title: Директива 98/31/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 22 юни 1998 година за изменение на Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции

eurovoc_concepts:
credit guarantee
credit institution
financial instrument
financial solvency
management audit
share capital

formats: html pdf print xhtml

text: 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 39 31998L0031 L 204/13 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 21. 7. 1998 ДИРЕКТИВА 98/31/ЕО НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА от 22 юни 1998 година за изменение на Директива 93/6/ЕИО на Съвета относно капиталовата адекватност на инвестиционните посредници и кредитните институции ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взеха предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално на първото и третото изречение на член 57, параграф 2 от него, представляват заплаха за репутацията и почтеността на тър- говията с фючърси; като имат предвид, че е желателно Комисията да разгледа възможността за определяне на под- ходяща надзорна рамка с цел предотвратяване на тази прак- тика на измами в бъдеще; като взеха предвид предложението на Комисията (1), (2) като взеха предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), като взеха предвид становището на Европейския валутен институт (3), в съответствие с процедурата, предвидена в член 189б от Договора (4), (1) като имат предвид, че рисковете, свързани със стоковата търговия и стоковите деривати понастоящем са предмет на Директива 89/647/ЕИО на Съвета от 18 декември 1989 г. за коефициента на платежоспособност за кредитните институции (5); като имат предвид, че въпреки това пазар- ните рискове, свързани с тези позиции, не са точно обхва- нати от Директива 89/647/ЕИО; като имат предвид необ- ходимостта от разширяване на понятието „търговски портфейл“ така че то да обхваща позициите в стоки или сто- кови деривати, които се държат за търговски цели и са обект главно на пазарни рискове; като имат предвид, че институциите трябва да спазват настоящата директива по отношение на покритието на стоковите рискове в цялост- ната си дейност; като имат предвид, че извършването на сериозни измами от някои търговци на стокови фючърси, пораждат все по-голяма загриженост в Общността и (3) (4) (1) ОВ C 240, 6. 8. 1997 г. , стр. 24 и ОВ C 118, 17. 4. 1998 г. , стр. 16. (2) ОВ C 19, 21. 1. 1998 г. , стр. 9. (3) Становище, представено на 7 октомври 1997 г. (4) Становище на Европейския парламент от 18 декември 1997 г. (ОВ C 14, 19. 1. 1998 г. ), обща позиция на Съвета от 9 март 1998 г. (ОВ C 135, 30. 4. 1998 г. , стр. 7) и Решение на Европейския парла- мент от 30 април 1998 г. (ОВ C 152, 18. 5. 1998 г. ). Решение на Съвета от 19 май 1998 г. (5) ОВ L 386, 30. 12. 1989 г. , стр. 14. Директива, последно изменена с Директива 98/32/ЕС на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 204, 21. 7. 1998 г. , стр. 26). като имат предвид, че Директива 93/6/ЕИО на Съвета от 15 март 1993 г. за капиталовата адекватност на инвести- ционните посредници и кредитните институции (6) опре- деля стандартизиран метод за изчисляване на изисквания капитал за пазарните рискове, поемани от инвестиционните посредници и кредитните институции; като имат предвид, че институциите са разработили свои собствени системи за управление на риска (вътрешни модели), които са предназ- начени да измерват по-точно от стандартизирания метод пазарните рискове, поемани от инвестиционните посред- ници и кредитните институции; като имат предвид, че следва да се насърчава използването на по-точни методи за измерване на рисковете; като имат предвид, че използването на такива вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал предполагат строги механизми за вътрешен контрол и следва да бъдат признати и наблюдавани от компетентните органи; като имат предвид, че надеждността на резултатите от изчисленията на вътрешния модел трябва да се проверя- ват чрез процедура на бек тестове; като имат предвид, че е целесъобразно компетентните органи да имат право да признават изискваният марж за търгуваните на борсата фючърси и опции, и за преходен период за извънборсовите деривати със същия характер, по които е извършен клиринга, да се използват като замести- тели на капиталовите изисквания, изчислявани за тези инструменти съгласно настоящата директива, при условие че това не води до капиталови изисквания, които са по-ниски от капиталовите изисквания, изчислявани в съот- ветствие с другите методи, предвидени в настоящата дирек- тива; като имат предвид, че прилагането на този принцип не изисква равностойността на тези изисквания към маржа (6) ОВ L 141, 11. 6. 1993 г. , стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 98/33/ЕC на Европейския парламент и Съвета (ОВ L 204, 21. 7. 1998 г. , стр. 29). 40 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 и капиталовите изисквания, изчислявани съгласно другите предвидени в настоящата директива методи, да се прове- рява непрекъснато от прилагащите този принцип институ- ции; 1. Член 2 се изменя, както следва: (5) (6) (7) (8) (9) като имат предвид, че приетите на по-широко междуна- родно ниво правила може, с цел насърчаване на прилага- нето на по-съвършени методи за управление на риска, осно- вани на вътрешни модели, да намаляват капиталовите изисквания за кредитните институции от трети страни; като имат предвид, че тези кредитни институции се конкурират с инвестиционни предприятия и кредитни институции, регистрирани в държавите-членки; като имат предвид, че за инвестиционните посредници и кредитни институции, които са учредени в държавите-членки, само едно измене- ние и допълнение на Директива 93/6/ЕИО може да осигури подобни стимули за създаването и използването на вът- решни модели; като имат предвид, че с цел изчисляване на капиталовите изисквания за пазарните рискове, спрямо позициите в злато и дериватите на злато трябва да се прилага същият режим, както спрямо валутните позиции; като имат предвид, че емитирането на подчинен дълг не трябва автоматично да изключва акциите на емитент от портфейл, който може да получи 2 % претегляне на специфичния риск, съгласно точка 33 от приложение I към Директива 93/6/ЕИО; като имат предвид, че настоящата директива е в съответ- ствие с работата на международен форум за банков надзор за надзорното третиране на пазарния риск и позициите в стоки и стокови деривати; като имат предвид, че е необходимо да има преходен капиталов режим по избор за инвестиционните посредници и кредитните институции, извършващи значителна стокова търговия, които имат диверсифициран стоков портфейл и все още не са в състояние да използват модели с цел изчис- ляване на капиталовите изисквания за стоковия риск, за да се гарантира хармоничното прилагане на настоящата директива; (10) като имат предвид, че настоящата директива е най- подходящото средство за осъществяване на определените цели и не излиза извън рамките на необходимото за пости- гането на тези цели, ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 Директива 93/6/ЕИО се изменя, както следва: а) точка 6, буква а) и уводната фраза и i) и ii) на точка 6, буква б) се заменят със следното: „а) б) собствените позиции във финансови инструменти, стоки и стокови деривати, които се държат за пре- продажба, и/или които се поемат от институцията с цел печалба в краткосрочен период от действителни и/или очаквани разлики между техните покупки и продажни цени, или от други ценови или лихвени колебания, и позициите във финансови инструменти, стоки или стокови деривати, възникващи от покупки и продажби с приравняване на главницата (matched principal broking), или позиции, поемани за да се хеджират други елементи от търговския портфейл; експозициите, създадени от неуредени сделки, безплатни доставки и извънборсови дериватни инструменти, посочени в параграфи 1, 2, 3 и 5 от приложение II, експозициите, създадени от репо спо- разумения и даване в заем на ценни книжа и стоки, които се основават на ценни книжа или стоки, включени в търговския портфейл, съгласно опреде- лението в буква а), посочено в параграф 4 от прило- жение II, експозициите, създадени от обратни репо споразумения и получени заеми в ценни книжа или стоки, описани в същия параграф при условие че компетентните органи одобряват това, и ако отгова- рят на условията i), ii), iii) и v) или на условията iv) и v), както следва: i) пазарната стойност на експозициите се определя ежедневно съгласно процедурите, посочени в приложение II; ii) обезпечението се коригира, за да се вземат предвид съществените промени в стойността на ценните книжа или стоките по въпросното спо- разумение или въпросната според приемливо за компетентните органи правило“; сделка, б) точки 15 и 16 се заменят със следното: „ 15. „Варант“ означава ценна книга, която дава на соб- ственика си правото да закупи базов актив по предвидена цена до или на датата на изтичане на варанта. Тя може да бъде платена чрез доставката на самия базов актив или чрез парично плащане. 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 41 16. „Стоково финансиране“ означава позиции, при които материален запас се продава чрез форуърд и стойността на финансирането е блокирана до датата на форуърдната продажба“; ii) капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с При- ложения III и VII и, по целесъобразност, приложение VIII, за всички видове тяхна търговска дейност. “ в) точка 17, параграф първи, се заменя със следното: 3. Член 5, параграф 2, се заменя със следното: „17. „Репо споразумение“ и „обратно репо споразумение“ означава всяко споразумение, при което институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки или гарантирани права върху собствеността на ценни книжа или стоки, като тази гаранция се издава от призната борса, която държи правата върху цен- ните книжа или стоките, и споразумението не поз- волява на институцията да прехвърля или залага конкретна ценна книга или стока на повече от един контрагент по едно и също време, като се поема анга- жимент за обратното им изкупуване (или замяна с ценни книжа или стоки със същия характер) по определена цена на определена бъдеща дата, или която ще бъде определена от прехвърлителя, като това за институцията, продаваща ценните книжа или стоките, и обратно репо споразумение за институцията, която ги купува“; споразумение репо е г) точка 18 се заменя със следното: „18. „даване в заем на ценни книжа или стоки“ и „вземане в заем на ценни книжа и стоки“ означава всяка сделка, в която институция или неин контрагент прехвърля ценни книжа или стоки срещу подходящо обезпечение със задължението, че заемополучателят ще върне еквивалентни ценни книжа или стоки на някаква бъдеща дата или при поискване от прехвърлителя ще направи това, като тази сделка е даване в заем на ценни книжа или стоки за институ- цията, прехвърляща ценните книжа или стоките, и вземане в заем на ценни книжа или стоки за инсти- туцията, на която те се прехвърлят. между сделка професионалисти, Вземането в заем на ценни книжа или стоки се счита за когато контрагентът подлежи на надзорно съгласуване на равнище Общност или е кредитна институция от Зона А, съгласно определението в Директива 89/647/ЕИО, или е одобрено инвестиционно пред- приятие от трета страна, или когато сделката се сключва с одобрена клирингова къща или борса. “ 2. В член 4, параграф 1, алинея първа, i) и ii) се заменят със след- ното: „i) капиталовите изисквания, изчислени в съответствие с При- ложения I, II и VI и, по целесъобразност, приложение VIII, за дейността им в търговския портфейл; „2. Независимо от разпоредбите на параграф 1, институциите, които изчисляват капиталовите изисквания за дейността в тър- говския им портфейл в съответствие с Приложения I и II, и по целесъобразност приложение VIII, наблюдават и контролират големите с Директива 92/121/ЕИО по силата на измененията, посочени в приложе- ние VI към настоящата директива“ си експозиции в съответствие 4. Член 7, параграф 10 и встъпителната част на член 7, параг- раф 11, се заменят със следното: „10. Когато не се упражняват правата за освобождаване от изискванията, предвидени в параграфи 7 и 9, компетентните органи могат, с цел изчисляване на определените в Приложе- ния I и VIII капиталови изисквания и определените в прило- жение VI експозиции към клиентите, на консолидирана основа да разрешават позиции в търговския портфейл на една инсти- туция да бъдат прихващани с позиции в търговския портфейл на друга институция в съответствие с определените в Прило- жения I, VI и VIII правила. Освен това, те могат да разрешават валутни позиции на една институция да бъдат прихващани с валутни позиции на друга институция в съответствие с правилата, определени в приложе- ние III и/или приложение VIII. Освен това, те могат да разре- шават стокови позиции на една институция да бъдат прихващани със стокови позиции на друга институция в съот- ветствие с правилата, определени в приложение VII и/или при- ложение VIII. 11. Компетентните органи могат, също така, да разрешават съответни прихващания по търговския портфейл и съответно на валутни и стокови позиции на базовите активи, намиращи се в трети страни, при едновременното изпълнение на следните условия:“ 5. Член 8, параграф 5, се заменя със следното: „5. Компетентните органи задължават институциите незабавно да им докладват за всеки случай, в който техни контрагенти по репо споразумения и обратни репо споразумения или даване или вземане в заем на ценни книжа или стоки не изпълняват задълженията си. Комисията докладва на Съвета такива случаи и последствията им върху режима на тези споразумения и сделки в настоящата директива не по-късно от три години след датата, посочена в член 12. Този доклад описва и начина, по който институциите изпълняват приложимите за тях условия от i) до v) в член 2, параграф 6, буква б), по-конкретно усло- вие v). Освен това, докладът подробно описва всички промени 42 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 в относителния обем на предоставяното от институциите традиционно даване в заем и даването в заем чрез обратни репо споразумения и сделките по вземане в заем на ценни книжа или стоки. Ако въз основа на този доклад и друга информация Комисията направи заключението, че са необходими допълни- на телни злоупотребите, тя прави съответни предложения“. защитни мерки предотвратяване оглед с 6. Добавя се следният член: „Член 11а До 31 декември 2006 г. държавите-членки могат да оправомощават своите институции да използват минималните ставки за спред, пренос (carry) и нестандартност (outright), определени в следната таблица, вместо посочените в пара- графи 13, 14, 17 и 18 от приложение VII при условие че по мнение на компетентните органи институциите: i) извършват значителна стокова търговия; ii) имат диверсифициран стоков портфейл и iii) все още не са в състояние да използват вътрешни модели с цел изчисляване на изисквания капитал за стоковия риск в съответствие с приложение VIII. Държавите-членки информират Комисията за начина, по който прилагат разпоредбите на настоящия член. “ 7. Приложения I, II, III и V се изменят и се добавят Приложе- ния VII и VIII в съответствие с приложението към настоящата директива. Член 2 1. Държавите-членки въвеждат в сила необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобразят с настоящата директива не по-късно от 24 месеца след датата на нейното влизане в сила. Те незабавно уведомяват Комисията за това. Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, последните съдържат позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Процедурата за позоваване се определя от държавите-членки. 2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основ- ните разпоредби от националното законодателство, които прие- мат в обсега на материята, уредена с настоящата директива. Член 3 Настоящата директива влиза в сила в деня на публикуването ѝ(cid:65) в Официален вестник на Европейските общности. Таблица Ценни метали (с изключение на злато) Неблаго- родни метали Селскостопан- ски продукти (бързоразвалящи се стоки) Други, вкл. енергийни продукти 1,0 0,3 1,2 0,5 1,5 0,6 1,5 0,6 Член 4 Адресати на настоящата директива са държавите-членки. Съставено в Люксембург на 22 юни 1998 година. За Европейския парламент Председател За Съвета Председател 8 10 12 15 J. M. GIL-ROBLES J. CUNNINGHAM Ставка за спред (%) Ставка за пре- нос (%) Ставка за нестандартност (%) 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 43 ПРИЛОЖЕНИЕ 1. Приложение I се изменя, както следва: а) В параграф 4 последното изречение се заличава и се добавя следната алинея: „Компетентните органи могат да разрешават капиталовото изискване за търгувани на борсата фючърси да е равно на маржа, изискван от борсата, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с фючърса, и че е най-малко равен на изисквания капитал за фючърс, изчислен по метода, определен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. До 31 декември 2006 г. компетентните органи могат, също така, да разрешават изискваният капитал за извънборсов дериватен договор от посочения в настоящия параграф тип с извършен клиринг от призната от тях клирингова къща, да е равен на маржа, изискван от клиринговата къща, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с дериватния договор, и че е най-малко равен на капиталовото изискване за въпросния договор, изчислено по метода, посочен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. “ б) В параграф 5, алинея трета се заменя със следното: „Компетентните органи изискват другите свързани с опции рискове, освен делта риска, да имат покритие. Компетентните органи могат да разрешават изискването за издадена и търгувана на борса опция да е равно на маржа, изискван от борсата, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с опцията, и че е най-малко равен на капиталовите изисквания за опция, изчислени по метода, определен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. До 31 декември 2006 г. компетентните органи могат, също така, да разрешават капиталовите изисквания за извънборсова опция с извършен клиринг от одобрена от тях клирингова къща, да е равен на маржа, изискван от клиринговата къща, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с опцията, и че е най-малко равен на капиталовите изисквания за извънборсова опция, изчислени по метода, посочен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. Освен това, те могат да разрешават капиталовото изискване за закупена и търгувана на борса или извънборсова опция да е същото, както това за базовия ѝ(cid:65) инструмент, като се спазва ограничението, че изчисленото изискване не надвишава пазарната стойност на опцията. Капиталовото изискване за издадена извънборсова опция се определя посредством с базовия ѝ(cid:65) инструмент. “ в) Параграф 6 се заменя със следното: „6. Варантите, свързани с дългови инструменти и акции, се третират по същия начин, както опциите по параграф 5. “ г) Параграф 33, i) се заменя със следното: „i) акциите не на емитенти, които са емитирали само търгувани дългови инструменти, за които сега се изисква 8 % покритие в Таблица 1 в параграф 14, или за които се изисква по-ниско покритие само защото са гарантирани или обезпечени. “ 2. Приложение II се изменя, както следва: а) Параграф 1 се заменя със следното: „1. В случай на сделки, в които дълговите инструменти, капиталовите инструменти или стоки (с изключение на прави и обратни репо споразумения и даване/вземане в заем на ценни книжа или стоки) не са уредени след съответните им дати на доставка, институцията трябва да изчисли ценовата разлика, на която е изложена. Това е разликата между договорената сетълмент цена за въпросния дългов инструмент, капиталов инструмент или стока и текущата им пазарна стойност, когато разликата може да доведе до загуба за институцията. Тя трябва да умножи тази разлика по съответния коефициент в колона А на таблицата в параграф 2, за да изчисли капиталовото си изискване. “ 44 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 б) Параграфи 3. 1 и 3. 2 се заменят със следното: „3. 1. Всяка институция е длъжна да държи капитал за покриване на риска от контрагента, ако: i) е платила за ценни книжа или стоки, преди да ги получила или е доставила ценни книжа или стоки, преди да е получила плащане за тях; и ii) в случай на трансгранични сделки, са минали един или повече дни, откакто е извършила плащането или доставката. 3. 2. Капиталовото изискване е 8 % от стойността на ценните книжа или стоките, или паричните средства, дължими на институцията, умножени рисковото тегло, което се прилага за съответния контрагент. “ в) Заглавието преди параграф 4. 1 и алинея първа от параграф 4. 1 се заменят със следното: „Репо и обратни репо споразумения, даване и вземане в заем на ценни книжа или стоки 4. 1. В случай на репо споразумения и даване в заем на ценни книжа или стоки, основани върху ценни книжа или стоки, включени в търговския портфейл, институцията изчислява разликата между пазарната стойност на ценните книжа или стоките и сумата, дадена в заем от институцията, или пазарната стойност на обезпечението, когато тази разлика е положителна. В случай на обратни репо споразумения и даване в заем на ценни книжа или стоки, институцията изчислява разликата между сумата, предоставена в заем от институцията, или пазарната стойност на обезпечението и пазарната стойност на ценните книжа или стоките, които е получила, когато тази разлика е положителна. “ 3. Приложение III се изменя, както следва: а) Параграф 1 се заменя със следното: „1. Ако сумата на общата нетна валутна позиция на институцията и нетната ѝ(cid:65) позиция в злато, изчислена по посочената по-долу процедура, надвишава 2 % от общия ѝ(cid:65) собствен капитал, тя умножава сумата на нетната си валутна позиция и нетната си позиция в злато по 8 %, за да изчисли изискването си за собствен капитал за покриване на валутния риск. До 31 декември 2004 г. компетентните органи могат да разрешават на институциите да изчисляват изискването си за собствен капитал, като умножават с 8 % сумата, с която сумата от общата нетна валутна позиция и нетната позиция в злато надвишава 2 % от общия собствен капитал. “ б) Параграфи 3. 1 и 3. 2 се заменят със следното: „3. 1. Първо, изчислява се нетната открита позиция на институцията във всяка валута (включително отчетната валута) и в злато. Тази позиция се състои от сума от следните елементи (положителни или отрицателни): — нетната спот позиция (т. е. всички активи минус всички пасиви, включително начислената лихва, във въпросната валута или, за златото — нетната спот позиция в злато), — нетната форуърдна позиция (т. е. всички суми, които трябва да бъдат получени, минус всички суми, които трябва да бъдат платени по форуърдни валутни сделки и форуърдни сделки за злато, включително валутни фючърси и фючърси върху злато, и главницата по валутни суапове, които не са включени в спот позицията), — неотменяеми гаранции (и подобни инструменти), които със сигурност ще станат изискуеми и най-вероятно са неотменяеми, — нетни бъдещи приходи/разходи, които още не са начислени, но вече са напълно хеджирани (по преценка на отчетната институция и с предварителното съгласие на компетентните органи, тук могат да бъдат включени нетни бъдещи приходи/разходи, които все още не са вписани в счетоводните регистри, но вече са напълно хеджирани с форуърдни валутни сделки). Тази преценка следва да се извършва последователно, — нетната делта (или основана на делта) равностойност на целия регистър за валутните опции и опциите върху злато, — пазарната стойност на други опции (т. е. не във валута и не в злато), 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 45 — всички позиции, които институцията съзнателно поема за хеджиране срещу неблагоприятния ефект от валутния курс върху коефициента ѝ(cid:65) на капиталова адекватност, могат да бъдат изключени от изчислението на нетните открити валутни позиции. Тези позиции трябва да бъдат с нетърговски или структурен характер, а за изключването им и за всяка промяна в условията на изключването им се изисква съгласието на компетентните органи. Същото третиране, при същите условия, както посочените по-горе, може да се прилага за позициите, които институцията има, и които са свързани с пера, които вече са приспаднати от изчислението на собствения капитал. 3. 2. Компетентните органи могат да преценяват, дали да разрешат на институциите да използват настоящата нетна стойност за изчисляване на нетната открита позиция във всяка валута и в злато. “ в) Параграф 4, първото изречение, се заменя със следното: „4. Второ, нетните къси и дълги позиции във всяка валута, различна от отчетната валута, и нетната дълга или къса позиция в злато се конвертират по спот курсовете в отчетната валута. “ г) Параграф 7 се заменя със следното: „7. Второ, до 31 декември 2004 г. , компетентните органи могат за целите на настоящото приложение да разрешават на институциите да прилагат алтернативен метод на посочения в параграфи 1 до 6. Получените по този метод капиталови изисквания трябва да са достатъчни, за да надвишават 2 % от нетната открита позиция, както се измерва в параграф 4, и въз основа на анализ на промените на валутните курсове през всички последователни периоди от 10 работни дни през предходните три години, да надвишава вероятната загуба през 99 % или повече от времето. Описаният в алинея първа алтернативен метод може да се използва само при следните условия: i) формулата за изчисление и коефициентите на корелация се определят от компетентните органи въз основа на техните анализи на промените на валутните курсове; ii) компетентните органи редовно правят преглед на коефициентите на корелация от гледна точка на развитието на валутните пазари. “ 4. Приложение V се изменя, както следва: а) Параграф 2, първото изречение, се заменя със следното: „Независимо от разпоредбите на параграф 1, компетентните органи могат да разрешават на институциите, които са задължени да спазват определените в приложения I, II, III, IV, VI, VII и VIII изисквания за собствен капитал, да използват алтернативно определение, което отговаря само на тези изисквания. “ б) Параграф 4 се заменя със следното: „4. Посоченият в параграф 2, буква в) подчинен заемен капитал не може да надвишава повече от 150 % от първоначалния собствен капитал, оставен с оглед спазване на предвидените в приложения I, II, III, IV, VI, VII и VIII изисквания и може да се приближава до този максимум само при конкретни обстоятелства, които са приемливи за съответните органи. “ в) Параграфи 6 и 7 се заменят със следното: „6. 7. Компетентните органи могат да разрешават на инвестиционните посредници да надвишават предвидения в параграф 4 таван за подчинен заемен капитал, ако считат това за разумно и адекватно и при условие че общата сума от този подчинен заемен капитал и посочените в параграф 5 пера не надвишава 200 % от първоначалния собствен капитал, който е оставен с оглед спазване на изискванията, предвидени в Приложения I, II, III, IV, VI, VII и VIII, или 250 % от същия размер, когато при изчисляване на собствения капитал инвестиционните посредници приспадат посочената в параграф 2, позиция 2 г). Компетентните органи могат да разрешават предвиденият в параграф 4 таван за подчинен заемен капитал да бъде надвишаван от кредитна институция, ако считат това за разумно и адекватно и при условие че общата сума от този подчинен заемен капитал и посочените в параграф 5 пера не надвишава 250 % от първоначалния собствен капитал, който е оставен за спазване на изискванията, предвидени в приложения I, II, III, VI, VII и VIII. “ 46 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 5. Добавят се следните приложения: „ПРИЛОЖЕНИЕ VII СТОКОВ РИСК 1. 2. 3. 4. 5. 6. Всяка позиция в стоки или стокови деривати се изразява посредством стандартната мерна единица. Спот цената за всяка стока се изразява в отчетната валута. Счита се, че позициите в злато или деривати на злато подлежат на валутен риск и с цел изчисляване на пазарния риск се третират съгласно разпоредбите на приложение III или приложение VIII, в зависимост от случая. За целите на настоящото приложение, позициите, които са чисто финансиране на запаси, могат да бъдат изключени само от изчислението на стоковия риск. Лихвените и валутни рискове, които не са предмет на други разпоредби на настоящото приложение, се включват в изчислението на общия риск за търгуваните дългови инструменти и в изчислението на валутния риск. Когато късата позиция стане изискуема преди дългата позиция, институциите се осигуряват и срещу риска от недостиг на ликвидност, който може да съществува на някои пазари. За целите на параграф 19, превишението на дългите (късите) позиции на институцията над късите (дългите) ѝ(cid:65) позиции в една и съща стока и идентични стокови фючърси, опции и варанти е нейната нетна позиция във всяка стока. Компетентните органи разрешават позициите в дериватни инструменти да бъдат третирани, съгласно посоченото в параграфи 8, 9 и 10, като позиции в базовата стока. 7. Компетентните органи могат да разглеждат следните позиции като позиции в същата стока: — позициите в различни подкатегории стоки в случаите, когато стоките от подкатегориите могат да се доставят една срещу друга, и — позициите в подобни стоки, ако те са близки заместители, и ако може ясно да се установи минимална корелация от 0,9 % между ценовите промени в продължение на най-малко една година. Конкретни инструменти 8. 9. Стоковите фючърси и форуърдни ангажименти за покупка или продажба на отделни стоки се включват в системата за измерване като условни суми в стандартната мерна единица и им се определя падеж според датата на изтичането им. Компетентните органи могат да разрешават капиталовото изискване за търгуван на борсата фючърс да е равно на изисквания от борсата марж, ако са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с фючърса, и че е най-малко равен на капиталовото изискване за фючърс, изчислен по метода, посочен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. До 31 декември 2006 г. , компетентните органи могат също така да разрешават капиталовите изисквания за извънборсов договор за стокови деривати от посочения в настоящия параграф тип с извършен клиринг от призната от тях клирингова къща, да е равен на маржа, изискван от клиринговата къща, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка за риска, свързан с дериватния договор, и че е най-малко равен на капиталовите изисквания за въпросния договор, изчислени по метода, посочен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. Стоковите суапове, при които едната страна по сделката е фиксирана цена, а другата — текущата пазарна цена, се третират чрез прилагане на подхода на падежната стълбица като поредица от позиции, равни на условната сума по договора, като всяка позиция съответства на едно от плащанията по суапа и е вместена в падежната стълбица, посочена в таблицата в параграф 13. Позициите са дълги позиции, ако институцията плаща по фиксирана цена и получава по плаваща цена. Позициите са къси позиции, ако институцията получава по фиксирана цена и плаща по плаваща цена. Стоковите суапове, при които страните по сделката са в различни стоки, трябва да се отчитат в съответната отчетна стълбица чрез прилагане на подхода на падежната стълбица. 06/т. 3 BG 10. Официален вестник на Европейския съюз 47 За целите на настоящото приложение, опции върху стоки или върху стокови деривати се третират като позиции, равни по стойност на размера на базовия актив, за който се отнася опцията, умножен по нейната делта. Последните позиции могат да се нетират с всички прихващани позиции в същата базова стока или стоков дериват. Използваната делта е тази на съответната борса, изчислената от компетентните органи или, ако не се разполага с никоя от тях или за извънборсови опции, изчислената от самата институция делта, ако компетентните органи са удовлетворени, че използваният от институцията модел е разумен. Все пак, компетентните органи могат да постановят институциите да изчисляват своите делти, като използват посочена от компетентните органи методология. Компетентните органи изискват другите свързани със стокови опции рискове, освен делта риска, да имат покритие. Компетентните органи могат да разрешават капиталовото изискване за издадена търгувана на борсата стокова опция да е равно на изисквания от борсата марж, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с опцията, и че е най-малко равен на капиталовото изискване за покриване на опция, изчислено по метода, определен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. До 31 декември 2006 г. , компетентните органи могат също да разрешават капиталовото изискване за извънборсова стокова опция с извършен клиринг от призната от тях клирингова къща, да е равно на маржа, изискван от клиринговата къща, ако те са напълно удовлетворени, че той осигурява точна мярка на риска, свързан с опцията, и че е най-малко равен на капиталовото изискване за извънборсова опция, изчислено по метода, посочен в останалата част на настоящото приложение, или по метода на вътрешните модели, описан в приложение VIII. Освен това, те могат да разрешават капиталовото изискване за закупена и търгувана на борсата или извънборсова стокова опция да е същото, като това за стоката, на която се базира, като се спазва ограничението, че изчисленото изискване не надвишава пазарната стойност на опцията. Капиталовото изискване за издадена извънборсова опция се определя посредством стоката, на която тя се базира. 11. Варантите, свързани със стоки, се третират по същия начин, както стоковите опции по параграф 10. 12. Прехвърлителят на стоките или гарантираните права върху собствеността на стоките по репо споразумение и предоставящият в заем стоките по споразумение за даване в заем на стоки включват тези стоки в изчислението на капиталовите си изисквания съгласно настоящото приложение. а) Подход на падежната стълбица 13. Институцията използва за всяка стока отделна падежна стълбица в съответствие със таблицата по-долу. Всички позиции в тази стока и всички позиции, които съгласно параграф 7 се разглеждат като позиции в същата стока, се поставят в подходящите падежни интервали. Материалните запаси се поставят в първия падежен интервал. Падежен интервал (1) 0 ≤ 1 месец > 1 ≤ 3 месеца > 3 ≤ 6 месеца > 6 ≤ 12 месеца > 1 ≤ 2 години > 2 ≤ 3 години > 3 години Ставка за спред (в %) (2) 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 1,50 9. Компетентните органи могат да разрешават позициите, които са, или които съгласно параграф 7 се разглеждат като позиции в една и съща стока, да се прихващат и поставят в подходящите падежни интервали на нетна основа за: — позиции в договори, чиито падежи настъпват на една и съща дата, и 48 BG Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 — позиции в договори, чиито падежи настъпват в рамките на 10 дни един от друг, ако договорите се търгуват на пазари, които имат всекидневни дати за доставка. 15. Тогава институцията изчислява сумата на дългите позиции и сумата на късите позиции във всеки падежен интервал. Сумата на първите (последните), които са съчетани с последните (първите) в даден падежен интервал, е равна на съчетаните позиции в този интервал, а остатъчната дълга или къса позиция е несъчетаната позиция за същия интервал. 16. Частта от несъчетаната дълга (къса) позиция за даден падежен интервал, която е съчетана с несъчетаната къса (дълга) позиция за следващ падежен интервал, е съчетаната позиция между два падежни интервала. Частта на несъчетаната дълга или несъчетаната къса позиция, която не може да бъде съчетана по този начин, е несъчетаната позиция. 17. Капиталовите изисквания на институцията за всяка стока се изчисляват въз основа на съответната падежна стълбица като сума от следното: i) ii) iii) сумата от съчетаните дълги и къси позиции, умножена по съответната ставка за спред, посочена във втората колона на таблицата в параграф 13, за всеки падежен интервал и по спот цената за стоката; съчетаната позиция между два падежни интервала за всеки падежен интервал, в който се пренася несъчетана позиция, умножена по 0,6 % (ставка за пренос) и по спот цената за стоката; остатъчните несъчетани позиции, умножени по 15 % (ставка за нестандартност) и по спот цената за стоката. 18. Общите капиталови изисквания на институцията за стоковия риск се изчисляват като сума от капиталовите изисквания, които са изчислени за всяка стока съгласно параграф 17. б) Опростен подход 19. Капиталовите изисквания на институцията за всяка стока се изчисляват като сумата от: i) ii) 15 % от нетната позиция, дълга или къса, умножена по спот цената за стоката; 3 % от брутната позиция, дълга плюс къса, умножена по спот цената за стоката. 20. Общите капиталови изисквания на институцията за покриване на стоковия риск се изчисляват като сума от капиталовите изисквания, изчислени за всяка стока съгласно параграф 19. ПРИЛОЖЕНИЕ VIII ВЪТРЕШНИ МОДЕЛИ 1. 2. Компетентните органи могат, при посочените в настоящото приложение условия, да разрешават на институциите да изчисляват капиталовите си изисквания за позиционен риск, валутен риск и/или стоков риск, като използват свои собствени вътрешни модели за управление на риска, вместо или заедно с методите, описани в Приложения I, III и VII. За целите на надзора за капиталовите изисквания във всички случаи се изисква изричното одобрение на компетентните органи за използването на модели. Одобрението се дава, само ако компетентните органи са удовлетворени, че системата на институцията за управление на риска е принципно разумна и се прилага цялостно, и по-конкретно, че са изпълнени следните стандарти за качество: i) ii) вътрешният модел за измерване на риска е тясно интегриран в процеса на всекидневно управление на риска на институцията и служи като основа за отчитане на рисковите експозиции пред висшето ръководство на институцията; институцията има звено за контрол на риска, което е независимо от търговските звена и се отчита директно пред висшето ръководство. Звеното трябва да отговаря за разработването и въвеждането на система за управление на риска на институцията. То създава и анализира ежедневни отчети за резултатите от модела за измерване на риска и за подходящите мерки, които следва да се предприемат във връзка с търговските лимити; 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 49 iii) съветът на директорите и висшето ръководство на институцията участват активно в процеса на контрол на риска, а всекидневните отчети, изготвяни от звеното за контрол на риска, се преглеждат на ръководно ниво, което има достатъчни правомощия да налага както намаляване на позициите, поемани от отделни дилъри, така и намаляване на общата рискова експозиция на институцията; iv) институцията има достатъчно на брой кадри, които са квалифицирани да използват сложни модели в търгуването, контрола на риска, одитирането и бек офиса; v) институцията е въвела процедури за наблюдение и гарантиране на спазването на набор от писмено изложени вътрешни политики и контролни системи за цялостното функциониране на системата за измерване на риска; vi) за моделите на институцията е доказано, че измерването на риска става с разумна точност; vii) институцията често провежда строги програми за стрес тестове, а резултатите от тези тестове се преглеждат от висшето ръководство и се отразяват в определяната политика и ограничения; viii) институцията трябва да извършва, като част от редовния си вътрешен контрол, независима проверка на системата си за измерване на риска. Тази проверка трябва да включва както дейностите на търговските звена, така и тези на независимото звено за контрол на риска. Поне веднъж годишно, институцията трябва да извършва проверка на цялостния си процес на управление на риска. Проверката трябва да разглежда: — адекватността на документацията на системата и процеса на управление на риска, и организацията на звеното за контрол на риска; — интегрирането на оценките на пазарните рискове във всекидневното управление на риска и надеждността на управленската информационна система; — процеса в институцията на одобряване на моделите за оценяване на риска и системите за оценка, които се използват от служителите във фронт и бек офиса; — обсега на пазарните рискове, обхванати от модела за измерване на риска и потвърждаването на всички съществени промени в процеса на измерване на риска; — точността и пълнотата на данните за позициите, точността и целесъобразността на хипотезите за изменчивостта (волатилността) и корелациите, както и точността на оценката и изчисленията за чувствителността към риск; — процеса на проверка в институцията, който оценява последователността, навременността и надеждността на информационните източници, използвани за вътрешните модели, включително независимостта на тези информационни източници; и — процеса на сверяване в институцията, когато се оценява бек тестването, което се извършват с цел преценка на точността на модела. 3. 4. Институцията наблюдава точността и действието на своя модел, като осъществява програми за бек тестване. Бек тестването трябва да осигурява за всеки работен ден сравнение на получената еднодневна мярка за стойността под риск, която се създава от институцията до края на следващия търговски ден. Компетентните органи проверяват способността на институцията да извършва бек тестване както за действителните, така и за хипотетичните промени в стойността на портфейла. Бек тестването за хипотетични промени в стойността на портфейла се основава на сравнение със стойността на портфейла в края на деня и чрез допускане, че позициите са непроменени, стойността му в края на следващия ден. Компетентните органи изискват от институциите да предприемат подходящи мерки за подобряване на програмата им за бек тестване, ако я считат за несъвършена. С цел изчисляване на капиталовите изисквания за специфичен риск, свързан с търгуваните дългови позиции и позиции в капиталови инструменти, компетентните органи могат да одобрят използването на вътрешен модел на институцията, ако в допълнение спазването на условията в останалата част на настоящото приложение, моделът: — обяснява историческите промени в стойността на портфейла; — обхваща концентрациите по отношение големината и промените в състава на портфейла; — е устойчив в неблагоприятна среда; — е потвърден с бек тестване, чиято цел е да се прецени, дали специфичният риск е точно обхванат. Ако компетентните органи разрешат това бек тестване да бъде извършено въз основа на съответни подпортфейли, те трябва да бъдат уместно подбрани. 50 BG 5. 6. 7. Официален вестник на Европейския съюз 06/т. 3 Институциите, използващи вътрешни модели, които не са одобрени в съответствие с параграф 4, подлежат на отделно капиталово покритие за специфичния риск, изчислен съгласно приложение I. За целите на параграф 10, ii), резултатите от собственото изчисление на институцията се подреждат в скала по мултипликационен коефициент най-малко 3. Мултипликационният коефициент се увеличава с плюс-фактор между 0 и 1 в съответствие с таблицата по-долу, в зависимост от броя на превишенията за последните 250 търговски дни по данни от бек тестването на институцията. Компетентните органи изискват от институциите да изчисляват превишенията по последователен начин въз основа на бек тестване на реалните или хипотетичните промени в стойността на портфейла. Превишение е еднодневна промяна в стойността на портфейла, която надвишава съответната създадена от модела на институцията еднодневна мярка за стойността под риск. С цел определяне на плюс-фактора, броят на превишенията се оценява поне веднъж на тримесечие. Брой превишения По-малко от 5 5 6 7 8 9 10 или повече Плюс-фактор 0,00 0,40 0,50 0,65 0,75 0,85 1,00 В отделни случаи и поради изключителни ситуации, компетентните органи могат да освобождават от изискването за увеличаване на мултипликационния коефициент с плюс-фактора съгласно горната таблица, ако институцията е показала задоволително за компетентните органи, че това увеличение е неоправдано, и че моделът по същество е надежден. Ако множество превишения показват, че моделът не е достатъчно точен, компетентните органи отменят одобрението за модела или налагат подходящи мерки, с които да се гарантира своевременното подобрение на модела. За да могат компетентните органи непрекъснато да наблюдават целесъобразността на плюс-фактора, институциите незабавно, не по-късно от пет работни дни уведомяват компетентните органи за всички случаи на превишения, установени чрез програмите им за бек тестване, и които съгласно горната таблица изискват увеличение на плюс-фактора. 8. Ако моделът на институцията не е одобрен от компетентните органи в съответствие с параграф 4 за целите на изчисляване на капиталовите изисквания за специфичен риск, институцията увеличава изчислените си съгласно параграфи 6, 7 и 10 капиталови изисквания с допълнително покритие, равно на едно от двете: i) ii) частта на специфичния риск в мярката за стойността под риск, която трябва да бъде изолирана съгласно надзорните указания; или по избор на институцията; мерките за стойността под риск на подпортфейлите от дългови позиции и позиции в капиталови инструменти, които носят специфичен риск. Институциите, използващи вариант ii), са задължени предварително да определят структурата от съставни портфейли и не трябва да я променят без съгласието на компетентните органи. 9. Компетентните органи могат да освобождават от предвиденото в параграф 8 изискване за допълнително покритие, ако институцията докаже, че в съответствие с приетите международни стандарти, моделът ѝ(cid:65) точно обхваща и риска от неблагоприятни събития, и риска от неизпълнение за търгуваните ѝ(cid:65) дългови и капиталови позиции. 10. Всяка институция трябва да спазва капиталово изискване, изразено като по-високата стойност от: i) стойността под риск от предишния ден, получена съгласно посочените в настоящото приложение параметри; 06/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 51 ii) средна стойност на всекидневните мерки за стойността под риска през всеки от предходните 60 търговски дни, умножена по споменатия в параграф 6 коефициент и коригирана със споменатия в параграф 7 коефициент. 11. Изчислението на стойността под риск подлежи на следните минимални изисквания: i) най-малко ежедневно изчисляване на стойността под риск; ii) 99 процентов едностранен доверителен интервал; iii) 10 дневен еквивалентен период на държане; iv) ефективен исторически период на наблюдение най-малко от една година, освен когато е оправдан по-кратък период на наблюдение, поради значително рязко увеличение на изменчивостта в цените; v) тримесечно актуализиране на данните. 12. Компетентните органи изискват моделът да обхваща всички значими ценови рискове, свързани с опции или подобни на опции позиции, а всички други рискове, които не се обхванати от модела, да са адекватно покрити със собствен капитал. 13. Компетентните органи изискват моделът за измерване на риска да обхваща достатъчен брой рискови фактори, в зависимост от нивото на дейността на институцията на съответните пазари. Като минимум, трябва да бъдат спазени следните разпоредби: i) ii) iii) iv) за лихвения риск, системата за измерване на риска включва пакет от рискови фактори, съответстващи на лихвените проценти във всяка валута, в които институцията има балансови или задбалансови позиции, чувствителни към лихвените проценти. Институцията моделира кривата на доходността, като използва един от общоприетите подходи. За значителните експозиции към лихвен риск в основните валути и на основните пазари, кривата на доходността се разделя на най-малко шест падежни интервала, за да обхване колебанията на изменчивостта на лихвените проценти по цялата крива на доходност. Системата за измерване на риска трябва да обхваща и риска от ненапълно корелирани движения между различните криви на доходност; за валутния риск, системата за измерване на риска включва рисковите фактори, съответстващи на златото и на отделните чуждестранни валути, в които са деноминирани позициите на институцията; за капиталовия риск, системата за измерване на риска използва отделен рисков фактор най-малко за всеки от капиталовите пазари, на които институцията държи значителни позиции; за стоковия риск, системата за измерване на риска използва отделен рисков фактор най-малко за всяка стока, в която институцията държи значителни позиции. Системата за измерване на риска трябва да обхваща и риска от ненапълно корелирани движения между подобни, но не еднакви стоки и експозицията към промените на форуърдните цени, възникващи от несъответствия на падежите. Също така, тя отчита пазарните характеристики, особено датите на доставка и възможността, предоставена на дилърите, да закриват позиции. 14. Компетентните органи могат да разрешават на институциите да използват емпирични корелации в рамките на рисковите категории и за всички рискови категории, ако те са удовлетворени, че системата на институцията за измерване на корелациите е надеждна и се прилага цялостно. “


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1294/98 af 22. juni 1998 om udstedelse af eksportlicenser af type B for frugt og grøntsager

eurovoc_concepts:
export licence
pip fruit

formats: pdf print

text: L 178/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 6. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1294/98 af 22. juni 1998 om udstedelse af eksportlicenser af type B for frugt og grøntsager KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2190/96 af 14. november 1996 om gennemførelsesbe- stemmelser til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1035/72 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r eksportrestitutioner for frugt og grøntsager (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 213/98 (2), særlig artikel 5, stk. 5, og ud fra følgende betragtninger: De vejledende mængder for andre eksportlicenser af type B end dem, der ansøges om i forbindelse med fødevare- hjælp, er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 983/98 (3); i betragtning af de oplysninger, som Kommissionen r(cid:134)der over dags dato, er de vejledende mængder for æbler til den geografiske destinationsgruppe X, som er fastsat for den igangværende eksportperiode, allerede overskredet eller kan snart blive overskredet; denne overskridelse vil skade ordningen for eksportrestitutioner grøntsager; for frugt og for at r(cid:134)de bod p(cid:134) denne situation bør der ske en afvis- ning af ansøgninger om licenser af type B for æbler til den geografiske destinationsgruppe X, der udføres efter den 22. juni 1998, indtil udgangen af den igangværende eksportperiode (cid:190) UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 For æbler til den geografiske destinationsgruppe X afvises de ansøgninger om eksportlicenser af type B, der indgives efter artikel 1 i forordning (EF) nr. 983/98, og for hvilke produkternes udførselsangivelse blev antaget efter den 22. juni 1998, men inden den 1. juli 1998. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 23. juni 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juni 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 292 af 15. 11. 1996, s. 12. (2) EFT L 22 af 29. 1. 1998, s. 8. (3) EFT L 137 af 9. 5. 1998, s. 12


title: Proposta di regolamento (CE) del Consiglio che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina e decide la riscossione definitiva del dazio provvisorio imposto su tali importazioni

eurovoc_concepts:
India
Ukraine
anti-dumping duty
import
potassium

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE Bruxelles, 22. 06. 1998 COM(1998) 382 def. Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina e decide la riscossione definitiva del dazio provvisorio imposto su tali importazioni (presentata dalla Commissione) RELAZIONE (1) Con il regolamento (CE) n. 178/98 del 23 gennaio 1998', la Commissione ha istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni nella Comunità di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina. A seguito dell'istituzione delle misure provvisorie, le parti interessate hanno presentato le proprie osservazioni per iscritto ed hanno avuto l'opportunità di essere sentite dalla Commissione. (2) La Commissione ha accettato i reclami presentati dai produttori/esportatori dell'India e dell'Ucraina riguardo a talune detrazioni sul prezzo di esportazione e di conseguenza ha rivisto e ridotto il dumping precedentemente calcolato (dal 6,8 % al 5,6 % per l'India e dal 40,4 % al 36,2 % per l'Ucraina). (3) Tutte le parti interessate sono state informate dei principali fatti e considerazioni in base a cui si intendeva raccomandare l'istituzione di misure definitive e hanno avuto il tempo necessario per presentare le proprie osservazioni. Le osservazioni presentate sono state esaminate e, se opportuno, tenute in considerazione. (4) Di conseguenza, conformemente all'articolo 9, paragrafo 4 del regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, regolamento antidumping di base, la Commissione propone che il Consiglio istituisca dazi antidumping definitivi sulle importazioni nella Comunità di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina. Data la portata del pregiudizio, si raccomanda inoltre che il Consiglio riscuota i dazi antidumping provvisori a concorrenza dell'importo dei dazi definitivi istituiti. GU L 19 del 24. 1. 1998, pag. 23. /? REGOLAMENTO (CE) N. /98 DEL CONSIGLIO del 1998 che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina e decide la riscossione definitiva del dazio provvisorio imposto su tali importazioni IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CE) n. 384/96 del Consiglio, del 22 dicembre 1995, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea1, in particolare l'articolo 9, paragrafo 4, vista la proposta presentata dalla Commissione dopo aver sentito il comitato consultivo, considerando quanto segue: A. MISURE PROVVISORIE (1) Con il regolamento (CE) n. 178/98 della Commissione2 (in appresso "regolamento provvisorio") è stato istituito un dazio antidumping provvisorio sulle importazioni nella Comunità di permanganato di potassio classificato al codice NC 2841 61 00, originario dell'India e dell'Ucraina. 1 2 GU L 56 del 6. 3. 1996, pag. 1. Regolamento modificato dai regolamenti (CE) n. 2331/96 (GUL317del6. 12. 1996,pag. 1)en. 905/98(GU L 128 del 30. 4. 1998, pag. 18). GU L 19 del 24. 1. 1998, pag. 23. / ) SL B. FASE SUCCESSIVA DEL PROCEDIMENTO (2) A seguito dell'istituzione di misure antidumping provvisorie, l'industria comunitaria denunziante ed entrambi i produttori/esportatori, quello indiano e quello ucraino, che hanno cooperato hanno presentato le proprie osservazioni per iscritto. (3) Al produttore /esportatore ucraino che ha cooperato, unica parte interessata ad averne fatto richiesta, è stata concessa un'audizione. (4) La Commissione ha nuovamente chiesto e verificato tutte le informazioni considerate necessarie ai fini delle conclusioni definitive. (5) Le parti sono state informate dei principali fatti e considerazioni in base ai quali si intendeva raccomandare l'imposizione di dazi antidumping definitivi nonché la riscossione definitiva degli importi depositati a titolo di dazi provvisori. Alle parti è stato inoltre concesso un periodo entro il quale presentare il loro punto di vista dopo la comunicazione delle suddette informazioni. (6) Le osservazioni presentate oralmente o per iscritto sono state valutate e, quando giudicate valide, sono state tenute in considerazione nelle conclusioni definitive. C. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE (7) Poiché nessuna delle parti interessate ha fatto pervenire osservazioni o fatti nuovi riguardo alla definizione del prodotto in esame e del prodotto simile, sono confermate le conclusioni in merito esposte ai punti 8 e 9 del regolamento provvisorio. D. DUMPING 1) Valore normale e prezzo all'esportazione (8) In mancanza di ulteriori argomentazioni riguardo alla determinazione del valore normale e del prezzo all'esportazione, sono confermate le conclusioni provvisorie esposte ai punti 10-17 del regolamento provvisorio. 2) Confronto (9) Il produttore/esportatore ucraino e quello indiano hanno sostenuto che al prezzo all'esportazione non avrebbe dovuto essere applicata alcuna detrazione rispettivamente per certi costi accessori e costi di credito. La questione è stata esaminata e, essendo risultato che in effetti tali detrazioni non avrebbero dovuto essere applicate, il prezzo all'esportazione è stato opportunamente corretto. (10) In mancanza di ulteriori nuove argomentazioni riguardo al confronto, sono confermate le restanti conclusioni provvisorie esposte ai punti 18-23 del regolamento provvisorio. 3) Margine di dumping Considerazioni generali (11) In mancanza di nuove argomentazioni relative alla determinazione del margine di dumping, sono confermati i metodi esposti ai punti 24-26 del regolamento provvisorio. India (12)11 margine di dumping stabilito a titolo definitivo per l'India, espresso in percentuale del prezzo cif frontiera comunitaria, è il seguente: Universal Chemicals and Industries Pvt. Ltd. , Mumbai: 5,6% Poiché si ritiene che tale società rappresenti il 100 % della produzione indiana del prodotto in esame, anche il margine di dumping residuo stabilito a titolo definitivo è del 5,6 %. Ucraina (13)11 margine di dumping stabilito a titolo definitivo per l'Ucraina, espresso in percentuale del prezzo cif frontiera comunitaria, è del 36,2 %. E. INDUSTRIA COMUNITARIA (14) Poiché nessuna delle parti interessate ha presentato osservazioni o fatti nuovi riguardo alla definizione dell'industria comunitaria, sono confermate le conclusioni esposte al punto 27 del regolamento provvisorio. F. PREGIUDIZIO 1) Considerazioni generali (15)1 produttori/esportatori hanno presentato osservazioni riguardo alle conclusioni provvisorie in relazione ai seguenti fattori di pregiudizio: prezzi delle importazioni oggetto di dumping, sottoquotazione dei prezzi e situazione dell'industria comunitaria. Nessun'altra delle parti interessate ha espresso opinioni divergenti. 2) Prezzi delle importazioni oggetto di dumping e sottoquotazione dei prezzi (16) Entrambi i produttori/esportatori, l'indiano e l'ucraino, hanno contestato le conclusioni provvisorie relative alla sottoquotazione dei prezzi, affermando in particolare che le informazioni da loro precedentemente presentate (sotto forma di offerte o fatture) erano state ignorate senza una motivazione sufficientemente chiara. Essi hanno anche fornito informazioni relative alla rivendita nella Comunità del prodotto in esame (sotto forma, tra l'altro, di fatture), ottenute da diversi importatori indipendenti, che avrebbero dovuto provare l'assenza di sottoquotazione dei prezzi. Occorre tuttavia notare che tanto le informazioni fornite in un primo momento quanto quelle fornite successivamente riguardavano importatori che non avevano cooperato o che avevano cooperato in modo insufficiente nell'inchiesta della Commissione. Per questo motivo, non è stato possibile verificare le informazioni in loco (per appurare in particolare l'esistenza di eventuali note di accredito che riducessero l'effettivo prezzo di vendita o, per quanto riguarda le offerte, per verificare se tali offerte avessero portato ad effettive transazioni o meno). In ogni caso, tali informazioni riguardano una percentuale molto limitata delle importazioni interessate dall'inchiesta ed esaminate dalla Commissione. Inoltre, a sostegno della propria tesi sull'inesattezza delle conclusioni della Commissione riguardo alla sottoquotazione dei prezzi, il produttore/esportatore indiano e quello ucraino hanno presentato calcoli basali su cifre relative al loro prezzo all'esportazione sul mercato comunitario che non coincidevano con le corrispondenti cifre, verificate, che essi stessi avevano fornito nel corso dell'inchiesta. Le informazioni presentate non hanno quindi potuto invalidare le conclusioni relative ad un'evidente sottoquotazione dei prezzi esposte ai punti 36-38 del regolamento provvisorio. (17)11 produttore/esportatore ucraino ha affermato inoltre che al prezzo all'esportazione avrebbero dovuto essere applicati alcuni adeguamenti in considerazione delle particolari caratteristiche della sua relazione commerciale con il proprio importatore unico nella Comunità, consistenti, a quanto affermato, nel fatto che l'importatore finanziava l'acquisto delle materie prime e concedeva pagamenti anticipati per le consegne. A tale riguardo, è necessario sottolineare che questa relazione commerciale, interrotta nel 1997, non ha potuto essere esaminata a causa della mancanza di cooperazione da parte dell'importatore unico in questione. In effetti, nonostante reiterate richieste da parte della Commissione, la ditta in questione non ha fornito dati pertinenti. Per questa ragione, non è stato possibile concedere gli adeguamenti richiesti dal produttore/esportatore ucraino. (18) In merito al prezzo di vendita dell'industria comunitaria utilizzato per determinare il margine di sottoquotazione dei prezzi, è stato asserito che non erano stati tenuti in considerazione i dati forniti dal produttore tedesco (Chemie GmbH Bitterfeld-Wolfen). A tale riguardo è opportuno ricordare che, come indicato nel regolamento provvisorio, il calcolo della sottoquotazione dei prezzi è stato effettuato confrontando i prezzi dell'industria comunitaria nel suo insieme - cioè i suoi prezzi medi ponderati che includevano anche quelli del produttore comunitario in questione - con i prezzi dei due produttori/esportatori, l'indiano e l'ucraino. Occorre inoltre evidenziare che, come indicato al punto 37 del regolamento provvisorio, la Commissione ha basato il calcolo della sottoquotazione dei prezzi sui dati delle vendite all'importazione adeguati in considerazione dei costi successivi all'importazione, ossia dazio doganale, costi di carico e di magazzinaggio e costi dei crediti (i prezzi sono stati adeguati a livello di pagamento in contanti), conformemente alla prassi consueta delle istituzioni comunitarie e come richiesto dai produttori/esportatori nelle loro osservazioni. (19) Di conseguenza, vengono confermati i margini di sottoquotazione dei prezzi del 26 % per l'Ucraina e dell'8,4 % per l'India indicati al punto 38 del regolamento provvisorio. 3) Situazione dell'industria comunitaria (20) I produttori/esportatori hanno affermato che, nella valutazione della situazione dell'industria comunitaria, i dati relativi alla situazione del produttore tedesco erano stati totalmente esclusi dall'analisi. Anche questa affermazione non è esatta poiché le conclusioni provvisorie sono state basate su una valutazione globale della situazione dell'intera industria comunitaria. Del produttore tedesco non sono stati tenuti in considerazione solo i costi di produzione nel calcolo del livello necessario per eliminare il pregiudizio (cfr. punto 31 del presente regolamento) e i dati sulla redditività nella determinazione dell'indicatore di pregiudizio "redditività dell'industria comunitaria". In effetti, da quanto emerso, era probabile che tali cifre fossero influenzate dalla ristrutturazione aziendale in corso. Ciò è in linea con la prassi abituale delle istituzioni comunitarie, che consiste nel non tener conto di elementi contabili eccezionali. In ogni caso, qualora i dati del produttore tedesco relativi a queste due voci fossero stati presi in considerazione, la situazione dell'industria comunitaria sarebbe risultata persino più grave. Tutti gli altri indicatori di pregiudizio sono stati esaminati prendendo in considerazione le informazioni verificate fornite dal produttore tedesco e dal produttore spagnolo (Industriai Quimica del Nalón), che costituiscono l'industria comunitaria. (21) È stato inoltre affermato che, tutto sommato, gli indicatori di pregiudizio non mostravano che l'industria comunitaria stesse subendo un pregiudizio grave. I produttori/esportatori hanno basato questa affermazione sul miglioramento della situazione dell'industria successivo alla precedente istituzione, con il regolamento (CE) n. 2819/94 del Consiglio3, di misure antidumping contro le importazioni cinesi e sui dati relativi al 1995, anno eccezionale in cui la domanda del prodotto in questione era aumentata sensibilmente a causa di fattori climatici. GU L 298 del 19. 11. 1994 , pag. 32. Si ritiene che tali considerazioni non cambino la generale situazione di difficoltà dell'industria comunitaria. In effetti, i prezzi dell'industria comunitaria tra il 1992 e il periodo dell'inchiesta (aprile 1996-marzo 1997) sono scesi del 10 %, in un mercato molto sensibile ai prezzi, e nello stesso periodo il produttore spagnolo ha subito perdite; il produttore/esportatore indiano e quello ucraino invece hanno praticato prezzi sensibilmente inferiori a quelli dell'industria comunitaria e hanno raddoppiato la propria quota di mercato per il permanganato di potassio sul mercato comunitario. Occorre anche ricordare che gli indicatori di pregiudizio devono essere visti nel contesto di un'industria che si sta riprendendo da precedenti pratiche di dumping. Perciò, nella valutazione degli indicatori di pregiudizio occorre tenere presente l'intera situazione antecedente del mercato, colpito dalle importazioni cinesi in dumping con conseguenti ripercussioni sullo stato dell'industria comunitaria, che ha successivamente registrato qualche miglioramento a seguito dell'imposizione di misure antidumping sulle importazioni dalla Cina. 4) Conclusioni relative al pregiudizio (22) Alla luce di quanto sopra e in mancanza di altre argomentazioni relative all'accertamento di un pregiudizio, sono confermate le conclusioni provvisorie esposte ai punti 28-50 del regolamento provvisorio, secondo cui l'industria comunitaria ha subito un pregiudizio grave. G. RAPPORTO DI CAUSALITÀ (23) Al fine di dimostrare che il pregiudizio subito non è stato causato dalle importazioni in dumping oggetto dell'attuale inchiesta, i produttori/esportatori hanno prospettato altre tre principali cause potenziali di pregiudizio: la pressione delle importazioni cinesi, la particolare situazione del produttore tedesco e talune presunte variazioni dell'andamento dei consumi. 1) Impatto delle importazioni cinesi (24) I produttori/esportatori hanno indicato le importazioni cinesi quale causa determinante del pregiudizio. A tale riguardo, va osservato che le importazioni cinesi, contro le quali sono state istituite misure antidumping definitive nel novembre 1994, dopo il 1994 sono di fatto cessate. Da allora, le importazioni cinesi non possono essere considerate tra le cause del pregiudizio subito dall'industria comunitaria, particolarmente rilevante alla fine del periodo di cinque anni esaminato per l'accertamento del pregiudizio, cioè nel periodo 1° aprile 1996 - 31 marzo 1997. io 2) Competitività dell'industria comunitaria/pregiudizio autoinflitto (25)È stato affermato che uno dei denunzianti, il produttore tedesco, è inefficiente e pratica prezzi inferiori a quelli dei suoi concorrenti sul mercato comunitario A tale proposito, va notato che le conclusioni di sostanziale sottoquotazione da parte dell'esportatore ucraino e dell'esportatore indiano erano basate su dati comprensivi dei prezzi delle vendite del produttore tedesco. L'inchiesta ha quindi confermato che, in contrasto con quanto asserito, i prezzi del produttore/esportatore indiano e di quello ucraino erano effettivamente inferiori al prezzo medio dell'industria comunitaria. Inoltre, mentre è una pura illazione asserire che la ristrutturazione in corso sia di per sé prova dell'inefficienza del produttore comunitario in questione, è stato accertato che le importazioni oggetto di dumping hanno indebolito la posizione di questo produttore e hanno di fatto ostacolato il miglioramento della sua situazione economica. 3) Variazioni dell'andamento dei consumi (26) I produttori/esportatori hanno argomentato che il pregiudizio subito era anche dovuto ad una variazione dell'andamento dei consumi derivante dalla concorrenza da parte di prodotti sostitutivi emergenti. Per quanto riguarda i prodotti sostitutivi, occorre ricordare che il permanganato di potassio è utilizzato principalmente per il trattamento dell'acqua potabile, il trattamento delle acque reflue, la produzione di prodotti chimici e farmaceutici , la raffinazione dei metalli e la disinfezione. Quattro sono le sostanze citate quali prodotti sostitutivi emergenti del permanganato di potassio: il bicromato di sodio, il persolfato monopotassico, l'ozono e il perossido di idrogeno. il Di questi prodotti, i primi tre sono venduti in quantità notevoli sul mercato indiano, ma hanno ancora una scarsa rilevanza sul mercato comunitario. Il bicromato di sodio non è utilizzato nella Comunità perché cancerogeno. Il persolfato monopotassico è un prodotto chimico del tutto sconosciuto nel settore del trattamento delle acque nella Comunità e raramente usato per altre applicazioni. L'ozono può essere considerato un potenziale sostituto del permanganato di potassio per il trattamento delle acque. Tuttavia, l'uso di questo prodotto è per il momento limitato e non si può pensare che abbia avuto un'incidenza significativa sul mercato comunitario del permanganato di potassio e sulla situazione dell'industria comunitaria. Infine, il perossido di idrogeno non può essere considerato un prodotto emergente poiché è usato come ossidante industriale sin da quando viene usato il permanganato di potassio e la sua importanza non è cresciuta a spese di quest'ultimo. Si ritiene pertanto che nessuno di questi presunti prodotti sostitutivi abbia influenzato in modo significativo l'andamento dei consumi del prodotto in questione. Di conseguenza, l'asserita comparsa di questi prodotti non può essere vista come un'effettiva causa alternativa di pregiudizio per l'industria comunitaria. 4) Conclusioni relative al rapporto di causalità (27) Si ritiene che nessuno dei fattori sopra illustrati possa avere un impatto tale da spezzare il nesso di causalità tra le importazioni oggetto di dumping e il pregiudizio subito dall'industria comunitaria in questo caso. Quindi, vengono confermate le conclusioni provvisorie relative al rapporto di causalità, esposte ai punti 51-72 del regolamento provvisorio. 12 H. INTERESSE DELLA COMUNITÀ (28) Le uniche osservazioni presentate su questo punto riguardavano l'interesse dell'industria comunitaria a fronte dell'adozione di misure contro le pratiche di dumping. 1) Interesse dell'industria comunitaria (29) A tale proposito è stato affermato che l'istituzione di dazi antidumping sarebbe contraria agli interessi del produttore tedesco, assertivamente restio a sostenere il procedimento antidumping in corso poiché le misure antidumping andrebbero solo a beneficio del produttore spagnolo data la sua presunta posizione dominante. Non sono state fornite prove a sostegno di tali argomentazioni. Il produttore tedesco è un denunziante che ha cooperato pienamente nell'inchiesta, senza mai accennare al fatto di non voler più sostenere il procedimento antidumping in corso. Inoltre, come notato nel regolamento provvisorio, in assenza di misure verrebbe messa a repentaglio la stessa esistenza dell'industria comunitaria nel suo insieme. Per di più, vista la sensibilità del prodotto al prezzo, è probabile che le misure aiuterebbero notevolmente il produttore tedesco a migliorare la sua posizione sul mercato. In ogni caso, le misure antidumping non hanno la finalità di evitare la concorrenza sul mercato comunitario. Anzi, il loro obiettivo è quello di consentire ai produttori comunitari di competere ad armi pari con i prodotti importati nella Comunità. 13 2) Conclusioni relative all'interesse della Comunità (30) Viene quindi confermato che non esistono ragioni valide per non adottare misure contro il dumping pregiudizievole accertato Di conseguenza, vengono confermate le conclusioni relative all'interesse della Comunità esposte ai punti 73-86 del regolamento provvisorio. I. MISURE DEFINITIVE 1) Livello necessario per eliminare il pregiudizio (31) Poiché riguardo al metodo utilizzato per calcolare il livello di eliminazione del pregiudizio non sono pervenute osservazioni, oltre quelle presentate dal produttore/esportatore ucraino circa la necessità di un adeguamento del prezzo di esportazione in considerazione della peculiarità della sua relazione commerciale con il suo importatore unico nella Comunità (cfr. punto 17 del presente regolamento), vengono confermate le conclusioni esposte ai punti 88-90 del regolamento provvisorio. 2) Forma del dazio (32) Le misure provvisorie sono state istituite sotto forma di dazio variabile basato su prezzi minimi. Il produttore/esportatore ucraino ha chiesto che il prezzo minimo relativo all'Ucraina fosse fissato allo stesso livello del prezzo minimo applicabile alle importazioni dall'India. 14 Come esposto ai punti 11,14 e 93 del regolamento provvisorio, questa situazione è derivata da quanto segue: sebbene entrambi i prezzi minimi siano stati determinati sulla base dei prezzi praticati sul mercato interno dal produttore indiano, il prezzo minimo indiano era la media ponderata tra il prezzo più basso per il permanganato di potassio con un tenore di KMn04 inferiore al 99 % ed il prezzo più alto del permanganato di potassio con un tenore minimo di KMn04 del 99 %, mentre il prezzo minimo ucraino equivaleva al prezzo del permanganato di potassio con un tenore minimo di KMn04 del 99 %, dal momento che l'Ucraina esporta solo questa qualità di prodotto. Data questa premessa oggettiva, la richiesta del produttore/esportatore ucraino non ha potuto essere accolta poiché la differenza tra i prezzi minimi rifletteva una differenza tra i tipi di prodotto esportati in questione. Tuttavia, in considerazione dei diversi tipi di prodotto esistenti, si è esaminato se l'uso di prezzi minimi diversi per l'India e per l'Ucraina potesse portare ad un trattamento discriminatorio. È stato inoltre esaminato se l'uso di questa forma di misura antidumping fosse adeguato all'intento di eliminare l'effetto pregiudizievole del dumping per tutti i diversi tipi esistenti del prodotto in esame. 15 A tale riguardo è chiaro che, se in futuro entrambi i paesi esportassero esclusivamente permanganato di potassio con un tenore minimo di KMn04 del 99 %, il produttore/esportatore indiano usufruirebbe ingiustificatamente di un prezzo minimo inferiore a quello stabilito per il produttore/esportatore ucraino e la misura antidumping istituita non garantirebbe l'eliminazione dell'effetto del dumping. L'eventualità di un tale effetto indesiderato ha fatto passare in secondo piano le motivazioni che in fase provvisoria avevano portato alla decisione di discostarsi dalla consueta forma di dazi antidumping. Di conseguenza, il dazio antidumping definitivo dovrebbe essere istituito sotto forma di dazio ad valorem. 3) Livello del dazio (33) Poiché per entrambi i paesi interessati il margine stabilito come necessario per l'eliminazione del pregiudizio è più elevato del margine di dumping, il dazio antidumping definitivo deve essere basato sui rispettivi margini di dumping, che per l'India e l'Ucraina sono rispettivamente del 5,6 % e del 36,2 %. 16 J. RISCOSSIONE DEL DAZIO PROVVISORIO (34) Data la consistenza del pregiudizio subito, gli importi depositati a titolo di dazio antidumping provvisorio, ai sensi del regolamento (CE) n. 178/98, devono essere definitivamente riscossi a concorrenza dell'importo dei dazi definitivi istituiti, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 1. È istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di permanganato di potassio, classificato al codice NC 2841 61 00, originario dell'India e dell'Ucraina. 2. L'aliquota del dazio antidumping definitivo applicabile al prezzo netto, franco frontiera comunitaria, dazio non corrisposto è del: - 5,6 % per il permanganato di potassio originario dell'India e - 36,2 % per il permanganato di potassio originario dell'Ucraina. 3. Salvo altrimenti disposto, si applicano le norme vigenti in materia di dazi doganali. 17 Articolo 2 Gli importi depositati a titolo di dazio antidumping provvisorio ai sensi del regolamento (CE) n. 178/98 sono definitivamente riscossi a concorrenza dei dazi definitivamente istituiti sulle importazioni di permanganato di potassio originario dell'India e dell'Ucraina. La riscossione è limitata agli importi depositati. Inoltre, gli importi depositati sono svincolati nella parte eccedente i dazi antidumping definitivi. Articolo 3 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, 1998 Per il Consiglio Il Presidente 18 ISSN 0254-1505 COM(98) 382 def. DOCUMENTI IT 02 11 10 N. di catalogo : CB-GO-98-395-IT-C ISBN 92-78-37274-9 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo A 3