title: 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 98/30/EB dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrų taisyklių

eurovoc_concepts:
EU law
energy supply
energy transport
natural gas
single market
storage

text: 28 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. 31998L0030 1998 7 21 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 204/1 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 98/30/EB 1998 m. birželio 22 d. dėl gamtinių dujų vidaus rinkos bendrų taisyklių EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, (4) atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį, 66 ir 100a straipsnius, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), laikydamiesi Sutarties 189b straipsnyje nustatytos tvarkos (3), (1) kadangi, remiantis Sutarties 7a straipsniu, vidaus rinką sudaro teritorija be vidaus sienų, kurioje garantuojamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas; kadangi svarbu patvirtinti priemones, garantuojančias vidaus rinkos tolesnį kūrimą; (2) kadangi, remiantis Sutarties 7c straipsniu, reikia atsižvelgti į tam tikrus ūkio plėtros skirtumus, tačiau išlygos turi būti laikinos ir kuo mažiau trikdyti bendrosios rinkos veikimą; (3) kadangi konkurencingos gamtinių dujų rinkos sukūrimas yra svarbus energetikos vidaus rinkos kūrimo elementas; (1) OL C 65, 1992 3 14, p. 14 ir OL C 123, 1994 5 4, p. 26. (2) OL C 73, 1993 3 15, p. 31 ir OL C 195, 1994 7 18, p. 82. (3) 1993 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 329, 1993 12 6, p. 182), 1998 m. vasario 12 d. Tarybos bendroji pozicija (EB) Nr. 17/98 (OL C 91, 1998 3 26, p. 46) ir 1998 m. balandžio 30 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 152, 1998 5 18). 1998 m. gegužės 11 d. Tarybos sprendimas. kadangi 1991 m. gegužės 31 d. Tarybos direktyva 91/296/EEB dėl gamtinių dujų tranzito dujotakių tink- ir 1990 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva lais (4) 90/377/EEB dėl Bendrijos tvarkos, leidžiančios padidinti dujų ir elektros energijos kainų galutiniams pramonės var- totojams skaidrumą (5), sudaro gamtinių dujų vidaus rin- kos kūrimo pirmąjį etapą; kadangi, siekiant sukurti gamtinių dujų vidaus rinką, dabar svarbu imtis tolesnių priemonių; kadangi šios direktyvos nuostatos neturėtų daryti įtakos Sutarties visapusiškam taikymui, o svarbiausia, vidaus rin- kos ir konkurencijos nuostatoms, reglamentuojančioms laisvą prekių judėjimą vidaus rinkoje, ir konkurencijos taisyklėms bei Sutartyje nustatytiems Komisijos įgalioji- mams; kadangi gamtinių dujų vidaus rinka turi būti kuriama laips- niškai, kad pramonės įmonės lanksčiai ir tvarkingai prisi- taikytų prie naujų sąlygų, ir atsižvelgiant į valstybių narių skirtingas rinkos struktūras; kadangi gamtinių dujų sektoriaus vidaus rinkos kūrimas turėtų padėti sujungti sistemas ir pagerinti jų sąveiką, pavyzdžiui, naudojant vienodos kokybės dujas; kadangi turėtų būti nustatytos tam tikros bendros taisyklės gamtinių dujų sektoriaus veiklai organizuoti; kadangi, remiantis subsidiarumo principu, šios taisyklės yra tik bendri principai, nustatantys struktūrą, kurią tiksliai turėtų įgyvendinti valstybės narės, leidžiant kiekvienai valstybei narei pačiai turėti ar pasirinkti geriausiai jos konkrečią padėtį atitinkantį režimą, ypač išduodant leidimus ir vyk- dant tiekimo sutarčių priežiūrą; (5) (6) (7) (8) (9) (4) OL L 147, 1991 6 12, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/49/EB (OL L 233, 1995 9 30, p. 86). (5) OL L 185, 1990 7 17, p. 16. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 1994 m. Stojimo aktu. 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 29 (10) kadangi gamtinių dujų tiekimas iš užsienio yra ypač svar- bus gamtines dujas perkančioms valstybėms narėms, labai priklausomoms nuo dujų importo; (17) kadangi turėtų būti nustatyti pagrindiniai kriterijai, regu- liuojantys leidimų, kuriuos valstybės narės gali išduoti ati- tinkamiems nacionalinės sistemos įrenginiams statyti arba išdavimo tvarką; kadangi šios nuostatos eksploatuoti, neturėtų daryti įtakos atitinkamoms nacionalinių teisės aktų taisyklėms, nustatančioms leidimų įrenginiams statyti ir eksploatuoti sąlygų taikymą; kadangi vis dėlto šis reika- lavimas neturėtų riboti konkurencijos tarp šio sektoriaus įmonių; (18) kadangi 1996 m. birželio 5 d. Europos Parlamento ir Tary- bos sprendimas 1254/96/EB, nustatantis tam tikras gaires dėl transeuropinių energetikos tinklų, (1) prisideda prie gamtinių dujų sektoriaus infrastruktūros plėtojimo; integruotos (19) kadangi sistemos ir tiesioginių vamzdynų eksploatavimo techninės taisyklės turi būti skaidrios ir garantuoti sistemų sąveiką; (20) kadangi dėl to būtina nustatyti pagrindines perdavimo ir saugojimo taisykles ir suskystintų gamtinių dujų įmonėms beipaskirstymo ir tiekimo įmonėms; (21) (22) kadangi būtina numatyti, kad kompetentingos valdžios institucijos turėtų galimybę susipažinti su įmonių vidaus finansine konfidencialumo reikalavimo; laikydamosi apskaita kadangi visų integruotų gamtinių dujų įmonių finansinė atskaitomybė turėtų būti kuo skaidresnė; kadangi, vengiant diskriminacijos, kryžminio subsidijavimo ir kitokių konku- rencijos iškraipymų, kiekvienai veiklos rūšiai turėtų būti parengta atskira finansinė atskaitomybė, prireikus atsižvel- giant į konkrečius atvejus, kai apskaitos tikslais perdavimas apima ir pakartotinį dujinimą; kadangi teisiniams subjek- tams, tokiems kaip vertybinių popierių ar ateities sandorių biržos, kurie, išskyrus prekiautojo pareigas, nevykdo gam- tinių dujų įmonės funkcijų, atskira finansinė atskaitomybė nebūtina; kadangi angliavandenilių gavybos ir su ja susiju- sios veiklos integruota atskaitomybė gali būti pateikiama kaip su dujomis nesusijusios veiklos, numatytos šioje direk- tyvoje, finansinės atskaitomybės dalis; kadangi 23 straips- nio 3 dalyje numatyta atitinkama informacija, kai reikia, turėtų apimti ir informacijos apie gavybos proceso vamz- dynus apskaitą; (11) kadangi pagal bendrastaisykles gamtinių dujų sektoriaus įmonėms turėtų būti sudarytos galimybės dirbti be jokios diskriminacijos; (12) kadangi kai kuriose valstybėse narėse gali prireikti nustatyti viešųjų paslaugų teikimo įpareigojimus siekiant garantuoti saugų tiekimą ir vartotojų bei aplinkos apsaugą, kuriuos, jų nuomone, ne visada gali garantuoti laisva konkurencija; (13) kadangi ilgalaikis planavimas gali būti viena iš priemonių šiems su viešosiomis paslaugomis susijusiems įsipareigoji- mams vykdyti atsižvelgiant į norinčių pasinaudoti sistema trečiųjų šalių galimybes; kadangi, siekdamos gauti informa- ciją apie šiuo metu susiklosčiusią pasiūlos situaciją valstybės narės gali prižiūrėti pirkti arba mokėti netesybas tipo sutarčių vykdymą; (14) kadangi Sutarties 90 straipsnio 1 dalies konkurencijos nuo- statos įpareigoja valstybes nares taikyti šias taisykles valstybinėms įmonėms ir toms, kurioms suteiktos specia- lios arba išimtinės teisės; (15) kadangi Sutarties 90 straipsnio 2 dalies nuostatos tam tik- romis sąlygomis įpareigoja įmones, kurioms pavesta teikti bendrų ekonominių interesų paslaugas, laikytis šių taisy- klių; kadangi šios direktyvos įgyvendinimas darys įtaką šių įmonių veiklai; kadangi, kaip apibrėžta 3 straipsnio 3 daly- je, valstybėms narėms, o ypač jų paskirstymo infrastruktū- rai, nebūtina taikyti 4 straipsnio nuostatų, kad dujų įmonėms nebūtų trukdoma pagal įstatymus ar faktiškai vykdyti joms nustatytus įpareigojimus, susijusius su bend- rais ekonominiais interesais; (16) kadangi valstybės narės, nustatydamos gamtinių dujų sek- toriaus įmonėms įpareigojimus, susijusius su viešosiomis paslaugomis, turi pripažinti atitinkamas Sutarties taisykles, kaip jas aiškina Europos Bendrijų Teisingumo Teismas; (1) OL L 161, 1996 6 29, p. 147. Sprendimas su paskutiniais pakeiti- mais, padarytais Sprendimu 1047/97/EB (OL L 152, 1997 6 11, p. 12). (23) kadangi, laikantis šios direktyvos nuostatų, galimybė nau- dotis sistema turėtų būti atvira ir padėti siekti pakankamo 30 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. arba, kur galima, panašaus rinkų atvėrimo laipsnio įvai- riose valstybėse narėse; kadangi tuo pačiu rinkų atvėrimas neturėtų sutrikdyti skirtingų valstybių narių įmonių konkurencinės padėties; kadangi dėl šios priežasties šių išlygų taikymo laikotarpis ir taikymo sritis turėtų būti apribota, o išlygos teikiamos remiantis skaidriais kriterijais prižiūrint Komisijai; (24) kadangi dėl valstybių narių sistemų struktūros ir tam tikrų jos charakteristikų įvairovės turėtų būti įvairūs būdai, sutei- kiantys galimybę naudotis sistema, veikiančia remiantis objektyviais, skaidriais ir nediskriminaciniais kriterijais; (31) kadangi reikia priimti konkrečias nuostatas kitų sričių, kurios dar nepasiekė aukšto išsivystymo lygio, rinkoms ir investicijoms; kadangi išlygų taikymo šioms rinkoms ir investicijoms laikotarpis ir apimtis turėtų būti riboti; kadangi, siekiant skaidrumo ir vienodumo, nustatant šias išlygas turėtų būti svarbus Komisijos vaidmuo; (25) kadangi, siekiant gamtinių dujų rinkos konkurencingumo, turėtų būti priimta nuostata, numatanti galimybę naudotis gavybos proceso vamzdynais; kadangi tam, kad būtų galima pasinaudoti šia galimybe, reikia nustatyti tam tikrą naudojimosi gavybos proceso vamzdynais režimą, ypač atsižvelgiant į specialias ekonomines, technines ir eksploa- tacines šių tinklų charakteristikas; kadangi šios direktyvos nuostatos nedaro jokios įtakos nacionalinėms apmokesti- nimo taisyklėms; (32) kadangi ši direktyva sudaro tolesnį liberalizavimo etapą; kadangi, priėmus ją, vis tiek liks kliūčių, trukdančių preky- bai gamtinėmis dujomis tarp valstybių narių; kadangi atsiž- velgiant į sukauptą patirtį, turėtų būti teikiami siūlymai gamtinių dujų vidaus rinkai gerinti; kadangi Komisija už šios direktyvos taikymą yra atskaitinga Europos Parlamen- tui ir Tarybai, (26) kadangi turėtų būti priimta nuostata, reguliuojanti leidimų išdavimą statyti ir eksploatuoti tiesioginius vamzdynus; PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: (27) kadangi nagrinėjimo tvarka; turėtų būti numatytos garantijos ir ginčų (28) kadangi reikėtų vengti piktnaudžiavimo dominuojančia padėtimi ir agresyvaus pobūdžio veiklos; I SKYRIUS TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽIMAI 1 straipsnis (29) kadangi kai kurios valstybės narės gali susidurti su ypatin- gais sunkumais pritaikydamos savo sistemas, reikėtų pri- imti nuostatą dėl laikinų išimčių; Ši direktyva nustato bendras gamtinių dujų perdavimo, paskirstymo, tiekimo ir saugojimo taisykles. Ji nustato taisykles, susijusias su gamtinių dujų, tarp jų suskystintų gamtinių dujų (SGD), sektoriaus struktūra ir veikimu, patekimu į rinką, sistemų taikytinus leidimų perduoti, veikimu, paskirstyti, tiekti ir saugoti gamtines dujas išdavimui. ir kriterijus ir tvarką, (30) rinkos kadangi ilgalaikės pirkti arba mokėti netesybas tipo sutar- realija, garantuojanti dujų tiekimą tys yra valstybėms narėms; kadangi visų pirma turėtų būti priimta nuostata, numatanti išlygas tam tikroms šios direktyvos nuostatoms, jeigu gamtinių dujų įmonė susiduria arba gali susidurti su dideliais ekonominiais sunkumais dėl prisiimtų įsipareigojimų pirkti arba mokėti netesybas; kadangi tokios išlygos neturėtų pakenkti šios direktyvos tikslui liberali- zuoti gamtinių dujų vidaus rinką; kadangi bet kurios pirkti arba mokėti netesybas tipo sutartys, sudarytos arba pratęs- tos įsigaliojus šiai direktyvai, turėtų būti sudaromos apdai- riai, kad netrukdytų svarbiam rinkos atvėrimo procesui; 2 straipsnis Šioje direktyvoje: 1) „gamtinių dujų įmonė“ — tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, atliekantis bent vieną iš šių funkcijų: gamtinių dujų, tarp jų SGD, gavyba, perdavimas, paskirstymas, tiekimas, pir- kimas ar saugojimas, atsakingas už komercines, technines ir (arba) eksploatacines užduotis, susijusias su šiomis funkcijo- mis, išskyrus galutinius vartotojus; 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 31 2) 3) 4) 5) 6) 7) 8) 9) „gavybos proceso vamzdynų tinklas“ — tai bet kuris vamz- dynas ar vamzdynų tinklas, eksploatuojamas ir (arba) pasta- tytas kaip naftos ar dujų gavybos objekto dalis arba naudo- jamas gamtinėms dujoms perduoti iš vieno ar kelių tokių objektų į perdirbimo gamyklą ar terminalą arba į galutinį pakrantės terminalą; „perdavimas“ — tai gamtinių dujų transportavimas didelio slėgio vamzdynais, išskyrus gavybos proceso vamzdynus, sie- kiant pristatyti jas vartotojui; „perdavimo įmonė“ — tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, atliekantis perdavimo funkciją; „paskirstymas“ — tai gamtinių dujų transportavimas vietos ar regiono vamzdynais, siekiant pristatyti jas vartotojams; „paskirstymo įmonė“ — tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, atliekantis paskirstymo funkciją; „tiekimas“ — tai gamtinių dujų, tarp jų SGD, pristatymas ir (arba) pardavimas vartotojams; „tiekimo įmonė“ — tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, atliekantis tiekimo funkciją; „saugyklos“ — tai įrenginiai gamtinėms dujoms saugoti ir priklausantys ir (arba) eksploatuojami gamtinių dujų įmonės, išskyrus tą dalį, kuri naudojama gavybos operacijoms vykdy- ti; 10) „saugojimo įmonė“ — tai fizinis ar juridinis asmuo, atliekan- tis saugojimo funkciją; 11) „SGD įrenginiai“ — tai terminalas gamtinėms dujoms suskys- tinti arba SGD iškrauti, saugoti ir pakartotinai dujinti; 12) „sistema“ — tai perdavimo ir (arba) paskirstymo tinklai ir (ar- ba) SGD įrenginiai, priklausantys ir (arba) eksploatuojami gamtinių dujų įmonės, tarp jų kiti jos ir susijusių įmonių įren- giniai papildomoms paslaugoms teikti, reikalingi perduodant ir paskirstant dujas; 13) „jungtinė sistema“ — tai kelios viena su kita sujungtos siste- mos; 14) „tiesioginis vamzdynas“ — tai gamtinių dujų vamzdynas, papildantis jungtinę sistemą; 16) „vertikalios integracijos įmonė“ — tai gamtinių dujų įmonė, vykdanti dvi ar kelias gamtinių dujų gavybos, perdavimo, paskirstymo, tiekimo ar saugojimo funkcijas; 17) „horizontalios integracijos įmonė“ — tai įmonė, vykdanti mažiausiai vieną šių funkcijų: gamtinių dujų gavybos, perda- vimo, paskirstymo, tiekimo ar saugojimo, ir kitą, su dujomis nesusijusią veiklą; 18) „susijusi įmonė“ — tai įmonė, kaip apibrėžta 1983 m. birže- lio 13 d. Septintosios Tarybos direktyvos 83/349/EEB, pagrįstos Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl kon- soliduotos finansinės atskaitomybės (1) 41 straipsnyje, ir (ar- ba) asocijuotos įmonės, kaip apibrėžta minėtos direktyvos 33 straipsnio 1 dalyje, ir (arba) įmonės, priklausančios tiems patiems akcininkams; 19) „sistemos vartotojas“ — tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, tiekiantis gamtines dujas sistemai arba kuriam jos tie- kiamos iš sistemos; 20) „vartotojas“ - tai gamtinių dujų didmeninis ar galutinis var- totojas ir gamtinių dujų įmonės, perkančios gamtines dujas; 21) „galutinis vartotojas“ — tai vartotojas, perkantis gamtines dujas savo reikmėms; 22) „didmeniniai vartotojai“, jeigu valstybės narės teisiškai juos pripažįsta, — tai bet kurie fiziniai ar juridiniai asmenys, per- kantys ir parduodantys gamtines dujas, tačiau nevykdantys perdavimo ar paskirstymo funkcijų sistemoje ar už sistemos teritorijos, kur yra įsteigtos jų įmonės; 23) „ilgalaikis planavimas“ — tai gamtinių dujų įmonių ilgalaikio tiekimo ir transportavimo pajėgumų planavimas siekiant patenkinti sistemos gamtinių dujų poreikius, diversifikuoti išteklius ir garantuoti tiekimą vartotojams; 24) „naujai besiformuojanti rinka“ — tai valstybė narė, kurioje ne anksčiau kaip prieš 10 metų pirmą kartą buvo atliktas komer- cinis dujų tiekimas pagal pirmąją ilgalaikę gamtinių dujų tie- kimo sutartį; 25) „sauga“ — tai saugus tiekimas ir aprūpinimas bei techninė sauga. 15) „integruota gamtinių dujų įmonė“ — tai vertikalios ar hori- (1) OL L 193, 1983 7 18, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, zontalios integracijos įmonė; padarytais 1994 m. Stojimo aktu. 32 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. II SKYRIUS BENDROS SEKTORIAUS ORGANIZAVIMO TAISYKLĖS 3 straipsnis 1. Valstybės narės, remdamosi savo institucine struktūra ir dera- mai atsižvelgdamos į subsidiarumo principą, nepažeisdamos 2 dalies nuostatų, garantuoja, kad, siekdamos gamtinių dujų rin- kos konkurencingumo, gamtinių dujų įmonės veikia laikydamosi šios direktyvos principų ir nediskriminuoja šių įmonių teisių ir įsi- pareigojimų. 2. Visapusiškai atsižvelgdamos į atitinkamas Sutarties nuostatas, o visų pirma į jos 90 straipsnį, valstybės narės, vadovaudamosi bendrais ekonominiais interesais, gamtinių dujų įmonėms gali nustatyti viešųjų paslaugų teikimo įpareigojimus, susijusius su saugumu, įskaitant saugų tiekimą, jo reguliarumą, kokybę ir kainą bei su aplinkos apsauga. Šie įpareigojimai yra skaidrūs, supranta- mi, nediskriminaciniai ir juos turi būti galima patikrinti; valstybės narės nedelsdamos įpareigojimus paskelbia ir apie juos bei jų pakeitimus praneša Komisijai. Kaip priemonę pirmiau nurody- tiems viešųjų paslaugų teikimo įpareigojimams, garantuojantiems saugų tiekimą, vykdyti, valstybės narės gali taikyti ilgalaikį plana- vimą, atsižvelgdamos į trečiųjų šalių, norinčių pasinaudoti šia sis- tema, galimybes. 3. Valstybės narės gali nuspręsti netaikyti 4 straipsnio nuostatų paskirstymui, jeigu šių nuostatų taikymas teisiškai ar faktiškai trukdytų gamtinių dujų įmonėms vykdyti nustatytus įpareigoji- mus, kylančius iš bendrų ekonominių interesų, ir jeigu prekybos plėtojimui tai nedarys įtakos, priešingos Bendrijos interesams. Bendrijos interesai, remiantis šia direktyva ir Sutarties 90 straips- niu, be kita ko, apima reikalavimus atitinkančių vartotojų konku- renciją. 4 straipsnis 2. Jeigu valstybės narės yra nustačiusios leidimų išdavimo tvar- ką, jos nustato objektyvius ir nediskriminacinius kriterijus, kuriuos turi įvykdyti įmonė, prašanti išduoti jai leidimą gamtinių dujų įrengimams statyti ir (arba) eksploatuoti arba prašanti išduoti leidimą gamtinėms dujoms tiekti. Leidimų išdavimo nediskrimi- naciniai kriterijai ir tvarka skelbiami viešai. 3. Valstybės narės garantuoja, kad pareiškėjams bus praneštos objektyvios ir nediskriminacinės atsisakymo išduoti leidimą prie- žastis. Atsisakymo priežastys pranešamos Komisijai. Valstybės narės pareiškėjui nustato apeliacijos dėl atsisakymo išduoti lei- dimą pateikimo tvarką. 4. Plėtodamos naujai aprūpinamas vietoves ir bendrą produkty- vią veiklą valstybės narės, nepažeisdamos 20 straipsnio nuostatų, gali atsisakyti išduoti papildomą leidimą paskirstymo vamzdy- nams statyti ir eksploatuoti bet kurioje konkrečioje vietovėje, jeigu pasiūlymas jau buvo gautas arba yra siūloma statyti šias vamzdynų sistemas toje vietovėje ir jeigu esamas ar siūlomas pajėgumas nėra išnaudotas. 5 straipsnis taisyklės, būtiniausius nustatančios Valstybės narės garantuoja, kad būtų parengtos ir paskelbtos techninės techninės konstrukcijos ir eksploatavimo reikalavimus SGD įrenginiams, saugykloms, kitoms perdavimo ir paskirstymo sistemoms bei tiesioginiams vamzdynams sujungti. Šios techninės taisyklės garantuoja sistemų sąveiką, yra objektyvios bei nediskriminacinės. Apie jas Komisijai pranešama vadovaujantis 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvos 83/189/EEB dėl informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarkos (1) 8 straipsniu. III SKYRIUS PERDAVIMAS, SAUGOJIMAS IR SGD 6 straipsnis 1. Jeigu gamtinių dujų įrengimams statyti ar eksploatuoti reika- lingas leidimas (pvz. , licencija, leidimas, koncesija, sutikimas ar patvirtinimas), valstybė narė ar bet kuri jos paskirta kompeten- tinga valdžios institucija, laikydamasi 2-4 dalių nuostatų, išduoda leidimus šiems įrengimams, vamzdynams ir su jais susijusiai įran- gai statyti ir (arba) eksploatuoti savo teritorijoje. Valstybės narės ar bet kuri jų paskirta kompetentinga valdžios institucija gali panašia tvarka išduoti leidimą gamtinėms dujoms tiekti ir leidimą didmeniniams vartotojams. Valstybės narės imasi priemonių, reikalingų garantuoti, kad perdavimo, saugojimo ir SGD įmonės veiktų remdamosi 7 ir 8 straipsnių nuostatomis. (1) OL L 109, 1983 4 26, p. 8. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 96/139/EB (OL L 32, 1996 2 10, p. 31). 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 33 7 straipsnis 10 straipsnis 1. Kiekviena perdavimo, saugojimo ir (arba) SGD įmonė dirba bei išlaiko ir plėtoja ekonomines sąlygas, garantuojančias saugų, pati- kimą ir efektyvų perdavimą, saugojimą ir (arba) SGD įrenginius, deramai atsižvelgdama į aplinkos apsaugą. 2. Bet kuriuo atveju perdavimo, saugojimo ir (arba) SGD įmonė nediskriminuoja sistemos vartotojų ar tam tikrų sistemos varto- tojų kategorijų, ypač savo įmonių naudai. 3. Kiekviena perdavimo, saugojimo ir (arba) SGD įmonė bet kuriai kitai perdavimo, saugojimo ir (arba) paskirstymo įmonei pateikia pakankamai informacijos, kuri garantuoja, kad gamtinių dujų transportavimas ir saugojimas atitinka saugaus ir produkty- vaus jungtinės sistemos eksploatavimo reikalavimus. 8 straipsnis 1. Kiekviena perdavimo, saugojimo ir (arba) SGD įmonė, nepa- žeisdama 12 straipsnio arba bet kurios kitos teisinės prievolės pateikti informaciją, saugo komerciniu požiūriu konfidencialią informaciją, gautą veiklos metu. 2. Perdavimo įmonės arba su jomis susijusios įmonės, parduoda- mos ar pirkdamos gamtines dujas, nepiktnaudžiauja komerciniu požiūriu konfidencialia informacija, gauta iš trečiųjų šalių, suteik- damos galimybę ar vesdamos derybas dėl galimybės naudotis sistema. 1. Kiekviena paskirstymo įmonė dirba bei išlaiko ir plėtoja eko- nomines sąlygas, garantuojančias saugią, patikimą ir efektyvią sis- temą, deramai atsižvelgdama į aplinkos apsaugą. 2. Bet kuriuo atveju paskirstymo įmonė nediskriminuoja siste- mos vartotojų ar tam tikrų sistemos vartotojų kategorijų, ypač savo įmonių naudai. 3. Kiekviena paskirstymo įmonė bet kuriai kitai paskirstymo ir (arba) bet kuriai kitai perdavimo ir (arba) saugojimo įmonei patei- kia pakankamai informacijos, kuri garantuoja, kad gamtinių dujų transportavimas atitinka saugų ir produktyvų jungtinės sistemos eksploatavimą. 11 straipsnis 1. Kiekviena paskirstymo įmonė, nepažeisdama 12 straipsnio arba bet kurios kitos teisinės prievolės pateikti informaciją, saugo komerciniu požiūriu konfidencialią informaciją, gautą veiklos metu. 2. Paskirstymo įmonės ar su jomis susijusios įmonės, parduoda- mos ar pirkdamos gamtines dujas iš paskirstymo nepiktnau- džiauja komerciniu požiūriu konfidencialia informacija, gauta iš trečiųjų šalių, suteikdamos galimybę ar vesdamos derybas dėl galimybės naudotis sistema. V SKYRIUS FINANSINĖS ATSKAITOMYBĖS ATSKYRIMAS IR JOS SKAIDRUMAS IV SKYRIUS 12 straipsnis PASKIRSTYMAS IR TIEKIMAS 9 straipsnis 1. Valstybės narės garantuoja, kad paskirstymo įmonės veiks lai- kydamosi 10 ir 11 straipsnių. įmonių finansine atskaitomybe, Valstybės narės ar bet kuri jų paskirta kompetentinga institucija, tarp pat ginčų sprendimo institucijos, nurodytos 21 straipsnio 2 dalyje ir 23 straipsnio 3 dalyje, turi teisę susipažinti su gamtinių dujų nurodyta 13 straipsnyje, su kuria joms reikia susipažinti vykdant savo funkcijas. Valstybės narės ir bet kuri jų paskirta kompetentinga institucija, saugo komerciniu požiūriu konfidencialią informaciją. Prireikus, valstybės narės gali nustatyti konfidencialumo principo taikymo išimtis, kad kompetentingos institucijos galėtų atlikti savo pareigas. tarp pat ginčų sprendimo institucijos, kaip 2. Valstybės narės gali įpareigoti paskirstymo ir (arba) tiekimo įmones aprūpinti tam tikros vietovės vartotojus arba tam tikrą vartotojų kategoriją arba abiejų tipų vartotojus. Šio pristatymo tarifas gali būti reguliuojamas, pavyzdžiui, garantuojant vienodą režimą suinteresuotiems vartotojams. 13 straipsnis 1. Valstybės narės imasi visų reikiamų veiksmų užtikrinti, kad gamtinių dujų įmonių finansinė atskaitomybė būtų tvarkoma remiantis šio straipsnio 2-5 dalių nuostatomis. 34 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. 2. Gamtinių dujų įmonės, nepriklausomai nuo nuosavybės ar teisinės formos, parengia, pateikia patikrinti auditui ir skelbia savo metinę finansinę atskaitomybę pagal nacionalinės teisės normas, reguliuojančias ribotos turtinės atsakomybės bendrovių metinę finansinę atskaitomybę, ir patvirtintas pagal 1978 m. liepos 25 d. Ketvirtąją Tarybos direktyvą 78/660/EEB, pagrįstą Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl tam tikrų rūšių bendrovių metinės finansinės atskaitomybės (1). VI SKYRIUS GALIMYBĖ NAUDOTIS SISTEMA 14 straipsnis Įmonės, kurios pagal įstatymus neprivalo skelbti savo metinės jos kopijas saugo savo pagrindinėje finansinės atskaitomybės, buveinėje viešam susipažinimui. Suteikiant valstybėms narėms galimybę naudotis sistema, jos gali pasirinkti vieną ar kitą 15 ir 16 straipsniuose nurodytą darbo tvarką. Ši tvarka įgyvendinama laikantis objektyvių, skaidrių ir nediskriminacinių kriterijų. 15 straipsnis 3. Integruotos gamtinių dujų įmonės, siekiant išvengti diskrimi- nacijos, kryžminio subsidijavimo ir konkurencijos iškraipymo, savo vidaus finansinėje apskaitoje pildo atskirą dujų perdavimo, paskirstymo ir saugojimo veiklos finansinę atskaitomybę, ir pri- reikus kitos, su dujomis nesusijusios, veiklos konsoliduotą finan- sinę atskaitomybę, ką jos privalėtų daryti tuo atveju, jeigu tokią veiklą vykdytų atskiros įmonės. Ši vidinė atskaitomybė apima kiekvienos rūšies veiklos balansą ir pelno (nuostolio) ataskaitą. 1. Kai dėl galimybės naudotis sistema susitariama derybų būdu, valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, suteikiančių gam- tinių dujų įmonėms ir reikalavimus atitinkantiems vartotojams, esantiems sistemos teritorijoje arba už jos, galimybę derėtis dėl galimybės naudotis sistema laisvanoriškai tarpusavyje pasirašant komercines tiekimo sutartis. Šalys dėl galimybės naudotis sistema derasi sąžiningai. Jeigu taikomas 16 straipsnis ir galimybė naudotis sistema grin- džiama bendru mokesčiu, nustatytu ir perdavimui, ir paskirsty- mui, perdavimo ir paskirstymo veiklos finansinė atskaitomybė gali būti sujungiama. 4. Įmonės, nepažeisdamos nacionalinių apskaitos taisyklių, savo vidaus apskaitos taisyklėse nurodo turto ir įsipareigojimų, išlaidų ir pajamų paskirstymo bei amortizacijos apskaičiavimo taisykles, kuriomis remiasi rengdamos 3 dalyje nurodytą atskirą finansinę atskaitomybę. Šios taisyklės gali būti pakeistos tik išimtiniais atve- jais. Pakeitimai turi būti nurodyti ir deramai pagrįsti. 2. Dėl sutarčių įgyti galimybę naudotis sistema deramasi su ati- tinkamomis gamtinių dujų įmonėmis. Valstybės narės reikalauja, kad gamtinių dujų įmonės per vienerius metus nuo šios direkty- vos įgyvendinimo, o vėliau — kiekvienais metais, paskelbtų savo pagrindines sistemos naudojimo komercines sąlygas. 16 straipsnis Valstybės narės, pasirinkusios reguliuojamą galimybės naudotis sistema tvarką, imasi reikiamų priemonių gamtinių dujų įmonėms ir reikalavimus atitinkantiems vartotojams, esantiems jungtinės sistemos teritorijoje ar už jos ribų, suteikti teisę naudotis sistema, remiantis paskelbtais sistemos naudojimo tarifais ir (arba) kitomis įpareigojimais. Ši galimybė naudotis sistema sąlygomis bei suteikta reikalavimus atitinkantiems vartotojams gali būti su sudaryti numatant konkuruojančiomis gamtinių dujų įmonėmis, išskyrus sistemos arba susijusios įmonės savininką ir (arba) veiklos vykdytoją. galimybę tiekimo sutartis 5. Metinės finansinės atskaitomybės paaiškinamuosiuose raš- tuose nurodomi visi tam tikro dydžio sandoriai su susijusiomis įmonėmis. 17 straipsnis (1) OL L 222, 1978 8 14, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 94/8/EB (OL L 82, 1994 3 25, p. 33). 1. Gamtinių dujų įmonės gali neleisti naudotis sistema, jeigu trūksta pajėgumų arba jeigu galimybė naudotis sistema trukdytų joms vykdyti 3 straipsnio 2 dalyje nurodytus viešųjų paslaugų įpa- reigojimus, kurie joms nustatomi, arba atsiradus dideliems eko- nominiams ir finansiniams sunkumams, susijusiems su pirkti arba mokėti netesybas tipo sutartimis, atsižvelgiant į 25 straipsnyje 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 35 nustatytus kriterijus ir tvarką bei valstybių narių pagal šio straips- nio 1 dalį pasirinktą alternatyvą. Atsisakymo priežastys deramai pagrindžiamos. tikroms reikalavimus atitinkančių vartotojų kategorijoms ar grupėms nebūtų sudaryta nepalanki padėtis, o būtų atsižvelgta į esamas rinkų struktūras. 2. Valstybės narės gali imtis priemonių, reikalingų užtikrinti, kad gamtinių dujų įmonė, atsisakiusi suteikti galimybę naudotis sis- tema dėl pajėgumų trūkumo arba trūkstant jungiamojo vamzdy- no, atlieka reikiamą pajėgumų plėtimą, jeigu jis ekonomiškai pagrįstas arba jeigu potencialus vartotojas nori už jį sumokėti. Jeigu valstybės narės taiko 4 straipsnio 4 dalį, jos imasi šių prie- monių. 18 straipsnis 1. Valstybės narės įvardija reikalavimus atitinkančius vartotojus, kurie jų teritorijoje turi teisnumą bei veiksnumą sudaryti sutartis dėl gamtinių dujų arba gamtinių dujų pardavimo jiems pagal 15 ir 16 straipsnius, su sąlyga, kad visi šio straipsnio 2 dalyje nuro- dyti vartotojai priklauso reikalavimus atitinkančių vartotojų grupei. 2. Valstybės narės imasi reikalingų priemonių užtikrinti, kad rei- kalavimus atitinkančių vartotojų grupei būtų priskirti bent jau šie vartotojai: — dujiniai elektros energijos generatoriai, nepriklausomai nuo per metus suvartoto dujų kiekio; tačiau, be kita ko, siekiant garantuoti elektros energijos rinkos pusiausvyrą, valstybės narės gali nustatyti įvairių rūšių šilumos ir elektros energijos gamintojų tinkamumo ribą, kuri negali būti didesnė už ribą, nustatytą kitiems galutiniams vartotojams, — kiti galutiniai vartotojai, suvartojantys daugiau negu 25 mili- jonus kubinių metrų dujų per metus remiantis suvartojimu vietoje. 3. Valstybės narės užtikrina, kad, apibrėžus 1 dalyje nurodytus reikalavimus atitinkančius vartotojus, rinkos atveriama dalis suda- rys mažiausiai 20 % nacionalinės dujų rinkos bendro per metus suvartoto dujų kiekio. 4. 3 dalyje nurodytas procentas padidėja iki 28 % nacionalinės dujų rinkos bendro suvartoto dujų kiekio praėjus penkeriems metams nuo šios direktyvos įsigaliojimo ir iki 33 % — praėjus 10 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo. 5. Jeigu, apibrėžus 1 dalyje nurodytus reikalavimus atitinkančius vartotojus, rinkos atveriama dalis sudaro daugiau kaip 30 % nacionalinės dujų rinkos bendro per metus suvartoto dujų kiekio, suinteresuotos valstybės narės gali pakeisti reikalavimus atitinkan- čių vartotojų apibrėžimą taip, kad rinkos atveriama dalis sudarytų ne mažiau kaip 30 % šio suvartoto kiekio. Valstybės narės reika- lavimus atitinkančių vartotojų apibrėžimą pataiso taip, kad tam 6. Valstybės narės imasi šių priemonių užtikrinti, kad jų gamti- nių dujų rinkos atveriama dalis 10 metų laikotarpiu didėtų: — 2 dalies antrojoje įtraukoje nurodyta riba reikalavimus atitin- išskyrus dujinius elektros energijos kantiems vartotojams, generatorius, sumažinama iki 15 milijonų kubinių metrų per metus, remiantis suvartojimu vietoje, praėjus penkeriems metams nuo šios direktyvos įsigaliojimo ir iki 5 milijonų kubi- nių metrų per metus tuo pačiu pagrindu, praėjus 10 metų lai- kotarpiui nuo šios direktyvos įsigaliojimo, — 5 dalyje nurodytas procentas didinamas iki 38 % nacionalinės dujų rinkos bendro per metus suvartoto dujų kiekio penke- rius metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo ir iki 43 % šio suvartojimo — 10 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo. 7. Naujai besiformuojančioms rinkoms šiame straipsnyje nuro- dytas laipsniškas rinkos atvėrimas prasideda nustojus taikyti 26 straipsnio 2 dalyje nurodytą išlygą. 8. Paskirstymo įmonės, jeigu jos dar nėra įvardytos kaip reikala- vimus atitinkantys vartotojai, kaip apibrėžta 1 dalyje, turi teis- numą ir veiksnumą sudaryti sutartis dėl gamtinių dujų pagal 15 ir 16 straipsnius tokiam gamtinių dujų kiekiui, kurį suvartoja var- totojai, jų paskirstymo sistemoje apibrėžti kaip atitinkantys reika- lavimus, kad pastarieji būtų aprūpinti gamtinėmis dujomis. 9. Valstybės narės iki kiekvienų metų sausio 31 dienos paskelbia kriterijus, kuriais remiantis apibrėžiami 1 dalyje nurodyti reikala- vimus atitinkantys vartotojai. Ši informacija kartu su visa kita ati- tinkama informacija, pagrindžiančia šiame straipsnyje nurodytą rinkos atvėrimą, nusiunčiama Komisijai paskelbti Europos Bend- rijų oficialiajame leidinyje. Komisija gali paprašyti valstybės narės pataisyti jos atsiųstą informaciją, jeigu tai trukdo teisingai taikyti šią direktyvą, siekiant gamtinių dujų vidaus rinkos sklandaus vei- kimo. Jeigu suinteresuota valstybė narė nepatenkina šio prašymo per tris mėnesius, galutinis sprendimas priimamas pagal 1987 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimo 87/373/EEB, nustatančio Komi- sijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvar- ką (1), 2 straipsnio I tvarką. (1) OL L 197, 1987 7 18, p. 33. 36 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. 19 straipsnis 21 straipsnis 1. Vengiant 28 straipsnyje nurodytu laikotarpiu: sutrikdyti dujų rinkų atvėrimo pusiausvyrą 1. Valstybės narės užtikrina, kad šalys dėl galimybės naudotis sis- tema derasi sąžiningai ir nė viena nepiktnaudžiauja padėtimi, trukdydamos pasiekti teigiamų rezultatų. a) nedraudžiama sudaryti dujų tiekimo sutartis su kitos valstybės narės sistemos reikalavimus atitinkančiais vartotojais laikantis 15, 16 ir 17 straipsnių nuostatų, jeigu vartotojas laikomas ati- tinkančiu abiejų atitinkamų sistemų reikalavimus; b) atsisakius a punkte nurodytų sandorių dėl to, kad vartotojas laikomas atitinkančiu tik vienos iš dviejų sistemų reikalavimus, Komisija, atsižvelgusi į rinkoje susiklosčiusią situaciją ir bend- rus interesus, gali įpareigoti atsisakiusią šalį, reikalavimus ati- tinkančio vartotojo valstybei narei paprašius, tiekti prašomas dujas. 2. Laikantis 28 straipsnyje nurodytos tvarkos ir tvarkaraščio ir ne vėliau kaip praėjus pusei tame straipsnyje nurodyto laikotarpio, Komisija, remdamasi rinkos raida ir atsižvelgdama į bendrus inte- resus, patikrina kaip taikomas šio straipsnio pirmosios dalies b punktas. Komisija, atsižvelgusi į sukauptą patirtį, įvertina situa- ciją ir praneša apie galimą dujų rinkų atvėrimo pusiausvyros sutrikdymą, kaip nurodyta 1 dalies b punkte. 20 straipsnis 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, leidžiančių: — gamtinių dujų įmonėms, įsteigtoms jų teritorijoje, tiekti šios direktyvos 18 straipsnyje apibrėžtiems vartotojams dujas tie- sioginiu vamzdynu, — bet kuriuos šiuos reikalavimus atitinkančius vartotojus, esan- čius jų teritorijoje, apsirūpinti gamtinėmis dujomis iš gamti- nių dujų įmonių tiesioginiu vamzdynu. 2. Jeigu tiesioginiams vamzdynams statyti ar eksploatuoti reika- lingas leidimas (pvz. licencija, leidimas, koncesija, sutikimas ar patvirtinimas), valstybės narės ar bet kuri jų paskirta kompeten- tinga valdžios institucija nustato leidimų statyti ar eksploatuoti tiesioginius vamzdynus jų teritorijoje išdavimo kriterijus. Šie kri- terijai yra objektyvūs, skaidrūs ir nediskriminaciniai. 2. Valstybės narės paskiria nuo dalyvaujančių šalių nepriklau- somą kompetentingą instituciją nedelsiant spręsti su atitinkamo- mis derybomis susijusius ginčus. Visų pirma ši institucija nagrinėja ginčus, susijusius su derybomis ir atvejais, kai neleidžiama nau- dotis sistema, kaip numatyta šioje direktyvoje. Kompetentinga valdžios institucija savo išvadas pateikia nedelsdama arba, jeigu įmanoma, per 12 savaičių nuo ginčo pateikimo pradžios. Kreipi- masis į šią instituciją nepažeidžia Bendrijos teisėje numatytos teisės pateikti apeliaciją. 3. Kilus tarpvalstybiniams ginčams, ginčų nagrinėjimo institucija yra ta institucija, kurios kompetencijai priklauso gamtinių dujų įmonė, nedavusi leidimo naudotis ar suteikti galimybę naudotis sistema. Jeigu yra kelios institucijos, kurių kompetencijai pri- klauso atitinkama sistema, kilus tarpvalstybiniams ginčams insti- tucijos konsultuojasi siekdamos užtikrinti, kad šios direktyvos nuostatos taikomos nuosekliai. 22 straipsnis narės, išvengti siekdamos piktnaudžiavimo Valstybės dominuojančia padėtimi, ypač darant žalą vartotojams, ir agresyvios veiklos, sukuria tinkamus ir veiksmingus reguliavimo, kontrolės ir skaidrumo užtikrinimo mechanizmus. Rengiant šiuos mechanizmus, atsižvelgiama į Sutarties nuostatas, visų pirma į jos 86 straipsnį. 23 straipsnis 1. Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad gam- tinių dujų įmonės ir vartotojai, kurie turi atitikti reikalavimus pagal 18 straipsnį, nepriklausomai nuo jų dislokacijos vietos, turėtų galimybę naudotis gavybos proceso vamzdynų tinklais, tarp jų su šia galimybe susijusias technines paslaugas teikiančio- mis įmonėmis, laikantis šio straipsnio nuostatų, išskyrus tas tokių tinklų ir įmonių dalis, kurios skirtos dujų gavybos vietoje vyks- tančioms vietinės gavybos operacijoms. Komisijai pranešama apie šias priemones 29 straipsnio nuostatose numatyta tvarka. 3. Valstybės narės gali nustatyti sąlygą, kad tiesioginį vamzdyną leidžiama statyti arba gavus neigiamą atsakymą dėl galimybės naudotis sistema remiantis 17 straipsniu, arba pradėjus spręsti ginčą 21 straipsnyje numatyta tvarka. 2. 1 dalyje nurodyta galimybė suteikiama valstybės narės nusta- tytu būdu, teisiniais dokumentais. atitinkamais Valstybės narės taiko sąžiningos ir atviros galimybės kriterijus siekdamos gamtinių dujų konkurencinės rinkos ir vengdamos remiantis 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 37 piktnaudžiauti dominuojančia padėtimi bei atsižvelgdamos į tie- kimo saugumą irreguliarumą, į pajėgumus, kurie yra arba galėtų būti pagrįstai skiriami, bei į aplinkos apsaugą. Gali būti atsižvel- giama ir į: įrangos arba sistemos vientisumo saugumui, valstybė narė gali imtis reikalingų laikinų saugumo priemonių. a) būtinybę neleisti naudotis sistema iškilus techninių sąlygų nesuderinamumui, kurio negalima įveikti; b) būtinybę išvengti sunkumų, kurių negalima įveikti ir kurie galėtų daryti neigiamą įtaką efektyviai esamai ir planuojamai ateityje angliavandeniliųgavybai, įskaitant gavybą iš ribinio ekonominio pajėgumo telkinių; c) būtinybę pripažinti tinkamai pagrįstus gavybos proceso vamz- dynų tinklo savininko ar veiklos vykdytojo poreikius, susiju- sius su dujų transportavimu ir perdirbimu, bei visų kitų gavy- bos proceso vamzdynų tinklo vartotojų ar atitinkamų perdirbimo įmonių ar dujų veikla besiverčiančių įmonių inte- resus, kuriems gali būti daroma įtaka; d) būtinybę taikyti Bendrijos teisę atitinkančius savo įstatymus ir administracines procedūras išduodant leidimus gavybai ar gavybos procesui plėsti. 3. Valstybės narės užtikrina, kad jos turi galiojančias ginčų spren- dimo priemones, tarp jų nuo šalių nepriklausomą instituciją, turinčia galimybę susipažinti su visa atitinkama informacija, lei- džiančias neatidėliojant spręsti ginčus, susijusius su galimybe nau- dotis gavybos proceso vamzdynų tinklais, atsižvelgiant į 2 dalyje nurodytus kriterijus ir į skaičių šalių, dalyvaujančių derybose dėl galimybės naudotis šiais tinklais. 4. Kilus tarpvalstybiniams ginčams, taikoma atsisakiusios leisti naudotis vamzdynais valstybės narės, kurios kompetencijai pri- klauso gavybos proceso vamzdynų tinklai, ginčų sprendimo tvar- ka. Jeigu yra kelios valstybės narės, kurių kompetencijai priklauso atitinkami tinklai, kilus ginčams valstybės narės konsultuojasi siekdamos užtikrinti, kad šios direktyvos nuostatos taikomos nuosekliai. VII SKYRIUS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 24 straipsnis 1. Staiga įvykus energetikos rinkos krizei ar iškilus grėsmei žmo- nių fizinei sveikatai ar saugumui, arba asmenų, aparatūros ar 2. Šios priemonės turi kuo mažiau trikdyti vidaus rinkos darbą ir neturi būti taikomos plačiau, negu būtina atsiradusiems sunku- mams įveikti. 3. Suinteresuota valstybė narė apie šias priemones nedelsdama praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kuri gali nutarti, kad atitinkama valstybė narė privalo pakeisti ar panaikinti šias priemones, jeigu jos iškreipia konkurenciją ir daro neigiamą įtaką prekybai ir jeigu tai neatitinka bendrų interesų. 25 straipsnis 1. Jeigu gamtinių dujų įmonė susiduria arba mano, kad gali susi- durti su dideliais ekonominiais ir finansiniais sunkumais, kylan- čiais iš įsipareigojimų pirkti arba mokėti netesybas, prisiimtų vie- noje ar keliose dujų pirkimo sutartyse, prašymas laikinai suteikti išlygą 15 ir (arba) 16 straipsniams gali būti siunčiamas atitinka- mai valstybei narei arba paskirtai kompetentingai institucijai. Pra- šymai, valstybių narių pasirinkimu, pateikiami kiekvienu konkre- čiu atveju prieš gaunant arba gavus neigiamą atsakymą dėl galimybės naudotis sistema. Valstybės narės taip pat gali leisti gamtinių dujų įmonei pačiai nuspręsti, ar pateikti prašymą prieš gaunant ar gavus neigiamą atsakymą dėl galimybės leisti naudotis sistema. Jeigu gamtinių dujų įmonė neleidžia naudotis sistema, prašymas pateikiamas nedelsiant. Prie prašymo pridedama visa atitinkama informacija apie problemos pobūdį ir jos dydį bei dujų įmonės pastangas išspręsti šią problemą. Jeigu nėra pagrįstų alternatyvių sprendimų ir atsižvelgiant į 3 dalies nuostatas, valstybė narė ar paskirta kompetentinga insti- tucija gali nuspręsti taikyti išlygą. 2. Valstybė narė arba paskirta kompetentinga institucija nedels- damos praneša Komisijai apie sprendimą taikyti išlygą, pateikda- mos ir visą atitinkamą informaciją apie šią išlygą. Ši informacija Komisijai gali būti pateikiama suvestinės forma, leidžiančia Komi- sijai priimti pagrįstą sprendimą. Komisija gali prašyti, kad valstybė narė ar paskirta kompetentinga institucija pakeistų ar panaikintų sprendimą dėl išlygos taikymo per keturias savaites nuo šio pra- nešimo gavimo dienos. Jeigu valstybė narė ar atitinkama paskirta 38 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 12/2 t. kompetentinga institucija neįvykdo šio prašymo per keturias savaites, nedelsiant priimamas galutinis sprendimas pagal Spren- dimo 87/373/EEB 2 straipsnio I tvarką. nesumažėja iki lygio, mažesnio už būtiniausias pradines garanti- jas, numatytas dujų pirkimo pirkti arba mokėti netesybas tipo sutartyse, arba jeigu atitinkama dujų pirkimo tokio tipo sutartis gali būti pakoreguota arba gamtinių dujų įmonė gali rasti alterna- tyvių realizavimo rinkų. Komisija saugo paslaptyje konfidencialią komercinę informaciją. 3. Priimdama sprendimą dėl 1 dalyje nurodytos išlygos, valstybė narė ar paskirta kompetentinga institucija bei Komisija atsižvel- gia į šiuos kriterijus: 4. Gamtinių dujų įmonės, kurioms nebuvo suteikta 1 dalyje nurodyta išlyga, neatmeta arba nebeatmeta prašymų leisti naudo- tis sistema dėl dujų pirkimo sutartyje prisiimtų įsipareigojimų pirkti arba mokėti netesybas. Valstybės narės užtikrina, kad laiko- masi atitinkamų VI skyriaus nuostatų. a) tikslą sukurti konkurencinę dujų rinką; 5. Bet kuri pagal pirmiau nurodytas nuostatas suteikta išlyga tin- kamai pagrindžiama. Komisija savo sprendimą skelbia Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. b) būtinybę vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus ir garan- tuoti saugų tiekimą; c) gamtinių dujų įmonės padėtį dujų rinkoje ir į faktišką konku- rencijos padėtį šioje rinkoje; 6. Komisija per penkerius metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo pateikia peržiūros ataskaitą apie patirtį, sukauptą taikant šį straipsnį, kad Europos Parlamentas ir Taryba galėtų laiku apsvars- tyti jo pakeitimo būtinybę. d) ekonominių ir finansinių sunkumų, su kuriais susiduria gam- tinių dujų įmonės perdavimo įmonės arba reikalavimus atitin- kantys vartotojai, dydį; 26 straipsnis e) atitinkamos sutarties pasirašymo datą ir sąlygas, tarp jų ir į tai, kiek jose numatyta rinkos pasikeitimų; f) pastangas rasti problemos sprendimo būdą; g) įmonės sugebėjimą numatyti šių didelių sunkumų atsiradimo tikimybę atsižvelgiant į šios direktyvos nuostatas atitinkamų įsipareigojimų pirkti arba mokėti netesybas prisiėmimo metu; h) sistemos sujungimo su kitomis sistemomis lygį ir šių sistemų sąveikos laipsnį; ir i) poveikį, kurį tokios išlygos suteikimas galėtų turėti šios direk- tyvos teisingam taikymui, kad vidaus gamtinių dujų rinka veiktų sklandžiai. Sprendimas prašyti išlygos pirkti arba mokėti netesybas tipo sutartims, sudarytoms prieš šios direktyvos įsigaliojimą, neturėtų sukurti sąlygų, kurioms esant neįmanoma rasti alternatyvių eko- nomiškai perspektyvių realizavimo rinkų. Bet kuriuo atveju lai- koma, kad didelių sunkumų nėra, jeigu gamtinių dujų pardavimas 1. Valstybės narės, kurios nėra tiesiogiai prijungtos prie bet kurios kitos valstybės narės jungtinės sistemos ir turi tik vieną pagrin- dinį užsienio tiekėją, gali taikyti išlygą šios direktyvos 4 straips- niui, 18 straipsnio 1, 2, 3, 4 ir 6 dalims ir (arba) 20 straipsniui. Tiekėjas, kuriam priklauso daugiau kaip 75 % rinkos, laikomas pagrindiniu tiekėju. Ši išlyga automatiškai netenka galios tada, kai nustoja galioti bent viena šių sąlygų. Komisijai pranešama apie bet kokią tokią išlygą. 2. Jeigu valstybė narė, pripažinta naujai besiformuojančia rinka, taikant šią direktyvą susidurtų su didelėmis problemomis, nesusi- jusiomis su 25 straipsnyje nurodytais įsipareigojimais, ji gali tai- kyti išlygą šios direktyvos 4 straipsniui, 18 straipsnio 1, 2, 3, 4 ir 6 dalims ir (arba) 20 straipsniui. Ši išlyga automatiškai netenka galios tada, kai valstybė narė nebeatitinka naujai besiformuojan- čios rinkos reikalavimų. Komisijai pranešama apie bet kurią tokią išlygą. 3. Jeigu šios direktyvos taikymas valstybės narės geografiškai ribotoje teritorijoje sukeltų esminių problemų, ypač plėtojant per- davimo infrastruktūrą ir skatinant investicijas, valstybė narė gali kreiptis į Komisiją prašydama laikinos išlygos 4 straipsniui, 18 straipsnio 1, 2, 3, 4 ir 6 dalims ir (arba) 20 straipsniui dėl šios srities plėtros. 4. Komisija gali suteikti 3 dalyje nurodytą išlygą, visų pirma atsiž- velgdama į šiuos kriterijus: 12/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 39 — investicijų į infrastruktūrą, kurios nebūtų ekonomiškai pagrįstos konkurencinėmis rinkos sąlygomis, reikalingumą, — reikiamų investicijų dydį ir atsipirkimo prognozes, — atitinkamos teritorijos dujų sistemos dydį ir užbaigtumą, — atitinkamos dujų rinkos prognozes, — geografinį dydį ir srities ar atitinkamo regiono charakteristi- kas, ir — socialinius ekonominius ir demografinius veiksnius. Išlyga gali būti suteikiama tik tuo atveju, jeigu šioje vietovėje nebuvo sukurta jokia dujų infrastruktūra arba buvo sukurta trum- pesniam negu 10 metų laikotarpiui. Laikina išlyga negali būti tai- koma ilgiau negu 10 metų nuo pirmo dujų pristatymo į šią vietovę. 5. Komisija, prieš priimdama sprendimą 4 dalyje nustatyta tvar- ka, praneša valstybėms narėms apie pagal 3 dalies nuostatas parengtus prašymus, laikydamasi konfidencialumo reikalavimo. Šis sprendimas ir 1 bei 2 dalyse nurodytos išlygos skelbiamos Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 27 straipsnis 1. Komisija Tarybai ir Europos Parlamentui iki pirmųjų nuo šios direktyvos įsigaliojimo metų pabaigos pateikia su šios direktyvos nuostatomis nesusijusių derinimo reikalavimų ataskaitą. Prireikus Komisija kartu su ataskaita pateikia pasiūlymus dėl derinimo, rei- kalingus veiksmingam gamtinių dujų vidaus rinkos veikimui. 2. Taryba ir Europos Parlamentas savo išvadas dėl šių pasiūlymų pateikia per dvejus metus nuo jų pateikimo dienos. 3 straipsnyje nurodytų bendrų taisyklių taikymu susijusią patirtį, kad Europos Parlamentas ir Taryba, atsižvelgę į sukauptą patirtį, galėtų tinkamu laiku apsvarstyti galimybę priimti nuostatas, leidžiančias toliau gerinti gamtinių dujų vidaus rinką, kuri susiformuotų po 10 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo. 29 straipsnis Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per dvejus metus nuo 30 straipsnyje jos nurodytos datos, nedelsdamos praneša Komisijai. įgyvendina šią direktyvą. Apie tai Valstybės narės, tvirtindamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 30 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 31 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Liuksemburge, 1998 m. birželio 22 d. 28 straipsnis Komisija peržiūri šios direktyvos taikymą ir pateikia ataskaitą apie sukauptą su gamtinių dujų vidaus rinkos funkcionavimu ir Europos Parlamento vardu Pirmininkas Tarybos vardu Pirmininkas J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM


title: Entschließung des Rates vom 22. Juni 1998 über ein verstärktes Zusammenwirken der Europäischen Weltraumorganisation und der Europäischen Gemeinschaft

eurovoc_concepts:
EU policy
European Communities
European Space Agency
cooperation policy
space technology

formats: html pdf print

text: 17. 7. 98 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften C 224/1 I (Mitteilungen) RAT ENTSCHLIESSUNG DES RATES vom 22. Juni 1998 (cid:190)ber ein verst…rktes Zusammenwirken der Europ…ischen Weltraumorganisation und der Europ…ischen Gemeinschaft (98/C 224/01) DER RAT DER EUROP´ISCHEN UNION - IN ANBETRACHT der Entwicklung der Weltraumfor(cid:220) schung und (cid:220)technologie und ihrer Anwendungen, UNTER HINWEIS DARAUF, da¤ die Raumfahrttechnolo(cid:220) gien neue M…rkte er‰ffnen und so den wirtschaftlichen Nutzen der weltraumbezogenen T…tigkeiten erh‰hen, da¤ dabei deren politische, kulturelle und soziale Impli(cid:220) kationen jedoch ein bestimmender Faktor bleiben, IN ANERKENNUNG DER TATSACHE, da¤ diese Raum(cid:220) fahrttechnologien zur Unterst(cid:190)tzung der Politiken in den Bereichen Umwelt, Informationsgesellschaft und Ver(cid:220) kehr sowie zur Schaffung neuer Arbeitspl…tze und zu ei(cid:220) ner besseren Lebensqualit…t beitragen, ANGESICHTS des verst…rkten internationalen Wettbe(cid:220) werbs und der Notwendigkeit, der Europ…ischen Indu(cid:220) strie gegen(cid:190)ber der internationalen Konkurrenz gleiche Ausgangsbedingungen zu bieten, UNTER HERVORHEBUNG der Ergebnisse, die auf wis(cid:220) senschaftlichem Gebiet und bei den Tr…gerraketen, den Satellitenanwendungen und der bemannten Raumfahrt bereits erreicht worden sind, UNTER W˜RDIGUNG der bereits erzielten Fortschritte bei der Zusammenarbeit zwischen einer Reihe verschie(cid:220) dener Akteure des europ…ischen Weltraumsektors, insbe(cid:220) sondere der Europ…ischen Weltraumorganisation, nach(cid:220) stehend ,,EWO"" genannt, der Europ…ischen Gemein(cid:220) schaft, nachstehend ,,Gemeinschaft"" genannt, der einzel(cid:220) staatlichen Raumfahrtagenturen, der Industrie, der For(cid:220) schergemeinschaft und der Betreiber und der mit diesen Fortschritten bei der Zusammenarbeit zusammenh…ngen(cid:220) den Nutzeffekte f(cid:190)r die europ…ischen Nutzer und die europ…ische Industrie, industriepolitischen Strategie zust…ndig IN DEM BEWUSSTSEIN, da¤ eine solche Zusammenar(cid:220) beit begr(cid:190)ndet w…re durch die Komplementarit…t der In(cid:220) teressen der EWO (die insbesondere f(cid:190)r die Ausarbei(cid:220) tung und Durchf(cid:190)hrung einer langfristigen europ…ischen Weltraumpolitik, von T…tigkeiten und Programmen im Raumfahrtbereich und einer ihrem Programm angemes(cid:220) senen ist) und der Interessen der Gemeinschaft (die in rechts(cid:220), wirt(cid:220) schafts(cid:220) und sozialpolitischer Hinsicht (cid:190)ber Befugnisse verf(cid:190)gt, die sich auf die Regelungen f(cid:190)r raumfahrtbezo(cid:220) gene M…rkte auswirken), und zwar hinsichtlich der Ge(cid:220) meinschaftspolitik in den Bereichen Umwelt, Verkehr und Informationsgesellschaft, f(cid:190)r deren Durchf(cid:190)hrung der Einsatz raumgest(cid:190)tzter Systeme von Nutzen sein wird, IN DER ERW´GUNG, da¤ diese Zusammenarbeit einen Beitrag dazu leisten kann, die europ…ische Industrie zu Investitionen in Raumfahrtvorhaben zu ermutigen, die einen kommerziellen Nutzen versprechen, NACH KENNTNISNAHME der Mitteilung der Europ…i(cid:220) schen Kommission (cid:190)ber die Raumfahrt und der diesbe(cid:220) z(cid:190)glichen Entschlie¤ung des Europ…ischen Parlaments vom 13. Januar 1998(cid:216)(˛), der Initiative der Kommission zur Ausarbeitung konkreter Aktionspl…ne in bestimmten Weltraumsektoren und der einschl…gigen Schlu¤folge(cid:220) rungen des Rates der Europ…ischen Union vom 22. Sep(cid:220) tember 1997, 27. Juni 1997 und 17. M…rz 1998, IN ANBETRACHT des Gemeinsamen Standpunkts (EG) Nr. 31/98 des Rates(cid:216)(ˇ) zu dem F(cid:190)nften Rahmenpro(cid:220) gramm, das die Koordinierung der weltraumtechnologie(cid:220) bezogenen Anwendungen im Rahmen spezifischer Pro(cid:220) gramme vorsieht, UNTER VERWEIS auf die fruchtbare Zusammenarbeit, die sich (cid:190)ber die Jahre hin zwischen der EWO und der Gemeinschaft entwickelt hat, (˛)(cid:217)ABl. C 34 vom 2. 2. 1998, S. 27. (ˇ)(cid:217)ABl. C 178 vom 10. 6. 1998, S. 49. C 224/2 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften 17. 7. 98 IN DER ˜BERZEUGUNG, da¤ Europa einer gemeinsa(cid:220) men Vision und eines Bezugsrahmens bedarf, auf dessen Grundlage die verschiedenen vorstehend genannten Ak(cid:220) teure des Raumfahrtsektors ihre Ma¤nahmen koordinie(cid:220) ren k‰nnen, IN KENNTNIS des Umstands, da¤ die f(cid:190)r weltraumbezo(cid:220) gene T…tigkeiten zust…ndigen Minister der EWO(cid:220)Mit(cid:220) gliedstaaten am 23. Juni 1998 anl…¤lich der Feierlichkei(cid:220) ten zum 25. Jahrestag der Europ…ischen Weltraumkonfe(cid:220) renz von 1973 hervorheben werden, wie wichtig ein ver(cid:220) st…rktes Zusammenwirken der EWO und der Gemein(cid:220) schaft ist - 1. IST SICH DARIN EINIG, da¤ das Zusammenwirken der Gemeinschaft und der EWO und die Komple(cid:220) mentarit…t ihrer T…tigkeiten im Rahmen ihrer jeweili(cid:220) gen Zust…ndigkeiten weiter verst…rkt werden m(cid:190)ssen, um so die Effizienz der staatlichen Investitionen in Raumfahrtsysteme und (cid:220)technologien f(cid:190)r die Nutzer, die Industrie und die europ…ische Politik in den be(cid:220) troffenen Bereichen zu erh‰hen; 2. BETONT, da¤ das obengenannte Ziel aktiv verfolgt werden wird, insbesondere in den Anwendungsberei(cid:220) chen, die aus den Raumfahrttechnologien und (cid:220)syste(cid:220) men Nutzen ziehen und zu denen die Kommission ei(cid:220) nen Aktionsplan vorgelegt hat oder vorzulegen beab(cid:220) sichtigt, d. (cid:216)h. den Bereichen Telekommunikation, Na(cid:220) vigation und Erdbeobachtung; 3. KOMMT ˜BEREIN, in diesen Bereichen in weitest(cid:220) m‰glichem Ma¤ die Interessen der Staaten zu ber(cid:190)ck(cid:220) sichtigen, die Mitglieder der EWO, aber nicht der Gemeinschaft sind, und die EWO zu ersuchen, im Gegenzug die Interessen der Staaten, die Mitglieder der Gemeinschaft, aber nicht der EWO sind, zu be(cid:220) r(cid:190)cksichtigen und alle Anstrengungen zu unterneh(cid:220) men, damit diese Staaten gegen(cid:190)ber den Staaten, die Mitglied beider Organisationen sind, nicht benachtei(cid:220) ligt werden; 4. FORDERT DIE KOMMISSION AUF, in bezug auf die vorstehend genannten Raumfahrtanwendungen die EWO an der Festlegung, ˜berarbeitung und Durch(cid:220) f(cid:190)hrung der Aktionspl…ne und an ihrem Dialog mit den (cid:190)brigen Akteuren des Weltraumsektors zu beteili(cid:220) gen, damit die T…tigkeiten der EWO und der Ge(cid:220) meinschaft bestm‰glich zur Verwirklichung der Ziele aller Mitgliedstaaten auf dem Gebiet der Raumfahrt beitragen; 5. ERMUTIGT die Kommission, mit der Durchf(cid:190)hrung praktischer Ma¤nahmen zur F‰rderung von Synergie(cid:220) effekten zwischen den T…tigkeiten der EWO und der Gemeinschaft unter Vermeidung unn‰tiger ˜ber(cid:220) schneidungen und mit Schwerpunkt auf den vorste(cid:220) hend genannten besonderen Anwendungsbereichen zu beginnen; 6. FORDERT die Kommission AUF, geeignete Initiativen zu ergreifen, damit der Rat die erforderlichen Be(cid:220) schl(cid:190)sse fassen kann


title: Директива 98/33/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за изменение на член 12 от Директива 77/780/ЕИО на Съвета относно достъпа и упражняването на дейността на кредитните институции, на членове 2, 5, 6, 7 и 8 и на приложения II и III към Директива 89/647/ЕИО на Съвета относно коефициента на платежоспособност на кредитните институции, както и на член 2 и на приложение II към Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните фирми и кредитните институции

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Economic Area
banking
credit institution
directory
management audit

formats: html pdf print xhtml

text: 52 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 31998L0033 21. 7. 1998 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 204/29 ДИРЕКТИВА 98/33/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 22 юни 1998 година за изменение на член 12 от Директива 77/780/ЕИО на Съвета относно достъпа и упражняването на дейността на кредитните институции, на членове 2, 5, 6, 7 и 8 и на приложения II и III към Директива 89/647/ЕИО на Съвета относно коефициента на платежоспособност на кредитните институции, както и на член 2 и на приложение II към Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните фирми и кредитните институции ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, (2) като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално първото и трето изречение на член 57, параграф 2 от него, като взеха предвид предложението на Комисията (1), като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (3), (1) като имат предвид, че Първа директива 77/780/ЕИО на Съвета от 12 декември 1977 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпо- редби, отнасящи се до достъпа и упражняването на дей- ността на кредитните институции (4), разрешава обмена на информация между компетентните органи и определени други органи или органи в рамките на дадена държава- членка или между държави-членки; като имат предвид, че упоменатата директива също така разрешава сключването от държавите-членки на споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмена на информация, с компетентните органи на трети страни; като имат предвид, че с оглед на съгласуваността, това разрешение за сключване на споразу- мения относно обмена на информация с трети страни трябва да бъде разширено, така че да включва и обмена на информация с определени други органи или органи в тези страни, при условие че разкриваната информация е предмет на подходящи гаранции за професионална тайна; (1) ОВ С 208, 19. 7. 1996 г. , стр. 8 и ОВ С 259, 26. 8. 1997 г. , стр. 11. (2) ОВ С 30, 30. 1. 1997 г. , стр. 13. (3) Становище на Европейския парламент от 10 април 1997 г. (ОВ С 132, 28. 4. 1997 г. , стр. 234), Обща позиция на Съвета от 9 март 1998 г. (ОВ С 135, 30. 4. 1998 г. , стр. 32) и Решение на Европейския парла- мент от 30 април 1998 г. (ОВ С 152, 18. 5. 1998 г. ). Директива на Съвета от 19 май 1998 г. (4) ОВ L 322, 17. 12. 1977 г. , стр. 30. Директива, последно изменена с (3) (4) като имат предвид, че Директива 89/647/ЕИО на Съвета от 18 декември 1989 г. относно коефициента на платежоспо- собност на кредитните институции (5) претегля активите и задбалансовите записи в зависимост от степента им на кре- дитен риск; като имат предвид, че църквите и религиозните общности, които, учредени под формата на юридически лица съгла- сно публичното право, събират данъци в съответствие със законодателството, предоставящо им такова право, носят кредитен риск, подобен на този на регионалните админис- трации и местните власти; като имат предвид, че следова- телно е уместно да се даде на компетентните органи въз- можността да вземанията от църквите и религиозните общности по същия начин като вземанията от регионалните администрации и местните власти, когато тези църкви и религиозни общности събират данъци; като имат предвид, обаче, че възможността да се приложи теглови коефициент от 0 % по отношение на вземанията от регионалните администрации и местните власти не се разпростира по отношение на вземанията от църквите и религиозните общности единствено на базата на правото да се събират данъци; третират като имат предвид, че Директива 94/7/ЕО на Комисията от 15 март 1994 г. за привеждане в съответствие на Директива 89/647/ЕИО на Съвета относно коефициента на платежо- способност на кредитните институции по отношение на техническата дефиниция за „многостранните банки за развитие“ (6), включва Европейския инвестиционен фонд в тази дефиниция; като имат предвид, че фондът представлява нова и единна структура за сътрудничество в Европа, чиято цел е да допринесе за укрепването на вътрешния пазар, за поддържането на икономическия подем в Европа и за засилването на икономическото и социалното сближаване; (5) като имат предвид, че по смисъла на член 6, параграф 1, буква г), точка 7 от Директива 89/647/ЕИО, теглови коефициент от 100 % трябва да бъде приложен по (5) ОВ L 386, 30. 12. 1989 г. , стр. 14. Директива, последно изменена с Директива 98/32/ЕО (виж ОВ L 204, 21. 7. 1998 г. , стр. 26). Директива 96/13/ЕО (ОВ L 66, 16. 3. 1996 г. , стр. 15). (6) ОВ L 89, 6. 4. 1994 г. , стр. 17. 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 53 отношение на неосвободената част от капитала, заявен в Европейския инвестиционен фонд от кредитните институ- ции; посредством реално обезпечение по смисъла на член 6, параграф 1, буква в), точка 1, по отношение на задбалансо- вите записи, които са гарантирани или посредством гаранции, имащи характера на кредитни заместители; (6) (7) (8) като имат предвид, че капиталът на Европейския инвести- ционен фонд, запазен за заявяване от финансовите инсти- туции е лимитиран до 30 %, от които 20 % трябва да бъдат освободени в началото на четири годишни вноски от 5 % всяка; като имат предвид, че следователно 80 % не трябва да бъдат освободени, за да останат като условно задълже- ние на членовете на Фонда; като имат предвид, че с оглед целта, дефинирана от Европейския съвет при създаването на Фонда, да се насърчава участието на търговските банки, това участие не трябва да бъде санкционирано и като имат предвид, че следователно е по-уместно да се приложи теглови коефициент отношение на от 20 % по неосвободената част от заявения капитал; като имат предвид, че приложение I към Директива 89/647/ЕИО, която се отнася до класификацията на задба- лансовите записи, класифицира определени записи като такива с висок риск и, следователно, прилага теглови коефициент от 100 %; като имат предвид, че член 6, параг- раф 4 от упоменатата директива установява, че: „Ако задба- лансовите записи са предмет на експлицитна гаранция, те следва да бъдат претеглени както ако те са били договорени за сметка на гаранта, а не на контрагента. Когато потенциалната експозиция, произтичаща от задбалансова сделка, е изцяло гарантирана, според изискванията на ком- петентните органи, с някой от активите, признати за обез- печение в параграф 1, буква а), точка 7 или буква б), 11, теглови коефициент от 0 % или от 20 % се прилага, в зави- симост от въпросното обезпечение. “; като имат предвид, че клирингът на извънборсови дери- ватни инструменти, извършен от клирингови къщи, дей- стващи като централен контрагент, играе значителна роля в определени държави-членки; като имат предвид, че е уместно да се признаят предимствата от такъв клиринг, които се изразяват в намаляване на кредитния риск и на свързания системен риск при благоразумното третиране на кредитния риск; като имат предвид, че е необходимо настоящите и потенциални бъдещи експозиции, произти- чащи от договорите за клиринг на извънборсови дериватни инструменти, да бъдат напълно обезпечени, а рискът от излагането на клиринговата къща на експозиция, надхвър- лящ пазарната стойност на обезпечение, да бъде отстранен, с цел клиринговите извънборсови дериватни инструменти да бъдат също така благоразумно третирани за преходен период, както търгуваните на борсата деривати; като имат предвид, че компетентните органи трябва да бъдат задоволени от нивото на изискуемите първоначални маржове и променливи маржове, както и от качеството и степента на защита, предвидени от обезпечението; (9) като имат предвид, че трябва също така да се вземе под вни- случаят, при който гаранцията е обезпечена мание (10) (11) (12) (13) като имат предвид, че по смисъла на точки 2, 4 и 7 от член 6, параграф 1, буква a) на Директива 89/647/ЕИО, нулев теглови коефициент се прилага спрямо активи, пред- ставляващи вземания срещу централните админстрации и централните банки от зона A или безусловно гарантирани от тях, както и спрямо активи, гарантирани посредством обезпечение под формата на ценни книжа, емитирани от централните администрации или централните банки от зона А; като имат предвид, че по смисъла на член 7, параг- раф 1 от посочената директива, държавите-членки могат, при определени условия, да прилагат нулев тегловен коефициент спрямо активи, представляващи вземания срещу собствените им регионални администрации или местни власти, както и спрямо вземанията срещу трети страни и спрямо задбалансовите записи, притежавани за сметка на трети страни и гарантирани от тези регионални администрации или местни власти; като имат предвид, че член 8, параграф 1 от Директива 89/647/ЕИО постановява, че държавите-членки могат да прилагат теглови коефициент от 20 % спрямо елементите от актива, които са гарантирани, за задоволяването на компе- тентните органи, посредством обезпечение под формата на ценни книжа, емитирани от регионалните администрации или местните власти от зона А; като имат предвид, че обез- печение под формата на ценни книжа, емитирани от регио- налните администрации или местните власти на държавите- членки, трябва да се считат за гарантирани от тези регионални администрации и местни власти по смисъла на член 7, параграф 1, с оглед да се позволи на компетентните органи да прилагат нулев теглови коефициент спрямо активи и задбалансови записи, гарантирани с такова обез- печение, винаги съгласно условията, установени в посоче- ния параграф; като имат предвид, че приложение II към Директива 89/647/ЕИО определя третирането на задбалансовите записи, наричани най-общо „извънборсови дериватни инструменти“, отнасящи се до лихвените проценти и обменните курсове на валута в контекста на изчисляването на капиталовите изисквания, наложени на кредитните институции; като имат предвид, че член 2, параграф 1, буква a), член 2, параграф 2, член 2, параграф 3, буква б) и член 2, параг- раф 6, както и член 3, параграфи 1 и 2 от настоящата директива и приложението към нея са в съответствие с работата на международен форум от банкови надзорници относно подобрено, а в някои аспекти и по-строго надзорно на третиране кредитните присъщи рискове, на 54 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 на капитал задължителния извънборсовите дериватни инструменти, по-специално уве- личаването покрива извънборсовите дериватни инструменти, отнасящи се до базисни инструменти, различни от лихвените проценти и обменните курсове на валута и възможността да се вземе предвид ефектите по намаляването на риска от споразуме- ния за договорено нетиране („contractual netting“), признати от компетентните органи при изчисляване на изискванията за капитала по отношение на потенциалните бъдещи кре- дитни рискове, присъщи на извънборсовите дериватни инструменти; като имат предвид, че за международно действащите кре- дитни институции и групи от кредитни институции в широк диапазон от трети страни, които се конкурират с кредитните институции на Общността, правилата, приети на по-широко международно ниво, ще доведат до подобрено надзорно третиране на извънборсовите дери- ватни инструменти; като имат предвид, че това подобрение се изразява в по-подходящо задължително покриване на капитала, като се отчитат ефектите по намаляването на риска от признатите от надзорните органи споразумения за договорено нетиране относно потенциални бъдещи кре- дитни рискове; ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 В Директива 77/780/ЕИО член 12, параграф 3 се заменя със следното: „3. Държавите-членки могат да сключват споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмена на информация, с ком- петентните органи на трети страни или с органите или инсти- туциите на трети страни, дефинирани в параграфи 5 и 5а, само ако разкриваната информация е предмет на гаранции за про- фесионална тайна, поне равностойни на онези, посочени в нас- тоящия член. Такъв обмен на информация трябва да е предназ- начен за изпълнение на задачата по надзора на посочените органи или институции. Когато информацията произхожда от друга държава-членка, тя не може да бъде разкрита без изразеното съгласие на компе- тентните органи, които са я разкрили и, когато е уместно, единствено за целите, за които тези органи са дали съгласието си. “ като имат предвид, че за кредитните институции на Общ- ността сходно подобряване на надзороното третиране на извънборсовите дериватни инструменти, включително въз- можността да се отчетат ефектите по намаляването на риска от признатите от надзорните органи споразумения за дого- ворено нетиране относно потенциални бъдещи кредитни рискове, може да бъде постигнато само чрез изменение на Директива 89/647/ЕИО; Член 2 Директива 89/647/ЕИО се изменя както следва: 1. Член 2 се изменя както следва. като имат предвид, че за осигуряване на равни условия за конкуренция между кредитните институции и инвести- ционните дружества в Общността, съвместимо надзорно третиране на техните респективни дейности в областта на извънборсовите дериватни инструменти е необходимо и може да бъде постигнато само чрез изменения на Дирек- тива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. относно капи- таловата адекватност на инвестиционните дружества и кре- дитните институции (1); (17) като имат предвид, че настоящата директива е най- подходящото средство за постигане на преследваните цели и не превишава необходимото за постигането на тези цели, a) в параграф 1 се добавя следното тире: „— „признати борси“ означава борси, признати от компе- тентните органи, които: i) функционират редовно; ii) има правила, установени или одобрени от подхо- дящите органи на страната по произхода на бор- сата, които определят условията за функциониране на борсата, условията за достъп до борсата, както и условията, на които трябва да отговаря даден договор, преди той да може да бъде ефективно изтъргуван на борсата; iii) разполага с клирингов механизъм, предвиждащ изброените в приложение III договори да са предмет на изискванията за дневен марж, осигуря- ващи подходяща защита по мнението на компетен- тните органи. “ (14) (15) (16) (1) ОВ L 141, 11. 6. 1993 г. , стр. 1. б) в параграф 2 се добавя следната алинея: 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 55 „Компетентните органи могат също така да включат в рам- ките на понятието за регионални администрации и местни власти църквите и религиозните общности, учредени под формата на юридически лица съгласно публичното право, доколкото те събират данъци, в съответствие с законодател- ството, предоставящо им правото да правят това. В този слу- чай обаче, възможността, предвидена в член 7, не се при- лага. “ 2. В член 5, параграф 3, първото изречение и се заменя със след- ното: „3. В случая на задбалансовите записи, посочени в член 6, параграф 3, потенциалните разходи за подмяна на договорите в случая на неизпълнение от страна на контрагента, се изчис- лява посредством единия от двата метода, описани в приложе- ние II“. в) в параграф 4 се добавя следната алинея: „Държавите-членки могат да приложат теглови коефициент от 50 % по отношение на задбалансовите записи, които представляват гаранции или гаранции, имащи характера на кредитни заместители, и които са напълно гарантирани, съгласно изискванията на компетентните органи с ипотеки, отговарящи на условията на параграф 1, буква в), точка 1, при условие че гарантът разполага с преки права върху това обезпечение. “ 4. член 7 се изменя както следва: a) в параграф 1 следното се добавя след думите „местни вла- сти“: 3. Член 6 се изменя както следва: a) в параграф 2, се добавя следното изречение: „или гарантирани, съгласно изискванията на съответните компетентни органи, чрез обезпечение под формата на ценни книжа, емитирани от тези регионални администра- ции или местни власти. “ „Частта от неосвободения капитал, заявен в Европейския инвестиционен фонд, може да бъде претеглена с теглови коефициент от 20 %. “ б) в параграф 2 следното се добавя след думата „последните“: б) параграф 3 се заменя със следното: „ , включително чрез обезпечение под формата на ценни книжа. “ „3. Методите, описани в приложение II, се прилагат за зад- балансовите с изключение на: записи, изброени в приложение III, — договорите, търгувани на признати борси, — договори относно обменния курс на (с изключение на договорите за злато) с първоначален срок от четиринадесет календарни дни или по-малко. валута в методите, фиксирани приложение експозицията, До 31 декември 2006 г. компетентните органи на държавите-членки могат да освободят от прилагането на II, извънборсовите договори, уредени от клирингова къща, когато последната действа като юридически контрагент и всички участници напълно и ежедневно обезпечават която представят на клиринговата къща, предоставяйки по този начин защита, покриваща както настоящата експозиция, така и потенциална бъдеща експозиция. Компетентните органи трябва да бъдат убедени, че предоставеното като гаранция обезпечение осигурява същото ниво на защита, като обезпечение, което съответства с параг- раф 1, буква а), точка 7, и че рискът от натрупването на експозиции от страна на клиринговата къща над пазарната стойност на предоставеното като гаранция обезпечение е отстранен. Държавите-членки уведомя- ват Комисията за начина, по който използват тази въз- можност. “ 5. Член 8, параграф 1 се заменя със следното: „1. Без това да засяга член 7, параграф 1, държавите-членки могат да приложат теглови коефициент от 20 % по отношение на елементите от актива, които са гарантирани, съгласно изиск- ванията на съответните компетентни органи, чрез обезпечение под формата на ценни книжа, емитирани от регионалните администрации или местните власти от зона А, чрез депозити, направени в кредитни институции от зона А, различни от кредитиращата институция, или чрез сертификати за депозит или сходни инструменти, емитирани от тези кредитни инсти- туции. “ 6. Приложения II и III се изменят или се заменят, в съответствие с части A и Б от приложението към настоящата директива. Член 3 Директива 93/6/ЕИО се изменя както следва: 1. Член 2, параграф 10 се заменя със следното: 56 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 „10. „извънборсови дериватни инструменти“ означават задба- лансовите записи, по отношение на които, съгласно първата алинея от член 6, параграф 3 на Директива 89/647/ЕИО, мето- дите, определни в приложение II към упоменатата директива, се прилагат. “ 2. Приложение II, точка 5 се заменя със следното: „5. За изчисляване на изисквания капитал, свързан с техните извънборсови дериватни инструменти, институциите при- лагат приложение II към Директива 89/647/ЕИО. Претеглянията на риска, които трябва да се приложат за съответните контрагенти, се определят в съответствие с член 2, параграф 9 от настоящата директива. настоящата директива не по-късно от двадесет и четири месеца след датата на влизането ѝ(cid:65) в сила. Те незабавно уведомяват Коми- сията за това. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позова- ване се определят от държавите-членки. 2. Държавите-членки уведомяват Комисията за текста на основ- ните разпоредби от вътрешното законодателство, които приемат в областта, регулирана от настоящата директива. До 31 декември 2006 г. компетентните органи на държавите-членки могат да освободят от прилагането на методите, фиксирани в приложение II, извънборсовите договори уредени от клирингова къща, когато последната действа като юридическият контрагент и всички участ- ници напълно и ежедневно обезпечават експозицията, която представят на клиринговата къща, предоставяйки по този начин защита, покриваща както настоящата експози- ция, така и потенциална бъдеща експозиция. Компетен- тните органи трябва да бъдат убедени, че предоставеното като гаранция обезпечение осигурява същото ниво на защита, като обезпечение, което съответства с член 6, параграф 1, буква а), точка 7 от Директива 89/647/ЕИО, и че рискът от натрупването на експозиции от страна на клиринговата на предоставеното като гаранция обезпечение е отстранен. Държавите-членки уведомяват Комисията за начина, по който използват тази възможност. “ пазарната стойност къща над Член 5 Настоящата директива влиза в сила в деня на нейното публикуване в Официален вестник на Европейските общности. Член 6 Адресати на настоящата директива са държавите-членки. Член 4 1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година. За Европейския парламент Председател За Съвета Председател J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 57 ПРИЛОЖЕНИЕ A. Приложение II към Директива 89/647/ЕИО се изменя както следва: 1. Заглавието се заменя със следното: „ПРИЛОЖЕНИЕ II ТРЕТИРАНЕ НА ЗАДБАЛАНСОВИТЕ ЗАПИСИ“; 2. Точка 1 се заменя със следното: „1. Избор на метода За оценяване на кредитните рискове, свързани с договорите, упоменати в точки 1 и 2 от приложение III, кредитните институции могат да избират, със съгласието на компетентните органи, един от методите, описаните по-долу. Кредитните институции, които са задължени да прилагат разпоредбите на член 6, параграф 1 от Директива 93/6/ЕИО, трябва да използват метод 1, описан по-долу. За оценяване на кредитните рискове, свързани с договорите, упоменати в точка 3 от приложение III, всички кредитни институции трябва да използват метод 1, описан по-долу. “; 3. В точка 2, Таблица 1 се заменя със следното: „ТАБЛИЦА (а) (б) Остатъчен срок (в) Договори за лихвен процент Договори за обменния курс на валута и злато Договори за акции Договори за други благородни метали, с изключение на злато Договори за стоки, различни от благородни метали Една година или по-малко 0 % 1 % Над една година до пет години Над пет години 0,5 % 1,5 % 5 % 7,5 % 6 % 8 % 10 % 7 % 7 % 8 % 10 % 12 % 15 % (а) Договорите, които не попадат в нито една от петте категории, посочени в настоящата таблица, се третират като договори за стоки, различни от благородните метали. (б) При договор с многократна размяна на главницата, процентите трябва да се умножат по броя на оставащите погасителни вноски, които трябва да бъдат направени съгласно договора. (в) При договори, структурирани така, че да бъде погасена остатъчна експозиция след някои определени дати на падеж и при ревизирането им така, че пазарната стойност на договора да е нулева на тези определени дати, остатъчният срок би тряб- вало да бъде равен на срока до следващата дата на ревизиране на условията на договора. При договори за лихвени про- центи, отговарящи на тези критерии и с остатъчен срок над една година, процентът не може да бъде по-малък от 0,5 %. С цел изчисляване на потенциалната бъдеща експозиция в съответствие с етап б), компетентните органи могат да разрешат на кредитните институции до 31 декември 2006 г. да прилагат следните проценти, вместо предвидените в таблица 1, при условие че институциите ползват вчзможността, предвидена в член 11а от Директива 93/6/ЕИО за договори по смисъла на точка 3, букви б) и в) от приложение III: Таблица 1а Остатъчен срок Благородни метали (без злато) Основни метали Селскостопански продукти (нетрайни) Други, включително енергийни продукти Една година или по-малко 2 % Над една година до пет години Над пет години 5 % 7,5 % 2,5 % 4 % 8 % 3 % 5 % 9 % 4 % 6 % 10 %“ 58 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 4. В таблица 2, заглавието на първи ред от третата колона се заменя със следното: „Договори, отнасящи се до обменния курс на валута и злато. “ 5. В точка 2 се добавя следният параграф: „При методи 1 и 2, компетентните органи трябва да гарантират, че фиктивната сума, която трябва да бъде взета предвид, е подходящо мерило за риска, присъщ на договора. Когато, например, договорът предвижда увеличение на паричните потоци, фиктивната сума трябва да бъде променена, така че да отчита въздействието на увеличението върху рисковата структура на този договор. “ 6. В точка 3, буква б) се добавя следният параграф: „Компетентните органи могат да признаят като намаляващи риска споразуменията за договорено нетиране, покриващи договорите за обмяна на валута с първоначален срок от четиринадесет календарни дни или по-малко, продадени опции или сходни задбалансови записи, за които настоящото приложение не се прилага, тъй като те носят само незначителен или нулев кредитен риск. Ако, в зависимост от положителната или отрицателно пазарна стойност на тези договори, включването им в друго споразумение за нетиране може да доведе до увеличаване или намаляване на капиталовите изисквания, компетентните органи трябва да задължат кредитните си институции да използват съвместимо третиране. “ 7. В точка 3, буква в), ii), първият параграф и уводните думи и вторият параграф, първо тире се заменят със следното: „ii) Други споразумения за договорено нетиране За прилагането на метод 1: в стъпка a) текущите разходи за подмяна на договорите, включени в дадено споразумение за нетиране могат да бъдат изчислени, като се вземат предвид реалните теоретични нетни разходи за подмяна, които са в резултат от споразумението; в случая, когато компенсацията води до нетно задължение за кредитната институция, която изчислява нетните разходи за подмяна, настоящите разходи за подмяна се приемат за равни на нула; в стъпка б) стойността на бъдеща потенциална кредитна експозиция за всички договори, включени в дадено компенсационно споразумение, може да бъде намалена съгласно следното уравнение: РСЕred = 0,4 * PCEgross + 0,6 * NGR * PCEgross където: — РСЕred = намаления размер на бъдещата потенциална кредитна експозиция по отношение на всички договори, сключени с даден контрагент, включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка, — PCEgross = сумата от израженията на бъдещата потенциална кредитна експозиция за всички договори, сключени с даден контрагент, които са включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка и са изчислени чрез умножаване на условния размер на главницата с процентите, посочени в таблица 1, — NGR = „съотношение нето/бруто“: определя се от компетентните органи, било: i) чрез отделно изчисление: като съотношение на нетните разходи за подмяна на всички договори, включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка, сключени с даден контрагент (числител) и брутните разходи за подмяна на всички договори, включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка, сключени с този контрагент (знаменател), или ii) чрез съвкупно изчисление: като съотношение на сумата на нетните разходи за подмяна, изчислени на двустранна основа за всички контрагенти, като се вземат предвид договорите, включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка (числител) и сумата на брутните разходи за подмяна на всички договори, включени в двустранно споразумение за нетиране, валидно от правна гледна точка (знаменател). Ако държавите-членки предоставят на кредитните институции възможност да изберат метода, избраният метод трябва систематично да се използва. За изчисляването на потенциалната бъдеща кредитна експозиция съгласно горепосочената формула, договорите, които напълно съответстват, включени в компенсационното споразумение, могат да бъдат считани като формиращи един единствен договор с фиктивна сума, еквивалентна на нетните постъпления. Напълно съответстващи договори са форуърд договори за обмяна на валута или сходни договори, в които фиктивната сума е еквивалентна на паричните потоци, ако паричните потоци стават дължими в същия ден и изцяло или частично в същата валута. 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 59 За прилагането на метод 2, в стъпка a): — изцяло съответстващите договори, включени в компенсационното споразумение, могат да бъдат считани като формиращи един единствен договор с фиктивна сума, еквивалентна на нетните постъпления, като условните размери на главницата се умножават по процентите, посочени в таблица 2. “ Б. Приложение III към Директива 89/647/ЕИО се заменя със следното: „ПРИЛОЖЕНИЕ III ВИДОВЕ ЗАДБАЛАНСОВИ ЗАПИСИ 1. Договори относно лихвения процент: a) лихвени суапове в една и съща валута; б) базисни суапове; в) форуърд споразумения относно лихвата; г) д) е) лихвени фючърси; закупени лихвени опции; други договори от сходно естество. 2. Договори относно обменния курс на валута и договори относно златото: a) кръстосани валутни лихвени суапове; б) форуърд валутни контракти; в) г) валутни фючърси; закупени валутни опции; д) други договори от сходно естество; е) договори относно златото от естество, сходно с това на договорите от буква a) до д). 3. Договори от естество, сходно на онези от точка 1, букви от а) до д) и точка 2, букви от а) до г), отнасящи се до други референтни точки или показатели относно: a) обикновените акции; б) благородни метали, с изключение на златото; в) г) суровини, различни от благородните метали; други договори от сходно естество. “