title: Verordnung (EG) Nr. 1255/98 der Kommission vom 17. Juni 1998 zur Berichtigung der Verordnung (EWG) Nr. 536/93 mit Durchführungsbestimmungen zur Zusatzabgabe im Milchsektor

eurovoc_concepts:
agricultural levy
application of EU law
direct selling
milk
regulation of agricultural production
sanction (EU)

formats: html pdf print

text: L 173/14 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 18. 6. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 1255/98 DER KOMMISSION vom 17. Juni 1998 zur Berichtigung der Verordnung (EWG) Nr. 536/93 mit Durchf(cid:129)hrungsbestim- mungen zur Zusatzabgabe im Milchsektor DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN (cid:190) gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 3950/92 des Rates vom 28. Dezember 1992 (cid:129)ber die Erhebung einer Zusatz- abgabe im Milchsektor (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 903/98 der Kommission (2), insbe- sondere auf Artikel 11, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Die Verordnung (EWG) Nr. 536/93 (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 1001/98 (4), sieht in Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 1 vor, daß der Abnehmer der zust(cid:132)ndigen Beh(cid:148)rde des Mitgliedstaats vor dem 15. Mai die Angaben (cid:129)ber die Anlieferungen mitteilen muß. Gem(cid:132)ß Artikel 4 Absatz 2 Unterabsatz 1 m(cid:129)ssen die Erzeuger, die ihre Milch direkt verkaufen, ihre Aufstel- lung ebenfalls vor dem 15. Mai der zust(cid:132)ndigen Beh(cid:148)rde des Mitgliedstaats (cid:129)bermitteln. italienischen Fassung der Verordnung heißt es irrt(cid:129)mlich, daß die In der Mitteilungen bis (sp(cid:132)testens) zum 15. Mai zu erfolgen haben. Die italienische Fassung muß daher berichtigt werden. Diese Verordnung entspricht der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses f(cid:129)r Milch und Milcherzeug- nisse (cid:190) HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Artikel 3 Absatz 2 Unterabsatz 1 und Artikel 4 Absatz 2 Unterabsatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 536/93 werden wie folgt berichtigt: (betrifft nur die italienische Fassung). Artikel 2 Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Ver(cid:148)f- fentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemein- schaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 17. Juni 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 405 vom 31. 12. 1992, S. 1. (2) ABl. L 127 vom 29. 4. 1998, S. 8. (3) ABl. L 57 vom 10. 3. 1993, S. 12. (4) ABl. L 142 vom 14. 5. 1998, S. 22


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1944/98 do Deputado Alexandros ALAVANOS ao Conselho. Tentativa de assassinato de Akin Birdal na Turquia

eurovoc_concepts:
EU relations
Türkiye
crime against individuals
democracy
human rights

formats: html print


title: Ψήφισμα που περιλαμβάνει τις συστάσεις του Κοινοβουλίου προς την Επιτροπή σχετικά με την πρόταση οδηγίας του Συμβουλίου και του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου που αφορά την παροχή ηλεκτρισμού από ανανεώσιμες πηγές ενέργειας στην Ευρωπαϊκή Ένωση.

eurovoc_concepts:
CERN
energy grid
market access
poverty
renewable energy


title: Verbesserung und Vereinfachung des Umfelds von Unternehmensgründungen.

eurovoc_concepts:
aid to undertakings
job creation
simplification of formalities


title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén - Elektronisk handel och indirekt beskattning

eurovoc_concepts:
VAT
commercial transaction
indirect tax
information network
tax system

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 17. 06. 1998 KOM(1998) 374 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET OCH EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN ELEKTRONISK HANDEL OCH INDIREKT BESKATTNING I. Bakgrund säkerställa I meddelandet "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel" KOM(97)157 betonade kommissionen behovet av att tydliga och neutrala skattebestämmelser och vikten av att tillämpa skatteregler som inte snedvrider marknaden: "För att den elektroniska handeln skall kunna utvecklas är det nödvändigt att skattesystemen ger rättslig säkerhet (så att skattskyldigheterna är klara, öppna och förutsägbara) och neutralitet (så att det inte blir några extra belastningar på denna nya verksamhet jämfört med traditionell handel. " I meddelandet förklaras också att mervärdesskatt till skillnad från alla andra typer av nya skatter är lämplig för elektronisk handel, precis som för andra mer traditionella sätt att bedriva handel. Även i EU:s och USA:s gemensamma uttalande om elektronisk handel (5 december tydliga, 1997) godkändes det att skatter på elektronisk handel skall vara konsekventa, neutrala och som icke-diskriminerande. undertecknades av 29 länder den 6 juli 1997, stödde ministrarna "principen om icke diskriminerande beskattning av de globala informationsnäten" och konstaterade att "den elektroniska handeln ur skatteperspektiv kräver internationellt samarbete, och i förekommande fall samordning, för att undvika att konkurrensen snedvrids". I Bonndeklarationen På det multilaterala området har WTO dessutom beslutat att inleda ett omfattande arbetsprogram om elektronisk handel. De åtgärdsrekommendationer som detta arbetsprogram leder till kommer att överlämnas till WTO:s ministerkonferens 1999. Kommissionen kommer att ta aktiv del i detta arbete, där man bland annat kommer att överväga hur indirekta skatter bör tillämpas på elektroniska transaktioner. 1 detta perspektiv är kommissionens övergripande mål att se till att detta nya sätt att bedriva handel kan blomstra i en skattemiljö som inte är mer betungande än nödvändigt. Om det behövs lagändringar, bör dessa varken medföra fördelar eller nackdelar former av handel. Kommissionen erkänner också reservationslöst att alla framtida skatter på detta område kommer att behöva utformas i samarbete med näringslivet och handelspartnerna. Detta innebär att man fullt ut tar hänsyn till affärsmetoderna i denna nya miljö. för elektronisk handel jämfört med andra Mervärdesskatt tillämpas på alla leveranser av varor eller tjänster som är avsedda för konsumtion inom EU oavsett vilket kommunikationsmedel eller vilken affärsmetod som används för att genomföra transaktionerna. EU:s mervärdesskattesystem bör därför ge den rättssäkerhet, enkelhet och neutralitet som krävs för att den elektroniska handeln skall kunna utvecklas fullt ut. Rättssäkerhet medför att handeln kan bedrivas i en miljö med tydliga och konsekventa regler, vilket minskar riskerna för oförutsedda skatteskulder och tvister. Enkelhet krävs för att det inte skall bli mer betungande än nödvändigt att följa bestämmelserna. Kommissionen är angelägen om att införa ett nytt framtida gemensamt mervärdesskattesystem baserat på ursprungsbeskattning och en enhetlig beskattningsort, där en aktör både kan redovisa och dra av skatt för alla sina mervärdesskattetransaktioner inom EU1. Med neutralitet avses följande: • Beskattningen bör ha samma följder för varu- och tjänstetransaktioner, oavsett vilken affärsmetod som används och oavsett om leveransen sker online eller offline. • Beskattningen bör ha samma följder för varor och tjänster oavsett om de köps från ett land inom eller ett land utanför EU. Säkerhet, enkelhet och neutralitet är nödvändigt för att garantera likvärdiga konkurrensvillkor för alla näringsidkare vid utvecklingen av en global marknadsplats och för att undvika snedvridning av marknaden. II. Elektronisk handel: möjligheter och utmaningar Internets snabba tillväxt och dess utveckling till ett medel för att underlätta affärstransaktioner öppnar en rad nya möjligheter för företag och konsumenter i Europa. I rammeddclandct "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel" sägs följande: "Den elektroniska handeln är till själva sin natur gränsöverskridande och uppmuntrar tjänster över nationsgränser. Den ger direkt stimulans till konkurrensen på den inre marknaden. " 1 meddelandet sägs också att elektronisk handel "representerar därför en potentiellt avgörande faktor för sammanhållning och integration i Europa". leveranser av varor och till beställningar och Samtidigt medför elektronisk handel nya utmaningar, inte minst vad gäller indirekt beskattning. De nya globala marknadsplatser som växer fram kommer inte längre att vara geografiskt begränsade. Det kommer att bli potentiellt svårare att lokalisera och identifiera transaktionsparterna. Detta kommer att kräva att skattemyndigheterna noggrant granskar partnerskap inom näringslivet. Det kommer att vara mycket viktigt att beskattning sker på ett sätt som garanterar att den elektroniska handeln kan blomstra och uppnå sin fulla potential att främja EU:s ekonomi och en högre sysselsättning. Internet utvecklas snabbt från att främst ha varit ett kommunikationsmedel till att bli en global plattform för handel. Näringslivet är redan medvetet om att Internet kan användas som ett medel för marknadsföring och försäljning. Kommersiellt används Internet idag främst till reklam och beställning av produkter. Andra innovativa användningsområden håller på att utvecklas, både inom "indirekt" elektronisk handel (elektronisk beställning av materiella varor) och "direkt" elektronisk handel (elektronisk beställning och leverans av produkter och tjänster online över nätet). Äver om marknaden fortfarande är liten i absoluta tal, växer näten snabbt och blir allt mer avancerade. Med ökande överföringshastigheter och utveckling av säkra betalningsmedel kan man räkna med att marknaden kommer att växa snabbt under de närmaste åren. KOM(96)328 slutlig. tjänster leveranser av varor och Alla inom EU omfattas av de gällande mervärdesskattebestämmelserna. Detta gäller även företags och enskildas import av varor och företags köp av de flesta tjänster från leverantörer utanför EU. Fram till idag har enskilda EU-mcdborgare sällan köpt tjänster direkt och sådana inköp är därför till största delen befriade frän mervärdesskatt. Denna typ av transaktion, som eventuellt kommer all ge skaltemyndigheterna de tvistigasle problemen, förutses öka avsevärt när online-levcrcnscrna blir snabbare och mer tillförlitliga. Trois detta är prognosen att de inte kommer att fa någon större ekonomisk betydelse före år 2001. De nuvarande skattebestämmelserna behöver inte ändras omedelbart, men det är ändå nödvändigt att övervaka hur dessa marknader utvecklas och att utveckla lösningar tillsammans med branschen. Sådana lösningar bör gå ut på att förenkla de befintliga i grunden decentraliserade och internationella karaktären hos de framväxande elektroniska globala marknadsplatserna. skattebestämmelserna och vara förenliga med den III. Den internationella dimensionen som handel Förenta elektronisk pol icy förklaring om Den staternas finansdepartement avgav i början av 1997 blev startskottet för den pågående och uppmärksammade debatten om detta nya fenomen. Debatten har utökats till all omfatta mänga av vara övriga handelspartner i multilaterala fora, lill exempel OECD och WTO. Kommissionen deltar aktivt i all denna verksamhet, framför allt på det centrala område som beskattningen utgör. I detta ingår framför allt ett fortsatt omfattande samråd om skattefrågor med representanter för näringslivet, både på kommissionens eget initiativ och tillsammans med OECD. Beskattning kommer därmed att vara en av de fyra huvudfrågor som skall diskuteras på OECD:s ministerkonferens "A borderless world: Realising the Potential of Electronic Commerce", som kommer att hållas i Ottawa den 6-8 oktober 1998. IV. Meddelandets syfte Syftet med detta meddelande är att förbereda EU:s och dess medlemsstaters bidrag till Ottawa-konferensen i frågor om indirekt beskattning. I detta hänseende syftar meddelandet till att utforma riktlinjer för beskattning, som kan ligga till grund för alla kommande diskussioner om dessa frågor med berörda parter (regeringar, inre marknaden och även inom ramen för den näringslivet, konsumenterna) internationellt, i en ansträngning alt finna globala lösningar. Som ett bidrag till de kommande diskussionerna ger meddelandet också rådet möjlighet att bedöma det arbete som kommissionen och medlemsstaterna hittills har uträttat på skatteområdet. I meddelandet föreslås ett antal allmänna riktlinjer som bör styra kommande studier av hur EU:s mervärdesskattesystem kan anpassas för att skapa de tydliga och enkla regler som krävs för att tillfredsställa behoven hos och stödja utvecklingen av den framväxande elektroniska handeln i Europa. I detta meddelande behandlas inte frågan om de kommande förändringarna av mervärdesskatten inom den inre marknaden. Kommissionen är medveten om de problem som det nuvarande mervärdesskattesystemet medför och som framför allt små och medelstora företag uppfattar som ett av de största hindren för utvecklingen av elektronisk handel på den inre marknaden. Därför är kommissionen även i fortsättningen angelägen om att införa ett gemensamt mervärdesskattesystem baserat på ursprungsbeskattning och och en enhetlig beskattningsort, där en aktör både kan redovisa och dra av skatt för alla sina mervärdesskattetransaktioner inom EU2. V. Riktlinjer Riktlinje 1: Inga nya skatter Den första riktlinjen har formulerats så att den skall återspegla grundtanken att befintliga skatter bör vara tillämpliga på elektronisk handel. /. På den indirekta beskattningens område skall alla ansträngningar inriktas på att anpassa befintliga skatter och särskilt mervärdesskatten till den elektroniska handelns utveckling. Därför kommer inga nya eller ytterligare skatter att övervägas. Riktlinje 2: Elektroniska överföringar som en tjänst Mervärdesskatten är utformad som en allmän konsumtionsskatt som i princip omfattar alla varor och tjänster. Alla transaktioner inom EU, som sker med hjälp av elektronisk handel och som leder till konsumtion inom EU, omfattas av EU:s mervärdesskatt enligt gällande bestämmelser. Detta gäller emellertid inte alltid för leveranser från länder utanför EU. När det gäller varor som levereras från ett land sedvanliga utanför EU importförfarandena att bestämmelserna om mervärdesskatt tillämpas oavsett på vilket sätt transaktionen genomförs. Även vissa typer av tjänster som företag inom EU erhåller från länder utanför EU omfattas av mervärdesskatt. Man bör emellertid lägga märke till att tjänster som tillhandahålls till enskilda personer inom EU med några få undantag inte omfattas av mervärdesskatt enligt gällande bestämmelser (idag tillhandahålls sådana tjänster endast i liten utsträckning). säkerställer de en mottagare inom EU, till EU betraktar produkter som beställs och levereras via nät som tjänster. I lagstiftningen om mervärdesskatt görs en grundläggande åtskillnad mellan varuleveranser och tjänsteleveranser. Alla typer av elektronisk överföring och alla från levereras med immateriella produkter mervärdesskattesynpunkt betraktas som tjänster. Detta överensstämmer med EU:s och dess medlemsstaters ståndpunkt i WTO. På skatteområdet innebär dclla också atl tydliga regler kan tillämpas. sådana medel skall som 2. En leverans som leder till att mottagaren får tillgång till en produkt i digital form via ett elektroniskt nät skall från mervärdesskattesynpunkt betraktas som tillhandahållande av en tjänst? Riktlinje 3: Att säkerställa neutralitet KOM(96)328 slutlig. 3 och beroende Dessa elektroniskt tillhandahållna produkter kan också levereras på ett mer traditionellt sätt i materiell form från mervärdesskattesynpunkt antingen som varu- eller tjänsteleveranser. De leveranser som idag betraktas som varuleveranser, t. ex. leveranser av musik eller videofilmer på skiva eller kassett, kan vid import omfattas av tullar. Produkter som i sin materiella form från mervärdesskattesynpunkt betraktas som varor, betraktas som tjänster när de levereras med elektroniska medel. produkternas leveranserna egenskaper betraktas på då Det har redan konstaterats att alla former av elektronisk handel förväntas växa snabbt, vilket kommer att leda till en ökning av leveranserna från länder utantoi EU till slutkonsumenter inom EU. Detta kommer med nödvändighet att inbegripa onlinc-leveranscr av "immateriella" produkter som musik, videofilmer eller programvara. Del är sväll atl uppskatta hur stor omsättning den elektroniska handeln kommer all få vad gäller slutlig konsumtion inom EU (dvs. leveranser till enskilda personer i stället för till företag). Den kan komma att uppgå till 5 miljarder ecu år 2001 för alla typer av elektronisk handel - varor och tjänster, beställda och betalade online, oberoende av leveranssätt. Endast en del av denna totala omsättning kommer att kunna hänföras till leveranser från leverantörer utanför EU och av dessa kommer i sin tur endast en liten del att delvis bestå av "direkt" elektronisk handel, dvs. tjänster som tillhandahålls online. Tjänster som enskilda konsumenter inom EU beställer från leverantörer utanför EU för leverans online utgör den största utmaningen när det gäller indrivning av mervärdesskatt. Om den förväntade ökningen av tjänster som tillhandahålls till slutkonsumenter, som inte betalar mervärdesskatt, når en ekonomiskt betydelsefull nivå, kan det bli nödvändigt att tillsammans med näringslivet utforma ett system för beskattning av sådana tjänster. idag redan idag mäsle ta ut skatt för de Avsaknaden av sådan beskattning skulle leda till illojal konkurrens med EU-aktörcr, som till slutkonsumenter inom EU. Eftersom många online-tjänster enligt dagens EU-regler beskattas vid ursprunget, skall EU-leverantörerna dessutom betala mervärdesskatt för alla tjänster som de tillhandahåller till länder utanför EU. I motsats till detta skulle leveranser från länder utanför EU till EU inte beskattas, vilket utan tvekan skulle vara en dubbel konkurrensnackdel för företagen inom EU. Sådana skillnader i beskattning strider utan tvekan mot principen om neutralitet. tjänster som tillhandahålls För att undvika denna typ av snedvridning och för att garantera att skattesystemet är neutralt skulle följande riktlinje vara önskvärd. 3. EU:s mervärdesskattesystem bör garantera • • att tjänster som tillhandahälls för konsumtion inom EU beskattas inom EU, oavsett om de tillhandahålls genom elektronisk handel eller pä annat sätt och oavsett tjänsternas ursprung, att tjänster som tillhandahålls av aktörer inom EU för konsumtion utanför EU inom EU, men att mervärdesskatten på tillhörande insatsvaror får dras av. inte omfattas av mervärdesskatt Denna riktlinje påverkar inte tillämpningen av de regler som kommer att tillämpas inom EU. Det praktiska genomförandet av denna riktlinje kommer emellertid att orsaka problem och därför kommer kommissionen att fortsätta att studera frågan i samråd med medlemsstaterna, i en arbetsgrupp som kommissionen bildat samt tillsammans med näringslivet. Den sista meningen återspeglar att kommissionen är angelägen om att införa ett gemensamt mervärdesskaltesystem baserat på ursprungsbeskaUning och en enhetlig beskattningsort, där en aktör både kan redovisa och dra av skatt för alla sina mervärdesskatlelransaktioner inom EU. Ett sådant system skulle inte bara förenkla skallesystemet för företagen inom EU, utan också ge företag utanför EU möjlighet att uppfylla sina skyldigheter i fråga om mervärdesskatt i ett enda land. Som helhet innebär denna riktlinje en stor förändring jämfört med dagens situation. Den skulle innebära att alla tjänster som tillhandahålls online från leverantörer utanför EU till enskilda personer inom EU skulle omfattas av mervärdesskatt och att alla sådana tjänster som exporterades från EU till andra länder skulle vara befriade från mervärdesskatt. Detta skulle garantera skatteneutralitet mellan leverantörer inom och utanför EU. För att bevara skatteneutraliteten mellan tjänster som tillhandahälls offline och online, skulle tjänster som leverantörer utanför EU tillhandahåller enskilda personer inom EU med traditionella medel, till exempel telefon eller telefax, till skillnad frän idag också omfattas av mervärdesskatt. Riktlinje 4: Att göra ett komplicerat system enkelt Ett skattesystems trovärdighet beror på om det är praktiskt och genomförbart. Det bör inte råda någon osäkerhet kring reglerna och det skall vara så lätt som möjligt att följa dem för att företagen inte skall drabbas av onödiga bördor. Både från de berörda företagens och skattemyndigheternas synpunkt måste det också finnas garantier för att skatten kan kontrolleras och drivas in effektivt. Man måste ta hänsyn till denna affärsverksamhets globala karaktär och man bör sträva efter internationellt samförstånd och samarbete för att utveckla de rätta instrumenten som gör det lätt att följa bestämmelserna. Skattemekanismer bör utformas så att de är fullt förenliga med affärsmetoder som sannolikt kommer att förändras med den elektroniska handelns införande. De bör också vara proportionella och ta hänsyn till de särskilda behov som Intcrnetföretag har när det gäller marknadens transnationclla, di vers i lierade och i grunden decentraliserade karaktär. Att skattesystemen anpassas till etablerade affärsmetoder är mycket viktigt både för de olika aktörernas och skattemyndigheternas redovisning av skatt. I detta hänseende tillgodoser nedanstående formulering behoven hos den framväxande elektroniska handelsmiljön. 4. Det skall vara så lätt och enkelt som möjligt för alla aktörer inom elektronisk handel att följa bestämmelserna. Riktlin i e 5: Att säkerställa kontroll och tillämpning Det har redan påpekats att skattesystemen måste fungera så att alla typer av konsumtion inom EU beskattas på samma sätt. Reglerna bör vara så fa som möjligt och oproportionerliga skyldigheter bör undvikas för att den elektroniska handeln skall kunna blomstra. Samtidigt måste det emellertid finnas garantier för att skatten kan kontrolleras på ett effektivt sätt. och dess kontrollinstrument måste säkerställa att 5. Skattesystemet skattebestämmelserna kan tillämpas pä tjänster som via elektronisk handel tillhandahålls både till företag och enskilda inom EU. När det gäller enskilda måste de planerade mekanismerna överensstämma med gällande EG-lagstifining om skydd av personuppgifter. Riktlinje 6: Underlätta skatteadministrationen Om företagen skall ha förtroende för skattesystemet måste det kunna tillämpas rättvist, med säkerhet och pä ett sätt som gör att alla den elektroniska handelns fördelar kan förverkligas. Det bör erkännas att det i EU:s och dess medlemsstaters eget intresse att skapa villkor som underlättar för aktörer utanför EU att följa EU:s bestämmelser om mervärdesskatt på elektronisk handel. ligger Det är också viktigt att se till att det inte är mer betungande för aktörer inom EU än aktörer utanför EU att följa bestämmelserna i fråga om elektronisk handel. Det är viktigt att se till att det i den nya miljön finns elektroniska medel för fakturering och redovisning. kommer att vara ett utmärkande 6. Papperslös elektronisk fakturering inom EU drag för den elektroniska handeln och måste för transaktioner godkännas från mervärdesskattesynpunkt. När bestämmelserna för hur elektronisk fakturering får användas fastställs enhetligt på EU-nivå måste intressen skyddas genom att det emellertid medlemsstaternas finns tillräckliga instrument för kontroll och förebyggande av missbruk. Att skapa en ram för samarbete mellan EU och andra länder måste också ges hög prioritet, i syfte att säkerställa att bestämmelser som är likvärdiga elektronisk med dem som gäller inom EU också skapas för internationell fakturering. legitima förutsättning 7. Under på gemenskapsnivå bör skattemyndigheterna göra det möjligt för aktörer som bedriver elektronisk handel att fullgöra sina skattemässiga skyldigheter med hjälp av elektronisk deklaration och redovisning av mervärdesskatt. bestämmelser enhetliga antas att Skattemyndigheterna måste vara aktiva i den elektroniska världen och beredda att använda dess begrepp och metoder i sitt arbete med aktörer och konsumenter som bedriver elektronisk handel. VII. Slutsats för riktlinjer överenstämmer helt med målen Ovanstående EU: s mervärdesskattesystem. De ger emellertid också möjlighet till en neutral kontaktyta med skattesystemen i länder utanför EU, eftersom de endast gäller skatt på leveranser till mottagare inom EU. Leveranser från EU till andra länder skulle inte omfattas av EU:s mervärdesskatt och beträffande de flesta varor och tjänster skulle länderna utanför EU på samma sätt som idag själva kunna besluta om de ville tillämpa egna indirekta skatter på inkommande leveranser. Detta är särskilt viktigt med hänsyn till de diskussioner med näringslivet som kommer att hållas vid OECD:s ministerkonferens i Ottawa i oktober om införandet av en global ram för beskattning. Kommissionen uppmanar därför rådet att överväga ovanstående allmänna EU-riktlinjer för indirekta skatter på elektronisk handel. Dessa bör ligga till grund för EU:s ståndpunkter vid den kommande konferensen i Ottawa. De ligger till grund för ytterligare diskussioner inom EU och internationellt med 8 alla som ägnar sig åt utvecklingen av eller som deltar i elektronisk handel. I detta skede, när tekniken för elektronisk handel fortfarande utvecklas och handelsmönstren ännu är oklara, är det inte nödvändigt eller möjligt att ändra den befintliga skatteordningen. Det behövs emellertid allmänna riktlinjer för att styra den pågående debattens inriktning och för att i samråd med näringslivet visa vägen för den framtida utvecklingen inom skatteområdet på denna nya och snabbt växande globala marknadsplats. Kommissionen är övertygad om att beskattning i enlighet med dessa riktlinjer kommer att bidra till framgång för den elektroniska handeln och EU:s ekonomi genom att företagen inom EU får likvärdiga konkurrensvillkor. ISSN 1024-4506 KOM(98) 374 slutlig DOKUMENT SV 15 02 10 16 Katalognummer : CB-CO-98-399-SV-C ISBN 92-78-37322-2 Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1<


title: WRITTEN QUESTION No. 1912/98 by Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA to the Council. The European Spatial Development Perspective and the Structural Funds

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
Structural Funds
project evaluation
regional policy
town and country planning

text: C 96/14 Official Journal of the European Communities EN 8. 4. 1999 Twenty nine events took place in the programme Interprise in 1997, with one third in basic industries such as agrofood (6), mechanical and electrotechnical engineering (2), metallurgy (1),and textiles (1). Among the events focusing on other specific industries were an event in Harstad (Norway) on the oil industry, an event in Verona (Italy) on transport and logistical services, DecideV in (cid:214)rebro (Sweden) on the defence industry, an event on software and network in Venice (Italy), an event on telecommunications in Rennes (France), and an event on design industries in Barcelona (Spain). Particular mention should perhaps also be made of environmental technologies which were the focus of six events. It is not easy to say in which sectors small and medium sized enterprises (SMEs) have most benefited from these programmes. As far as coverage of the different sectors is concerned, the Commission is of the opinion that a wide range of different sectors is reached with the programmes. As far as the concrete results are concerned, the Commission is not aware of a direct relation between choice of sector and cooperation results. Many other variables may play a role and have an impact on these results (regional characteristics, quality of the companies found in the host region, quality of the logistical organisation and of the promotion in other countries, SME support policies that may or may not be in place in the regions or countries concerned). The feed-back the Commission receives from organisers of events does suggest that, no matter what the sector chosen by the regional or national organisers, the great majority of participating SMEs are very satisfied with the events organised in their sector. (1999/C 96/019) WRITTEN QUESTION E-1912/98 by Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) to the Council (17 June 1998) Subject: The European Spatial Development Perspective and the Structural Funds Parliament, in its report A4-0206/98, has pointed out that, although the Treaty provides for no specific competences in the field of regional planning, it appears from certain the provisions that the Commission is empowered to monitor and coordinate the regional effects of the Community policies (see Articles 129b, 130a, 130b, 130r and 130s) in the context of its powers of legislative initiative and implementation. The same report also recalls that, following the informal Council of Noordwijk, the Commission undertook a series of internal consultations of its departments, as a result of which it was concluded that it should be possible to set up permanent mechanisms for the monitoring, assessment and coordination of the regional effects of the various fields of Community activity. Can the Council state its position on the way in which this mandate has been taken into account in the proposals for reform of the Structural Funds adopted by the Commission on 18 March 1998? Reply (19 October 1998) As the Commission proposals on reform of the Structural Funds are currently under discussion, the Council is unable at present to assess their content. (1999/C 96/020) WRITTEN QUESTION E-1918/98 by Winfried Menrad (PPE) to the Commission (18 June 1998) Subject: Italian language and cultural studies for school-age children of Italian origin in Baden-W(cid:252)rttemberg Mother-tongue teaching for children of Italian origin takes place in German schools in Baden-W(cid:252)rttemberg and is provided by Italian officials, who are seconded to provide this service in the Federal Republic, by salaried teaching staff and, finally, by staff paid on a fee basis. The seconded officials have both a regulated income and satisfactory social cover


title: 98/522/EZ: Odluka Komisije od 17. lipnja 1998. o zajedničkom tehničkom propisu za zahtjeve za prijamnike u javnom kopnenom poboljšanom sustavu radijskih poruka (ERMES) (drugo izdanje) (priopćena pod brojem dokumenta C(1998) 1615)  Tekst značajan za EGP

eurovoc_concepts:
European standard
harmonisation of standards
radio telecommunications
technical regulations
telecommunications
transmission network

text: L_1998232HR. 01002501. xml 13/Sv. 047 HR Službeni list Europske unije 10 31998D0522 L 232/25 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 17. 06. 1998. ODLUKA KOMISIJE od 17. lipnja 1998. o zajedničkom tehničkom propisu za zahtjeve za prijamnike u javnom kopnenom poboljšanom sustavu radijskih poruka (ERMES) (drugo izdanje) (priopćena pod brojem dokumenta C(1998) 1615) (Tekst značajan za EGP) (98/522/EZ) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu 98/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 1998. o telekomunikacijskoj terminalnoj opremi i opremi za satelitske zemaljske postaje, uključujući uzajamno priznavanje njihove sukladnosti (1), budući da je Komisija usvojila mjeru za određivanje vrste terminalne opreme za koju je potreban zajednički tehnički propis, kao i povezanu izjavu o području primjene; budući da bi trebalo donijeti odgovarajuće usklađene norme ili njihove dijelove za provedbu bitnih zahtjeva koji se trebaju pretvoriti u zajedničke tehničke propise; budući da je neophodno uvesti prijelazne mjere za opremu odobrenu prema Odluci Komisije 95/290/EZ (2) kako bi se proizvođačima osigurao daljnji pristup tržištima; budući da je zajednički tehnički propis donesen ovom Odlukom u skladu s mišljenjem Odbora za odobravanje telekomunikacijske opreme (ACTE), DONIJELA JE OVU ODLUKU: Članak 1. 1. Ova se Odluka primjenjuje na terminalnu opremu koja je namijenjena priključivanju na paneuropski kopneni radijski sustav jednosmjernog pozivanja, poznat kao poboljšani sustav radijskih poruka (ERMES) i obuhvaćen usklađenom normom utvrđenom u članku 2. stavku 1. 2. Ovom se Odlukom utvrđuje zajednički tehnički propis za zahtjeve u vezi s prijamnicima za terminalnu opremu za ERMES. Članak 2. 1. Zajednički tehnički propis uključuje usklađenu normu koju je pripremilo odgovarajuće normizacijsko tijelo i pritom, u mjeri u kojoj je to moguće, primijenilo bitne zahtjeve navedene u članku 5. točkama (d), (e), (f) i (g) Direktive 98/13/EZ. Upućivanje na normu navedeno je u Prilogu. 2. Terminalna oprema obuhvaćena ovom Odlukom mora biti u skladu sa zajedničkim tehničkim propisom navedenim u stavku 1. , mora ispunjavati bitne zahtjeve navedene u članku 5. točkama (a) i (b) Direktive 98/13/EZ i mora ispunjavati zahtjeve svih drugih primjenljivih direktiva, a posebno direktiva Vijeća 73/23/EEZ (3) i 89/336/EEZ (4). Članak 3. Za terminalnu opremu obuhvaćenu člankom 1. stavkom 1. ove Odluke prijavljena tijela određena za provedbu postupaka navedenih u članku 10. Direktive 98/13/EZ upotrebljavaju ili osiguravaju uporabu usklađene norme navedene u Prilogu u roku 12 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Odluke. Članak 4. 1. Odluka 95/290/EZ stavlja se izvan snage s učinkom od 12 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Odluke. 2. Terminalna oprema već odobrena prema Odluci 95/290/EZ može se nastaviti stavljati na tržište i u uporabu. Članak 5. Ova je Odluka upućena državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 17. lipnja 1998. Za Komisiju Martin BANGEMANN Član Komisije (1)  SL L 74, 12. 3. 1998. , str. 1. (2)  SL L 181, 2. 8. 1995. , str. 21. (3)  SL L 77, 26. 3. 1973. , str. 29. (4)  SL L 139, 23. 5. 1989. , str. 19. PRILOG Upućivanje na primjenljivu usklađenu normu Usklađena norma navedena u članku 2. ove Odluke je: Radio equipment and systems (RES); Enhanced Radio MEssage System (ERMES); Receiver requirements [Radijska oprema i sustavi (RES); Poboljšani sustav radijskih poruka (ERMES); Zahtjevi za prijamnik] ETSI Europski institut za telekomunikacijske norme Tajništvo ETSI-ja TBR 7 — drugo izdanje — listopad 1997. (bez predgovora) Dodatne informacije Europski institut za telekomunikacijske norme priznat je u skladu s Direktivom Vijeća 83/189/EEZ (1). Gore navedena usklađena norma izrađena je prema mandatu izdanom u skladu s odgovarajućim postupcima iz Direktive 83/189/EEZ. Puni tekst gore navedene usklađene norme može se dobiti na adresama: Europski institut za telekomunikacijske norme 650, route des Lucioles F - 06921 Sophia Antipolis Cedex Europska komisija DG XIII/A/2 — (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Bruxelles ili od bilo koje druge organizacije odgovorne za stavljanje na raspolaganje normi ETSI-a, čiji se popis može naći na internetskoj adresi www. ispo. cec. be (1)  SL L 109, 26. 4. 1983. , str. 8


title: Comunicación de la Comisión al Consejo, al Parlamento Europeo y al Comité Económico y Social - Comercio electrónico y fiscalidad indirecta

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 17. 06. 1998 COM(1998) 374 final COMUNICACIÓN DE LA COMISIÓN AL CONSEJO, AL PARLAMENTO EUROPEO Y AL COMITE ECONÓMICO Y SOCIAL COMERCIO ELECTRÓNICO Y FISCALIDAD INDIRECTA y Antecedentes En su comunicación "Iniciativa europea de comercio electrónico" COM (97) 157, la Comisión insistía en la necesidad de garantizar un marco fiscal neutro y en la importancia de aplicar normativas fiscales que no falsearan los mercados: "Para hacer posible que se desarrolle el comercio electrónico, es vital que los sistemas impositivos aporten seguridad jurídica (de manera que las obligaciones tributarias sean claras, transparentes y previsibles) y neutralidad fiscal (de manera que no se impongan a estas nuevas actividades cargas más onerosas que las que gravan el comercio tradicional)" También afirmaba que el IVA, a diferencia de cualquier nuevo tipo de impuesto, resultaba tan adecuado para el comercio electrónico como para transacciones comerciales efectuadas de manera "más tradicional. De la misma manera, en la declaración conjunta de la UE y los EE. UU. sobre comercio electrónico (5 de diciembre de 1997), también se aceptaba que los impuestos sobre el comercio electrónico debían ser claros, coherentes, neutrales y no discriminatorios. En la Declaración de Bonn firmada por 29 países el 6 de julio de 1997, los ministros suscribieron el principio de no discriminación impositiva en la utilización de las redes globales de información y afirmaron que los aspectos impositivos del comercio electrónico requerían una colaboración internacional y, cuando resultara adecuado, una coordinación con objeto de evitar falseamientos de la competencia. Asimismo, en el ámbito multilateral, la OMC ha decidido iniciar un programa de trabajo sobre comercio electrónico y las recomendaciones que se deriven del mismo se presentarán a la conferencia ministerial de la OMC de 1999. La Comisión participará activamente en estos trabajos, en los que se incluirá un estudio sobre cómo deben aplicarse los impuestos indirectos a las transacciones electrónicas. En este contexto, el objetivo general de la Comisión es garantizar que esta nueva forma de comercio pueda desarrollarse en un entorno fiscal que comporte un mínimo de cargas. Si fuera necesario cualquier cambio legislativo, éste no debería suponer ni una ventaja ni una desventaja para el comercio electrónico respecto a otras formas de comercio. También se tiene la certeza de que cualquier futuro mecanismo fiscal en este ámbito deberá diseñarse en estrecha cooperación con todos los sectores empresariales interesados, lo cual supondrá tener en cuenta las prácticas comerciales en este nuevo entorno. El IVA se aplica a todas las entregas de bienes y prestaciones de servicios destinadas al consumo dentro de la Unión Europea, independientemente del medio de comunicación o de la fórmula comercial utilizada para efectuar la transacción. En consecuencia, el sistema IVA comunitario debe proporcionar la seguridad jurídica, la simplicidad y la neutralidad necesarias para el pleno desarrollo del comercio electrónico. La seguridad jurídica permite efectuar transacciones comerciales en un entorno en que las normas sean claras y coherentes, con lo que se reduce el riesgo de litigios y responsabilidades fiscales imprevistas. La simplicidad es necesaria a fin de que el cumplimiento de las obligaciones implique los mínimos trámites. A este respecto, la Comisión sigue comprometida a introducir un futuro sistema común IVA basado en la imposición en origen y con un único lugar de identificación en el que el sujeto pasivo realice tanto la liquidación como la deducción fiscal respecto a todas sus transacciones IVA comunitarias1. La neutralidad significa que: • Las consecuencias fiscales serán idénticas para bienes y servicios independientemente de la fórmula comercial utilizada y de que el suministro se efectúe "on-line" o "off line". • Las consecuencias fiscales serán idénticas para bienes y servicios independientemente de que se adquieran dentro de la Unión Europea o fuera de ella. Seguridad, simplicidad y neutralidad son tres factores esenciales para garantizar unas condiciones de competencia equitativas a todos los comerciantes en el mercado global emergente, así como para evitar falseamientos del mercado. II. Comercio electrónico: oportunidades y desafíos El rápido crecimiento de Internet y su transformación en instrumento para facilitar las transacciones comerciales abre nuevas oportunidades de negocio. En la comunicación "Iniciativa europea de comercio electrónico", se señalaba que "por su propia naturaleza, 1 COM (96) 328 final. el comercio electrónico es transnacional y estimula los pedidos y suministros de bienes y servicios por encima de las fronteras", en el mercado interior, lo cual fomenta directamente la competencia y el crecimiento europeos, representando "un factor potencialmente vital para la cohesión y la integración de Europa" Sin embargo, el comercio electrónico presenta también nuevos desafíos, siendo uno de los más importantes el de la fiscalidad indirecta. En los nuevos mercados globales emergentes desaparecen las fronteras geográficas y resultará más difícil conocer la ubicación y la identidad de las partes en una operación. Los problemas que de ello se deriven deben ser estudiados cuidadosamente por las administraciones tributarias, en colaboración con los sectores empresariales. Es muy importante que la aplicación de los impuestos garantice el desarrollo del comercio electrónico y la consecución de todo su potencial, en beneficio de la economía europea y de un mayor nivel de empleo. Internet se está convirtiendo rápidamente de un instrumento básicamente de comunicación a una plataforma comercial mundial. Las empresas ya son conscientes de sus posibilidades como medio de marketing y de venta. Por el momento, la utilización comercial se circunscribe básicamente a la publicidad y la formulación de pedidos, pero están surgiendo otras utilizaciones innovadoras tanto en el ámbito del comercio electrónico "indirecto" (pedidos electrónicos de bienes tangibles) como en el comercio electrónico "directo" (pedidos electrónicos y entregas de productos y prestaciones de servicios "on-line" a través de las redes). Aunque por el momento el mercado es pequeño en términos absolutos, las redes están creciendo rápidamente y cada vez son más perfeccionadas. Debido a la mayor velocidad de transmisión y a la aparición de medios de pago seguros, se prevé un rápido crecimiento del mercado en los próximos años. Todas las entregas de bienes y las prestaciones de servicios dentro de la Unión Europea están sujetas a impuestos con arreglo a las actuales disposiciones IVA. Así ocurre también en las importaciones de bienes efectuadas por empresas y particulares, y con las prestaciones a empresas de la mayoría de servicios procedentes de fuera de la Unión Europea. Hasta ahora las prestaciones directas de servicios a particulares comunitarios eran poco frecuentes, y en su mayor parte no estaban sujetas al IVA. Este último tipo de transacción, que plantea los problemas más complicados para la administraciones tributarias, se prevé que aumente considerablemente ya que los suministros "on-line" van siendo más rápidos y fiables. De cualquier forma, no se prevé que resulten económicamente significativos en el año 2001. Si bien no hay una necesidad inmediata 4 de modificar las actuales disposiciones fiscales, sí que resulta necesario controlar la evolución de estos mercados y buscar, en colaboración con las empresas, soluciones que simplifiquen las actuales disposiciones fiscales y sean compatibles con el carácter descentralizado e internacional de los mercados electrónicos globales emergentes. III. Dimensión internacional Las declaraciones de principios sobre el comercio electrónico realizadas por el Tesoro de Estados Unidos a comienzo de 1997 estimularon el debate de alto nivel sobre este nuevo fenómeno. Posteriormente el debate se amplió al integrarse en él muchos de nuestros otros socios comerciales que participan en foros tales como la OCDE y la OMC. La Comisión desempeña un papel activo en todas estas iniciativas, en particular en un ámbito tan importante como el de la fiscalidad. Un ejemplo de ello lo constituyen las amplias y continuadas consultas sobre fiscalidad con representantes de las empresas, tanto por propia iniciativa como junto con la OCDE. La fiscalidad será uno de los temas centrales de debate en la Conferencia Ministerial de la OCDE "Un mundo sin fronteras: obtener todo el potencial del comercio electrónico" que se celebrará en Ottawa los días 6 y 8 de octubre de 1998. IV. Objetivo de la comunicación El objeto de la presente comunicación es preparar la contribución sobre la fiscalidad indirecta de la Unión Europea y los Estados miembros en la Conferencia de Ottawa. En este sentido la Comunicación se propone definir unas directrices sobre fiscalidad, en las que se base cualquier debate posterior al respecto con todos sectores interesados - administraciones, empresas, consumidores -, tanto en el contexto del mercado interior como a escala internacional, encaminado a la búsqueda de soluciones globales. En su carácter de contribución al futuro debate, la Comisión también permite al Consejo analizar los trabajos realizados hasta ahora por la Comiunicación y los Estados miembros en el ámbito de la fiscalidad y propone varias directrices generales que orienten un estudio más detallado de las posibilidades de adaptar el actual sistema IVA comunitario, a fin de sentar las normas claras y simples que se necesitan para adaptarse al comercio electrónico en Europa y facilitar su desarrollo. La presente comunicación no aborda directamente los futuros cambios en el IVA en el mercado interior. La Comisión es plenamente consciente de los problemas que plantea el actual sistema IVA comunitario, que los agentes, en especial PYME, perciben como uno de los principales obstáculos al desarrollo del comercio electrónico en el mercado interior. Por esta razón, la Comisión mantiene su compromiso de introducir un sistema común IVA basado en la imposición en origen y con un único país de identificación en el que el sujeto pasivo pueda liquidar y deducir el impuesto correspondiente a todas sus operaciones IVA comunitarias2. V. Directrices Directriz I. Ausencia de nuevos impuestos La primera directriz recoge el concepto básico de que los actuales impuestos deben aplicarse al comercio electrónico: /. En el ámbito de la fiscalidad indirecta, deben concentrarse todos los esfuerzos en la adaptación de los impuestos existentes, y más concretamente del IVA, al desarrollo del comercio electrónico. En consecuencia, no se contemplarán impuestos nuevos o adicionales. Directriz 2. La transmisión electrónica en tanto que servicio El IVA está previsto en general como un impuesto sobre el consumo que, en principio, se aplica a todas las entregas de bienes y prestaciones de servicios. En lodos los casos, las transacciones efectuadas dentro de la UE que utilicen como medio el comercio electrónico y que resulten en consumo dentro de la Unión Europea están sujetas al IVA comunitario con arreglo a las actuales disposiciones. No obstante, este no es siempre el caso cuando se trata de entregas o prestaciones procedentes de países no comunitarios. En el caso de entregas de bienes desde un país no comunitario a un destinatario comunitario los procedimientos habituales de importación garantizan que se aplica el IVA independientemente de los medios utilizados para efectuar la transacción. De la misma manera, determinados tipos de servicios prestados a empresas comunitarias desde países no comunitarios están sujetos al IVA. No obstante, debe señalarse que, excepto en un número reducido de casos, los servicios prestados a 2 COM (96) 328 final. particulares comunitarios no están sujetos al IVA, con arreglo a las disposiciones actuales (actualmente estas prestaciones representan volúmenes muy pequeños). Con arreglo al planteamiento comunitario, se considera que los productos solicitados y entregados a través de la red son servicios. La legislación comunitaria del IVA establece una distinción básica entre las entregas de bienes y las prestaciones de servicios. A los efectos del IVA comunitario se considera servicio cualquier transmisión electrónica y cualquier producto intangible suministrado a través de estos medios, lo que coincide con la posición adoptada por la Unión Europea y sus Estados miembros en la OMC. En el ámbito fiscal, este enfoque también permite aplicar una normativa clara. 2. Una operación consistente en poner a disposición del destinatario un producto en formato digital a través de una red electrónica debe considerarse, a efectos de IVA, una prestación de servicios3. Directriz 3. (Garantizar la neutralidad Ya se ha señalado que se prevé un rápido crecimiento de todo tipo de comercio electrónico, lo que supondrá un aumento de los suministros desde países de fuera de la Unión Europea a consumidores finales de la Unión Europea, entre los cuales figura sin ninguna duda el suministro "on-line" de productos "intangibles", como música, vídeo o programas informáticos. Resulta muy difícil estimar la facturación relativa al consumo final comunitario atribuible al comercio electrónico (prestaciones a particulares y no a empresas), pero podría llegarse a una cifra de 5. 000 millones de ecus en el año 2001, incluidos todos los tipos de comercio electrónico - bienes y servicios, solicitados y pagados "on-line" independientemente del modo de entrega. Sólo una parte de este total procedería de países no comunitarios, de la que a su vez sólo una parte incluiría comercio electrónico "directo", es decir, servicios prestados "on-line". 3 Estos productos distribuidos por medios electrónicos pueden también distribuirse por canales más tradicionales en una forma tangible y, dependiendo de sus características, las entregas de los mismos se considerarán, a efectos de IVA, prestaciones de servicios o entregas de bienes. Las operaciones que en la actualidad se consideran entregas de bienes, tales como las de obras musicales o audiovisuales en discos o cintas, pueden quedar sujetas al pago de derechos de aduana en la importación. Los productos que, a efectos de IVA, se consideran bienes cuando tienen una forma tangible, se denominan con frecuencia "bienes virtuales" cuando se entregan por medios electrónicos. Estos servicios solicitados por consumidores particulares a empresas situadas fuera de la Comunidad para su prestación "on-line" son las actividades que plantean mayores problemas en cuanto a la recaudación del IVA. Si el aumento previsto de estos servicios prestados a consumidores finales, que actualmente no están sujetos al IVA, alcanza un nivel económicamente significativo, podría ser necesario elaborar, en cooperación con los sectores empresariales, mecanismos para gravar estas prestaciones. La ausencia de tal imposición generaría una competencia desleal para los agentes comunitarios que ya están obligados a gravar sus prestaciones de servicios destinadas al consumo de particulares comunitarios. De la misma manera, debido al hecho de que actualmente, según las normas comunitarias, muchos servicios "on-line" están sujetos a impuestos en el lugar de origen, las empresas comunitarias deben pagar IVA sobre todos los servicios que suministran a países no comunitarios. A la inversa, los suministros procedentes de países no comunitarios a la Comunidad no están gravados, lo cual constituye claramente una doble desventaja competitiva para las empresas comunitarias. Estas discrepancias en la aplicación de los impuestos son totalmente contrarias al principio de neutralidad. Para evitar este falseamiento y garantizar la neutralidad del sistema impositivo, sería deseable que: 3. El sistema IVA comunitario garantizara que: los servicios prestados mediante comercio electrónico u otra forma, destinados al consumo en la VE, se graven dentro de la VE, independientemente de su origen esos mismos servicios destinados al consumo fuera de la VE no estén sujetos al IVA en la VE, si bien el IVA soportado en su producción dará derecho a deducción. Estas reglas deberán entenderse sin perjuicio de las normas que se apliquen dentro de la VE. No obstante, dado que la aplicación práctica de esta directriz presenta problemas, la Comisión se propone continuar el debate en colaboración con los Estados miembros, en el Grupo de trabajo creado por la Comisión y con el sector empresarial. La última frase muestra que la Comisión mantiene su compromiso de introducir un sistema común de IVA basado en la imposición en origen y que establezca en un único país de identificación en el que el sujeto pasivo realice tanto la liquidación como la deducción correspondiente a todas sus operaciones IVA comunitarias. Con ello no sólo se simplifica el funcionamiento del sistema fiscal para las empresas comunitarias sino que también se ofrece a éstas la posibilidad de cumplir todas sus obligaciones a efectos del IVA en un único país. En conjunto esta directriz supone un cambio importante respecto a la situación actual. Supondría que todos los servicios prestados "on-line" procedentes de fuera de la UE a particulares comunitarios estarían sujetos al IVA, y que estos servicios exportados de la UE a otros países no estarían sujetos al IVA. De esta forma se garantizaría la neutralidad fiscal entre los suministros comunitarios y no comunitarios. Para preservar la neutralidad fiscal entre los suministros "off-line" y "on-line", a diferencia de la situación actual, los servicios prestados por medios tradicionales, como teléfono o fax, por parte de empresas no comunitarias, a particulares comunitarios, también quedarían sujetos al IVA. Directriz 4. Facilitar el cumplimiento La credibilidad de cualquier sistema fiscal reside en su carácter práctico y en la viabilidad de su aplicación. Las normas deberían ser claras y el cumplimiento debería ser lo más fácil posible a fin de evitar una carga innecesaria para las empresas. También debería existir, tanto para las empresas afectadas como para las administraciones tributarias, una garantía de que el impuesto se controlará y recaudará de forma eficiente y efectiva. Debe tenerse en cuenta el carácter mundial de estas actividades comerciales y buscar el consenso y la cooperación internacional que permitan crear los instrumentos adecuados para facilitar el cumplimiento. Los mecanismos fiscales deben ser plenamente compatibles con prácticas comerciales que es muy probable que evolucionen con el comercio electrónico. También deben ser proporcionales y tener en cuenta las necesidades específicas de las empresas que operan en Internet, derivadas del carácter transnacional, diversificado y descentralizado del mercado. La armonización de los sistemas fiscales con las prácticas empresariales establecidas es fundamental para un cumplimiento eficaz de las obligaciones tributarias contables, tanto para los agentes como para las administraciones fiscales y a este respecto el siguiente principio recoge la necesidad de adaptarse a un entorno de comercio electrónico emergente. 4. El cumplimiento en el ámbito del comercio electrónico debe ser lo más fácil y simple posible para todos los operadores. Directriz 5. Garantizar el control y el cumplimiento Tal como ya se ha señalado, los sistemas fiscales deberán garantizar que todos los tipos de consumo en la Unión Europea se gravan de la misma manera. Las normas deberán restringirse al mínimo y evitar obligaciones desproporcionadas, de manera que se facilite el desarrollo del comercio electrónico. Sin embargo, al mismo tiempo, deberá garantizarse un control efectivo de los impuestos. 5. El sistema impositivo y los mecanismos para el control del mismo deben garantizar que pueda aplicarse el impuesto a las prestaciones de servicios realizadas por vía electrónica y cuyos destinatarios sean tanto empresas como particulares establecidos dentro de la VE. Los mecanismos previstos deberán respetar la legislación comunitaria sobre protección de datos de carácter personal. Directriz 6. Facilitar la administración de los impuestos Para que las empresas tengan confianza en el sistema impositivo, este debe poder ser aplicado equitativamente, ofreciendo seguridad jurídica, y de manera que permita obtener el máximo beneficio del comercio electrónico. De hecho, a la Unión Europea y a sus Estados miembros les interesa que se facilite a los agentes no comunitarios el cumplimiento de sus obligaciones contables respecto al IVA comunitario para las operaciones relacionadas con comercio electrónico. De la misma manera, es esencial garantizar que el cumplimiento de las obligación no será más oneroso para los agentes comunitarios que para los agentes no comunitarios. Es fundamental que el nuevo entorno facilite la facturación y la liquidación por medios electrónicos. 6. La facturación sin soporte papel será una de las características de la facturación electrónica y debe autorizarse, a efectos de IVA, en las 10 transacciones realizadas dentro de la VE. No obstante, al fijar condiciones uniformes para la facturación electrónica en la VE deben preservarse los intereses legítimos de los Estados miembros, estableciendo medios suficientes para el control y la prevención de abusos. Del mismo modo, debe concederse prioridad a la creación de un marco de cooperación entre los Estados de la VE y otros países, afin de garantizar que se establezcan, en el ámbito internacional, condiciones equivalentes a las previstas en la VE para la facturación electrónica. 7. En condiciones uniformes en toda la Comunidad, las administraciones fiscales deberían facilitar a los agentes que recurran al comercio electrónico el cumplimiento de sus obligaciones fiscales por medio de declaraciones y liquidaciones IVA electrónicas. También en este caso, las administraciones tributarias deberán desempeñar un papel activo en el mundo de la electrónica y mostrarse dispuestas a integrar sus conceptos y prácticas en sus contactos con los correspondientes operadores. Vil. Conclusión Los anteriores principios se ajustan plenamente a los objetivos del sistema de IVA comunitario. Sin embargo, también permiten una interacción neutral con los sistemas fiscales de otros países no comunitarios en la medida que sólo regulan la imposición de los suministros destinados al consumo en el territorio de la UE. Los suministros de la UE a otros países no están sujetos a IVA comunitario y, por el momento, en el caso de bienes y de la mayoría de servicios, a ellos corresponde decidir si desean aplicar sus propios impuestos indirectos a estos suministros. Este aspecto reviste gran importancia en el debate sobre la creación de un marco impositivo global que tendrá lugar en la conferencia ministerial de la OCDE en Ottawa en octubre. En consecuencia, la Comisión invita al Consejo a examinar las citadas directrices sobre fiscalidad indirecta comunitaria en el ámbito del comercio electrónico, que recogen los principales aspectos de la posición de la UE en la próxima conferencia de Ottawa. Estas directrices también servirán como base para proseguir el debate a escala comunitaria e internacional, con todos los interesados en el desarrollo y la participación en el comercio electrónico. En la fase actual, con una tecnología del comercio electrónico todavía en desarrollo y sin que estén claras las pautas que 11 seguirán las transacciones, no es necesario ni posible modificar el actual régimen fiscal. No obstante, se precisan directrices generales que tracen la dirección del debate en curso y que, en colaboración con el sector empresarial, orienten la futura evolución de la fiscalidad en este mercado global, nuevo y en rápida expansión. La Comisión está convencida de que una fiscalidad coherente con estos principios resultará positiva para el comercio electrónico y para la economía comunitaria al proporcionar a las empresas comunitarias unas condiciones de competencia equitativas. 12 ISSN 0257-9545 COM(98) 374 final DOCUMENTOS ES 15 02 10 16 N° de catálogo : CB-CO-98-399-ES-C ISBN 92-78-37312-5 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo 13


title: Regolamento (CE) n. 1251/98 della Commissione del 17 giugno 1998 che fissa l'importo massimo della restituzione all'esportazione di zucchero bianco per la quarantatreesima gara parziale effettuata nell'ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1408/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
white sugar

formats: pdf print

text: 18. 6. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 173/7 REGOLAMENTO (CE) N. 1251/98 DELLA COMMISSIONE del 17 giugno 1998 che fissa l’importo massimo della restituzione all’esportazione di zucchero bianco per la quarantatreesima gara parziale effettuata nell’ambito della gara permanente di cui al regolamento (CE) n. 1408/97 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1785/81 del Consiglio, del 30 giugno 1981, relativo all’organizzazione comune dei settore dello zucchero (1), modificato da mercati nel ultimo dal regolamento (CE) n. 1599/96 (2), in particolare l’articolo 17, paragrafo 5, secondo capoverso, lettera b), considerando che in conformit(cid:133) al regolamento (CE) n. 1408/97 della Commissione, del 22 luglio 1997, rela- tivo ad una gara permanente per la determinazione di prelievi e/o di restituzioni all’esportazione di zucchero bianco (3), si procede a gare parziali per l’esportazione di tale zucchero; considerando che, in base alle disposizioni dell’articolo 9, paragrafo 1 del regolamento (CE) n. 1408/97 un importo massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) fissato, se del caso, per la gara parziale in causa, tenuto conto in partico- lare della situazione e della prevedibile evoluzione del mercato dello zucchero nella Comunit(cid:133) e sul mercato mondiale; considerando che dopo l’esame delle offerte (cid:138) opportuno adottare, per la quarantatreesima gara parziale, le disposi- zioni di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per lo zucchero, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Per la quarantatreesima gara parziale di zucchero bianco, effettuata a norma del regolamento (CE) n. 1408/97, l’im- porto massimo della restituzione all’esportazione (cid:138) pari a 42,272 ECU/100 kg. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 18 giugno 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 17 giugno 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 177 dell’1. 7. 1981, pag. 4. (2) GU L 206 del 16. 8. 1996, pag. 43. (3) GU L 194 del 23. 7. 1997, pag. 16


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation amending Regulation (EEC) No 404/93 on the common organisation of the market in bananas (COM(98)0004 C4-0046/98 98/0013(CNS))(Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
ACP countries
common organisation of markets
import
tropical fruit


title: Egyezmény az Európai Unióról szóló szerződés K.3. cikke alapján, a járművezetéstől való eltiltásról

eurovoc_concepts:
EU law - national law
application of the law
driving licence
free movement of persons
freedom of movement
residence

text: 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 189 41998A0710(01) C 216/2 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1998. 7. 10. az Európai Unióról szóló szerződés K. 3. cikke alapján, a járművezetéstől való eltiltásról EGYEZMÉNY Ezen egyezmény MAGAS SZERZŐDŐ FELEI, az Európai Unió tagállamai, HIVATKOZÁSSAL a Tanács 1998. június 17-i jogi aktusára, MIVEL az Európai Unióban a közutak biztonságának szempontjából különösen fontos, hogy az Unió egész területén megfelelő módon bevezessék a járművezetéstől való eltiltást; MIVEL a személyek szabad mozgásának és a növekvő nemzetközi közúti forgalom eredményeképpen gyakran előfordul a járművezetők járművezetéstől való eltiltása olyan tagállam által, amely a járművezető lakóhelye szerinti tagállammal nem azonos; MIVEL tekintettel a vezetői engedélyekről szóló, 1991. július 29-i 91/439/EGK tanácsi irányelvre (1), a vezetői engedélyek visszavonására, felfüggesztésére és megszüntetésére annak a tagállamnak a nemzeti rendelkezéseit alkalmazzák, amelynek a területén a vezetői engedély jogosultja lakóhellyel rendelkezik; MIVEL azok a járművezetők, akiket nem a lakóhelyük szerinti tagállamban tiltottak el a járművezetéstől, nem mentesülhetnek az eltiltás következményei alól a többi tagállamban sem; MIVEL a vezetői engedély jogosultjának lakóhelye szerinti tagállam a különösen súlyosnak ítélt szabálysértések tekintetében, és bizonyos feltételek esetén a járművezető vezetői engedélyének visszavonását, felfüggesztését vagy megszüntetését eredményező intézkedések meghozásával hatályba lépteti a másik tagállam által büntetésként kiszabott járművezetéstől való eltiltást; MIVEL az a tény, hogy a lakóhely szerinti tagállam hatályba léptette a másik tagállam által büntetésből elrendelt járművezetéstől való eltiltást, azzal a következménnyel kell, hogy járjon, hogy meghozza az Európai Unió tagállamának a jogszabályai szerint szükséges intézkedéseket az eltiltás időtartama alatt történő járművezetés büntetésére, amelynek a területén ez előfordul, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: 1. Cikk Ezen egyezmény alkalmazásában: a) a „járművezetéstől való eltiltás” bármely olyan intézkedés, amely a közúti forgalom szabályainak olyan megsértésével kapcsolatos, ami a járművezetési jog visszavonásával vagy felfüggesztésével jár, és amellyel kapcsolatban már nem lehet fellebbezni. Az intézkedés lehet elsődleges, másodlagos vagy mellékbüntetés, illetve lehet biztonsági intézkedés, és azt igaz- ságügyi vagy közigazgatási hatóság is elrendelheti; b) „szabálysértés szerinti tagállam” az a tagállam, amelynek terü- letén a járművezetéstől való eltiltást eredményező közúti köz- lekedési szabályok megsértését elkövették; c) „lakóhely szerinti tagállam” az a tagállam, amelynek a terüle- tén a járművezetéstől eltiltott személy a 91/439/EGK irányelv 9. cikke értelmében lakóhellyel rendelkezik; d) „gépjármű” a 91/439/EGK irányelv 3. cikke (3) bekezdése sze- rinti minden jármű. 2. Cikk (1) HL L 237. , 1991. 8. 24. , 1. o. A legutóbb a 97/26/EK irányelvvel (HL L 150. , 1997. 6. 7. , 41. o. ) módosított irányelv. A tagállamok vállalják, hogy ezen egyezmény rendelkezéseivel összhangban együttműködnek, azzal a céllal, hogy azok a 190 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet járművezetők, akiket egy nem a lakóhelyük szerinti tagállamban eltiltottak eltiltásuk vezetéstől, ne mentesüljenek következményei alól, ha elhagyják a szabálysértés szerinti tagállamot. az a c) nem hosszabbítja meg a szabálysértés szerinti tagállam által elrendelt járművezetéstől való eltiltás időtartamát. (3) Amennyiben a lakóhely szerinti tagállam az (1) bekezdés c) pontjában megállapított eljárást alkalmazza: 3. Cikk a) elfogadja a szabálysértés szerinti tagállam járművezetéstől való eltiltást elrendelő határozatában explicit vagy implicit formá- ban már megállapított tényeket; (1) A szabálysértés szerinti tagállam késedelem nélkül értesíti a lakóhely szerinti tagállamot minden, a melléklet szerinti magatar- tásból eredő szabálysértés miatti járművezetéstől való eltiltásról. b) figyelembe veszi a szabálysértés szerinti tagállam által elren- delt járművezetéstől való eltiltás időtartamából a szabálysértés szerinti tagállamban már letöltött időszakot; (2) Minden tagállam megállapodhat a többi tagállammal, hogy azokban az esetekben, amelyekre a 6. cikk (2) bekezdésének a) pontja vonatkozik, nem kerül sor az 1. cikk szerinti értesítésére. c) csökkentheti a járművezetéstől való eltiltás időtartamát, hogy az megegyezzen azzal az időtartammal, amelyet a saját nem- zeti jogszabályai alapján alkalmazna az adott esetben; 4. Cikk (1) A 6. cikkre is figyelemmel a lakóhely szerinti tagállam, ame- lyet a 3. cikk alapján értesítettek, a következő eljárások valame- lyikének segítségével késedelem nélkül hatályba lépteti a szabály- sértés szerinti tagállamban hozott, a járművezetéstől való eltiltást elrendelő határozatot: a) közvetlenül végrehajtja a járművezetéstől való eltiltást elren- delő határozatot, amelynek során figyelembe veszi a szabály- sértés szerinti tagállam által kiszabott járművezetéstől való eltiltás időtartamából a szabálysértés szerinti tagállamban már eltöltött időszakot; vagy b) a (2) bekezdés szerinti feltételekkel összhangban bírósági vagy közigazgatási határozattal végrehajtja a járművezetéstől való eltiltást elrendelő határozatot; vagy c) a járművezetéstől való eltiltást elrendelő határozatot saját bíró- sági vagy közigazgatási határozattá átalakítja át, így a 11. cikk rendelkezéseinek fenntartásával, a szabálysértés szerinti tag- állam határozatát a (3) bekezdésben megállapított feltételek- kel összhangban egy új határozattal helyettesíti. (2) Amennyiben a lakóhely szerinti tagállam az (1) bekezdés b) pontja szerinti eljárást alkalmazza: a) figyelembe veszi a szabálysértés szerinti tagállam által kisza- bott járművezetéstől való eltiltás időtartamából a szabálysértés szerinti tagállamban már eltöltött időszakot; d) nem hosszabbítja meg a szabálysértés szerinti tagállam által elrendelt járművezetéstől eltiltás időtartamát; e) nem helyettesíti a járművezetéstől való eltiltást bírsággal vagy egyéb intézkedéssel. (4) Amikor a lakóhely szerinti tagállam e cikk alapján lépteti hatályba a járművezetéstől való eltiltást, szükség esetén meghatá- rozza azt az időpontot, amikortól kezdődően végrehajtja a jár- művezetéstől való eltiltást. (5) A 15. cikk (2) bekezdésében említett értesítés megküldésekor mindegyik tagállam nyilatkozatot ad arról, hogy lakóhely szerinti tagállamként az (1) bekezdés szerinti eljárások közül saját hatás- körében melyiket szándékozik alkalmazni. A nyilatkozat helyett bármikor új nyilatkozat adható. 5. Cikk A járművezetéstől eltiltás 4. cikk szerinti alkalmazása a lakóhely szerinti tagállam által a saját törvényalkotása alapján hozott intézkedések esetleges rendelkezéseinek fenntartásával történik. további közúti közlekedésbiztonsági 6. Cikk (1) A lakóhely szerinti tagállam visszautasítja a járművezetéstől való eltiltás hatálybaléptetését abban az esetben, ha: b) csökkentheti a járművezetéstől való eltiltás időtartamát, de csak a hasonló vonatkozású saját nemzeti jogszabályaiban elő- írt maximális időtartamra; a) a járművezetéstől való eltiltás a szabálysértés szerinti tagállam- ban már teljes mértékben végrehajtásra került; 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 191 b) a szabálysértést elkövető személy ellen a lakóhelye szerinti tagállamban azonos okból eredően már van érvényben jármű- vezetéstől való eltiltás, és azt végrehajtották, vagy az végrehaj- tás alatt áll; 8. Cikk (1) A 3. cikkben említett értesítés mellé a következőket csatolják: c) ha a szabálysértést elkövető személy közkegyelemben vagy amnesztiában részesülne a lakóhely szerinti tagállamban, ha a cselekményét annak a tagállamnak a területén követte volna el; – a járművezetéstől való eltiltott személy meghatározására szol- gáló adatok, d) ha az intézkedés elévülési időtartama a saját jogszabályainak értelmében lejárt volna; – a járművezetéstől való eltiltást elrendelő határozat eredeti pél- dánya vagy annak hitelesített másolata, e) az adott eset körülményei között a 8. cikk szerinti informá- ciók megérkezését követően úgy értékeli, hogy az érintett sze- mélynek nem volt megfelelő lehetősége a védekezésre. – a körülmények tömör leírása és hivatkozás a szabálysértés sze- rinti tagállamnak azokra a jogszabályaira, amelyek alapján a járművezetéstől való eltiltást kiszabták, amennyiben ezek nem szerepelnek a határozatban, (2) A lakóhely szerinti tagállam megtagadhatja a járművezetéstől való eltiltás hatálybaléptetését abban az esetben, ha: – a jogerőre emelkedés tanúsítása, a) az a magatartás, amely miatt a járművezetéstől való eltiltást kiszabták a szabálysértés szerinti tagállamban, nem valósít meg szabálysértést a lakóhely szerinti tagállamban; b) a járművezetéstől való eltiltásnak az a fennmaradó időtartama, amelyet a lakóhely szerinti tagállamban kellene végrehajtani kevesebb, mint egy hónap; c) a lakóhely szerinti tagállam jogszabályai szerint a járműveze- téstől való eltiltás nem szabható ki azért a cselekményért, ame- lyért a szabálysértés szerinti tagállamban kiszabták. (3) A 15. cikk (2) bekezdésben említett értesítéskor vagy bármely más alkalommal bármelyik tagállam nyilatkozhat úgy, hogy min- den esetben ennek a cikknek a (2) bekezdését alkalmazza részben vagy teljes egészében. Ilyen nyilatkozat esetén a többi tagállam nem köteles a nyilatkozatot tett tagállam számára a 3. cikkben említett nyilatkozat szerinti tájékoztatást adni a járművezetéstől való eltiltásról. A tagállamok bármikor visszavonhatják nyilatko- zatukat. 7. Cikk – a járművezetéstől való eltiltásnak a szabálysértés szerinti tagál- lamban történő végrehajtására vonatkozó körülmények, bele- értve az eltiltás időtartamát, és amennyiben ismeretes, a jár- művezetéstől való eltiltás kezdetének és befejeződésének dátuma, – amennyiben lefoglalták, a vezetői engedély. (2) Amennyiben az a személy, akivel szemben a járművezetéstől való eltiltást elrendelték, nem jelenik meg személyesen, vagy nem képviselték az eljárás során, a 3. cikkben említett értesítés mellé csatolni kell az arról szóló tanúsítványt, hogy az adott személyt a szabálysértés szerinti tagállam jogával összhangban megfelelően tájékoztatták az eljárásról. (3) Ha az (1) és (2) bekezdéssel összhangban átadott információ elégtelennek bizonyul az egyezmény alapján hozandó határozat- hoz, különösen abban az esetben, ha kétely merül fel azzal kap- csolatban, hogy az érintett személy számára megfelelő lehetősé- get biztosítottak a saját védelmére, a lakóhely szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai felkérik a szabálysértés szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságait a szükséges kiegészítő adatok késedelem nélküli rendelkezésre bocsátására. (1) A szabálysértés szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező ható- sága a 3. cikkben említett értesítést továbbítja a lakóhely szerinti tagállam központi hatóságához. 9. Cikk (2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a 15. cikk (2) bekezdésében említett értesítés esetén mindegyik tagállam megjelöli: a) az általa kijelölt központi hatóságot vagy központi hatóságo- kat; b) a 3. cikkben említett értesítések küldéséért felelős hatáskörrel rendelkező hatóságokat. (1) A (2) és a (3) bekezdésre is figyelemmel nem szükséges fordí- tást készíteni a 3. cikkben említett értesítésekről, sem a 8. cikk- ben említett, az azt kísérő anyagokról vagy az ezen egyezmény alkalmazásával kapcsolatos bármely más dokumentumról. (2) A 15. cikk (2) bekezdésében említett értesítés során bármely tagállam nyilatkozhat, hogy a hozzá a szabálysértés szerinti tag- állam által eljuttatott (1) bekezdésben említett dokumentumokat le kell fordítani az Európai Unió intézményeinek valamelyik, a 192 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet nyilatkozatában megadott hivatalos nyelvére. 13. Cikk (3) A 8. cikk (1) bekezdés második francia bekezdésében említett dokumentum kivételével e cikk (1) bekezdésében említett doku- mentumokat nem kell hitelesíteni. Ezen egyezmény végrehajtásának költségeit az a tagállam viseli, amelyben azok felmerültek. 10. Cikk A lakóhely szerinti tagállam tájékoztatja a szabálysértés szerinti tagállamot a 3. cikk értelmében adott értesítéssel kapcsolatban hozott minden határozatról valamint amennyiben a 6. cikk értelmében megtagadja a járművezetéstől való eltiltás hatálybaléptetését, annak okairól. végrehajtásról, és 11. Cikk (1) A lakóhely szerinti tagállam határozata nem befolyásolja a szabálysértés szerinti tagállamnak azt a jogát, hogy a saját terüle- tén hajtsa végre az általa kiszabott járművezetéstől való eltiltás tel- jes időtartamát. (2) A 15. cikk (2) bekezdésében említett értesítés során a tagálla- mok jelezhetik, hogy szabálysértés szerinti tagállamként nem fog- ják alkalmazni ennek a cikknek az (1) bekezdését. (3) A szabálysértés szerinti tagállam és a lakóhely szerinti tag- állam úgy gyakorolják az egyezmény szerinti kötelességeiket, hogy biztosítsák, hogy a járművezetéstől való eltiltás teljes idő- tartama, figyelembe véve az érintett szabálysértésért a lakóhely szerinti tagállamban letöltött eltiltás időtartamát is, ne haladja meg a szabálysértés szerinti tagállam által eredetileg meghatáro- zott eltiltási időtartamot. (4) Az érintett személynek az eltiltásról történő értesítésekor az a szabálysértés szerinti tagállam, amely az (1) bekezdést alkalmazza, erről is tájékoztatja az érintett személyt, és a 3. cikkel összhang- ban adott értesítésben megerősíti ezt a lakóhely szerinti tagállam- nak. 12. Cikk hogy A tagállamok elfogadják azokat a rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, a gépjárművezetést, egyezmény végrehajtása kapcsán a lakóhely szerinti tagállam eltiltotta a vezetéstől. területükön megbüntessék járművezetőt ezen a a ha 14. Cikk (1) A tagállamok között ezen egyezmény értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos minden vitában az Európai Közös- ségek Bírósága rendelkezik joghatósággal, ha a vita nem rendez- hető a Tanács keretében, attól számított hat hónapon belül, hogy azt valamely tagállam a Tanács tudomására hozta. A tagállamok és a Bizottság között az egyezmény értelmezésével és alkalmazá- sával kapcsolatos viták rendezésében szintén a Bíróság illetékes. (2) A 15. cikk (2) bekezdésében említett értesítés során vagy bár- mely későbbi időpontban adott nyilatkozat alapján mindegyik tagállamnak el kell fogadnia a Bíróság joghatóságát arra nézve, hogy előzetes döntést hozzon ezen egyezmény értelmezésével kapcsolatban. (3) A (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot adó tagállam azt is meg- határozza, hogy: a) az adott állam bármely bírósága, amelynek döntése ellen a nemzeti jog alapján nem lehet fellebbezni, kérheti a Bíróságot, amennyiben a kérdéssel kapcsolatos ítélethozatalához szükség van ilyen határozatra, hogy hozzon előzetes döntést az előtte folyamatban lévő ügyek során felmerült, és ezen egyezmény értelmezésével kapcsolatos kérdésekben; vagy b) az adott tagállam bármely bírósága kérheti a Bíróságot, amennyiben a kérdéssel kapcsolatos ítélethozatalához szükség van ilyen határozatra, hogy hozzon előzetes döntést az előtte folyamatban lévő ügyek során felmerült, és ezen egyezmény értelmezésével kapcsolatos kérdésekben. (4) Az Európai Közösség Bíróságának alapokmánya és eljárási szabályzata alkalmazandó. Függetlenül attól, hogy tett-e a (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot vagy nem, bármely tagállam jogo- sult a (3) bekezdés alapján felmerülő esetekben a Bíróság részére beadványokat vagy írásbeli észrevételeket benyújtani. 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 193 15. Cikk (1) Ezen egyezményt a tagállamok vonatkozó alkotmányos köve- telményeiknek megfelelően fogadják el. (4) Ezen egyezmény az azt elfogadó minden tagállam tekinteté- ben a csatlakozási okmányának letétbe helyezése után 90 nappal lép hatályba, illetve az egyezmény hatálybalépésekor, ha az a fenti 90 nap elteltével még nem lépett hatályba. (2) A tagállamok értesítik az Európai Unió Tanácsának főtitkárát az ezen egyezmény elfogadásához szükséges alkotmányos köve- telményeik teljesítéséről. (5) A 15. cikk (4) bekezdése a csatlakozó tagállamokra vonatko- zik. (3) Ezen egyezmény 90 nappal azt követően lép hatályba, hogy az utolsó tagállam is, amely tagja az Európai Uniónak ezen egyez- ményt létrehozó aktusnak a Tanács által történt elfogadása nap- ján, megküldte a (2) bekezdésben említett értesítését. (4) Míg ezen egyezmény hatályba nem lép, a (2) bekezdésben említett értesítés során vagy bármely későbbi időpontban bármely tagállam nyilatkozhat, hogy a 14. cikk kivételével alkalmazza magára nézve az egyezményt azokkal a tagállamokkal való kapcsolataiban, amelyek ugyanígy nyilatkoztak. A nyilatkozatok a letétbe helyezésük után kilencven nappal lépnek hatályba. 17. Cikk Ezen egyezménnyel kapcsolatban fenntartás nem tehető. 18. Cikk (5) Ezen egyezmény és az azzal kapcsolatban tett nyilatkozatok csak az egyezmény hatálybalépését, vagy az azt a napot követően elkövetett szabálysértésekre vonatkoznak, amikor az egyezmény a két érintett tagállam között alkalmazható lesz. Az Egyesült Királyság tekintetében ezen egyezmény rendelkezései csak Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságára vonatkoznak. 16. Cikk 19. Cikk (1) Ezen egyezmény nyitva áll a csatlakozásra minden állam szá- mára, amely az Európai Unió tagállamává válik. (2) Ezen egyezménynek az Európai Unió Tanácsa által a csatla- kozó tagállam nyelvén megállapított szövege hiteles. (3) A csatlakozási okmányokat az Európai Unió Tanácsának főtitkáránál helyezik letétbe. (1) Az egyezmény letéteményese az Európai Unió Tanácsának főtitkára. (2) A letéteményes ezen egyezmény elfogadásával, az ahhoz való csatlakozással, az arra vonatkozó nyilatkozatokkal kapcsolatos információkat, valamint az egyezménnyel kapcsolatos nyilatko- zatokat közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában. 194 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio. Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention. Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt. Σε πίστωση των ανωτέρω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση. In witness whereof, the undersigned plenipotentiaries have hereunto set their hands. En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention. Dá fhianú sin, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo. In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione. Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben gesteld. Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente convenção. Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen. Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade undertecknat denna konvention. Hecho en Luxemburgo, el diecisiete de junio de mil novecientos noventa y ocho, en un ejemplar único, en lenguas alemana, inglesa, danesa, española, finesa, francesa, griega, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea. Udfærdiget i Luxembourg, den syttende juni nitten hundrede og otteoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union. Geschehen zu Luxemburg am siebzehnten Juni neunzehnhundertachtundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt. französischer, griechischer, englischer, finnischer, irischer, 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 195 Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις δεκαεπτά Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα οκτώ, σε ένα μόνο αντίτυπο, στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα∙ κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης. Done at Luxembourg on the seventeenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-eight, in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union. Fait à Luxembourg, le dix-sept juin mil neuf cent quatre-vingt-dix-huit, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l’Union européenne. Arna dhéanamh i Lucsamburg ar an seachtú lá déag de Mheitheamh sa bhliain míle naoi gcéad nócha a hocht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh. Fatto a Lussemburgo, addì diciassette giugno millenovecentonovantotto, in un unico esemplare in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell’Unione europea. Gedaan te Luxemburg, de zeventiende juni negentienhonderd achtennegentig, in één exemplaar in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie. Feito no Luxemburgo, em dezassete de Junho de mil novecentos e noventa e oito, em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia. Luxemburgissa Tehty tuhatyh- deksänsataayhdeksänkymmentäkahdeksan englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen. seitsemäntenätoista kesäkuuta päivänä vuonna Som skedde i Luxemburg den sjuttonde juni nittonhundranittioåtta i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd. 196 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet Pour le gouvernement du Royaume de Belgique Voor de regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland Για την κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας Por el Gobierno del Reino de España 19/8. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 197 Pour le gouvernement de la République française Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du Grand-Duché de Luxembourg Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden 198 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 19/8. kötet Für die Regierung der Republik Österreich Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar På svenska regeringens vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland


title: Komisjoni määrus (EÜ) nr 1264/98, 17. juuni 1998, teatavate kaupade koondnomenklatuuri klassifitseerimise kohta

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
foodstuff
motor fuel
powdered milk
prepared foodstuff
tariff nomenclature

text: 492 ET Euroopa Liidu Teataja 31998R1264 19. 6. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) nr 1264/98, 17. juuni 1998, teatavate kaupade koondnomenklatuuri klassifitseerimise kohta 02/8. kd L 175/4 EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollita- riifistiku kohta, (1) viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1048/98, (2) eriti selle artiklit 9, kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, (3) artikli 12 lõike 6 alusel kohaldada veel kolme kuu jooksul; tolliseadustiku komitee tariifi- ja statistikanomenklatuuri osakond ei ole lisatud tabeli toodete nr 2, 4, 6 ega 7 kohta eesistuja mää- ratud tähtaja jooksul arvamust avaldanud; käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on toodete nr 1, 3 ja 5 osas kooskõlas tolliseadustiku komitee tariifi- ja statistikano- menklatuuri osakonna arvamusega, ning arvestades, et: nimetatud määrusele lisatud koondnomenklatuuri ühtse kohalda- mise tagamiseks on vaja vastu võtta käesoleva määruse lisas osu- tatud kaupade klassifitseerimisega seotud meetmed; määrusega (EMÜ) nr 2658/87 on kehtestatud koondnomenkla- tuuri tõlgendamise üldeeskirjad ja nimetatud eeskirju kohalda- takse ka teiste osaliselt või täielikult koondnomenklatuuril põhi- nevate lisavate või nomenklatuuride suhtes, mis on kehtestatud ühenduse erisätetega kaubavahetusega seotud tariifsete või muude meetmete kohalda- miseks; nomenklatuuride alajaotisi sellele ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Lisatud tabeli veerus 1 kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse edaspidi koondnomenklatuuris vastavate nimetatud tabeli veerus 2 esitatud CN-koodide alla. Artikkel 2 vastavalt nimetatud üldeeskirjadele tuleb käesolevale määrusele lisatud tabeli veerus 1 kirjeldatud kaubad klassifitseerida vastava veerus 2 näidatud CN-koodi alla veerus 3 esitatud põhjustel; Liikmesriigi tolli poolt väljastatavat siduvat tariifiinformatsiooni, mis ei vasta käesoleva määruse sätetele, võib määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 12 lõike 6 sätete alusel kohaldada veel kolme kuu jooksul. on asjakohane, et liikmesriigi tolli poolt väljastatud siduvat tarii- fiinformatsiooni, mis on seotud kaupade klassifitseerimisega koondnomenklatuuris ning mis ei vasta käesoleva määruse säte- tele, komisjoni 12. oktoobri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 2913/92, millega tariifiinformatsiooni pidaja võib Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub 21. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 17. juuni 1998 Komisjoni nimel komisjoni liige Mario MONTI (1) EÜT L 256, 7. 9. 1987, lk 1. (2) EÜT L 151, 21. 5. 1998, lk 1. (3) EÜT L 302, 19. 10. 1992, lk 1. 02/8. kd ET Euroopa Liidu Teataja 493 LISA Klassifikatsioon (CN-kood) 2 0404 90 23 Põhjendus 3 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 0404, 0404 90 ja 0404 90 23 sõnastusega 0404 90 83 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 0404, 0404 90 ja 0404 90 83 sõnastusega Kauba kirjeldus 1 1. Pulber, mis sisaldab 80 massiprotsenti täispiimapulbrit ja 20 massiprotsenti vadakut ning mille koostis (massiprotsentides) on järgmine: — vesi: 5 — valk: 21 — piimarasv: 24 — tuhk: 6 — laktoos: 44 2. Pulber, mis sisaldab 80 massiprotsenti täispiimapulbrit ja 20 massiprotsenti muid koostisosi (8 % laktoosi, 11,8 % malto- dekstriini, mis sisaldab dekstroosina väljendatud redutseerivat suhkrut üle 10 %, kuid alla 20 % kuivainemassist, ning mine- raale, letsitiini ja vitamiine) ning mille koostis (massiprotsen- tides) on järgmine: — laktoos: 41 — piimarasv: 21 — piimavalk: 21 — maltodekstriin: 12 3. Toode, mis on ebaregulaarsetest, juustulõhnalistest, kollakas- hallidest graanulitest koosneva ploki kujuline, külmutatud, ning mille koostis on järgmine (massiprotsentides): 0406 10 20 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 0406, 0406 10 ja 0406 10 20 sõnastusega — kuivaine: 60 — piimarasv: 28 — valk: 27 — vadakuvalk: 3,5 — laktoos: 1,0 — tuhk: 3,3 — naatriumkloriid: 0,7 Vähese laktoosi- ja vadakusisalduse tõttu tuleks toodet käsitada kohupiimana 4. Pallikujuline kummiaraabikuga kaetud toiduaine, mida on või- malik süüa ühe suutäiena ja mis koosneb peamiselt piimašo- kolaadist, suhkrust, rummist, purustatud kookospähklist, kakaomassist ja kakaovõist 1806 90 11 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6, 18. grupi täiendava märkuse ning CN-koodide 1806, 1806 90 ja 1806 90 11 sõnastusega 5. Kapslikujuline toidulisand, mis sisaldab maltodekstriini (70 %), magneesiumstearaati (3 %) ja askorbiinhapet (0,5 %) ning mil- lele on lisatud piimhappebakterid (Bifidobacterium breve ja B. longum, Lactobacillus acidophilus ja L. rhamnosus, ligikaudu 1 miljard grammi kohta) 2106 90 98 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 2106, 2106 90 ja 2106 90 98 sõnastusega 6. Rapsiõli (98 %) ja bensiini (2 %) segu 3824 90 95 Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 3824, 3824 90 ja 3824 90 95 sõnastusega Bensiini (2 %) lisamine annab tootele kütuse omadused 494 ET Euroopa Liidu Teataja 02/8. kd Kauba kirjeldus Klassifikatsioon (CN-kood) Põhjendus 7. Segu, mis koosneb rapsiõlist (98 %) ning diisliõli ja muude ras- 3824 90 95 kete õlide segust (2 %) Klassifikatsioon on kindlaks määratud koondnomenklatuuri tõl- gendamise üldeeskirjadega 1 ja 6 ning CN-koodide 3824, 3824 90 ja 3824 90 95 sõnastusega Diisliõli ja muude raskete õlide segu (2 %) lisamine annab tootele kütuse omadused


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1254/98 av den 17 juni 1998 om fastställande av representativa priser och tilläggsbelopp för import av fjäderfäkött, ägg och äggalbumin samt om ändring av förordning (EG) nr 1484/95

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
poultrymeat
representative price
third country

text: L 173/12 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 18. 6. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 1254/98 av den 17 juni 1998 om fastst(cid:132)llande av representativa priser och till(cid:132)ggsbelopp f(cid:148)r import av fj(cid:132)der- f(cid:132)k(cid:148)tt, (cid:132)gg och (cid:132)ggalbumin samt om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EG) nr 1484/95 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING ning av till(cid:132)ggsbelopp f(cid:148)r import samt till(cid:132)ggsbelopp f(cid:148)r import av fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt, (cid:132)gg och (cid:132)ggalbumin. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2771/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r (cid:132)gg (1), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1516/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 5. 4 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt (3), senast (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 2916/95 (4), s(cid:132)rskilt artikel 5. 4 i denna, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 2783/75 av den 29 oktober 1975 om det gemensamma handelssys- temet f(cid:148)r (cid:132)ggalbumin och mj(cid:148)lkalbumin (5), senast (cid:132)ndrad f(cid:148)rordning (EG) nr 2916/95, genom kommissionens s(cid:132)rskilt artikel 3. 4 i denna, och med beaktande av f(cid:148)ljande: Det framg(cid:134)r av den regelbundna kontrollen av de uppgifter som ligger till grund f(cid:148)r fastst(cid:132)llandet av de representativa priserna f(cid:148)r produkterna inom sektorerna f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)k(cid:148)tt, (cid:132)gg och (cid:132)ggalbumin att de representativa priserna och till(cid:132)ggsbeloppen f(cid:148)r vissa produkter b(cid:148)r (cid:132)ndras med h(cid:132)nsyn till variationerna i pris efter ursprung. De representativa priserna och motsva- rande till(cid:132)ggsbelopp b(cid:148)r d(cid:132)rf(cid:148)r offentligg(cid:148)ras. import av Med h(cid:132)nsyn till situationen p(cid:134) marknaden b(cid:148)r denna (cid:132)ndring genomf(cid:148)ras s(cid:134) snart som m(cid:148)jligt. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r fj(cid:132)derf(cid:132)- k(cid:148)tt och (cid:132)gg. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 Bilaga I till f(cid:148)rordningen (EG) nr 1484/95 skall ers(cid:132)ttas med bilagan till denna f(cid:148)rordning. Genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1484/95 (6), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1014/98 (7), fast- st(cid:132)lls till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r ordningen f(cid:148)r till(cid:132)mp- Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 18 juni 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 17 juni 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 282, 1. 11. 1975, s. 49. (2) EGT L 189, 30. 7. 1996, s. 99. (3) EGT L 282, 1. 11. 1975, s. 77. (4) EGT L 305, 19. 12. 1995, s. 49. (5) EGT L 282, 1. 11. 1975, s. 104. (6) EGT L 145, 29. 6. 1995, s. 47. (7) EGT L 145, 15. 5. 1998, s. 20. 18. 6. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 173/13 BILAGA ”BILAGA I KN-nummer Varubeteckning 0207 14 10 Styckningsdelar av h(cid:148)ns, benfria, frysta 1602 32 11 Icke kokta varor andra (cid:132)n tupp och h(cid:148)ns 1602 39 21 Icke kokta varor andra (cid:132)n kalkon, tupp och h(cid:148)ns (1) Importens ursprung: 01 Kina 02 Brasilien 03 Thailand 04 Chile 05 Argentina. ” Represen- tativt pris (ecus/100 kg) Till(cid:132)ggs- belopp (ecus/100 kg) Ursprung (1) 216,6 249,9 247,3 265,7 265,7 221,6 250,2 237,2 221,6 25 15 16 10 10 20 11 16 20 01 02 03 04 05 01 02 03 01