustrin för sig inom EUR 12 ligger 1994-96 på ett årligt genomsnitt av ungefär 37,5 miljarder ecu. För EUR 15 är motsvarande siffra 38,3 miljarder ecu. 11. Absoluta tal, även när de är sammanställda på gemenskapsnivå, är bara av begränsat intresse för att visa inriktningen på nationell stödpolitik under en längre period. Därför visar tabell 2 stöd till tillverkningsindustrin som 6 -7 procent av förädlingsvärde, per anställd inom denna sektor och i procent av export inom gemenskapen av tillverkade varor. 5 Tabell 2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen Ärliga tal 1992-1996 EUR 12/15 1992 1993 1994 1995 1996 I procent av förädlingsvärde 3,2 3,8 3,4 2,9 2,7 I ecu per anställd 1206 1436 1374 1217 1123 I procent av export inom gemenskapen* 5,7 7,0 5,7 4,8 4,4 fasta priser 1995. ' Handel med industriprodukter inom gemenskapen. Stödnivåerna i procent av förädlingsvärde fluktuerar strax över 3 % för EUR 12 under 1992-94, och föll under 3 % för EUR 15 under 1995-96. För EUR 12 ligger omfattningen av stöd per anställd i tillverkningsindustrin mellan 1 206 ecu 1992 och 1 436 ecu 1993. För EUR 15 sjunker det från 1 217 ecu 1995 till 1 123 ecu 1996. Stöd i förhållande till värdet av handeln inom gemenskapen6 av tillverkade varor är en kvot som kan ses som en bra indikator på möjlig snedvridning av konkurrensen i gemenskapen. För EUR 12 nådde den 1993 en topp med 7 % för att sedan sjunka till 4,4 % för EUR 15 under 1996. De allmänt lägre siffrorna för EUR 15 under 1995 och 1996 jämfört med EUR 12 under 1992-1994 återspeglar inte bara den nedåtgående trenden för stödnivåerna inom gemenskapen, utan beror också på att stödnivåerna Eftersom en liten men inte lätt kvantifierbar del av stödet har tilldelats tjänstesektorn (turism, konsulttjänster) kan uppgifterna ligga på en något för hög nivå. Den stora nedgången för indikatorn för handel inom gemenskapen jämfört med tidigare översikter kan förklaras med att beräkningsgrunden för den absoluta nivån på handeln inom gemenskapen har ändrats (se teknisk bilaga). 8 i de tre nya medlemsstaterna i allmänhet är lägre än genomsnittet för EUR 12. 12. Av tabellerna 1 och 2 framgår att de absoluta stödtalen och de tre inriktningen på stöd till indikatorerna som använts för att spegla tillverkningsindustrin på gemenskapsnivå (EUR 12) i stor utsträckning stämmer överens. De pekar på en återgång till den nedåtgående trend som i den kunnat urskiljas tidigare så att trendbrottet enligt resultaten föregående översikten får anses ha varit tillfälligt. Jämförelser mellan medlemsstater 13. I tabell 3 jämförs genomsnittliga stödnivåer i tillverkningsindustrin för olika medlemsstater7 för perioderna 1992-1994 and 1994-19968 uttryckt i procent av bruttoförädlingsvärde och stödbelopp per anställd i denna sektor. Dessutom ges som information absoluta stödbelopp i reella termer. Tyskland har delats i gamla och nya delstater för att exakt återge den olika utvecklingen i de två tyska områdena, en utveckling som kännetecknas av att de nya delstaterna oväntat snabbt anpassat sig till marknadsekonomin. Detaljerade specificeringar på medlemsstatsnivå kan bara jämföras på ett tillförlitligt sätt om överlappande treårsperioder används såsom förklaras i punkt 6 ovan. I den tekniska bilagan (bilaga I) förklaras den metod som använts för att beräkna de årliga genomsnitten för treårsperioden 1994- 1996 för de tre nya medlemsstaterna som bara varit med i EU under åren 1995 och 1996. Tabell 3 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen9 Årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 Procent av bruttoförädlingsvärde I ecu per anställd Miljoner ecu 1992-1994 1994-1996 1992-1994 1994-1996 1992-1994 1994-1996 Österrike Belgien Danmark Tyskland - Gamla delstater - Nya delstater Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket EUR 15 EUR 12 2,5 2,5 4,4 6,5 1,8 2,4 1,7 6,4 2,6 1,5 2,5 0,9 3,5 1,3 3,0 2,9 3,8 6,3 2,7 1,6 1,8 1,5 5,8 2,3 1,4 1,9 0,8 0,9 1310 1120 2091 527 10816 987 512 1174 818 2205 1555 760 443 245 1339 626 1678 1383 1888 455 8216 863 837 911 927 838 2151 1375 788 371 406 263 920 539 19851 4312 15539 722 1311 4931 198 10320 55 694 467 448 1149 671 16639 3192 13447 662 2101 365 3740 215 9760 46 686 382 318 1431 1513 41439 37563 3,0 1238 38318 Genomsnitt i 1995 års priser. Uppgifterna för 1994-1996 i tabell 1 motsvarar inte det genomsnitt som redovisas i tabell 3, eftersom de totala beloppen i tabell 1 inte omfattar de tre nya medlemsstaterna under 1994. Ett årligt genomsnitt för 1994-1996 beräknat enligt tabell 1 skulle därför vara något lägre än det som står i tabell 3. I tabell 3 har det årliga genomsnittet beräknats för de år för vilka uppgifter finns tillgängliga. Detta genomsnitt har sedan använts för hela perioden. 10 Figur 1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin I procent av förädlingsvärde (genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996) AU* B DK S* UK EUR 15 • 1992-1994 111994-1996 Under perioden 1992-1994 var dessa länder ännu inte anslutna till EU. Percent = Procent De högsta nivåerna på stöd till tillverkningsindustrin finner man i Grekland och Italien. Dessa länder ligger långt över gemenskapens genomsnitt. Som tidigare angivits, gör den fortsatta osäkerheten kring de grekiska uppgifterna det omöjligt att ge några ytterligare detaljerade kommentarer. Tyskland ligger också över gemenskapssnittet, medan Belgien ligger på genomsnittet och Danmark och Spanien något under. Det lägsta stödet till tillverkningsindustrin ges, i fallande ordning, i Österrike, Förenade kungariket och Sverige. I alla dessa länder är stödet mycket under gemenskapssnittet. På grund av bristande statistik kunde inte stöd i procent av förädlingsvärde räknas ut för det återförenade Tysklands två olika delar. 11 14. Stöd per anställd i Italien är högst bland alla medlemsstater, därefter kommer Tyskland. Det extremt höga talet för de nya tyska delstaterna beror dels på det omfattande stöd som beviljats, dels på en markant minskning av antalet anställda i dessa delstater. Minskningen jämfört med föregående översiktsperiod visar att omstruktureringen i anslutning till den tyska återföreningen 1990 nådde sin kulmen redan under den perioden. Samtidigt har stödet per anställd i de gamla tyska delstaterna fortsatt att sjunka och ligger nu bland de lägsta i gemenskapen. Belgien, Danmark och Luxemburg befinner sig över gemenskapssnittet. Den grupp länder som ger ringa stöd omfattar i fallande ordning Sverige, Portugal och Förenade kungariket. 15. Som en allmän slutsats om skillnader i stöd mellan medlemsstaterna, kan det fastslås att betydande skillnader mellan olika länder kvarstår. En jämförelse av de fyra stora ekonomierna visar att stöd till tillverknings industrin i procent av förädlingsvärde i Italien är mer än sex gånger så högt som i Förenade kungariket, tre gånger så högt som i Frankrike och 1,5 gånger så högt som i Tyskland. De påtalade skillnaderna mellan dessa medlemsstater återspeglar delvis deras olika syn på statligt stöd som verktyg. Om de övergripande skillnaderna inom gemenskapen betraktas mot bakgrund av sammanhållningsfonden, verkar utvecklingen nu vara något mer lovande än den som iakttagits i den föregående översikten, där en direkt jämförelse mellan de fyra stora medlemsstaterna och de fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden - Spanien, Irland, Portugal och Grekland - visade att den relativa betydelsen av statligt stöd till tillverkningsindustrin ökade i de större medlemsstaterna på bekostnad av de senare. Tabell 3 visar att omfattningen av stöd till de fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden har ökat från 6,5 till 8,8 % av allt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen (EUR 12), medan de fyra stora ekonomiernas andel, som under perioden 1992-1994 låg runt 88%, har minskat till cirka 83 % för perioden 1994-1996. I detta sammanhang bör det också påpekas att tillverkningsindustrin vid sidan om statligt stöd får gemenskapsstöd via strukturfonderna (se bilaga II, figur A1). Relativt sett är de fyra länder som omfattas av sammanhållningsfonden de största mottagarna av det stödet. I dessa länder har det relativa stödläget förbättrats så att det nu ligger på en nivå som bättre återspeglar deras svaga socio-ekonomiska situation. Effektiviteten av dessa gemenskaps- 12 instrument är dock helt beroende av att de inte motverkas av en ojämn utveckling när det gäller beviljandet av statligt stöd. 16. Av tabell 3 framgår klart att det är de avsevärt minskade stödutbetalningarna i Tyskland, både i de nya och i de gamla delstaterna, som ligger bakom nedgången av det totala stödet till tillverkningsindustrin i EUR 12. Denna nedgång motverkas delvis av att stödet ökar i fem länder. Stöd till varvsindustrin 17. Inom varvsindustrin, en undergrupp tillverkningsindustrin, styrs beviljandet av stöd under översiktsperioden av det sjunde direktivet om stöd till varvsindustrin10 som varit tillämpligt sedan den 1 januari 1991. till tabell 4 visas kontraktsrelaterat driftsstöd som täcker nybyggen, I fiskefartyg, och således återspeglar de stödens ombyggnader och intensitet som kommissionen sätter tak för när den tillämpar direktivet om stöd till varvsindustrin. Stödtaken under rådande direktiv är 4,5 % av kontraktsvärdet både för fartyg av ett kontraktsvärde på mindre än 10 miljoner ecu och för ombyggnader, och 9,0% av kontraktsvärdet för fartyg som har ett kontraktvärde som överstiger 10 miljoner ecu. Förutom driftsstöd kan varvsindustrin även få stöd för omstrukturering. Under översiktsperioden uppgick omstruktureringsstödet till totalt 1 080 miljoner ecu och beviljades i Spanien, Belgien och Portugal. I de nya tyska delstaterna uppgick omstruktureringsstödet till 890 miljoner ecu under perioden 1994-1996, och utgör därför det största enskilda stödet i branschen under översiktsperioden. När man jämför det totala stöd som utbetalats till varvsindustrin med branschens förädlingsvärde kan man dra slutsatsen att detta är en industrigren som är mycket understödd. Så som tidigare kunde konstateras i tabell 3 uppgår stödet till tillverkningsindustrin till 3,5 % av industrins förädlingsvärde. Varvssektorns stöd utgör 25 % av branschens förädlingsvärde. 10 EGTnrL 380, 31. 12. 1990. 13 Gemenskapssnittet för stöd till varvsindustrin minskade markant från 34 % av förädlingsvärdet under 1988-1990 till 24% under 1990-1992, för att sedan stabiliseras omkring 25 % för 1992-1994 och 1994-1996. Tabell 4 Stöd till varvsindustrin 1994-1996 i procent av fartygens kontraktsvärde 1994 1995 1996 Små fartyg* Stora fartyg" Totalt Små fartyg Stora fartyg Totalt Små fartyg Stora fartyg Totalt 0 0 8,4 6,1 9,0 0 8,8 0 9,0 0 3. 7 8,8 0 0,7 0 4,31 8,0 5,9 9,0 0 8,4 0 8,5 0 3,6 8,8 0 1,6 0 0 4,2 4,0 0,0 0 4,3 0 4. 5 0 2,9 0 0 0 0 8,3 6,5 9. 0 0 8,1 0 9. 0 0 3,3 0 0 0 0 8,2 6. 5 9. 0 0 7,8 0 8,8 0 3,2 0 0 0 0 4,5 4,5 0,0 0 4,3 0 4,5 0 3,1 0 0 0 0 9,0 6,7 9,0 0 8,0 0 9,0 0 4,8 0 0 0 0 8,9 6,6 9. 0 0 7,4 0 8,7 0 3,2 0 0 4,3 8,6 8,2 4,3 6,0 6,0 Österrike Belgien Danmark Tyskland Frankrike Finland Spanien Grekland Irland Italien Luxemburg 0 4,31 4. 12 4. 3 0 0 4,5 0 4. 5 0 Nederländerna 3,3 0 0 4,8 Portugal Sverige Förenade kungariket EUR 12/15 * Små fartyg är fartyg vars kontraktsvärde understiger 10 miljoner ecu. För dessa är den maximalt tillåtna stödintensiteten enligt det sjunde direktivet om stöd till varvsindustrin 4,5 % av kontraktsvärdet. "Stora fartyg är fartyg vars kontraktsvärde överstiger 10 miljoner ecu. För dessa är maximalt stöd tillåtet enligt det sjunde direktivet om stöd till varvsindustrin 9,0 % av kontraktsvärdet. -Observera att ett streck anger att uppgifter saknas, medan 0,0 anger inget stöd. Det statliga stödet till europeiska varv för nybyggnad av fartyg för utvecklingsländer ökade från ett årligt genomsnitt på 76 miljoner ecu 1992- 1994 till 203 miljoner ecu 1994-1996. Fördelningen per land framgår av tabellen nedan. 14 Tabell 5 Utvecklingsstöd inom varvsindustrin - enligt EG:s beslut 1992 1993 1994 1995 1996 Miljoner ecu* 0 0 0 0 0 21,6 19,4 0 0 185,96 108,82 103. 44 0 0 0 55,98 34,18 39,19 33,14 48,89 0 41 185,96 238. 17 185,47 Tyskland Spanien Nederländerna Frankrike Totalt I löpande priser (ecu) Stöd till stålindustrin 18. i den andra undersektorn av tillverkningsindustrin, stålindustrin, reglerades stöd under översiktsperioden av de femte gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin från 1991. Efter att allt stöd praktiskt taget fasats ut mot slutet av 1992, tog kommissionen under perioden 1994-1996 formellt beslut i enlighet med artikel 95 i EKSG-fördråget angående omstrukturering av stålföretag i de nya tyska delstaterna, Spanien, Italien, Portugal, Irland och Österrike. Tillsammans uppgick dessa* stöd 1994-1996 till ett årligt genomsnitt på omkring 1 500 miljoner ecu. Det beloppet inbegriper inte stöd som beviljats till denna bransch i andra syften såsom FoU, regional utveckling och miljöskydd. Stöd till motorfordonsindustrin 19. Även om det inte finns några särskilda stödordningar i EU för denna undersektor, analyseras i denna översikt för första gången statligt stöd till motorfordonsindustrin, som i huvudsak beviljas i form av regionalt stöd eller undsättnings- och omstruktureringsstöd. På grund av det ringa antalet fall är det för närvarande något svårt att dra några slutsatser i fråga om den allmänna utvecklingen (i exempelvis Italien uppgick beloppet i ett fall från 1992 till 2 928 miljoner ecu). Eftersom det 15 finns en särskild ram, är den allmänna slutsatsen den att stödet i medlemsstaterna håller sig inom gränserna. Tabell 6 Godkänt statligt stöd till motorfordonsindustrin under 1992-1996 (utom ärenden under beloppsgränserna för anmälan) 1992 1993 1994 1995 1996 Miljoner ecu Österrike Belgien Tyskland Spanien Frankrike Italien Nederländerna Portugal Förenade kungariket 11 159 8 0 2928 0 0 7 0 112 48 32 0 0 0 66 0 307 39 0 250 0 0 13 0 33 3 328 0 0 7 0 0 Totalt 3113 258 609 371 10 0 340 202 83 0 0 103 72 810 I löpande priser (ecu) 16 Stödformer 20. tabell 7 ges en översikt över bruket av olika stödformer I medlemsstaterna. i Tabell 7 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 Fördelning på olika stödformer STÖDFORM procent Kategori A Kategori B Kategori C Kategori D Bidrag Skatte befrielse Andelar i eget kapital Mjuka lån Anstånd med skatt Garantier TOTALT Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 79 54 83 55 66 93 81 44 89 43 92 73 82 61 88 0 35 10 15 13 0 3 38 0 42 4 13 8 19 5 EUR 15 57 23 0 1 0 1 0 0 0 4 0 9 0 0 0 2 0 14 3 5 22 3 6 15 3 0 6 4 3 2 18 2 13 7 6 2 5 18 0 1 10 11 0 0 9 8 0 4 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 Bidrag och skattebefrielse som i den här översikten har klassificerats som stödform kategori A är den oftast använda stödformen i gemenskapen. Inom den kategorien används direkta bidrag oftare än skattebefrielser. Det kan förklaras av att den förstnämnda stödformen är mer flexibel än den senare. Eftersom det i allmänhet är mindre "oekonomiskt", räknat i parlamentariska förfaranden, att besluta om bidrag än att ändra skattelagstiftning, föredrar regeringar ofta att använda den förra typen av stöd. Det kan också noteras att den relativa procentandelen för stödet har 17 ökat avsevärt jämfört med föregående översikt och nu utgör 57 % av de totala stödutbetalningarna inom EUR 15, medan andelen 1992-1994 uppgick till 48 % av de totala stödutbetalningarna inom EUR 12. Procentandelen för skattebefrielser sjönk samtidigt från 26 % till 23 %. 21. Stöd i form av statliga andelar i eget kapital, klassificerat som kategori B utgör 3 % av allt stöd till tillverkningsindustrin som beviljas inom Europeiska unionen. Procentandelen för den stödformen har sjunkit, eftersom mycket få finansiella överföringar som innehåller stödinslag i form av andelar i eget kapital i privata företag ägde rum under perioden 1994-1996. 22. Stödformer som klassificerats som kategori C, dvs. lån till lägre räntesats och anstånd med skatt är viktiga stödformer i Tyskland och Sverige. Medlemsstaterna undviker i allmänhet mjuka lån eftersom de innebär stora budgetbelastningar. Uppgifterna för mjuka lån utgörs bara av stödinslaget. De krav på budgetresurser som denna stödform ställer är mycket högre. Det förklarar varför denna form av stöd utgör en så liten del av stödet till tillverkningsindustrin. Medlemsstaterna föredrar att minska lånekostnader genom att ge räntesubventioner. Anstånd med skatt, främst degressiva avskrivningar och avsättning till obeskattade reserver är den form som minst används i gemenskapen. Endast Nederländerna, Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket beviljar stöd i den formen. 23. Garantier, kategori D, är fortfarande den stödform som oftast tillgrips vid undsättnings- och omstruktureringsförsök och för att ge stöd till utvecklingen av små och medelstora företag. Även om denna stödform är den tredje minsta i genomsnitt är den en viktig del av statligt stöd i Grekland, Irland och Frankrike. Att beräkna hur stor del av garantier som utgör stöd är särskilt svårt och därför är garantier, liksom andel i eget kapital, ett statligt stöd som är mycket svårt att värdera. 18 Figur 2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin Fördelning efter skattefinansiering och budgetfinansiering 1994-1996 AU B DK D GR Budgetfinansiering rj Skattefinansiering 24. Figur 2 visar fördelningen av stöd till tillverkningsindustrin efter finansieringssätt. Budgetfinansiering, vilket består av bidrag, andelar i eget kapital, mjuka lån och garantier, är det sätt att finansiera stöd som föredras i Europeiska gemenskapen. Detta gäiler särskilt Spanien, Österrike och Irland, där allt stöd finansieras via budgeten, samt Finland, Luxemburg, Förenade kungariket och Portugal, där mer än 90 % finansieras via budgeten. I gengäld används skattefinansiering, dvs. skatterabatter och anstånd med skatt i hög utsträckning i Italien, Frankrike och Belgien. 19 Stödmål 25. Statligt stöd till tillverkningsindustrin klassificeras också efter de huvudsakliga mål för vilka det ges eller efter vilken sektor det riktar sig till, enligt nedan: - Branschövergripande stöd - Forskning och utveckling - Miljövårdsinvesteringar - Små och medelstora företag - Handel - Energibesparande åtgärder - Allmänt investeringsstöd - Stöd till andra ändamål omstruktureringsstöd) - Branschstöd - Varvsindustri -Stål - Andra branscher - Regionalt stöd (i huvudsak undsättnings- och - Regioner enligt artikel 92. 3 a - Regioner enligt artikel 92. 3 c - (Endast för Tyskland) Berlin och områden som påverkats negativt av Tysklands delning (Zonenrand) Klassificeringen av stöd är i många fall något godtycklig därför att det är nödvändigt att bestämma vilket av de mål en medlemsstat har angivit som skall anses vara det primära målet. I vissa medlemsstater ges stöd till forskning och utveckling genom branschspecifika FoU-program, i andra begränsas stödet till vissa branscher till små och medelstora företag o s v. Vidare ger de primära målen ingen sann bild av vilka de slutliga mottagarna är; en stor del av regionalstödet betalas i själva verket ut till små och medelstora företag, stöd för forskning och utveckling ges till vissa branscher, och så vidare. Därför kan bara försiktiga slutsatser dras vad gäller avvikelser från ett mål til! ett annat från en period till en annan och särskilt vad gäller avvikelser 20 mellan mål i olika medlemsstater. I tabell 8 nedan visas en översikt över stöd till tillverkningsindustrin fördelat på mål för perioden 1994-1996 och i tabell 9 visas förändringar fördelade från period till period för EUR 12:s tre viktigaste mål. 26. Av procenttalen i tabell 8 framgår det att mer än 56 % av industristödet i unionen avser regionalt stöd. Av det stödet går enligt uppgifterna åtta och en halv av tio ecu till områden där levnadsvillkoren är särskilt dåliga, så kallade artikel 92. 3 a-regioner11. De regioner som får mest stöd av detta slag ligger i Tyskland, Grekland, Irland och Italien, vilket framgår av de höga procentandelarna för sådant stöd i dessa medlemsstater. 27. Branschövergripande stöd är den näst största kategorin. Av dessa stöd ges forskning och utveckling12 högst prioritet. Även om branschövergripande stöd ofta ligger i gemenskapens intresse har det stöd till nackdelen att det är svårt att bedöma dess påverkan på konkurrensen därför att ingen eller mycket lite information finns tillgänglig om de branschvisa och regionala återverkningar som det kan ge upphov till. Detta gäller särskilt för den mest extrema formen av sådant stöd, allmänt investeringsstöd, för vilket målsättningarna är så knapphändigt uttryckta att ingen allmän bedömning kan göras och där kommissionen måste granska alla viktigare tillämpningsfall. Att sådana allmänna program fortsatte att vara i kraft blev allt svårare att motivera med hänsyn till den inre marknadens funktion, varför detta slags stöd förbjöds. Även om kommissionen tillämpar ett allmänt förbud mot exportstöd, anses program som omfattar mjukt, icke-produktbundet stöd i allmänhet ligga i gemenskapens intresse. Vanligtvis genomförs de dessutom för att hjälpa små och medelstora företag. Under denna kategori faller också vissa stödformer som överensstämmer med villkoren i OECD-överenskommelsen om statsstödda exportkrediter. 28. Ungefär 13 % av industristödet i gemenskapen är branschstöd. Efter att i princip helt ha fasats ut under den föregående perioden då de strikta gemenskapsreglerna om stöd till stålindustrin från 1991 tillämpades, har kommissionen sedan 1994 i kraft av artikel 95 EKSG tagit beslut om att tillåta att stöd tilldelas stålsektorn för övergripande omstruktureringar, vilket framgår av uppgifterna för 1994-1996. 11 12 En förteckning över dessa regioner återfinns i bilaga I, punkt 9. 2. FoU-uppgifterna i tabell 6 är säkerligen för låga, av skäl som anges i bilaga I, punkt 11. 1, 21 29. Situationen i varje medlemsland vad gäller den totala sammansättningen av stöd till tillverkningsindustrin framgår av uppräkningen nedan. - I Belgien utgör branschövergripande stöd, som ökat under översikts perioden, huvuddelen av allt stöd (46 %), vilket är mycket över genomsnittet i Europeiska unionen. Ökningen beror på en enda stödordning. Den belgiska regeringen måste se till att det stöd som utbetalats enligt ordningen återbetalas, i vilket fall stödet kommer att subtraheras. Stöd till små och medelstora företag och till energibesparande åtgärder är de mest framträdande branschövergripande stöden. Branschstödet är rätt omfattande (29 %) medan det regionala stödet (25 %) är relativt omfattande för en liten medlemsstat utan 92. 3 a-regioner. - I Danmark är den största delen av stödet branschövergripande (84 %) och består till huvuddelen av stöd till energibesparande åtgärder, miljövård och FoU. Branschstödet (14 %) är till största delen stöd till varvsindustrin. Regionalstödet på 2 % är obetydligt. - I Tyskland står branschövergripande stöd för 19 % av allt stöd, vilket är lågt jämfört med genomsnittet i Europeiska unionen. Nästan två tredjedelar av det stödet ges till forskning och till små och medelstora företag. Branschstödet (7 %) är också lågt. Det mest betydande stödet är regionalstöd (75 %), av vilket den övervägande delen består av m 92. 3 a-stöd till de nya delstaterna (inklusive stöd som beviljats av Treuhandanstalt/Bundesanstalt fur vereinigungsbedingte Sonderaufgaben) Detta stöd har i absoluta termer minskat betydligt sedan föregående period. i Greklands fall anses uppgifterna vara allt för otillförlitliga för att tillåta detaljerade kommentarer. - I Spanien beviljas 24 % av stödet för branschövergripande ändamål, i huvudsak för små och medelstora företag och för forskning och utveckling. Branschstödet utgör 63 % av allt stöd till tillverkningsindustrin, vilket innebär att det utgör den högsta andelen stöd i gemenskapen som riktas till specifika sektorer. Regionalstödet på 13 % är lågt för ett land där för närvarande 54 % av befolkningen lever i 92. 3 a-regioner. 22 I Frankrike är 51 % av stödet till tillverkningsindustrin inriktat på branschövergripande åtgärder. Av stödet riktas 15% direkt till vissa branscher, men i vissa fall betalas det till FoU eller i form av skatteliknande avgifter13. Regionalpolitiken står för 34 % av stödet. På Irland utgör regionalstöd (56 %) fortfarande huvuddelen av stöd utbetalningarna, även om det har minskat avsevärt sedan föregående översiktsperiod. Branschövergripande stöd omfattar 37 % av det totala stödet medan 7 % går till vissa branscher. I fråga om Irlands minskade andel av gemenskapens totala stöd till tillverkningsindustrin hänvisas till avsnittet "Begrepp", s. 7. I Italien utgör branschövergripande stöd 31 %. Det viktigaste stödet är regionalstöd (58 %). Nästan allt regionalstöd går till 92. 3 a-regionerna i landet, dvs. Mezzogiorno. Branschstöd omfattar 11 %. I Luxemburg är det viktigaste stödinslaget regionalstöd (65 %), vilket är en mycket hög nivå för ett så litet land, följt av stöd till små och medelstora företag (21 %) och stöd till FoU (7 %). I Nederländerna, är branschövergripande stöd det viktigaste stödet (74 %) och avsevärt mycket större än genomsnittet i Europeiska unionen. Bland branschövergripande stöd går det mesta till energibesparande åtgärder och FoU. Branschstöd utgör 10 % av det totala stödet till tillverkningsindustrin. Liksom i Belgiens fall är regionalstödet (17 %) relativt omfattande för en så liten medlemsstat utan några 92. 3 a-regioner. är andelen Portugal branschstöd I (52 %). Det branschövergripande stödet (24 %) går nästan uteslutande till "stöd till andra ändamål". De senare är oftast samfinansierade med kommissionen och liknar mest det regionalstöd som ges i 92. 3 a- regioner, eftersom kommissionen anser att hela Portugal, liksom Irland och Grekland, utgör en 92. 3 a-region. hög I Finland beviljas 74 % av stödet för branschövergripande ändamål, i huvudsak för FoU och för små och medelstora företag. Stödet till vissa 13 Skatteliknande avgifter är branschspecifika skatter som används för att finansiera vissa verksamheter i den branschen. 23 sektorer är med 2 % det lägsta i gemenskapen. Regionalstöd står för 23 % av det totala stödet. I Sverige beviljas 34 % av stödet för branschövergripande ändamål, i huvudsak för små och medelstora företag och för FoU. Stödet till specifika sektorer är lågt och ligger på 4 %. Regionalstöd utgör med 61 % huvuddelen av stödutbetalningarna. I Förenade kungariket utgör regionalstöd (59 %) den största stödkategorin. En avsevärd del av stödet ges till Nordirland som är en 92. 3 a-region. Branschövergripande stöd svarar för 22 % av vilket stöd till FoU är det största. Branschstöd uppgår till totalt 19 % av stödet till tillverkningsindustrin. I Österrike utgör branschövergripande stöd den med avstånd största stödkategorin, varvid stödet i huvudsak beviljas för FoU, miljövård och små och medelstora företag. Stödet till specifika sektorer motsvarar gemenskapssnittet. Regionalstödet är lågt och ligger på 13 %. 24 Tabell 8 Statligt stöd till tillverkningsindustrin 1994-1996 Översikt över stöd fördelat pä inriktning och bransch BRANSCH/INRIKTNING AU B DK D GR E FIN F IRL I L NL p S UK procent EUR 15 Branschövergripande stöd 74 46 84 19 31 24 74 51 37 31 33 74 24 34 22 30 Forskning och utveckling Miljövårdsinvesteringar Små och medelstora företag Handel Energibesparande åtgärder Allmänt investeringsstöd Stöd till andra ändamål 19 16 13 0 1 0 24 10 0 21 4 0 0 11 29 10 5 7 34 0 0 Branschstöd 13 29 14 Varvsindustri Andra sektorer Regionalstöd Regioner enligt 92. 3 c Regioner enligt 92. 3 a Tyskland: (Berlin/Zonenrand) 0 13 2 27 10 4 13 25 10 3 0 25 0 0 2 2 0 0 7 1 5 0 2 0 4 7 4 3 2 0 2 15 0 2 12 3 0 3 7 1 10 0 1 0 4 63 20 43 35 2 21 10 4 0 2 2 0 2 28 1 6 11 1 0 5 15 1 14 6 0 17 3 1 0 10 7 0 7 3 0 6 9 1 0 12 11 2 9 7 5 21 1 0 0 0 2 0 2 20 10 8 3 31 0 3 4 0 0 0 2 0 19 10 52 7 3 4 48 11 5 16 0 3 0 0 4 0 4 12 0 4 5 0 0 1 9 1 7 3 2 0 7 19 13 1 18 4 10 74 66 13 23 34 56 58 65 17 24 61 59 56 3 69 2 0 66 0 9 4 0 23 0 0 22 12 0 0 56 0 1 57 0 65 0 0 17 0 0 0 24 0 61 0 0 36 23 0 7 48 1 TOTALT 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 25 iiSverkoingsindustrin 1992-1994 och 1994-1996 viktigaste målen Branschövergripan de stöd Branschstöd Regionalstöd 1992-1994 1994-1996 1992-1994 1994-1996 1992-1994 1994-1996 procent Österrike Belgien Danmark Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 74 46 84 19 31 24 74 51 37 31 33 74 24 34 22 56 73 14 53 70 36 35 29 76 Ï3 32 EUR 15 311 30 13 29 14 7 3 63 2 15 7 11 2 10 52 4 19 13 25 2 74 66 13 23 34 56 58 65 17 24 61 59 26 1 80 27 19 19 63 53 70 19 41 53 13 58 56 19 26 6 20 43 11 0 12 0 5 36 16 11 30. Vad gäller utvecklingen över tid för fördelningen av industristöd mellan de tre huvudmålen framgår det av tabell 9 att i EUR 12 har stöd för branschövergripande åtgärder fallit från 4 0% 1988-1990 (se fjärde översikten om statliga stöd i Europeiska gemenskapen) till 3 5% 1990- 1992 (se femte översikten om statliga stöd i Europeiska gemenskapen) och ti!! 31 % 1992-1994 för att sedan i EUR 15 stabiliseras på omkring 3 0% 1994-1996. Andelen regionalstöd är fortsatt hög, medan branschspecifikt stöd har ökat något. Man kan tydligt se en gradvis övergång från branschövergripande stöd till branschvisa åtgärder. På grund av branschstödets möjliga snedvridande effekt ger detta upphov till viss oro. Givetvis kan både de branschövergripande och branschspecifika stödkategorierna användas för industripolitikens mer elier mindre dolda och oönskade ändamål (stöd till 26 enskilda företag eller till hela sektorer som påstås vara av vital nationell inverkan på konkurrensen. betydelse) och ha en särskilt negativ Branschövergripande stöd som ges till alla ekonomiska sektorer är emellertid mindre lämpliga för skydd av vissa sektorer eller viktiga nationella företag än branschstöd. Statligt ad hoc-stöd av inte som omfattas stödordningar 31. Av tabell 10 framgår att höga stödbelopp fortfarande beviljas som ad hoc- stöd till enskilda företag, vilket redan var fallet i föregående översikt. Denna stödform till Inom branschövergripande, branschspecifika sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart tillsammans står således ett begränsat antal enstaka stöd av betydande omfattning för en oproportionerligt stor andel av det totala beviljade stödet. Ad hoc-stöd som i huvudsak beviljats för undsättnings- eller omstruktureringsåtgärder för företag har ökat från 6 % 1992 till 16 % 1996. Lägger man till det stöd som via Treuhandanstalt beviljats de nya tyska delstaterna (kan anses vara ett slags ad hoc-stöd) ökar ad hoc-stödets andel av det totala stödet från 19 till 29%. regionala mål. syftar eller 27 Tabell 10 Statligt ad hoc-stöd och stöd frän Treuhand till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna 1992-1996 1992 1993 1994 1995 1996 Miljoner ecu Miljoner ecu I % av totalt stöd Miljoner ecu I % av totalt stöd I % av totalt stöd Miljoner ecu I % av totalt stöd Miljoner ecu I % av totalt stöd Ad hoc-stöd 2422 6 5742 13 6922 16 5776 14 5888 16 Stöd från Treuhand 5161 13 8854 20 11013 25 6682 16 4839 13 Stöd totalt 39062 100 44800 100 43466 100 41732 100 37677 100 Tabeli 11 Statligt ad hoc-stöd till sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart i medlemsstaterna Årliga genomsnitt 1992-1994 och 1994-1996 1992-1994 1994-1996 Miljoner ecu I procent Miljoner ecu I procent Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 0 31 0 686 75 473 0 1663 53 1864 0 0 184 0 0 0 1 0 14 1 10 0 33 1 37 0 0 4 0 0 65 29 0 584 44 1088 0 2532 58 1453 0 0 365 0 0 1 0 0 10 1 18 0 41 1 23 0 0 6 0 0 EUR 12/15 5029 100 6218 100 28 Tyskt statligt stöd till de nya delstaterna 32. Den ekonomiska omstruktureringen av de nya tyska delstaterna fortsatte under översiktsperioden. Tysklands enande har varit av avgörande betydelse för gemenskapens politik för statligt stöd. Utan en betydande ekonomisk omfördelning från de gamla till de nya delstaterna hade det inte varit möjligt att utveckla ekonomin och klara övergången från en centralstyrd planekonomi under statlig kontroll präglad av bristande infrastruktur och företag som inte är konkurrenskraftiga å ena sidan till en. decentraliserad marknadsekonomi som i huvudsak bygger på privat företagande å andra sidan. Det var därför oundvikligt att integreringen av den östtyska planekonomin i den inre marknaden behövde underlättas av avsevärda nationella stödåtgärder. Under översiktsperioden har tillverkningsindustrin i de nya delstaterna beviljats stöd på i genomsnitt nästan 13,5 miljarder ecu per år. Även om stödet ligger kvar på en hög nivå, är detta en tydlig nedgång jämfört med 1992-1994, då stöd för 15,5 miljarder ecu betalades ut. Nedgången visar att återverkningarna av de nya delstaternas omstrukturering på det statliga stödet slog igenom som mest under den föregående perioden. Samtidigt med denna minskning har stödet till de gamla tyska delstaterna sjunkit ännu tydligare, nämligen från 8,9 miljarder ecu 1990-1992 och 4,3 miljarder ecu 1992-1994 till bara 3 miljarder ecu 1994-1996. Dessa betydande minskningar visar att den tyska regeringen åtagit sig att koncentrera sina ansträngningar på de nya delstaterna utan att höja den totala stödnivån i Tyskland. Medan de gamla delstaterna 1990-1992 fortfarande beviljades 53% av allt tyskt stöd til! tillverknings industrin, erhöll de under översiktsperioden bara 19 %. I tabell A3 i bilaga II visas hur stödet till de nya delstaterna är fördelat på olika stödformer. I samband med privatiseringen av de tidigare statsägda företagen har stöd under perioden även beviljats via Treuhandanstalt, det statliga holdingbolag som skapats för att administrera, anpassa och privatisera östtyska tidigare offentliga företag, och via dess efterföljare Bundesanstalt fur vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS). Såsom konstaterades i kommissionens 1995 angående Treuhandanstalts stödåtgärder är det möjligt att vissa av dessa åtgärder utgör statligt stöd. Detta var vanligtvis fallet när Treuhandanstalt utfärdade garantier för lån från banksektorn till marknadsränta till Treuhandanstalts från 1991, 1992 och beslut 29 generellt lågt rankade företag. Likaså när Treuhandanstalt själv lånade till marknadsränta och utfärdade lån till sina företag till samma räntesats. Vad gäller Treuhandanstalt/BvS anser kommissionen att den metod som används för att bedöma garantier och lån (se bilaga I) undervärderar stödinslaget i åtgärderna under den period som täcks av den sjätte översikten. Under den här översiktsperioden, som också omfattar 1996 då normala regler för statligt stöd var tillämpliga, utfärdades garantier på totalt 2 776 miljoner ecu och lån på totalt 13 484 miljoner ecu. På grundval av sin erfarenhet anser kommissionen att 20 % av dessa belopp kan anses utgöra stöd, som också tagits med i översikten. Därtill kommer bidrag om totalt 4 097 miljoner ecu till finansieringen av sociala åtgärder, som togs med i sin helhet. 30 DEL II - TOTALT NATIONELLT STÖD I MEDLEMSSTATERNA Stöd till andra sektorer än tillverkningsindustrin finansiella (järnvägar och 33. Nedan följer en översikt över statligt stöd som beviljats inom jordbruk, fiske, tjänster och energi transport luftfart), (kolindustrin) baserad på tillgänglig information. Det totala stöd som beviljats i dessa fyra sektorer tillsammans med vad som redovisats i del I av den här översikten bör utgöra allt statligt nationellt stöd som rapporterats femton medlemsstaterna. Dessvärre, på grund av att alla av de information om alla dessa medlemsstater sektorer, vilket i synnerhet gäller jordbruk, är det totala beloppet inte en tillräckligt tillförlitlig uppgift och därför måste uppgifterna i den här delen av översikten tolkas med stor försiktighet. inte kunnat ge fullständig Stöd till jordbruket 34. I sektorer som jordbruket, där det redan finns en mycket väl utvecklad gemenskapspolitik, är gränserna för att bevilja statligt stöd i högre grad begränsade av denna gemensamma politik. Även om artiklarna 92-94 i EG-fördraget i princip gäller jordbruket så väl som andra sektorer av samhällsekonomin, anger artikel 42 att rådet skall bestämma om i vilken utsträckning de här artiklarna skall tillämpas på jordbruket. Således har rådet begränsat medlemsstaternas frihet att bevilja statligt stöd inom vissa områden: (i) Stöd till marknader styr förordningar marknadsorganisationerna). för de flesta jordbruksprodukter de flesta (rådets gemensamma i anspråk (dvs. tar gemenskapsresurser Stöd som endast Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)) kan endast beviljas på grundval av rådsbeslut som bland annat instiftar ett gemensamt system för interventionsköp och exportbidrag och i enlighet med reformbesluten i maj 1992 kompenserande stöd i de olika sektorerna för prisfall i samband med att det är obligatoriskt att ta mark ur produktion. 31 (si) til! Stöd förordning (EEG) nr 2328/91). förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet (rådets Stöd til! produktiva investeringar i jordbruksföretag regleras i stor utsträckning av bestämmelserna i ovan nämnda rådsförordning och samfinansieras delvis av gemenskapen. inom jordbruksområdet är otillfredsställande. Flera Rapporteringen medlemsstater har inte gett kommissionen utförlig information om deras utgifter för stöd inom denna sektor. Fram till den fjärde översikten gjorde kommissionen i den situationen extrapoleringar och uppskattningar för att få kompletta uppgifter. ! den föregående (femte) översikten och i denna översikt däremot iämnas tomrum och bara tillgängliga uppgifter används för perioderna 1992-1994 och 1994-1996. och Med hänsyn tagen till uppgiftssituationen återges i tabell 12 uppgifterna för totalt statligt stöd (inklusive nationellt stöd till socio-strukturelia åtgärder under punkt ii) ovan) med avseende på de produkter som uppräknas i bilaga if till EG»fördraget - jordens och husdjursskötselns produkter till bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion på brukningsenhetsnivå. Det bör noteras att det nationella stöd som tas upp i denna tabell är tillämpligt på fler verksamheter än basen för bruttoförädlingsvärde. Uppgifter för hela perioden kom från två medlemsstater, medan uppgifter för bara delar av perioden kom från fem andra. Från övriga fanns inga uppgifter tillgängliga. bearbetningsledet produkter första - i 32 Tabell 12 Nationellt stöd avseende produkter som uppräknas i bilaga II i EEG-fördraget som procentandel av bruttoförädlingsvärdet av jordbruksproduktion 1992-1994 och 1994-1996 I procent 1992-1994 1994-1996 Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 9,6 5,2 27,3 Ingen uppgift Ingen uppgift 2,7 Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift 5,0 7,6 7,0 Ingen uppgift 6,8 2,8 12,4 Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift Ingen uppgift 4,0 Ingen uppgift Ingen uppgift 2,9 EUR 15 Ingen uppgift Ingen uppgift * Uppgifterna om jordbruksstöd i Tyskland inkluderar stöd i form av momsfördelar (mervärdesskatt plus stöd per hektar) som givits för att kompensera prisfall till följd av agromonetära förändringar. Av det totala uppgivna värdet består cirka 10 procentenheter av bruttoförädlingsvärdet av detta stöd. Denna tabell skall läsas tillsammans med punkt 34 (ovan) och punkt III. 10. 2 i den tekniska bilagan. Det kan noteras att begreppet totalt nationellt stöd inbegriper enskilda stödformer som kan ha olika betydelse för konkurrenspolitiken. Därför kan det anföras att stöd till åtgärder som produktivitetsinvesteringar eller reklam mer sannolikt ger effekter på handeln än stöd som bara avser att kompensera näringsidkare för utförda tjänster, till exempel tillgång till ett stycke mark eller stöd för att lätta den ekonomiska bördan av vissa naturkatastrofer. Ett i mycket liknande argument kan anföras för stöd som finansieras av vissa skatteliknande avgifter för vilka det ekonomiska 33 ansvaret uteslutande faller på stödmottagarna själva, trots att stödet ur juridisk synpunkt anses vara statligt stöd. Vidare bör det noteras att uppgifterna i tabell 12 inte ger en korrekt bild av det totala stöd som beviljas till jordbruket i gemenskapen eller i någon enskild medlemsstat. titeln I kommissionens årliga "Jordbruksläget i Europeiska unionen" presenteras bland annat uppgifter om gemenskapsstöd till jordbruket. rapport med Det är därför inte möjligt att dra några slutsatser om möjliga effekter på handel utifrån uppgifterna i tabell 12, lika litet som från andra uppgifter om övergripande stödvolymer inom jordbrukssektorn (se bilaga I, del III för detaljer). Stöd till fiskesektorn 35. I fiskesektom följer nationellt stöd den utveckling och de begränsningar som den gemensamma fiskeripolitiken lägger fast och bidrar på så sätt till att gemensamma mål uppnås. Alla slutsatser som dras från mätningen av nationella stöd måste således inte bara ta hänsyn till stödens effekter på konkurrensen utan även till deras verkan för att nå ett gemensamt mål. Tabellerna 13 och 14 visar nationellt stöd och gemenskapsåtgärder till första för gemenskapens förmån förädlingssteget för dessa produkter. fiskeflotta, marknadsföring av och 34 Tabell 13 Stöd till fisket i procent av förädlingsvärde* i denna sektor, beräknat pä fångstmängder och genomsnittliga priser 1992-1994 och 1994-1996 1992-1994 1994-1996 I procent ""Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket EUR 12/15 3,0 4,0 13,2 0,2 6,0 3,7 9,3 8,4 8,9 2,4 4J_ 5,6 2,0 2,0 14,6 0,1 3,0 17,8 4,1 8,4 8,4 9,5 2,2 8,2 Z2 4,9 Uppgifterna om förädlingsvärde inbegriper inte förädlingsindustrin eiier produktion på land. Tabell 14 Gemenskapsinterventioner i fiskesektorn inom ramen för den gemensamma marknadsordningen och strukturpolitiken 1992-1996. - 1992 1993 1994 1995 1996 Miljoner ecu Garantisektionen 32,1 32,4 35,5 36,9 34,1 Utvecklingssektionen 358,4 401,8 391,1 471,1 382,2 35 Stöd till tjänstesektorn 36. Stöd till sektorerna luftfart och finansiella tjänster ägnas särskild uppmärksamhet, såsom förklaras i avsnittet "Begrepp", s. 7. Stöd till finansiella tjänster 37. I motsats till den nedåtgående trend för stöd till tillverkningssektorn som nämns ovan, har det stöd (mest ad hoc-åtgärder) som beviljas sektorn finansiella tjänster ökat från ett årligt genomsnitt på 340 miljoner ecu 1992- 1994 till 1 270 miljoner ecu under översiktsperioden. Även om dessa belopp är relativt små jämfört med de totala stödbeloppen, krävs fortsatt vaksamhet på grund av den snabba ökningen och koncentrationen på ett litet antal företag inom denna sektor i ett land. Riktlinjerna för undsättning och omstrukturering av företag kommer att tillämpas strikt även i framtiden och stödåtgärdernas bidrag till omstruktureringsåtgärderna kommer att övervakas noga. Stöd till luftfartssektorn 38. Stödet till luftfartssektorn (mest ad hoc-åtgärder) har fördubblats från i genomsnitt 660 miljoner ecu 1992-1994 till 1 370 miljoner ecu 1994-1996. Denna dramatiska ökning återspeglar ett övergående fenomen under den perioden. Från att tidigare ha varit en skyddad bransch har denna sektor gradvis avreglerats och därigenom öppnats för starkare marknadskrafter, vilket medförde omfattande omstruktureringsprogram. Stödåtgärderna inom denna sektor utgör bara 1,5 % av det totala stödet eller 3 % av stödet till tillverkningsindustrin och har bidragit till att omstrukturera de berörda företagen och till att lindra de därmed sammanhängande sociala följderna. För att förbättra kontrollen antog kommissionen 1994 stränga riktlinjer för statligt stöd til! denna sektor. 36 Stöd till järnvägstransporter 39. I tabell 15 visas stöd till järnvägstransporter som procentandel av förädlingsvärdet i denna sektor. Eftersom det mesta stödet ges för att kompensera för sociala avgifter eller övertagna skulder på järnvägar (rådets förordning 1191/69, ändrad genom rådets förordning 1893/91, och rådets förordning 1192/69) förblir stödet i procent av förädlingsvärde högt. På grund av att aktuella uppgifter om förädlingsvärdet inte alltid har varit tillgängliga har emellertid uppskattningar använts, varför dessa uppgifter bör behandlas med försiktighet. 37 Tabell 15 Statligt stöd till transporter (Järnvägar) i procent av bruttoförädlingsvärde inom landtransporttjänster 1992-1994 och 1994-1996 1992-1994 1994-1996 I procent Totalt stöd Förordning 1191/2-69 Totalt stöd Förordning 1191/2-69 Österrike Belgien Danmark* Tyskland* Grekland* Spanien* Finland Frankrike Irland* Italien Luxemburg** Nederländerna Portugal* Sverige 40,5 12,7 40,1 14,9 23,1 25,6 8,5 9,8 87,3 17,1 6,8 18,1 3,7 21,4 0,4 1,1 5,2 4,5 3,1 84,8 8,2 3,5 Förenade kungariket 6,8 6,7 13,0 37,6 10,5 38,3 15,4 20,5 1,4 25,7 6,7 9,1 34,8 19,9 5,6 30,2 9,2 0,0 14,1 1,4 11,3 0,4 0,0 0,0 0,0 4,5 2,8 34,4 2,0 4,4 0,0 9,1 EUR 12/15 25,2 10,3 29,4 7,2 * Bruttoförädlingsvärde fanns inte tillgängligt för alla länder och år. Felande uppgifter ersattes av uppskattningar. ** En avsevärd del av utgifter i enlighet med förordning 1192/69 i denna medlemsstat avser pensioner. 38 Stöd till kolindustrin 40. I tabell 16 visas stöd till kolindustrin fördelat på stöd som inte avser pågående produktion och stöd som avser pågående produktion. Det senare uttrycks i ecu per anställd inom sektorn och som andel av totalt stöd till sektorn. Den allmänna trenden i de två viktigaste kolproducerande medlemsstaterna är att stöd per anställd ökar jämfört med föregående period. Efter att ha stoppat allt stöd till pågående produktion under perioden 1990-1992 gav Förenade kungariket ett minimalt stöd till pågående produktion 1992-1994 och 1994-1996 medan en hård omstrukturering av kolindustrin ägde rum innan den privatiserades. I Belgien stängde den sista kolgruvan sommaren 1992 och i Portugal i slutet av 1994. Tabell 16 Statligt stöd till kolindustrin 1992-1994 och 1994-1996 Årliga genomsnitt för stöd som inte avser pågående produktion** (i miljoner ecu) Ärliga genomsnitt för stöd som avser pågående produktion (i ecu och procent) 1992- 1994* 1994-1996 1992-1994* 1994-1996 Per anställd Per anställd I procent av totalt stöd I procent av totalt stöd Belgien Tyskland*** Spanien Frankrike Portugal Förenade kungariket 539 3 745 657 2 212 2 286 14 973 52 096 16 865 13 800 8 617 237 134 236 608 2 976 3 60 44 10 75 2 58 383 21 822 9 848 1 881 575 TOTALT 7 420 1 862 34 096 46 41 328 98 76 20 26 1 77 * *** I 1995 års priser I enlighet med kommissionens beslut 3632/93/EKSG, från 1994; inkluderas inte längre uppgifter om sociala förmåners finansiering i kommissionens årliga rapport om stöd till den här sektorn. 1994 års uppgifter om stöd till pågående produktion i Tyskland inbegriper ett extraordinärt lösa finansiellt åtagande på 5 350 miljoner DEM ersättningsfondens skulder såsom de värderades i slutet av 1993. för att Efter en nedgång under föregående år ökade andelen stöd till pågående produktion från 46 % av det totala stödet under perioden 1992-1994 till 77 % under perioden 1994-1996 (en tendens som skulle ha bestått även 39 om finansiering av sociala förmåner hade tagits med i uppgifterna om stöd för 1994). Det genomsnittliga stödet som avser pågående produktion per anställd i branschen har ökat från 23 500 ecu 1990-1992 till 34 000 ecu 1992-94 och 41 000 ecu 1994-1996. Detta står inte bara i motsättning till målet att omstrukturera och rationalisera den gemensamma kolindustrin utan även i motsättning till inrättandet av den inre marknaden. Huvuddelen av det stöd som inte avser pågående produktion skall täcka de sociala kostnader och avgångsvederlag som är resultatet av att branschen minskar. Det genomsnittliga antalet anställda i branschen hade minskat till 132 000 år 1996 från 153 000 år 1994, vilket skall jämföras med 215 500 år 1992 och 270 000 år 1990, varvid avsevärda minskningar i Tyskland och Förenade kungariket uppvägs av nya ökningar i Spanien. I Tysklands och Spaniens fall har ett referensprissystem för kol varit i kraft ett antal år, vilket håller den inhemska nettoprisnivån före stöd avsevärt över världsmarknadspriset. Även om en sådan åtgärd har samma effekter som ett stöd kan det inte visas med de vanliga indikatorer som visas i tabell 16. Därför bör de uppgifterna ses som en översikt och inte som en korrekt indikator av det skydd som ges av stöd. Det gemensamma ramverket i beslut 3632/93/EKSG om gemenskapsregler för statsstöd till kolindustrin har givit stöd en snävare definition som omfattar följande: - - - Varje åtgärd eller ingrepp, direkt eller indirekt, från offentliga myndigheter som har samband med produktion, marknadsföring och utrikeshandel och som ger kolföretagen en ekonomisk fördel genom att minska de kostnader som de normalt skulle tvingas bära, även om det inte innebär någon belastning på offentliga budgetar. Användningen av avgifter som myndigheterna har gjort obligatoriska och som kommer kolindustrin till godo, direkt eller indirekt. Inslag av stöd som ingår i medlemsstaternas finansieringsåtgärder för kolföretag i den mån de inte kan betraktas som tillskott av riskkapital till ett företag på normala marknadsekonomiska villkor. För att tillfredsställa kraven på insyn kan statligt stöd från medlemsstaterna efter en övergångsperiod som inte överskrider december 1996, bara tillåtas 40 om det tas upp i "offentliga budgetar på ett nationellt, regionalt eller lokalt plan eller när det ingår i fullständigt jämförbara mekanismer". Allt stöd som tas emot av ett kolföretag måste redovisas i dess resultaträkning "som en särskild inkomstpost i förhållande till omsättningen" från 1994 och framåt. som driftstöd definieras "skillnaden fritt har avtalat under hänsynstagande Slutligen mellan produktionskostnaderna och ett försäljningspris som de avtalsslutande till villkoren på parterna världsmarknaden". Det nya beslutet anger att "de system som är i kraft den 31 december 1993, enligt vilka stöd beviljades i överenskommelse med beslut 2064/86/EKSG och som är knutna till överenskommelser mellan producenter och konsumenter som omfattas av undantaget i artikel 85. 3 i EG-fördraget eller ett bemyndigande enligt artikel 65 i EKSG-fördraget skall senast den 31 december 1996 ändras" så att de överensstämmer med bestämmelserna i det nya beslutet 3632/93/EKSG. För vissa medlemsstater kommer detta att resultera i ökade stödbelopp, eftersom referensprissystemen för kol avskaffas. integreras i takt med fullbordandet av den 41. Både för järnvägar och kol är de rapporterade stödbeloppen höga. Konkurrensen mellan kolföretagen har kvävts. Effekterna av dessa stöd på de större transport- och energimarknaderna kan inte ignoreras. Allteftersom inre dessa marknader marknaden, får konkurrensen allt större betydelse. Gemenskapens uttalade vilja att öppna transport- och energimarknaderna gör det allt mer nödvändigt att kommissionen för en politik med strikt kontroll av stöd i dessa sektorer. Översikten måste i framtiden innehålla information om andra transportformer än järnväg och andra energiformer än kol för att ge ett underlag för en fullständig bedömning av effekten av stöd i de här sektorerna. transportsektorn blir bedömningen av konkurrens snedvridningen mellan olika transportmedel emellertid svårare på grund av frågan om hur man skall ta hänsyn till kostnaderna för infrastruktur, miljö och övervakning. I Omfattning av övergripande stöd i gemenskapen 42. Statligt stöd i gemenskapen som ges i de sektorer som omfattas av den här översikten, med nödvändig hänsyn tagen till att uppgifterna av ovan nämnda skäl (tyvärr fortfarande) är ofullständiga, uppgår i genomsnitt under 41 perioden 1994-96 till nästan 84 miljarder ecu, vilket framgår av tabell 17. På grund av att uppgifter saknas om de flesta medlemsstaters utgifter i jordbrukssektorn, ingår stöd till den sektorn inte längre i det totala beloppet. De totala stödbeloppen är därför undervärderade och siffrorna i denna översikt kan inte jämföras med tidigare uppgifter. Tabell 17 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-199614 Miljoner ecu 1992-1994 1994-1996 Totalt nationellt stöd varav -Tillverkningsindustrin - Jordbruk - Fiske - Tjänster - K ol 87 962 83 655 41439 Ingen uppgift 356 32 375 13 792 38 318 Ingen uppgift 301 36 555 8 481 I tabell 18 visas medlemsstaternas totala utgifter för stöd som procentandel av bruttonationalprodukten per anställd och relaterat till totala offentliga utgifter. Eftersom det saknas uppgifter om jordbruksstöd, är relationstalen undervärderade och inte jämförbara med de som lämnas i tidigare översikter. 14 De totala beloppen omfattar inte stöd till jordbrukssektorn. 42 Tabell 18 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-1996 i procent av BNP, per anställd, och i procent av de offentliga utgifterna. I procent av BNP* I ecu per anställd 1992- 1994 1994- 1996 1992- 1994 1994- 1996 I procent av de totala offentliga utgifterna 1992- 1994 1994- 1996 Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige 1,5 0,9 2,3 1. 3 1,1 1,2 1,0 2,2 2,1 0,6 0,8 Förenade kungariket 0,3 0,6 1,3 0,9 1,9 1,1 1,2 0,4 1,1 0,8 2,0 1,0 0,7 0,9 0,7 0,5 829 467 1. 132 260 362 641 335 781 1. 269 343 150 121 325 735 481 978 253 392 214 574 312 754 623 379 162 346 170 1,1 2,4 1,4 3,7 2,4 2,5 0,7 1,9 2,1 3,8 2,2 1,2 2,1 1,1 1,1 2,8 1,5 4,5 2,4 2,4 2,3 2,3 4,0 4,6 1,1 2,0 0,8 EUR 15 1,5 1,4 631 573 2,9 2,6 1992-1994, i 1995 års priser. * Eftersom jordbruksstödet inte längre ingår i de totala stödbeloppen, har BNP- uppgifterna anpassats genom subtraktion av förädlingsvärdet för jordbrukssektorn. 43 Budgeteffekter av stöd 43. I Belgien uppgår finansieringen av statligt stöd till 33 % av det höga budgetunderskottet och uppgår till 4,0% av BNP under 1994-96. I Tyskland där budgetunderskottet 1994-1996 var 3,0% av BNP är finansieringen av statligt stöd lika med 59 % av underskottet för perioden. I Italien slutligen, där det årliga budgetunderskottet låg runt 7,9 % av BNP under 1994-1996 utgör finansieringen av statligt stöd 2 6% av budgetunderskottet. Jämfört med föregående period har bara en marginell minskning av budgetunderskottet i Italien ägt rum, medan den andel av underskottet som krävs för att finansiera statligt stöd har ökat. Av de anledningar som angivits ovan är det totala stödet i alla medlemsstater för lågt beräknat, vilket gör att den andel av budgetunderskottet som gått till finansiering av stöd blir för lågt satt. 44. I tabell 19 visas fördelningen av det totala nationella stödet på näringslivets viktigaste sektorer. Eftersom det saknas information om jordbrukssektorn, får uppgiften endast ses som en grov uppskattning. 44 Tabell 19 Totalt nationellt stöd i medlemsstaterna 1992-1994 och 1994-1996 fördelat på de viktigaste sektorerna. Totalt statligt stöd i medlemsstaterna procent Tillverknings industrin Fiske Tjänster Kol TOTALT 1992- 1994 1994- 1996 1992- 1994 1994- 1996 1992- 1994 1994- 1996 1992- 1994 1994- 1996 1992- 1994 1994- 1996 Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 0 30 46 50 74 28 0 35 50 58 21 38 69 0 47 41 42 56 49 68 42 88 29 55 58 35 32 52 23 35 0 0 1 0 0 2 0 0 3 1 0 2 1 0 1 0 0 1 0 0 1 1 0 3 1 0 2 1 1 1 0 52 52 27 26 44 0 48 47 41 79 60 29 0 43 59 58 44 34 32 37 11 65 42 41 65 66 47 77 42 0 18 0 23 0 26 0 17 0 0 0 0 1 0 0 0 0 0 100 100 100 100 100 17 100 100 0 100 100 20 100 100 0 100 0 6 0 0 0 0 0 0 100 100 100 100 100 100 0 100 100 100 100 100 100 100 100 10 23 100 EUR 15 47 46 0 0 37 44 16 10 100 100 45-16 RESULTAT 45. Med offentliggörandet av denna sjätte översikt över statligt stöd i Europeiska unionen bekräftar kommissionen och medlemsstaterna att de förbundit sig att även i fortsättningen tillämpa stor öppenhet vad gäller offentligt stöd till näringslivet. I dokumentet presenteras en detaljerad analys av omfattningen av nationellt stöd, fördelat på olika stödformer och mål som medlemsstaterna satt upp. De insamlade uppgifterna är till nytta för kommissionen, eftersom de förser den med en välgrundad statistisk bas när den fortlöpande strävar efter att förbättra sin politik för statligt stöd. översikten är vidare till nytta för gemenskapen i ett bredare internationellt sammanhang, eftersom den på ett sammanhängande och tydligt sätt återspeglar gemenskapens uttalade avsikt att avbryta stöd som har snedvridande effekter och inte är förenligt med den inre marknaden och att kontrollera den totala omfattningen av statligt stöd. översikten understryker således gemenskapens engagemang för en öppen världsmarknad. 46. Vad gäller stöd till tillverkningsindustrin, leder uppgifterna till slutsatsen att det stöd som beviljas inom Europeiska unionen åter följer den lätt nedåtgående trend för de totala stödnivåerna som tidigare har iakttagits. Slutsatsen i den föregående översikten om att denna nedåtgående trend skulle ha nått en slutpunkt verkar därför ha berott på ett undantag från den historiska utvecklingen. Stödet till tillverkningsindustrin i EU:s femton medlemsstater ligger 1994-1996 på ett årligt genomsnitt av ungefär 38,3 miljarder ecu. För EUR 12 är motsvarande tal 37,5 miljarder ecu jämfört med 41,4 miljarder ecu 1992-1994. Skillnaderna mellan länderna i fråga om beviljat stöd är fortfarande stora. Vad gäller stöd till tillverkningsindustrin i procent av förädlingsvärde är den högsta stödnivån nio gånger så stor som den lägsta. Det bör också uppmärksammas att minskningen av det totala stödet till tillverkningsindustrin inom EUR 12 i själva verket beror på de minskade stödnivåer som iakttagits i Tyskland (betydande minskningar), Frankrike, Grekland, Italien, Luxemburg, 47 Nederländerna och Portugal och som delvis vägs upp av ökat stöd i Belgien, Danmark, Spanien, Irland och Förenade kungariket. Om de övergripande skillnaderna inom gemenskapen betraktas mot bakgrund av sammanhållningsfonden, verkar dock den iakttagna utvecklingen nu vara något mer lovande än den som framgick av den föregående översikten, där en direkt jämförelse mellan de fyra största medlemsstaterna och de fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden - Grekland, Spanien, Irland och Portugal - visade att den relativa betydelsen av industristöd ökade i de större medlemsstaterna på bekostnad av de senare. Omfattningen av stöd till de fyra länder som får stöd från sammanhållningsfonden ökar från 6,5 till 8,8 % av allt stöd till tillverkningsindustrin i gemenskapen (EUR 12), medan de fyra stora ekonomiernas andel, som under perioden 1992-1994 låg runt 88 %, har minskat till cirka 83 % för perioden 1994-1996 (Tyskland står för 44 %, Italien för 26 %, Frankrike för 10 % och Förenade kungariket för 4 % av det totala stödet inom EUR 12). Den till synes något positivare trenden, enligt vilken sammanhållningsfondens länder står för en ökad andel av stödet, beror emellertid till stor del på ett enda ad hoc-stöd i Spanien och på att stödnivåerna i en av de stora medlemsstaterna har minskat avsevärt. Budgetfinansiering är den form som föredras i alla medlemsstater för att ge statligt stöd /till tillverkningsindustrin. Detta måste välkomnas eftersom finansiering via budget är mer överskådligt än alternativet att finansiera via skattesystemet. Vad gäller de uppsatta målen kan man inom EUR 12 iaktta en lätt ökning, fast på en låg nivå, av det branschspecifika stödets andel av det totala industristödet. Detta ger upphov till viss oro, eftersom stöd till enskilda företag eller hela branscher inom tillverkningsindustrin hör till de mest konkurrenssnedvridande. 47. Tydligast märks trenden i det fortsatt höga ad hoc-stöd som beviljats enskilda företag och som inte omfattas av program för 48 branschövergripande stöd, branschstöd och regionalstöd, vilket redan var fallet i den föregående översikten. Inom sektorerna tillverkningsindustri, finansiella tjänster och luftfart tillsammans står ett begränsat antal enstaka stöd av betydande omfattning för en oproportionerligt stor andel av det totala beviljade stödet. Ad hoc-stöd som i huvudsak beviljats för undsättnings- eller omstruktureringsåtgärder för företag har ökat från 6 % av det totala stödet till dessa sektorer 1992 till 16 % år 1996. Lägger man till det stöd som via Treuhandanstalt beviljats de nya tyska delstaterna (kan anses vara ett slags ad hoc-stöd) ökar ad hoc-stödets andel av det totala stödet från 19 till 2 9 %. 48. Vad gäller totalt nationellt stöd till näringslivet bekräftar uppgifterna, i den mån de är tillgängliga för kommissionen, slutsatsen från tidigare översikter att omfattningen av stöd i gemenskapen ligger kvar på en mycket hög nivå. I detta allmänna sammanhang skall det inte glömmas bort att artikel 92. 1 i EG-fördraget, grundvalen för kommissionens politik i fråga om statligt stöd, innehåller ett allmänt förbud mot stöd och att statligt stöd endast tillåts i de fall där något av undantagen i artikel 92 är tillämpliga. Kommissionen godkänner givetvis stöd till många ändamål när dessa bedöms vara av gemensamt intresse. Exempel på stöd som kommissionen klart och tydligt är positiv till är stöd till FoU, till små och medelstora företag, till utbildning, till miljöskydd och till regionalstöd. Emellertid kan det inte förnekas att omfattande ingripanden med statligt stöd äventyrar den inre marknadens goda funktion. 49 SLUTSATSER 49. De tidigare översikter som kommissionen offentliggjort om omfattningen av statligt stöd från Europeiska unionens medlemsstater till företag visade en svag men obruten nedåtgående trend för totalt stöd till tillverknings industrin. Denna utveckling avstannade under perioden 1992-1994, då det totala stödet uppvisade en stabil trend. De uppgifter som ligger till grund för den sjätte översikten visar nu på en återgång till den nedåtgående trend som tidigare har iakttagits. Visserligen kan endast den framtida utvecklingen utvisa om den nedåtgående trenden kommer att hålla i sig, men det är glädjande att stödet till tillverkningsindustrin har minskat under perioden 1994-1996. Det kan dock inte förnekas att det statliga stödet i denna sektor ligger kvar på en mycket hög nivå med tanke på att det årliga genomsnittet är ungefär 38,3 miljarder ecu, vilket motsvarar 3,0 procent av förädlingsvärdet i tillverkningsindustrin eller mer än 1 200 ecu per anställd. Detta ligger förstås inte i linje med Europeiska unionens övergripande mål. Europeiska rådet i Cardiff underströk behovet av att öka konkurrensen och minska antalet konkurrenssnedvridande åtgärder som exempelvis statligt stöd. Mot bakgrund av ökande globalisering och oroande rapporter om att Europa i fråga om konkurrenskraft ständigt tappar mark jämfört med sina viktigaste handelspartner måste Europeiska unionen förverkliga den inre marknadens fulla potential. Detta äventyras av den iakttagna höga nivån på statligt stöd. Stödets enorma omfattning stör inte bara den fria konkurrensen och den fria handeln utan kan också komma att försena eller till och med förhindra den industriella omstruktureringen där den verkligen behövs. Och ändå är det just fri konkurrens, fri handel och snabb industriell omstrukturering som är hjälpmedlen för en effektiv tilldelning av resurser i den europeiska ekonomin, vilket i sin tur är själva grundvalen för ökad konkurrenskraft och därmed för nya arbetstillfällen. "30-51 Till dessa hinder för skapandet av en effektiv europeisk ekonomi kommer den omständighet att de höga offentliga utgifterna för statligt stöd finansieras genom skatter. Det är allmänt erkänt att en hög skattenivå i gemenskapen riskerar att kväva den privata företagsamheten och därmed att stå i vägen för de nya företag som behövs för att skapa nya arbetstillfällen i Europeiska unionen. Eftersom de flesta av Europeiska unionens regeringar kämpar med inte så obetydliga budgetunderskott, vilka delvis beror på finansieringen av de höga utgifterna för statligt stöd, är de ständigt hänvisade till upplåning på de europeiska kapitalmarknaderna och tränger på så sätt undan potentiellt mer produktiva privata investeringar. Den iakttagna minskningen av de höga nivåerna på industristöd under översiktsperioden pekar på att kontrollen inom denna sektor har blivit effektivare. Den fortsatt höga nivån visar dock att man inte får släppa taget. Detta gäller i ännu högre grad som den framtida ekonomiska och monetära unionen kommer att öka företagens känslighet för stöd som kommer deras konkurrenter till godo. I och med införandet av den gemensamma valutan kan medlemsstaterna inte längre använda växelkurserna som buffert. Under dessa nya förhållanden är det sannolikt att företagen i allt högre grad kräver att deras regeringar i stället använder skattesystemet och direkta bidrag som buffert. Detta utgör ett allvarligt hot mot förverkligandet av den inre marknaden. Det är därför nödvändigt att kommissionen även i framtiden strikt kontrollerar statligt stöd och att medlemsstaterna iakttar sträng självdisciplin. 50. På grund av den situation som beskrivs ovan och de nya globala förhållandena måste kommissionen förstärka sina insatser när det gäller kontroll av statligt stöd. Detta tar sig bland annat uttryck i de nya riktlinjer för regionalt stöd som antogs i december 1997 och som svarar mot behovet av striktare kontroll av statligt stöd i Europeiska unionen, samtidigt som de bidrar till sammanhållning och jämn regional utveckling som är överordnade gemenskapsmål. Syftet med de nya riktlinjerna är att minska de områden som är berättigade till regionalt stöd och att samtidigt sänka samtliga maximalt tillåtna stödnivåer. Därigenom koncentreras stödet till de 52 regioner i vilka det gör mest nytta, samtidigt som snedvridningen av konkurrensen minskar. Detta förväntas bidra till att sänka den totala omfattningen av regionalt stöd. Medlemsstaterna har dessutom en tendens att vid krympande budgetutrymme koncentrera de resurser som står till buds för deras regionalstödprogram till ett fåtal stora investeringar. Detta har givit kommissionen anledning att införa bättre kontrollmöjligheter för sådana stöd, eftersom de mer än andra tenderar att skapa betydande snedvridningar av konkurrensen. Kriterierna i samband med denna granskning framgår av det så kallade "multisektoriella" ramverk som kommer att kunna tillämpas från och med september 1998. 51. Som följd av avregleringen inom ramen för den gemensamma marknaden, av den tekniska utvecklingen och av globaliseringen är många sektorer utsatta för allt större konkurrens både inom EU och utifrån. Dessa sektorer måste snabbt anpassa sig till förändrade marknadsvillkor. I de flesta företag sker detta utan att staten ingriper. En del företag som inte lyckas anpassa sig kommer att försvinna. Stöd som syftar till att upprätthålla verksamheten i ett företag i svårigheter kan - även om företagets lönsamhet återställs - orsaka avsevärda kostnader i den meningen att man försakar möjligheter att använda resurserna på ett sätt som i högre grad ökar konkurrenskraften och därmed bättre bidrar till ekonomisk tillväxt och skapandet av nya arbetstillfällen. Statligt understödd omstrukturering, som ofta föregår privatisering, följer olika tidscykler beroende på berörd sektor och medlemsstat. De uppgifter om ad hoc-stöd som läggs fram i översikten och som inbegriper alla stora omstruktureringsfall antyder visserligen att stödet till omstruktureringen inom tillverkningsindustrin nu har passerat sin kulmen, men den framtida utvecklingen inom denna och andra sektorer måste ändå följas noga. Även om visst sådant stöd bidrar till att lindra de sociala följderna av den snabba anpassningsprocessen inom vissa sektorer, är det likväl nödvändigt att det begränsas till de nivåer som är absolut nödvändiga för omstruktureringen och att det säkerställer de stödmottagande företagens långsiktiga lönsamhet så att inget ytterligare stöd blir nödvändigt. Endast i 53 så fall kan den sysselsättning som bevaras med hjälp av stödet anses verkligen tryggad. Om dessa villkor inte uppfylls, finns det risk för att stöd som ges för undsättning och omstrukturering av företag försenar eller till och med förhindrar den industriella omstruktureringen och på så sätt faktiskt förstör arbetstillfällen på lång sikt. Kommissionen anser därför att stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter måste begränsas ytterligare, varför kommissionen är i färd med att utarbeta ett förslag till nya, strängare riktlinjer för undsättnings- och omstruktureringsstöd. 52. En av de viktigaste förutsättningarna för att den ekonomiska och monetära unionen verkligen skall fungera är sunda offentliga finanser i de deltagande medlemsstaterna. Budgetdisciplinen innebär att medlemsstaterna ständigt bör granska alla former av offentliga utgifter, däribland också statligt stöd. Det är därför absolut nödvändigt att medlemsstaterna på eget initiativ utvärderar både befintliga och eventuella nya stödordningar för att försäkra sig om att följande villkor är uppfyllda: för det första att ett offentligt ingripande är nödvändigt, för det andra att statligt stöd är det verktyg som är bäst lämpat för att uppnå det relevanta politiska målet, för det tredje att stödet verkligen går till att lösa problemet i fråga och för det fjärde att stödbeloppet inte överstiger vad som är nödvändigt för att uppnå målet. I enlighet med de ovannämnda slutsatserna från Europeiska rådet i Cardiff avser kommissionen att med medlemsstaterna diskutera möjligheten att genomföra en samordnad strategi för selektiv minskning av statliga stöd. 53. En strängare kontrollpolitik kräver också ökad öppenhet. Kommissionen fortsätter därför att understryka betydelsen av det standardiserade systemet för årliga rapporter som ger kommissionen möjlighet att få en klarare bild av bland annat de regionala och branschvisa effekterna av olika former av statligt stöd till tillverkningsindustrin, särskilt vad gäller branschövergripande stöd. Kommissionen kommer därför att vidta de mått och steg som krävs för att se till att denna rapporteringsskyldighet verkligen efterlevs. 54 BILAGA I TEKNISK BILAGA Syftet med denna bilaga är att ge en överblick över de metoder och källor som användes när föreliggande översikt över statligt stöd togs fram, särskilt i fråga om följande: I. Utredningens omfattning Områden som uteslutits II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden III. Uppgifter, källor och metoder som använts för att bedöma inslaget av statligt stöd IV. Särskilda problem Forskning och utveckling (FoU) Transport i Luxemburg Turism, jordbruk och livsmedelsindustri Utbildning och arbetslöshet De tre nya medlemsstaternas anslutning under översiktsperioden 55 I. Utredningens omfattning Områden som uteslutits I denna tekniska bilaga redovisas den metodologiska bakgrunden och de statistiska metoder som använts. Genom denna bilaga aktualiseras den tekniska bilagan till föregående översikt. I översikten behandlas framför allt sådant statligt stöd till företag som omfattas av artiklarna 92 och 93 i EG-fördråget och artikel 95 i EKSG- fördraget. Allmänna åtgärder (som, ifall de leder till en snedvridning av konkurrensen, måste undersökas enligt artikel 101 i EG-fördraget) har alltså inte tagits med i detta material. 2. Följande åtgärder och områden har inte tagits med: 2. 1. Stöd till andra mottagare än företag Stöd till hushåll - - - - - Stöd till funktionshindrade Stöd till infrastrukturen (vägar, hamnar, flygfält osv. ) Stöd till universitet och högskolor Stöd till offentliga yrkesutbildningscentrum Stöd som går direkt till utvecklingsländer 2. 2. Allmänna åtgärder och andra åtgärder - - - - Olikheter mellan de olika skattesystemen och allmänna system för social trygghet i medlemsstaterna (avskrivningar, underskott i socialförsäkringen osv. ) Kvoter, offentlig upphandling, marknadsrestriktioner, standarder Särskilda egenföretagare osv. )15 Generell sänkning av mervärdesskatten (till exempel livsmedel i Förenade kungariket, vissa produkter i Frankrikes utomeuropeiska departement)16 skatteregler kooperativ, tekniska enskilda firmor, (för 2. 3. Stöd som beviljats av överstatliga och multinationella organisationer - - - Gemenskapens fonder (ERUF, EUGFJ, osv. ) Finansiering genom EIB och EBRD Stöd till Europeiska rymdorganisationen 15 16 En företagsskatt för små företag som är lägre än den normala bolagsskatten betraktas emellertid som stöd och har därför tagits med (t. ex. i Tyskland). Särskilda nedsättningar såsom nedsättning av mervärdesskatten för alla produkter som tillverkas i Berlin har tagits med. För alla varor (oberoende av ursprungsland) som säljs i de franska utomeuropeiska departementen betalas en lägre mervärdesskatt, men detta har däremot inte betraktats som stöd. 56 2. 4. Särskilda stöd förutom till transport, Försvaret (se punkt 11. 2 i denna bilaga) Stöd till energi, utom kol (se punkterna 10. 2 och 11), och stöd till energibesparande åtgärder och alternativ (förnybar) energi Stöd luftfartssektorn (se punkt 2. 1. 9: Andra mål) Utbildning och åtgärder för att bekämpa arbetslöshet (se punkt 14) Press och media Byggnation och offentliga arbeten Allmännyttiga elektricitet, telekommunikationer (avgiftsstruktur och finansiering) leverantörer av gas, vatten, (se punkt 10. 2), och företag såsom järnvägar II. Stödkategorier, stödformer och mål för stöden Stödkategorier förmån inkomstförlust för de offentliga Allt stöd utgör en kostnad eller en myndigheterna och en för mottagarna. Storleken på "stödinslaget", dvs. den slutliga ekonomiska förmån som det överförda nominella beloppet innebär, beror i hög grad på den form i vilken stödet ges. De stöd som ges bör därför indelas enligt stödform. För detta ändamål har fyra kategorier fastställts. Dessa betecknas med var sin bokstav, A, B, C och D, som följs av antingen siffran 1 eller siffran 2, som betecknar budgetstöd (dvs. stöd som betalas ur den centrala statliga budgeten) respektive skattelättnad (dvs. stöd som finansieras genom skattesystemet), och dessutom ett A om stödinslaget är känt. C1A syftar till exempel på stödinslaget (A) i ett mjukt lån (C1). 4. Kategori A (A1+A2) 4. 1. Den första kategorin (A) omfattar stöd som i sin helhet överförs till mottagaren. Med andra ord är stödinslaget lika stort som stödets nominella värde. Den första kategorin har ytterligare indelats i två grupper beroende på om stödet beviljats via budgeten (A1) eller via skatte- eller socialförsäkringssystemet (A2). 4. 2. Förteckning över stöd i kategori A1 och A2 - - - - Bidrag Räntesubventioner som betalas direkt till mottagaren Allmänna program för forskning och utveckling (se punkt 11) Skattekrediter och andra skattemässiga åtgärder där förmånen inte är knuten till en skatteskuld (på så sätt att om skattekrediten överskrider skatteskulden, återbetalas det överskjutande beloppet) 57 Skatterabatt, skattebefrielse och nedsatt ränta på skatteskuld, där förmånen är knuten till en skatteskuld Lättnader i fråga om sociala avgifter Bidragsekvivalenter såsom försäljning eller uthyrning av offentlig mark eller annan egendom under marknadspriset 5. Kategori B1 5. 1. Det är nödvändigt att ta ställning till om en finansiell överföring från de offentliga myndigheterna i form av andelar i eget kapital är ett stöd till mottagaren eller om det i sådana fall rör sig om att den offentliga sektorn deltar i kommersiell verksamhet och handlar som privat investerare under normala marknadsbetingelser. Även om olika former för sådant ägande kunde ha redovisats i den första kategorin har de därför slagits ihop till en särskild kategori (B1). Det stödinslag som ingår i sådant andelsägande redovisas under kategori B1A. 5. 2. Förteckning över stöd i kategori B1 - Varje form av andelsägande (inklusive konvertering av skulder) 6. Kategori C (C 1+C2) 6. 1. Den tredje kategorin (C) omfattar överföringar där stödinslaget är den ränta som sparas in av mottagaren under den tid då han förfogar över det överförda kapitalet. Den finansiella överföringen har formen av ett mjukt lån (C1) eller anstånd med skatten (C2). Stödinslagen (C1A/C2A) i denna kategori är mycket mindre än stödets nominella värde. 6. 2. Förteckning över stöd i kategori C1 eller C2 - - - - Mjuka lån (beviljande av nya lån) antingen från offentliga eller privata långivare (överföring av räntesubventioner hänförs till kategori A1) Vinstandelslån från offentliga eller privata långivare Förskott som skall återbetalas om åtgärden är framgångsrik Anstånd med skatten (reserver, fri eller degressiv avskrivning, osv. ) 7. Kategori D1 7. 1. Den sista kategorin (D1) omfattar garantier uttryckta i nominella garantibelopp. Stödinslagen (D1A) är normalt mycket lägre än de nominella beloppen, eftersom de motsvarar den förmån mottagaren får gratis eller till en lägre ränta än marknadsräntan om en premie betalas för att täcka risken. Om det emellertid uppstår förluster inom garantisystemet förs den totala förlusten, nettovärdet av betalda premier, in under D1A, eftersom det då kan anses röra sig om en slutgiltig överföring till 58 mottagaren. Dessa garantiers nominella belopp redovisas i D1 för att visa den eventuella skuldens storlek. 7. 2. Förteckning över stöd i kategori D1 - - Stöd som ingår i garantisystem (D1) Förluster till följd av garantisystem efter avdrag av betalda premier (D1A) 8. Beräkningen av det stödinsiag som ingår i de olika stödformerna visas i punkt 10. 6. 9. Mål för stöden 9. 1. Stödsystemen har indelats i 19 rubriker på grundval av deras branschvisa eller funktionella mål: 1. 1 1. 2 2. 2. 1 2. 1. 1 2. 1. 2 2. 1. 3 2. 1. 4 2. 1. 5 2. 1. 6 2. 1. 7 2. 1. 8 2. 1. 9 2. 2. 2 2. 2. 1 2. 2. 2 2. 2. 3 2. 2. 4. 1 2. 2. 4. 2 2. 2. 5 3. 3. 1 3. 2 Jordbruk Fiske Tillverkningsindustri/tjänster (Branschövergripande mål) Forskning och utveckling Miljövårdsinvesteringar Små och medelstora företag Handel Energibesparande åtgärder Allmänt investeringsstöd Bekämpning av arbetslösheten } se punkt 14 i Utbildningsstöd } denna bilaga Stöd till andra ändamål Tillverkningsindustri/tjänster (Enskilda branscher) Stål Varvsindustri Transport Kol (pågående produktion) Kol (annat stöd) Andra branscher Regionalt stöd Regioner enligt artikel 92. 3 a Andra regioner Punkt 3, "Regionalt stöd", är för Tysklands del indelad i tre underpunkter: stöd till regioner enligt artikel 92. 3 a, som innefattar de nya delstaterna, regioner enligt artikel 92. 3 c och slutligen det tidigare Västberlin och de områden som påverkats negativt av Tysklands delning (Zonenrand). 59 Inom kolbranschen görs en åtskillnad beroende på om stödet är knutet till pågående produktion eller inte (detta tar kommissionen ställning till i sitt årliga meddelande till rådet om finansiellt stöd i denna bransch). 9. 2. Förteckning över regioner som avses i artikel 92. 3 a)17 Medlemsstat Regioner Grekland Irland Portugal Österrike Tyskland Spanien } } hela landet } Burgenland Berlin (östra delan) Brandenburg Mecklenburg-Vorpommern Sachsen Sachsen-Anhalt Thuringen Galicien Asturien Kantabrien Castilla-Leon Castilla-La Mancha Extremadura Comunidad Valenciana Andalusien Murcia Ceuta och Melilla Kanarieöarna Frankrike De utomeuropeiska departementen Italien Campanien Syditalien Sicilien Sardinien Förenade kungariket Nordirland 17 EGT C 212, 12. 8. 1988, s. 2-10 med senare ändringar. 60 III. Uppgifter, källor och metoder som använts för bedömning av stödinslaget 10. Generellt är siffrorna baserade på faktiska utgifter faktiska inkomstförluster där det rör sig om skatteutgifter)18. Där detta inte varit möjligt har budgetanslag eller de belopp som avsatts i planeringsprogram använts efter samråd med berörda medlemsstater. Där inga siffror varit tillgängliga har, där inte annat sägs, tidigare uppgifter extrapolerats. (eller 10. 1. Alla siffror har sammanställts i nationella valutor och omräknats i ecu enligt den årliga genomsnittliga valutakursen, som EG:s statistikkontor (EUROSTAT) lämnat uppgift om. Följande statistiska uppgifter i undersökningen har tagits från Eurostats databas Newchronos. Några få uppgifter var inte tillgängliga och har därför kompletterats antingen med statistik från databasen Ameco, som förvaltas av kommissionens generaldirektorat II, eller med så goda uppskattningar som möjligt. -Bruttonationalprodukten (BNP) till marknadspriser -Bruttoförädlingsvärdet till marknadspriser - D en offentliga sektorns samlade utgifter -Statistiska uppgifter om sysselsättningen -Export av industriprodukter inom gemenskapen enligt punkt 5-8 i CTCI, version 3 10. 2. Kommissionens enheter har tillhandahållit uppgifter för sina olika sektorer enligt nedan beskrivna principer. Alla uppgifter har inte kontrollerats av medlemsstaterna eller av kommissionens enheter mot respektive lands budget. I fråga om jordbruk och fiske har de uppgifter använts som tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med det förfarande som fastställdes i resolutionen antagen av företrädarna för medlemsstaternas regeringar under rådets 306:e sammanträde den 20 oktober 1974. I fråga om jordbruk har emellertid inga uppgifter alls lämnats av Spanien, Finland, Irland, Italien, Luxemburg, Sverige och Österrike för den tid som omfattas av översikten. Dessutom var för Greklands och Frankrikes del statistik tillgänglig endast fram till 1992, för Portugals del fram till 1993 och för Danmarks, Tysklands och Förenade kungarikets del fram till 1995. I summan av de budgetutgifter som tas upp i förteckningen har följande utelämnats: stöd till forskning, jordförbättring (dränering), åtgärder för social trygghet som gäller hela sektorn, skattelättnader för inkomstskatt, selektivt regionalt finansiellt bistånd. 18 Observera att de årliga utgifterna (åtagandena) inte alltid är identiska med de årliga budgetanslagen för ett stödprogram. 61 Statistiken omfattar följande: bidrag, skattelättnader, stöd som finansieras och ett antal med naturaförmåner som tillhandahålls av staten (t. ex. utbildning). skatteliknande avgifter, räntesubventioner I fiskesektorn var uppgifter från Tyskland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Finland, Sverige och Förenade kungariket tillgängliga för 1995 och 1996. Lån och garantier har inte tagits med där stödinslaget är inte möjligt att mäta. I fråga om kol är uppgifterna de som tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med beslut nr 528/76/EKSG, 2064/86/EKSG och 3632/93/EKSG som är sammanfattade i kommissionens årliga meddelande till rådet om stöd inom denna bransch19. Nya tillskott av kapital som kan utgöra stöd har inte tagits med i denna statistik. Offentliga företags kontrakt för kolupphandling (t. ex. för elproduktion) som kan innehålla stödinslag om priset överstiger världsmarknadspriset har inte redovisats. I fråga om transporter (järnväg) är uppgifterna de som tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med rådets förordning nr 1107/70. Dessutom redovisas på annan plats de stöd som beviljats för järnvägstransporter i förordning enlighet med rådets förordning 1191/69 ändrad genom 1893/91 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt och rådets för införande av enhetliga järnvägsföretagens redovisning på grund av särskilda ekonomiska belastningar på järnvägsföretagen. förordning 1192/69 om regler I fråga om andra transportslag (utom luftfart) är statistiken till följd av bristfälliga uppgifter ofullständig och inte redovisats. Särskilt gäller detta stöd till lokala transporter. fragmentarisk och har 10. 3^ Tillverkningsindustrin I fråga om stöd till tillverkningsindustrin har uppgifterna i allmänhet tagits ur anmälningar enligt artikel 93 och ur information som lämnats inom ramen för det förfarande för standardiserad årsredovisning som föreskrivs i kommissionens skrivelse till medlemsstaterna av den 22 februari 1994 respektive i den omarbetade skrivelsen till medlemsstaterna av den 2 augusti 1995. Uppgifterna kontrolleras dessutom mot nationella publikationer om beviljande av stöd, nationalräkenskaper, budgetförslag och andra tillgängliga källor. 10. 4. Stål De uppgifter som ingår i utredningen är tagna ur de uppföljningsrapporter om stöd för stålproduktionen som av kommissionen utarbetats för rådet. Talen visar de stödbelopp som betalats till företag. 19 Dessa uppgifter har indelats i stöd för pågående produktion och sådana som inte hänför sig till pågående produktion (dvs. socialförsäkring för gruvarbetare och stöd för att täcka övertagna förpliktelser). Sedan 1994 ingår emellertid inte uppgifter om sociala förmåner i kommissionens årliga meddelande om stöd i denna bransch. 62 10. 5. Skatteutgifter I fråga om skatteutgifter har OECD:s definition tagits som utgångspunkt. OECD definierar en skatteutgift som ett avsteg från det allmänt gällande skattesystemet, vilket innebär att vissa slags verksamheter eller grupper av skattebetalare ges en mera förmånlig behandling. betraktas vissa skattelättnader Följaktligen utvecklingsområden, dvs. endast en del av skattemyndighetens uppbördsområde, skattesatsstrukturen betraktas som en integrerande del av det allmänt gällande skattesystemet. som skatteutgifter, medan beviljas som I vissa fall befinner sig emellertid sådana avvikelser från det allmänna systemet på gränsen mellan stöd som avses i artikel 92. 1 i EG-fördraget och allmänna åtgärder. Ytterligare insatser måste göras för att belysa denna "gråzon". 10. 6. Metoder för bedömning av stödinslaget 10. 6. 1. För att kunna analysera de olika stödformerna på fullt jämförbara grunder måste man reducera dem till deras gemensamma nämnare, nämligen inslaget av statligt stöd. I detta syfte har de metoder som för närvarande används av kommissionen vid dess kontroll av statligt stöd tillämpats. Dessa metoder ingår alla i kommissionens officiella politik och har diskuterats på teknisk nivå med medlemsstaterna. 10. 6. 2. Den grundläggande metoden vid bedömning av stödinslaget är den allmänna av som senaste nettobidragsekvivalenten uppdaterade versionen återfinns i bilagan till kommissionens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål, EGT C 74, 10. 3. 1998). vid vid statliga stödåtgärder beräkning (den värderingsmetod används Ett beviljat stöd kan givetvis påverka vissa mottagares skattskyldighet. Beaktas emellertid de avdrag och skattesänkningar som kan yrkas på vinstskatten och till följd av förluster i vissa företag, är den effektiva skattesatsen för företag i allmänhet mycket lägre än den teoretiska maximala skattesatsen. Därför anses de resultat som erhållits utan att skatten beaktats ligga närmare verkligheten än om den teoretiska maximala skattesatsen hade använts. Den gemensamma nämnaren är följaktligen bidragsekvivalenten och inte nettobidragsekvivalenten. Metod för värdering av olika former av stöd 10. 6. 3. Kategori A - bidrag, befrielse från skyldighet att betala skatt eller sociala avgifter osv. Inga uträkningar av stödinslaget behövs därför att denna grupp omfattar 63 former av stödåtgärder som kan anses utgöra bidrag eller alla bidragsekvivalenter. 10. 6. 4. Kategori B - andel av eget kapital (inklusive konvertering av skulder). investerare inte skulle göra en sådan I linje med kommissionens fastlagda politik utgör sådana stödåtgärder som agerar under normala stöd om en privat marknadsbetingelser investering. Se kommissionens meddelande om tillämpning av artiklarna 92 och 93 i EG- fördraget och av artikel 5 i kommissionens direktiv 80/723/EEG på offentliga företag inom tillverkningsindustrin (EGT C 307, 13. 11. 1993, s. 3)20. Denna metod grundar sig på beräkning av den fördel mottagaren har av stödåtgärden. I de fall där stödinslaget varken fastställs i kommissionens beslut eller framgår av uppgifterna från medlemsstaten anses det utgöra 15 % av den samlade andelen. Stödinslaget har endast i några få fall beräknats på detta sätt, varför beräkningsmetoden inte märkbart påverkar resultaten. 10. 6. 5. Kategori C - mjuka lån och anstånd med skatt. I överensstämmelse med den generella värderingsmetoden diskonteras förmåner som under en viss tidsperiod beviljats ett företag i form av mjuka lån och anstånd med skatt till nuvarande värde. Som diskonteringsränta används en "referensränta", nämligen den ränta till vilken företag beviljas lån under normala marknadsbetingelser. Den fastställda referensräntan i var och en av medlemsstaterna har formellt godkänts av kommissionen (se den generella värderingsmetoden, punkt 14). Stödinslaget i ett mjukt lån under ett visst år är följaktligen skillnaden mellan referensräntan och den ränta till vilken staten beviljar lånet, multiplicerad med lånets värde. Stödinslagen (C1A/C2A) i denna kategori är mycket lägre än stödens kapitalvärde. Från och med 1995 anses 15%, i stället för som tidigare 33 %, av det samlade belopp som lånats ut av staten utgöra stödinslag i lämna uppgifter om de stödinslagen. Denna justering nedåt förklaras av att stödinslaget ligger på en allmänt lägre nivå till följd av iägre räntor i medlemsstaterna jämfört med tidigare översiktsperioder. Stödinslaget har endast i några få fall beräknats på detta sätt, varför beräkningsmetoden inte märkbart påverkar resultaten. fall där en medlemsstat underlåter att För vinstandelslån beräknades nettokostnaden som skillnaden mellan den effektiva avkastning som staten fick på dessa lån och referensräntan. I fråga om förskott som kan återbetalas anses stödinslaget utgöra 90 % i de fall där en medlemsstat inte uppger hur stor andel av förskotten som återbetalas, eftersom det har visat sig att den genomsnittliga andelen 20 Se även "Tillämpning av artiklarna 92 och 93 EEG på offentliga myndigheters kapitalinnehav", bull. EG 9-1984, samt "The Measurement of the Aid Element of State Acquisitions of Company Capital", dok. IV/45/87, serien Evolution of Concentration and Competition, arbetsdokument 87. 64 återbetalda förskott är mycket låg. Då stödelementet fastställs i ett beslut från kommissionen, används det beloppet. 10. 6. 6. Kategori D - belopp som omfattas av garantisystem. I fråga om vanliga lånegarantier beräknas stöd inslaget som den fördel mottagaren har av garantisystemet. Stödinslaget (D1A) är mycket lägre än garantins kapitalvärde. Då det saknas uppgifter tas statens förluster som approximativt värde för stödinslaget. Från och med 1995 antas stödelementet uppgå till 10 % av garantins kapitalvärde21 i de fall där en medlemsstat endast tillhandahåller uppgifter om garantins kapitalvärde, inte om garantisystemets årliga nettoresultat. Stödinslaget har men endast i några få fall beräknats på detta sätt, varför beräkningsmetoden inte märkbart påverkar resultaten. I fråga om lån som beviljas inom ramen för system för valutakursgarantier, beräknas stödinslaget som om lånet var ett mjukt lån i en valuta som är garanterad mot förändringar i valutakursen. Stödinslaget är skillnaden mellan referensräntan för den valuta som omfattas av garantin och den räntesats till vilken lånet beviljas, efter avräkning av eventuell avgift för garantin. Denna beräkning grundar sig alltså på den fördel mottagaren har av garantisystemet. 10. 7. Fastän uppgifter för lån eller garantier från statliga kreditinstitut redovisats i de fall då de anses utgöra stöd, är det svårare att identifiera och kvantifiera sådana stödåtgärder än andra former av stöd, därför att de är mindre öppna till sin karaktär. För undvikande av orättvis diskriminering i form av olika behandling av stöd inom dessa områden måste fler insatser göras för att identifiera och kvantifiera dessa stöd. 21 Procentandelen bygger på en motsvarande överenskommelse mellan medlemsstaterna för varvs industrin. 65 IV. Särskilda problem 11. Forskning och utveckling (FoU) 11. 1. FoU-program Uppgifter om statliga bidrag till externa FoU-program för statliga eller privata företag redovisas i punkt A1A22. Med tanke på de anlitade källornas generella karaktär har det inte alltid varit möjligt att utesluta vissa inslag av offentlig upphandling ur de externa utgifterna (t. ex. FoU- kontrakt). Då endast direkta bidrag till forskning och utveckling redovisats anses siffrorna för FoU vara för låga (FoU-kontrakt och offentlig forskning (se 11. 2 och 11. 3 nedan) har utelämnats därför att det inte varit möjligt att exakt ange stödinslaget i sådana stödåtgärder. 11. 2. FoU-kontrakt Uppgifter som gäller kontrakt för forskning och utveckling har inte tagits med i statistiken, emedan stödinslaget för närvarande ofta är omöjligt att ange. Dessutom tillåter inte källorna att kontrakt för forskning och utveckling för militära ändamål redovisas för sig, eller att det görs utvärderingar av dessa kontrakts marknadseffekter23. 11. 3. Offentlig forskning Inga uppgifter redovisas för stödinslag som ingår i internt stöd till statliga eller offentliga forskningsinstitut eller till forskning som utförs av högre läroinrättningar. Offentlig finansiering av FoU som bedrivs av offentliga och läroinrättningar eller av offentliga forskningsinstitut omfattas normalt inte av artikel 92. 1 i EG-fördråget. 24 icke-kommersiella högre 11. 4. Kärnenergi Medlemsstaterna ger stöd till kärnenergisektorn genom sina offentliga företag eller genom sin finansiering av forskning och utveckling (huvudsakligen i form av FoU-kontrakt och offentlig forskning). Endast en del av denna direkta finansiering kunde tas med i uppgifterna för forskning och utveckling (2. 1. 1). Uppgifterna för kärnenergi som ingår i FoU- statistiken kan mycket väl vara för låga. I FoU-statistiken har FoU-kontrakt och statsfinansierad forskning utelämnats, då det är svårt att kvantifiera stödinslaget i sådana åtgärder. 22 23 24 Degressiv avskrivning av utrustning för forskning och utveckling betraktas inte som stöd. Se punkt 2. 5 i gemenskapens rambestämmelser om stöd til! forskning och utveckling, EGT C 45, 17. 2. 1996. Se punkt 2. 4 i gemenskapens rambestämmelser om stöd till forskning och utveckling. 66 12. Transport i Luxemburg Uppgifterna för transport är relativt sett högre i Luxemburg än i andra medlemsstater, vilket huvudsakligen beror på de särskilt höga kostnaderna för pensioner till före detta jämvägsanställda. Inga närmare detaljer är tillgängliga. 13. Turism, jordbruk och livsmedelsindustri Eftersom den information som erhållits om dessa två branscher är bristfällig är det troligt att de uppgifter som ingår i studien är ofullständiga. 14. Utbildning och arbetslöshet Det är inte alltid uppenbart om vissa skatteåtgärder eller åtgärder som gäller den sociala tryggheten utgör stöd eller om de ingår i skattesystemet eller socialförsäkringssystemet som en integrerande del av dessa. Dessutom har de olika medlemsstaterna stimulansåtgärder för att främja eller underlätta den allmänna utbildningen eller sysselsättningen för vissa socialt missgynnade grupper av arbetstagare. I den utsträckning dessa åtgärder inte är knutna till vissa näringar och är tillgängliga i hela samhället, och de facto genuint ingår i det allmänna systemet av sysselsättningsåtgärder, skall de inte anses utgöra statligt stöd. Även om kommissionen och sysselsättningsprogram som statliga stöd, har inte alla medlemsstaters åtgärder på dessa områden granskats i detalj. Då det är mycket svårt att dra en gräns mellan sysselsättningsstöd - särskilt sådant som är avsett för utbildning - och allmänna åtgärder, i syfte att presentera siffror som är jämförbara för de olika medlemsstaterna, har inga utbildnings- och sysselsättningsåtgärder analyserats i denna rapport. utbildnings- betraktat antal har ett 15. De tre nya medlemsstaternas anslutning under översiktsperioden När medlemsstaterna jämförs med varandra koncentreras analysen av stödbeloppen av ovannämnda skäl till årsgenomsnitten för treårsperioden 1994-96. Eftersom de tre nya medlemsstaterna anslöts så sent som 1995, finns siffror för dessa länder endast tillgängliga för 1995 och 1996. I tabellerna redovisas därför dessa länders årsgenomsnitt för 1995 och 1996 som årsgenomsnittet för treårsperioden 1994-96. 67. i Z BILAGA II STATISTIKBILAGA Den metodik som använts för framtagning av tabellerna redovisas i den tekniska bilagan. Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Årliga stödbelopp 1992-1996 i löpande priser och nationella valutor. Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin. Ärliga stödbelopp 1992-1996 i löpande priser och ecu. Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna. Årliga genomsnitt 1994-1996 i ecu. Figur A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin och gemenskapens social- och regionalfonder. Årliga genomsnitt 1994-1996 per anställd i ecu. Tabeller A4/1-15 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 per medlemsstat (EUR 15). 69 Tabell A1 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser 1992-1996 Miljoner i nationell valuta 1992 1993 1994 1995 1996 0,00 0,00 0,00 6 515,48 5 239,22 25 176,37 33 401,28 43 252,04 39 572,04 50 178,02 2 604,90 4 440. 55 4 377,04 4 903,38 5 489,77 29 501,46 38 145,72 38 803,33 29 548,24 24 612,29 282 609,57 131 376,92 105 256,25 263 163,64 243 859,26 135 610,43 215 538,16 240 391,09 339 902,85 449 050,07 0,00 0,00 0,00 2 287,91 1 905,08 32 438,84 34 121,64 26 615,98 22 000,65 24 461,03 157,32 169,30 145,89 159,90 221,15 19 061,76 22 316,42 19 139,58 23 135,24 20 109,41 Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg 2 533,70 1 669,10 1 678,50 1 829,79 1 815,47 Nederländerna 1 426,23 1 371,57 1 407,29 1 517,34 1 389,66 Portugal Sverige. 57 029,17 74 759,41 115 855,07 54 728,23 49 716,05 0,00 0,00 0,00 2 895,78 3 070,11 Förenade kungariket 1461,89 895,77 1 029,07 1 233,70 1 516,38 EUR 15 38 591,06 36 705,27 EUR 12 37 595,51 42 736,85 40 542,15 37 385,71 35 627,84 Gamla delstater Nya delstater 9 820,84 19 680,62 7 040,21 31 105,51 6 071,91 32 731,42 5 827,60 23 720,64 5 975,71 18 636,58 70 Tabell A2 Statligt stöd till tillverkningsindustrin i löpande priser (ecu) 1992-1996 Miljoner ecu 1992 1993 1994 1995 1996 0. 00 605,30 333,57 0,00 0,00 494,26 389,98 825,31 1 090,67 1 026,46 1 276,84 584,78 580,26 669,13 745,96 14 602,44 19 699,40 20 162,60 15 769,58 12 889,12 1 144,26 489,18 365,44 868,56 798,11 1 023. 27 1 445,36 1 512,66 2 085,29 2 793,50 0,00 0,00 0,00 400,79 326,87 4 736,71 5 143,70 4 043,38 3 371,72 3 767,29 206,80 211,64 183,83 196,07 278,72 11 947,05 12 120,39 9 994,24 10 860,90 10 265,35 60,92 626,96 326,41 0,00 41,24 630,55 396,88 0,00 42,33 652,05 588,41 0,00 47,46 722,92 279,08 310,31 46,20 649,45 253,96 360,56 Österrike Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Finland Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Sverige Förenade kungariket 1 981,82 1 148,44 1 326,28 1 488,55 1 863,33 EUR 15 38 591,06 36 705,27 EUR 12 37 595,51 42 736,85 40 542,15 37 385,71 35 627,84 71 Tabell A3 Statligt stöd till de nya tyska delstaterna - årliga genomsnitt 1994-1996 Bidrag Skattebefrielse Andelar i eget kapital Mjuka lån Anstånd med skatt Garantier Miljoner ecu I procent I procent av det totala stödet 7 373,1 1 964,0 0,0 3418,1 0,0 691,9 54,8 14,6 0,0 25,4 0,0 5,2 44,3 11,8 0,0 20,5 0,0 4,2 TOTALT 13 447,1 100,0 80,8 Under 1994-1996 beviljades totalt ett genomsnittligt stöd på 13 497 miljoner ecu per år till de nya delstaterna, inklusive stöd från Treuhand. Detta motsvarar 81 % av allt stöd till tillverkningsindustrin i Tyskland, ökningen i det totala stödet i Tyskland till följd av stöd som beviljats till de nya delstaterna uppvägs delvis genom minskat stöd till Berlin och till de områden som påverkats negativt av Tysklands delning (Zonenrand). 72 Figur A1 Stöd till tillverkningsindustrin och gemenskapsfonder per anställd Genomsnittsbelopp 1994-1996 AU B DK D GR E FIN F IRL I L NL P S UK EUR 15 Regional-och socialfbnden per anställd Dstöd till tillverkningsindustrin per anställd 73 Tabell A4/2 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 BRANSCH/INRIKTNING 1. 1. Jordbruk* 1. 2. Fiske A1A 168. 5 1. 9 A2A 0,0 0,0 STÖDFORMER C1A B1A C2A D1A TOTALT STÖD I procent 0,0 0,0 0. 0 0,0 0,0 0,0 TOTALT 168,5 1,9 0,0 0,0 Miljoner ecu Tillverkningsind. TOTALT I procent 0. 1 - - BELGIEN 2. 1. Tiiiverkningsind. /tjänster: branschövergr. 420,7 111,6 14,1 34,3 0,0 47,1 527,8 19. 4 527,8 46,0 mål 2. 1. 1. Forskning och utveckling 2. 1. 2. Miljövårdsinvesteringar 2. 1. 3. Små och medelstora företag 2. 1. 4. Handel 2. 1. 5. Energibesparande åtgärder 2. 1. 6. Allmänt investeringsstöd 2. 1. 7. Bekämpning av arbetslösheten 2. 1. 8. Utbildningsstöd 2. 1. 9. Stöd till andra ändamål 2. 2. Tiiiverkningsind. /tjänster: enskilda branscher 2. 2. 1. Stål 2. 2. 2 Varvsindustri 2. 2. 3. Transport varav förordningar 1191/69 och 1192/89 varav luftfart 2. 2. 4. 1. Kol: stöd till pågående produktion 2 2 4,2. Kol: annat stöd 2. 2. 5. Andra branscher 2. 2. 6. Finansiella tjänster 3. Regionalt stöd 3. 1. Regioner enligt artikel 92. 3 c 3. 2. Regioner enligt artikel 92. 3 a 82,8 5,4 230,3 2,0 0,2 0,0 0,0 0,0 0,0 1 613,9 3,4 28,0 1569,9 590,0 0,0 0,0 0,0 12,7 0,0 259,6 259,6 0,0 0,2 0,0 1. 4 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 110,0 288,7 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 288,7 0,0 6,1 6,1 0,0 0,0 0,0 0,0 0. 0 0,0 0,0 0,0 0,0 14,1 0,4 0,0 0,0 0,2 0,0 0,2 0,0 0,0 0,3 0,0 0,0 0,0 0,0 32,1 0,0 0,6 1. 3 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0,4 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,2 0,2 0,0 TOTALT I procent TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT I procent 2 196,1 80. 7 624,4 54,4 406,4 14,9 406,4 35,4 14,5 0. 5 14,3 1,2 34,5 1. 3 34,5 3,0 0,0 0. 0 0. 0 0,0 o. o 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 4,5 4,5 0,0 4,5 0,2 4,5 0,4 115,0 5. 4 238,5 44,2 0,2 0,0 0. 0 0. 0 124,5 1903,2 3,4 28,0 1570,0 590,0 0,2 0,0 0,0 301,8 0,0 287,7 287,7 0,0 2 720,6 0,0 0,0 6,3 40,8 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 17,4 17,4 0,0 64,6 2. 4 64. 6 5,6 4,1 0,2 8,8 1. 6 0,0 0. 0 0,0 0,0 4,6 70,0 0,1 1. 0 56,6 21,3 0,0 0,0 0,0 11,1 0,0 10,6 10,6 0,0 115,0 5. 4 238,5 44. 2 0. 2 0. 0 0. 0 0,0 124,5 333,2 3. 4 28,0 9,6 0. 4 20,8 3. 7 0. 0 0. 0 0. 0 0,0 10,8 29. 0 0. 3 2,3 301,8 0,0 287,7 287,7 0,0 26,3 0,0 25,0 25,0 0,0 100. 0 1 148,7 100,0 Statligt jordbruksstöd redovisas endast i informationssyfte och ingår inte i uppgifter om totalt stöd. 75 r^ It* t-- O C"> (N m CN vo ^O O <r\ —« ki ^ - k) (S r Tabell A4/11 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 BRANSCH/INRIKTNING 1. 1. Jordbruk 1. 2. Fiske A1A l. u. 0,0 2. 1. Tiiiverkningsind. /tjänster: branschövergr. 13,5 mål 2. 1. 1. Forskning och utveckling 2. 1. 2. Miljövårdsinvesteringar 2. 1. 3. Små och medelstora företag 2. 1. 4. Handel 2. 1. 5. Energibesparande åtgärder 2. 1. 6. Allmänt investeringsstöd 2. 1. 7. Bekämpning av arbetslösheten 2. 1. 8. Utbildningsstöd 2. 1. 9. Stöd till andra ändamål 2. 2. Tiiiverkningsind. /tjänster: enskilda branscher 2. 2. 1. Stål 2. 2. 2 Varvsindustri 2. 2. 3. Transport varav förordningar 1191/69 och 1192/69 varav luftfart 2. 2. 4. 1. Kol: stöd till pågående produktion 2. 2. 4. 2. Kol: annat stöd 2. 2. 5. Andra branscher 2. 2. 6. Finansiella tjänster 3. Regionalt stöd 3. 1. Regioner enligt artikel 92. 3 c 3. 2. Regioner enligt artikel 92. 3 a TOTALT I procent TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT I procent 2,8 2,3 8,2 0,3 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 86,1 0,7 0,0 85,4 84,5 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 28,2 28,2 0,0 127,9 97,4 42,5 92,5 LUXEMBURG STÖDFORMER C1A B1A l. u. l. u. A2A l. u. TOTALT STÖD C2A l. u. D1A l. u. TOTALT l. u. I procent 0. 0 0,0 0. 0 Miljoner ecu Tillverkningsind. TOTALT I procent - - 0,0 1,7 0,2 0,0 1,4 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1,7 1,3 1,7 3. 6 0,0 0,0 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 0,0 0. 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1,8 1,8 0,0 1,8 1,4 1,8 3,9 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 o. o 0,0 0,0 84 15,2 11,6 15,2 33,1 3,0 2,3 9,5 0,3 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 86,1 0,7 0,0 85,4 84,5 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 30,0 30,0 0,0 2,3 1,8 7,3 0,3 0,0 0. 0 0,0 0,0 0,0 65,6 0,5 0,0 65. 0 64,3 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 22,9 22,9 0,0 131,4 100,0 3,0 2,3 9,5 0,3 0. 0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,7 0,7 0,0 6,5 5,1 20,7 0,7 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 1,6 1,4 0,0 0,1 0,0 30,0 30,0 0,0 0,2 0,0 65,3 65,3 0,0 46,0 100,0 r i É Tabell A4/13 Totalt statligt stöd - årliga genomsnitt 1994-1996 PORTUGAL BRANSCH/INRIKTNING 1. 1. Jordbruk 1. 2. Fiske 2. 1. Tiiiverkningsind. /tjänster: branschövergr. mål 2. 1. 1. Forskning och utveckling 2. 1. 2. Miljövårdsinvesteringar 2. 1. 3. Små och medelstora företag 2. 1. 4. Handel 2. 1. 5. Energibesparande åtgärder 2. 1. 6. Allmänt investeringsstöd 2. 1. 7. Bekämpning av arbetslösheten 2. 1. 8. Utbildningsstöd 2. 1. 9. Stöd till andra ändamål 2. 2. Tiiiverkningsind. /tjänster: enskilda branscher 2. 2. 1. Stål 2. 2. 2 Varvsindustri 2. 2. 3. Transport varav förordningar 1191/69 och 1192/69 varav luftfart 2. 2. 4. 1. Kol: stöd till pågående produktion 2. 2. 4. 2. Kol: annat stöd 2. 2. 5. Andra branscher 2. 2. 6. Finansiella tjänster 3. Regionalt stöd 3. 1. Regioner enligt artikel 92. 3 c 3. 2. Regioner enligt artikel 92. 3 a TOTALT I procent TILLVERKNINGSINDUSTRI TOTALT I procent A1A l. u. A2A l. u. STÖDFORMER B1A C1A l. u. i. u. C2A l. u. 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,1 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 5,9 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 5,9 0,0 0,5 0,0 0,5 6,5 0,9 6,5 1,7 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 3,8 0,0 0,0 90,1 12,7 0,0 0,3 0,5 7,3 0,0 0,0 0,0 69,2 284,9 111,0 15,3 89,4 70,7 0,0 0,6 1,9 66,7 0,0 30,9 0,0 30,9 409,7 56,9 313,9 82,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 2,0 2,2 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,2 2,0 30,3 0,0 30,3 32,5 4,5 30,4 8,0 0,5 0,5 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 239,8 0,0 0,0 239,8 0,0 239,8 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 240,3 33,4 0,5 0,1 86 TOTAL1 TOTALT l. u. 3,8 r S T ÖD 1 procent 0,0 0,5 D1A l. u. 0,0 Miljoner ecu Tillverkningsind. TOTALT 1 procent - - 0,0 90,7 12,6 90,7 23,7 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 0,0 30,7 0,0 30,7 30,7 4,3 30,7 8,3 13,2 0,0 0,3 0,6 7,3 0,0 0,0 0,0 71,2 521,1 111,0 15,3 329,8 70,7 239,8 0,6 1,9 72,8 0,0 92,4 0,0 92,4 719,7 1,8 0,0 0,0 0,1 1,0 0,0 0,0 0,0 9,6 74,0 15,4 2,1 45,8 9,8 33,3 0,1 0,3 10,1 0,0 12,8 0,0 12,8 100,0 13,2 0,0 0,3 0,6 7,3 0,0 0,0 0,0 69,2 187,3 111,0 15,3 72,8 0,0 92,4 0,0 92,4 3,5 0,0 0,1 0,2 1,9 0,0 0,0 0,0 18,1 52,1 29,0 4,0 19,0 24,2 0,0 24,2 382,0 100,0 -A —I BILAGA III GEMENSKAPENS FONDER OCH INSTRUMENT 87 I. Gemenskapens fonder, instrument och program finansieringsorganet Nedan ges en kortfattad beskrivning av gemenskapens viktigaste fonder, instrument och program. Noteras bör att för sammanhållning och sammanhållningsfonden grundades i april 1993 respektive maj 1994. I juli 1993 genomfördes den andra strukturfondsreformen (utvecklingssektionen vid EUGFJ, ERUF, socialfonden, FFU), genom vilken de grundläggande principerna bakom den första reformen år 1988 bekräftades och ett antal förbättringar i verksamheten infördes. Ytterligare en nyhet som grundade sig på de slutsatser som antogs av Europeiska rådet i Edinburgh var att de medel från strukturfonderna som anslås till de fyra medlemsstater som är berättigade till stöd från sammanhållningsfonden (Grekland, Spanien, Irland och Portugal) skall fördubblas realt mellan 1992 och 1999 och att de medel som ställs till strukturfondernas förfogande under perioden 1994-99 kommer att uppgå till 141 471 miljoner ecu (enligt 1992 års prisnivå). Ett nytt instrument infördes även i och med att FFU grundandes år 1994 för omstrukturering av fiskesektorn. Det fjärde ramprogrammet för FoTU (forskning och teknisk utveckling) antogs i april 1994 innefattar för perioden 1994-1998. Detta nya ramprogram gemenskapens hela forsknings- och utvecklingsverksamhet. Programmets budget omfattar 13,1 miljarder ecu. Programmet har renodlats så att det koncentrerar sig på tre viktiga huvudmål, nämligen - - - att utveckla en hög kvalitet på det vetenskapliga och tekniska området i Europa, i syfte att kunna svara mot industrins behov och förbättra livskvalitén i medlemsstaterna, att främja samarbete och förbättra samordningen och tillvara tagandet av resultaten av forskningen i gemenskapen, att främja forskning som bedöms nödvändig för gemenskapens politik i övrigt. EUGFJ, garantisektionen Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett allmänt system för marknadsstöd som grundar sig på externt skydd och interna stödåtgärder. Den är på så sätt jämförbar med importkvoter och tullavgifter, system som leder till överföring av medel mellan olika sektorer, utan att direkt stöd tillgrips. En stor del av utgifterna i EUGFJ:s garantisektion används för detta slags stödsystem och kan därför inte anses jämförbara med utgifter till stöd. Det är dessutom inte särskilt meningsfullt att fördela utgifterna på de olika medlemsstaterna i detta fall, därför att den som slutligen gynnas av dem kanske inte alls befinner sig i den medlemsstat som utgiften ursprungligen härrör från. Omkring 35% av utgifterna beviljas i form av prisersättningsstöd som betalas till dem som tillverkar och förädlar produkterna. 88 EUGFJ, utvecklingssektionen EUGFJ. s utvecklingssektion ingriper genom att samfinansiera strukturåtgärder inom ramen för program som upprättats i samarbete med medlemsstaterna och de regionala myndigheterna för att - - - - stärka och omstrukturera jordbruks- och skogsbruksverksamhet, bland annat vad gäller förädling och saluföring av produkter, kompensera för naturliga olägenheters inverkan på jordbruket, ställa om verksamhet för jordbrukare, jordbruksproduktionen och utveckla kompletterande utveckla det sociala nätet naturresurserna. i landsbygdsområden och bevara I de områden som berörs av mål 1 och 5b syftar den samfinansierade verksamheten framför allt till - - - - - - - - - omställning, diversifiering och anpassning av jordbruksproduktionen, främjande av och investeringar till stöd för kvalitetsprodukter från lokala eller regionala jordbruk eller skogsbruk och varumärkning av dessa produkter, utveckling av landsbygdens struktur och infrastruktur, åtgärder som syftar till diversifiering, särskilt för att göra det möjligt för jordbrukare att utveckla flera verksamheter, förnyelse och utveckling av byar liksom skydd och bevarande av landsbygdens natur- och kulturarv, uppmuntran av investeringar i turism och hantverk, införande av hjälpmedel för skydd mot naturkatastrofer (särskilt i regioner enligt mål 1) och återuppbyggnad av jordbruk eller skogsbruk som skadats genom naturkatastrofer, bevattning, miljöskydd och återställande av landskapet, tillvaratagande av skogsregioner, utveckling jordbrukets och yrkesutbildning inom dessa regioner. av skogsbrukets utbredning och FFU Strukturstöd för fiskenäringen beviljades för första gången redan 1971, det år då det togs beslut om att använda medel ur Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utvecklingssektionen, för att stödja tillverkning och modernisering av fiskefartyg för kust- och högsjöfart samt 89 förädling och marknadsföring av fisk. År 1978 ersattes de ursprungliga reglerna med ett antal tillfälliga åtgärder som skulle vidtas årligen och omfatta ett bredare område, bland annat stöd till omstrukturering av kustflottan och utveckling av havsbruket. År 1983 infördes ett system med fleråriga program. Det grundade sig på bestämmelser enligt vilka stöd kunde beviljas för omstrukturering av industrin och omställning av fiskerinäringen. Då det visade sig att dessa åtgärder behövde intensifieras, antogs år 1986 omfattande bestämmelser om strukturåtgärder till förmån för fiskeflottan och havsodlingen inom ramen för ett och samma regelverk. De bestämmelser som syftar till att främja förädlingen och marknadsföringen av fiskeprodukter har ett annat ursprung. De utarbetades i samband med utvecklingen av strukturpolitiken förädling och marknadsföring av för jordbruksprodukter. Länge innefattades bestämmelserna om stöd till förädling och marknadsföring av produkter av båda slagen i en och samma förordning. För att säkerställa att de speciella behoven inom fiskesektorn skulle beaktas gjordes 1989 en uppdelning av bestämmelserna. Sedan dess gäller för stöd till förädling och marknadsföring av fiskeprodukter egna regler, som integrerats i gemenskapens strukturfondspolitik. År 1993 omarbetades den gemensamma fiskeripolitikens struktur varvid tre viktiga förändringar infördes. Genom dessa förbättrades samordningen av de olika delarna av fiskeripolitiken, den indelning som skilt den gemensamma fiskeripolitiken från gemenskapens övriga verksamhet avskaffades och hänsyn togs till förändringar som påverkat denna sektor. Strukturåtgärderna i den i gemenskapens system med gemensamma strukturfonderna när dessa reformerades 1993. Slutligen omorganiserades de olika tillgängliga medlen i en enda fond som går under benämningen Fonden för fiskets utveckling (FFU). fiskeripolitiken integrerades Socialfonden Syftet med socialfonden är att förbättra möjligheterna till sysselsättning för ungdomar (under 25 år) och för andra grupper som anses stå i behov av stöd (långvarigt arbetslösa, funktionshindrade, migrerande arbetstagare och andra socialt missgynnade grupper). Fonden bidrar därför till finansieringen av verksamhet som bedrivs i offentlig eller privat regi inom följande områden: - - - - Förebyggande av långvarig arbetslöshet Yrkesutbildning Teknisk rådgivning som syftar till att skapa arbetstillfällen Underlättande av arbetstagares anpassning till industriella förändringar och förändringar i produktionssystemet Alla ansökningar om bistånd görs genom medlemsstaternas förmedling. Pengar från socialfonden utbetalas inte branschvis utan branschövergripande, varför en extrapolering som skulle motsvara stödbegreppet såsom det definieras i artikel 92 i EG-fördraget inte är möjlig. 90 Regionalfonden Syftet med Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) är att minska skillnaderna inom gemenskapen genom att ge finansiellt stöd till mottagare i följande områden: - - - - Regioner som utvecklas långsammare (mål 1) Industriregioner på tillbakagång (mål 2) Sårbara landsbygdsområden (mål 5b) Utveckling av regioner med ytterst låg folktäthet (mål 6) Detta stöd riktas framför allt till infrastrukturen, mänskliga resurser och investeringar i produktionen. i allmänhet från ERUF Då stöd inte betalas ut branschvis utan branschövergripande, är det inte alltid möjligt att avgöra vilken del av utgifterna som motsvarar begreppet statligt stöd enligt artikel 92 i EG-fördraget. I stället har därför uppgifter som hänför sig till industrin och tjänstesektorn samt den ekonomiska utvecklingen använts, och de uppgifter som erhållits på detta sätt ger endast en ungefärlig uppfattning om omfattningen av stöd från ERUF. Finansieringsorganet för sammanhållning - sammanhållningsfonden införts i Maastrichtfördraget, Sedan principen om sammanhållningsfonden beslutade Europeiska rådets möte i Edinburgh att dessutom införa ett provisoriskt instrument, genom vilket finansiellt gemenskapsstöd skulle ges till 1993 års stöd mottag ande medlemsstater i avvaktan på att fördraget skulle träda upprätta vilket sammanhåiiningsfonden. det möjligt gjorde sedan kraft, att i Kommissionen antog förordning enligt vilken ett finansieringsorgan för sammanhållning upprättas med stöd av artikel 235 i EG- fördraget. Denna förordning antogs sedan av rådet den 30 april 1993 och dess giltighetstid förlängdes till utgången av 1994. förslaget til! en Sammanhållningsfonden upprättades genom artikel 130d i EG-fördraget, ändrad genom Maastrichtfördraget. Upprättandet av denna fond representerar ytterligare ett steg framåt i den solidaritetspolitik som huvudsakligen inleddes genom strukturfonderna. Denna fond ger sitt eget specifika och kompletterande bidrag till stödverksamheten i och med att upprättandet av fonden i huvudsak grundar sig på behov som kan härledas ur visionen om en ekonomisk och monetär union (som redan nu är på väg att bli verklighet). Ända från början har fonden skapat sig en egen identitet med utgångspunkt i tre huvudprinciper. För det första är tillämpningsområdet begränsat. I protokollet om ekonomisk och social sammanhållning sägs det nämligen att sammanhållningsfonden skall "ge finansiella bidrag från gemenskapen till. medlemsstater vilkas BNP per capita är lägre än 90 % av genomsnittet i gemenskapen". För det andra begränsas biståndet til! delfinansiering av projekt som gäller miljön och transeuropeiska nätverk. För det tredje ges ur fonden, till följd av kopplingen till den ekonomiska och monetära unionen, bistånd tiil medlemsstater som har tagit fram ett program 91 som uppfyller de villkor som ställs i fråga om underskott i den offentliga sektorns finanser enligt artikel 104c. Finansieringsorganet för sammanhållning och senare (från maj 1994) samman hållningsfonden bidrog även till att nå målet att åstadkomma sammanhållning inom gemenskapen. Med tanke på att största delen av de krediter som var tillgängliga emellertid har använts för projekt som gällt infrastrukturen och inte för investeringar i produktionsanläggningar, redovisas siffrorna endast i tabell B. Forskning och teknisk utveckling (inom gemenskapen (FoTU) Gemenskapens forskning bedrivs i huvudsak på två nivåer: I) II) Genom samfinansieringsåtgärder med tredje parter för genomförande av bland annat FoTU-projekt, ämnesinriktade nätverk och samordnad verksamhet (indirekta åtgärder) Vid Gemensamma forskningscentret (direkta åtgärder) DG XII (Vetenskap, forskning och utveckling) förvaltar de indirekta åtgärderna enligt ramprogrammet tillsammans med DG III (Industri), DG VI (Jordbruk), DG informationsmarknaden och VII (Transport), DG XIII (Telekommunikation, användning av forskningsresultat), DG XIV (Fiske) och DG XVII (Energi). Enligt gemenskapens fjärde ramprogram för forskning och teknisk utveckling skall 13,1 miljarder ecu ur EU:s budget användas till stöd för forskning under perioden 1994-1998. De flesta som deltar i FoTU-verksamheten kommer från universitet, högskolor och industrin (även små och medelstora företag). Något mer än 950 miljoner ecu används för att stödja Gemensamma forskningscentret. Finansiellt bistånd från EKSG Finansiellt bistånd ges av EKSG i form av lån och bidrag. Lånen kan indelas i tre huvudkategorier: - - - Industrilån Omställningslån Lån till bostäder för arbetstagare Det faktum att de finansiella institut som beviljar lånen inte är vinstdrivande kan vara en fördel för låntagaren, men denna fördel anses inte utgöra stöd i fördragens mening. I fråga om bidrag är situationen en annan. Medan räntesubventioner (för lån) normalt anses utgöra stöd, är det i fråga om andra åtgärder, bland annat sociala förmåner till före detta arbetstagare inom stål- och kolbranschen, mindre troligt att de betraktas som stöd. 92 för sunda Europeiska investeringsbanken Bankens uppgift är att främja Europeiska unionens mål genom att tillhandahålla investeringar. Banken grundades genom långtidsfinansiering Romfördraget. Aktierna innehas av medlemsstaterna och guvernörsrådet består av dessa staters finansministrar. För att stöd skall ges till projekt och program måste dessa vara genomförbara i fyra grundläggande avseenden: ekonomiskt, tekniskt, miljömässigt och finansiellt. Genom bankens egen utlåningsverksamhet och förmåga att uppmuntra annan finansiering breddas möjligheterna till utlåning. Genom inlåningsverksamheten bidrar banken till utvecklingen av kapitalmarknader i hela unionen. Bankens politik läggs upp i nära samarbete med medlemsstaterna och Europeiska unionens andra institutioner. Banken samarbetar även med affärs- och banksektorn och de viktigaste internationella organisationerna på detta område. Europeiska investeringsfonden Europeiska investeringsfonden (EIF) är ett nytt finansieringsorgan som inrättats för att bevilja garantier till stöd för investeringar på medellång och lång sikt inom två nyckelområden när det gäller utvecklingen av den europeiska ekonomin, nämligen transeuropeiska nätverk (TEN) och små- och medelstora företag. Fonden upprättades i juni 1994 och är ett nytt och unikt partnerskap inom vilket den Europeiska investeringsbanken och Europeiska unionen, genom kommissionen, samarbetar med bankerna och de finansiella institutionerna i medlemsstaterna. Genom kommissionens direktiv av den 15 mars 1994 gavs den status av multilateral utvecklingsbank. Fondens huvudsyfte är att få in mera privat kapital till finansieringen av infrastrukturen och att förbättra kapitalflödet til! de små och medelstora företagen. Detta kommer att ske genom att mekanismer för överförande och delande av fonden kommer att risktagande utvecklas, och koncentrera sig på att tillhandahålla garantier för Sån som beviljas på medellång och lång sikt från banker och andra finansiella institutioner. finansiellt Förutom prioriterade långfristiga krediter för TEN-projekt kommer den att engagera sig i privata placeringar, emission av obligationer, värdepapper för vilka säkerheten är intäkter eller tillgångar samt oprioriterade krediter. För finansiering av små och medelstora företag kan fonden täcka låneportföljer, kreditfaciliteter och värdepapperiserade tillgångar. EIF kan också förvärva andelar i riskkapstalfonder. Inom ramen för sin verksamhet handlar EIF enligt handelsmässiga principer som komplement till banksektorn och i samarbete med andra finansiella institut och instrument inom EU. H. Statistikuppgifter 1. 2. ! tabell A visas gemenskapens totala ekonomiska stödåtgärder under 1992- 1996. ! tabell B visas stöd som beviljats genom andra gemenskapsinstrument under 1992-1996. 93 3. 4. 5. 6. I tabellerna C1 och C2 visas för perioderna 1992-1994 och 1994-1996 det årliga genomsnittet av gemenskapens ekonomiska stödåtgärder, fördelat på respektive medlemsstater där detta varit möjligt. Det bör framhållas att det vore missvisande med en direkt jämförelse av omfattningen av ekonomiska stödåtgärder från gemenskapens sida som redovisas här och det nationella statliga stöd som beskrivits tidigare i denna översikt (dvs. stöd som finansierats ur nationella budgetar och genom deras skattesystem), eftersom det i många fall är svårt eller omöjligt att bestämma det stödinslag som ingår i gemenskapens stödåtgärder. Till skillnad från statligt stöd riktar sig dessa nämligen inte direkt till företagen. Inom jordbrukssektorn skulle försök att göra jämförelser kunna leda till felaktiga slutsatser till följd av att de som gynnas av gemenskapens stödåtgärder för det mesta inte är företag. Vad gäller jämförelser mellan de olika medlemsstaterna kommer alla näringsidkare inom Europeiska unionen i åtnjutande av fördelarna av gemenskapens stödåtgärder, oberoende av var utgiften uppstått (t. ex. exportbidrag eller jämförelser mellan interventionsköp). Vad åter gäller gemenskapens utgifter och nationella utgifter påverkas unionens utgifter fluktuerande världsmarknadspriser och kraftigt av skillnaderna mellan gemenskapens priser för jordbruksprodukter, vilket inte är fallet med största delen av de nationella utgifterna. Mer detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder återfinns i den tekniska bilagan. Mer detaljerade uppgifter om gemenskapens fonder och instrument återfinns i följande publikationer: - Europeiska unionens verksamhet inom forskning och teknisk utveckling Årsrapport 1995 Årsrapport 1996 - Strukturfonderna Årsrapport 1995 Årsrapport 1996 ISBN 92-77-93761-0 ISBN 92-78-08603-7 ISBN 92-78-10829-4 ISBN 92-78-26044-4 - Finansieringsorganet för sammanhållning, sammanhållningsfonden Kombinerad rapport 1993-1994 Årsrapport 1995 Årsrapport 1996 ISBN 92-827-5739-0 ISBN 92-827-9688-4 ISBN 92-827-8877-6 - EKSG Ekonomisk redogörelse 1995 EKSG Ekonomisk redogörelse 1996 ISBN 92-827-7933-5 ISBN 92-828-0908-0 - Europeiska investeringsbanken Årsrapport 1995 ISBN 92-827-6303-X 94 TabeiS A Gemenskapens utg T peràr EUGFJ, garantisektionen-jordbruk EUGFJ, utvecklingssektionen-jordbruk EUGFJ, garantisektionen-fiske EUGFJ, utvecklingsssektionen-fiske/EFFG-FFU (fr. o. m. 1994) SOCIALFONDEN REGIONALFONDEN1 SAMMANHÂLLNINGSFONDEN EG:s RAMPROGRAM FÖR FoTU EKSG-garantier Omiokalisering, art. 56. 2 b Stål, sociala åtgärder, art. 56. 2 b Kol, sociala åtgärder, art. 56. 2 b Forskning, art. 55 Räntelättnader, art. 54/56 TOTALT 1992 1993 1994 1995 1996 32005,3 34496,3 32831,4 34377,5 39041,3 Miljoner ecu 2874,8 3092,4 3335,4 3609,0 32,1 358,4 5894,2 1374,0 2391,0 154,8 46,2 50,0 120,2 106,0 32,4 401,8 6306,8 1635,0 1560,6 2094,0 182,4 60,0 50,0 124,6 114,3 35,5 391,1 5826,8 1803,0 1853,1 2019,0 157,0 86,0 40,0 52,0 51,5 36,9 450,3 4382,9 1970,0 2151,7 3019,0 123,8 41,3 40,0 61,4 11,4 3934,5 34,1 334,4 7145,8 2037,0 2443,7 3183,0 56,3 0,0 23,2 85,0 36,7 45407,0 50154,6 48481,8 50275,2 58046,8 Den del som ungefär motsvarar stödbegreppet enligt artikel 92 i EG-fördraget 95 Tabell B Andra gemenskapsinstrument EKSG (nya lån som beviljats) Europeiska investeringsbanken* Europeiska investeringsfonden** Finansiering tillhandahållen inom EU Garantier som godkänts sedan starten 1994 1992 1993 1994 1995 1996 1486,2 16066,0 - 918,3 17672,6 - 673,4 17656,0 - 402,8 18603,0 - Miljoner ecu 279,7 20946,0 I 2294,0 96 Tabell C1 Gemenskapens genomsnittliga utgifter ! EUGFJ per år, fördelade på medlemsstater (1992-1994) Miljoner ecu EUGFJ EUGFJ EUGFJ utv. SOCIAL- REGIONAL SAMMAN- EG:s ram EKSG- TOTALT garantisektionen utveckl. - sektionen garanti sektionen Fiske och FONDEN FONDEN EFFG-FFU Fiske program för FoTU* GARAN- TIER* HÅLLN. - FONDEN (fr. o. m. 1993) BELGIEN DANMARK TYSKLAND I GREKLAND I" • | SPANIEN I FRANKRIKE IRLAND ITALIEN LUXEMBURG 1 NEDERLÄNDERNA PORTUGAL FÖRENADE KUNGARIKET Tekniskt bistånd 1278,7 1257,0 4979 7 2522 5 4011 5 7680 5 1513 9 446S 0 6 9 2207 5 519 2 2664 7 35,8 28,7 434,2 353,8 530,4 602,5 179,5 421,3 8,4 24,5 371,4 110,2 0,2 3,4 0,9 0,9 10,7 10,1 2,2 1,1 - 0,1 1,8 1. 8 4,6 29,6 16,3 36,1 154,7 54,3 798,5 461,2 127,1 1146,7 31,9 7,8 52,1 - 7,9 50,3 20,0 665,6 307,0 886,6 5,0 163,5 597,9 768,3 30,0 6,5 304,4 131,9 273,7 145,6 120,6 181,1 3,9 12,9 279,3 113,9 306,2 936,3 154,9 309,0 0,4 1504,0 1379,5 6534,0 3812,6 7036,4 9136,2 2285,9 60112 24,2 2416,4 2128,9 3678,9 0,4 TOTALT 33111 1 3100,7 33,2 383,7 6009,3 1603,8 1706,8 Det är inte möjligt att fördela beloppen på de oiika medlemsstaterna. 2168,0 2168,0 465,0 2633,0 465,0 48581,6 97 Tabell C2 Gemenskapens genomsnittliga utgii EUGFJ Garanti sektionen 649,2 1312,7 1340,8 5534,3 2627,2 4297,9 354,7 8641,9 1532,1 3676,6 15,3 ÖSTERRIKE BELGIEN DANMARK TYSKLAND GREKLAND SPANIEN FINLAND FRANKRIKE IRLAND ITALIEN LUXEMBURG NEDERLÄNDERNA 1793,7 PORTUGAL SVERIGE FÖRENADE KUNGARIKET Tekniskt bistånd 668,9 348,7 3073,8 Fter per år, fördelade på medlemsstater (1994-1996) SOCIAL FONDEN EUGFJ utv. Fiske och EFFG-FFU EUGFJ utveckl. - sektionen EUGFJ garanti sektionen Fiske REGIONAL FONDEN SAMMAN- HÅLLN- FONDEN EG:s ram program för FoTU* EKSG- GARAN- TIER* Miljoner ecu TOTALT 110,2 41,7 29,4 771,1 352,8 649,7 106,1 498,0 198,9 381,8 6,7 24,2 390,8 45,0 106,9 0,0 0,2 6,6 0,3 0,7 6,1 0,0 12,0 2,8 0,5 0,0 0,1 3,2 1,3 2,2 1,0 8,8 24,0 28,3 12,8 64,5 109,6 50,7 967,7 292,9 174,9 1327,4 11,9 24,1 5,8 37,4 0,3 6,7 25,0 20,4 21,9 52,9 664,2 316,1 417,7 4,3 178,1 520,5 42,1 829,6 12,9 18,4 4,4 211,9 244,2 535,5 36,3 160,8 117,8 248,3 0,6 15,2 272,6 26,0 173,9 386,1 1181,5 193,3 387,0 1,5 837,8 1491,4 1455,9 7513,6 3916,7 8173,0 561,9 10001,0 2366,8 4762,3 27,2 2018,0 2268,0 483,5 4208,3 1,5 TOTALT 35867,8 3713,3 36,0 403,3 5838,3 2078,8 2149,4 2740,0 288,5 53115,4 2740,0 288,5 3028,5 Det är inte möjligt att fördela beloppen på de olika medlemsstaterna. 98 ISSN 1024-4506 KOM(98) 417 slutlig DOKUMENT SV 06 08 10 16 Katalognummer : CB-CO-98-439-SV-C ISBN 92-78-37971-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg