title: 1999/195/EF: Kommissionens beslutning af 1. juli 1998 om påtænkt og allerede ydet støtte til Keller SpA og Keller Meccanica SpA fra Italien (meddelt under nummer K(1998) 2047) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS- relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Italy
State aid
aid to undertakings
interest rate subsidy
regional aid
vehicle on rails

text: 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/55 KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUTNING af 1. juli 1998 om p(cid:134)tænkt og allerede ydet støtte til Keller SpA og Keller Meccanica SpA fra Italien (meddelt under nummer K(1998) 2047) (Kun den italienske udgave er autentisk) (EØS-relevant tekst) (1999/195/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR (cid:190) traktaten om oprettelse af Det under henvisning til Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93, stk. 2, første afsnit, under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økono- miske Samarbejdsomr(cid:134)de, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), efter i henhold til bestemmelserne i ovennævnte artikler at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger, og ud fra følgende betragtninger: disse programmer blev godkendt ved ministerielt dekret af 22. deecember 1994. De indebærer bl. a. udførelse af eksisterende ordrer som middel til at genoprette de to selskabers rentabilitet med henblik p(cid:134) senere at afhænde dem til en køber eller i modsat fald at afvikle dem. Gennemførelsen af disse planer blev forsinket som følge af vanskeligheder med at tilvejebringe den nødvendige finansiering. Blandt de opn(cid:134)ede finansieringer har Keller SpA opn(cid:134)et et lavt forrentet l(cid:134)n p(cid:134) 33 839 mio. ITL fra Irfis-Mediocre- dito della Sicilia, og Keller Meccanica SpA har opn(cid:134)et et lavt forrentet l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL fra Societ(cid:133) Finanziaria Industriale Rinascita Sardegna-Sfirs SpA. Begge l(cid:134)n er ydet til en rentesats, der ligger under den tilsvarende referencesats for Italien (11,35 % for (cid:134)ret 1995). I Ved brev af henholdsvis 12. april 1996 og 2. maj 1996 meddelte den italienske regering Kommissionen, at den havde til hensigt at yde statsgarantier inden for rammerne af artikel 2a i lov 95/1979 til Keller SpA og Keller Mecca- nica SpA, som begge i 1994 blev erklæret for insolvente, og som blev underlagt særlige administrative ordninger. Begge virksomheder indgik i Gruppo Keller, som beskæf- tiger sig med produktion af rullende jernbanemateriel. Keller SpA, som var moderselskabet, har hovedsæde p(cid:134) Sicilien og har ca. 294 ansatte. Selskabet Keller Meccanica SpA, der kontrolleres af Keller SpA, har hovedsæde p(cid:134) Sardinien og tæller 319 ansatte. I henhold til lov nr. 95 fra 1979 blev der udnævnt en ekstraordinær eksekutor, som fik til opgave at udarbejde programmer for en sanering af begge virksomheder, og II Som følge af de ufyldestgørende oplysninger, som de italienske myndigheder har meddelt, og den alvorlige foranstaltninger, tvivl, der Kommissionen har f(cid:134)et meddelelse om, besluttede sidst- nævnte den 10. februar 1997 at indlede den i traktatens artikel 93, stk. 2, hjemlede procedure vedrørende: er opst(cid:134)et omkring de — det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 33 839 mio. ITL, som Irfis- Mediocredito della Sicilia SpA har ydet Keller SpA til en (cid:134)rlig rente p(cid:134) 4 % — det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL, som Societ(cid:133) Finanziaria Industriale Rinascita Sardegna-Sfirs SpA har ydet Keller Meccanica SpA til en (cid:134)rlig rente p(cid:134) 5 % L 63/56 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 — den planlagte statsgaranti, som skal ydes Keller SpA og Keller Meccanica SpA i henhold til artikel 2a i lov nr. 95/1979, og som dækker 50 % af de to oven- nævnte lavt forrentede l(cid:134)n. P(cid:134) det p(cid:134)gældende tidspunkt s(cid:134) Kommissionen sig ikke i stand til at betragte de i saneringsprogrammerne inde- holdte foranstaltninger som omstruktureringsforanstalt- ninger, eftersom de betingelser, der er opstillet i Fælles- skabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (1), ikke var opfyldt, især som følge af mangelen p(cid:134) en gennemførlig, sammenhængende og omfattende plan for genetablering af virksomhedernes rentabilitet p(cid:134) længere sigt. Det s(cid:134) endvidere ud til, at de to lavt forrentede l(cid:134)n var blevet ydet i modstrid med den forpligtelse, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 93, stk. 3, i henhold til hvilken Kommissionen skal underrettes om enhver p(cid:134)tænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger. III Ved brev af 5. marts 1997 underrettede Kommissionen de italienske myndigheder om sin beslutning om at indlede proceduren i henhold til artikel 93, stk. 2, over for oven- nævnte foranstaltninger. En genpart af dette brev blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (2). I forbindelse med denne procedure har Kommissionen ikke modtaget nogen bemærkninger fra andre interesse- rede parter. Den 19. maj 1997 svarede de italienske myndigheder p(cid:134) Kommissionens meddelelse om indledning af proce- duren, idet de præciserede, at: — for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r støtten til Keller SpA, har regionen Sicilien svaret, at det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 33 839 mio. ITL, der blev bevilget den 22. april 1996, blev ydet i henhold til regionallov 25/1993, en støtteord- ning, som er blevet godkendt af Kommissionen. Denne lov, der blev meddelt Kommissionen den 14. marts 1995, er senere blevet ændret ved regionallov 20/1995, hvorved fordelene ved ordningen fra 1993 blev udstrakt til ogs(cid:134) at omfatte virksomheder, der var underlagt særlige administrative ordninger. I modsæt- ning til, hvad Kommissionen havde anført ved iværk- sættelsen af proceduren, var l(cid:134)net derfor ikke blevet ydet inden for rammerne af regionallov 20/1995, men inden for rammerne af den forudg(cid:134)ende regionallov tillige 25/1993. De sicilianske myndigheder har meddelt, at de ikke agter at yde nogen statsgaranti til Keller SpA — for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r støtten til Keller Meccanica SpA, har regionen Sardinien oplyst, at det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL er ydet i henhold til regionallov 66/ 1976, en anden støtteordning, der er blevet godkendt af Kommissionen, og som senere er blevet ændret med henblik p(cid:134) at justere parametrene, der stammer fra 1976, s(cid:134) de passer til de nuværende økonomiske forhold. De sardiske myndigheder omtaler slet ikke statsgarantien til fordel for Keller Meccanica SpA — desuden har de italienske myndigheder og de sardiske myndigheder forklaret, at omstruktureringsplanerne tidsrum p(cid:134) fire (cid:134)r, der var alene vedrørte det indrømmet virksomheden til en videreførelse af driften i henhold til lov 95/1979. Form(cid:134)let med disse planer var dog begrænset til udførelse af eksisterende ordrer og til salg af virksomhederne til tredjemand ved afslutningen af denne periode eller afvikling af virk- somhederne. Den 23. juni 1997 blev der afholdt et møde med de sardiske myndigheder, som fremhævede, at der i praksis ikke var nogen forbindelse mellem Keller Meccanica SpA og Keller SpA. Med hensyn til det lavt forrentede l(cid:134)n, der blev ydet inden for rammerne af regionallov 66/1976 til Keller Meccanica SpA, fastslog de p(cid:134)gældende myndig- heder, at de grundlæggende betingelser, ud fra hvilke Kommissionen i 1985 havde godkendt støtteordningen af 1976, var blevet justeret i overensstemmelse med den definition af sm(cid:134) og mellemstore virksomheder (SMV), som Kommissionen selv havde formuleret i »Fællesska- bets sm(cid:134) og for mellemstore virksomheder (SMV)« (3). rammebestemmelser statsstøtte til P(cid:134) mødet forpligtede de sardiske myndigheder sig til at give Kommissionen meddelelse om de ændringer, der var foretaget af regionallov 66/1976, og at fremlægge en omstruktureringsplan for Keller Meccanica SpA. De nævnte ogs(cid:134) muligheden af, at der ikke ville blive ydet nogen statsgaranti til Keller Meccanica SpA. Efter adskillige opfordringer fra Kommissionens side meddelte de italienske myndigheder den 27. januar 1998 en række yderligere oplysninger om de to selskaber, og det blev bl. a. bekræftet, at de statsgarantier i henhold til lov 95/1979, der var givet meddelelse om, ikke ville blive ydet, at begge virksomheder var i færd med at gennem- føre de saneringsplaner, der var blevet godkendt i 1994, og at deres afhændelse til tredjemand ville være fuld- byrdet inden juni 1998, eftersom salgsproceduren allerede var igangsat. Derfor mente de ikke, at det længere var nødvendigt at tilstille Kommissionen nye omstrukture- ringsplaner, og de bebudede, at meddelelsen om ydelse af statsstøtte i henhold til artikel 2a i lov 95/1979 ville blive trukket tilbage. fra De italienske myndigheder vedlagde et dokument regionen Sardinien, hvori det attesteres, at ændringerne af den støtteordning af 1976, der fandt anvendelse p(cid:134) det til Keller Meccanica SpA ydede l(cid:134)n, ville blive meddelt Kommissionen sammen med en ny ændring, der endnu ikke var blevet vedtaget af politiske (cid:134)rsager. Dog fastslog de, at disse ændringer alene tog sigte p(cid:134) en justering af de parametre, der var fastsat i den oprindelige ordning fra 1976. Til dato er der ikke blevet fremsendt nogen medde- lelse i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3; Kommissionen er udelukkende blevet »underrettet« om januar 1998. de p(cid:134)gældende ændringer ved brev af 27. (1) EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 12. (2) EFT C 140 af 7. 5. 1997, s. 12. (3) EFT C 213 af 19. 8. 1992, s. 2. 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/57 IV det p(cid:134)gældende tidspunkt endnu ikke var vedtaget af regionalforsamlingen. A. Statsgarantien i henhold til lov 95/1979 Kommissionen er i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3, blevet underrettet om den foresl(cid:134)ede ydelse af statsgaranti fra Italiens side til fordel for Keller SpA og Keller Meccanica SpA i henhold til lov 95/1979. Kommissionen mener derfor, at de italienske myndig- heder har opfyldt den i denne artikel nævnte forpligtelse. Ved brev af 27. januar 1998 bekræftede de italienske myndigheder over for Kommissionen, at statsgarantien ikke vil blive ydet, og at de derfor trak meddelelsen herom tilbage. Derfor har Kommissionen afsluttet den procedure i henhold til artikel 93, stk. 2, der var blevet indledt vedrørende disse garantier. B. Det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 33 839 mio. ITL til Keller SpA P(cid:134) tidspunktet for indledningen af proceduren erklærede Kommissionen, at de italienske myndigheder p(cid:134) et tidli- gere tidspunkt havde bekræftet, at l(cid:134)net var ydet den 22. april 1996 i henhold til regionallov 20/1995, ved hvilken regionen Sicilien udstrakte fordelene i artikel 30 og 31 i regionallov 25/1993 til ogs(cid:134) at omfatte de virksomheder, der er underlagt særlige administrative ordninger. Bestem- melserne i artikel 30 og 31 i regionallov 25/1993 var blevet godkendt af Kommissionen i 1994 (statsstøtte C 12/92, ex NN 113/A/93 — Italien). Eftersom regionallov 20/1995 indebar en ændring af regionallov 25/1993, havde Kommissionen betragtet den som en integrerende del af den oprindelige ordning, der stadig er genstand for undersøgelse (statsstøtte NN 113/A/93 — Italien). regionallov 25/1993. Som allerede anført hævder de italienske myndigheder i deres bemærkninger til indledningen af proceduren, at det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 33 839 mio. ITL til Keller SpA ikke blev ydet i henhold til lov 20/1995, men i henhold til I virkeligheden blev aftalen mellem Irfis-Mediocredito della Sicilia og virksomheden Keller SpA, der allerede var underlagt en særlig admini- strativ ordning, undertegnet den 30. december 1994, dvs. en dag inden udløbet af den tidsfrist, som Kommissionen havde fastsat i sin beslutning fra 1994 om den regionale regionallov 25/1993 (der støtteordning i medfør af indebar en ændring af regionallov 119/1983). De italienske myndigheder hævder, at man for at f(cid:134) konstateret, om den p(cid:134)gældende foranstaltning var i over- ensstemmelse med ordningen, bør tage tidspunktet for selve indg(cid:134)elsen af aftalen om l(cid:134)nebetingelserne i betragt- ning og ikke tidspunktet for den rent faktiske ydelse af det forrentede l(cid:134)n. Denne fortolkning bekræftede Kommissionens tjenestegrene ved brev af 19. januar 1995. Da man alts(cid:134) udelukkende bør tage hensyn til det første af disse to tidspunkter, er et udelukket, at det lavt forren- tede l(cid:134)n er ydet i henhold til regionallov 20/1995, som p(cid:134) lavt regionallov 20/1995, For s(cid:134) vidt ang(cid:134)r fastholder de italienske myndigheder, at loven ikke rummer bestem- melser om ydelse af nye former for statsstøtte, men at den nøjes med udtrykkeligt at fastsl(cid:134), at ogs(cid:134) virksomheder særlige administrative ordninger kan drage underlagt fordel af de i regionallov 25/1993 omhandlede foranstalt- ninger. Med andre ord tydeliggør regionallov 20/1995 blot fortolkningen af regionallov 25/1993. De italienske myndigheder tilføjer, at i henhold til de italienske regler er virksomheder, som er underlagt særlige administrative ordninger, ikke udelukket fra muligheden for at opn(cid:134) nye finansieringsmidler til den løbende drift. Det vil bl. a. sige, at hverken regionallov 119/93 eller regionallov 25/1993 forbyder ydelse af lavt forventede l(cid:134)n til fordel for virk- somheder, der administrative ordninger. er underlagt særlige Kommissionen mener, at de af italienske myndigheder anførte argumenter er i modstrid med de tidligere frem- sendte oplysninger. Ved brev af 20. september 1996 (meddelt Kommissionen ved brev fra Italiens faste repræ- sentation af 12. december 1996) oplyste regionen Sicilien, at regionallov 20/1995 udstrakte fordelene ved regionallov 25/1993 til ogs(cid:134) at omfatte virksomheder underlagt særlige ordninger. Regionen Sicilien meddelte endvidere i brev af 21. april 1997 (som blev fremsendt til Kommissionen med brev fra Italiens faste repræsentation, dateret den 19. maj 1997), at regionallov 20/1995 tog sigte p(cid:134) at gøre en tidligere besluttet opera- tion gennemførlig. administrative ifølge artikel 2a i Dette viser, at regionallov 25/1993 ikke kunne finde anvendelse p(cid:134) virksomheder underlagt særlige administra- lov 95/1979. Det tive ordninger bekræftes ogs(cid:134) af den kendsgerning, at de italienske myndigheder den 14. marts 1995 i henhold til EF-trakta- tens at underrette Kommissionen om de ændringer, der var indeholdt i regionallov 25/1993. 3, besluttede artikel stk. 93, Under alle omstændigheder fastholder Kommissionen, at regionallov 20/1995 ikke kunne finde anvendelse med tilbagevirkende kraft. Kommissionens synspunkt blev af dens tjenestegrene meddelt de italienske myndigheder ved brev af 2. maj 1996, hvori det fastsl(cid:134)s, at »den ændring, der er foretaget af artikel 1 i regionallov 20/ 1995, der g(cid:134)r ud p(cid:134) at udstrække gyldigheden af denne ordning til virksomheder, der er underlagt særlige admi- nistrative ordninger i henhold til lov 95/1979, udgør en ændring af en best(cid:134)ende ordning, der i overensstemmelse stk. 3, bør meddeles med EF-traktatens artikel 93, Kommissionen og godkendes af denne. Derfor kan virk- somheden Keller SpA ikke for øjeblikket drage fordel af den p(cid:134)gældende støtteordning (regionallov 20/1995)«. L 63/58 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 Det kan heraf sluttes, at det lavt forrentede l(cid:134)n blev ydet til Keller SpA, der allerede var underlagt den særlige administrative ordning, p(cid:134) grundlag af en ordning, der ikke tillod, at der blev ydet virksomheden en s(cid:134)dan støtte. Den p(cid:134)gældende ordning tillod ydelse af støtte i form af lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) op til 30 % af den samlede kontraktmæssige pris p(cid:134) allerede indg(cid:134)ede ordrer fra virk- somheder, der opererer p(cid:134) Sicilien. Eftersom det drejede sig om driftsstøtte, havde Kommissionen besluttet at begrænse sin godkendelse af støtten til de 50 000 mio. ITL, der var til r(cid:134)dighed p(cid:134) daværende tidspunkt, og til støtteinterventioner, der skulle være gennemført inden 31. december 1994. lavt forrentede l(cid:134)n bevilget Endvidere blev det inden vedtagelsen af de lovændringer, der tillod en s(cid:134)dan l(cid:134)ngiv- ning, og inden Kommissionen kunne tage stilling til disse ændringer. Det støtteelement, der er knyttet til det lavt forrentede l(cid:134)n, m(cid:134) derfor anses for ulovligt, da støtten er ydet i modstrid med de i den godkendte ordning inde- holdte betingelser og under misligholdelse af den forplig- telse, der i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3, p(cid:134)hviler medlemsstaterne til at underrette Kommissionen s(cid:134) betids om enhver p(cid:134)tænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, at den kan fremsætte sine bemærk- ninger hertil. Kommissionen m(cid:134) derfor bedømme den p(cid:134)gældende støtte som en nyindført særskilt foranstalt- ning, der ikke er omfattet af den godkendte ordning. Da selskabet helt klart er kriseramt, og da de italienske myndigheder har karakteriseret den foresl(cid:134)ede statsga- ranti, der dækker en del af dette l(cid:134)n, som en omstrukture- ringsstøtte, bør l(cid:134)net vurderes p(cid:134) grundlag af Fællesska- bets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. C. Det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL til Keller Meccanica SpA Der m(cid:134) drages samme konklusioner som under punkt B vedrørende det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL, der er ydet af Societ(cid:133) Finanziaria Industriale Rinascita Sarde- gnaSfirs SpA til Keller Meccanica SpA. tidspunktet for procedurens P(cid:134) indledning anførte Kommissionen, at det lavt forrentede l(cid:134)n ikke opfyldte de betingelser, p(cid:134) grundlag af hvilke Kommissionen havde godkendt l(cid:134)neordningen (statsstøtte C 4/85 - Italien), især for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r størrelsen af de virksomheder, der kan modtage støtte. Den støtteordning, der blev godkendt af Kommissionen, rummede bestemmelser om, at støtte- modtagerne var begrænset til virksomheder med højst 7 mia. ITL i faste investeringer og 100 ansatte. I henhold til de af de italienske myndigheder meddelte oplysninger inden procedurens indledning havde Keller Meccanica SpA 319 ansatte og tilsammen 53 466 mio. ITL i faste investeringer. De italienske myndigheder anførte i deres bemærkninger ved procedurens indledning, at Kommissionen havde beg(cid:134)et en fejl ved at vælge parametret for virksomhedens fuldtidsansat størrelse ud fra et maksimalt antal ansatte. Efter deres opfattelse havde Kommissionen i forbindelse med godkendelsen af de i regionallov 66/1976 indeholdte bestemmelser i første omgang fastsat det maksimale støt- (14 000 eller 18 000 ECU), tebeløb pr. hvorp(cid:134) den havde lagt sig fast p(cid:134) et maksimalt antal ansatte (100) med henblik p(cid:134) fastlæggelse af det maksi- male støttebeløb pr. virksomhed ud fra det samlede antal ansatte, beregnet p(cid:134) fuldtidsbasis. Den rigorøse begræns- fastlagt af ning af antallet Kommissionen, er i modstrid med dens egen definition af SMV (250 ansatte) og følgelig vil et betragteligt antal SMV dermed være udelukket fra at drage fordel af støtteforan- staltningerne. til 100 ansatte, som er De italienske myndigheder har desuden hævdet, at de ændringer, som Kommissionen har betragtet som p(cid:134) hinanden følgende ændringer af ordningen, og som har gjort Keller Meccanica SpA støtteberettiget, udelukkende var en justering i form af en opskrivning af ovennævnte parametre (faste investeringer og finansiering pr. fuldtids- ansat). Det oprindelige parameter for virksomhedernes størrelse, der blev fastlagt til højst 7 mia. ITL i faste investeringer, er nu helt uegnet til at karakterisere selv en mellemstor h(cid:134)ndværksvirksomhed. Som følge af lirens konstante købekraftforringelse er kriterierne derfor med forsigtighed blevet opskrevet. Det bør i den forbindelse erindres, at denne opskrivning dog stadig ligger under den værdiforringelse, som liren har været udsat for i tids- rummet 1980-1992, og som ISTAT har beregnet til at andrage 130,6 %. For s(cid:134) vidt ang(cid:134)r det lavt forrentede l(cid:134)n til Keller Mecca- nica SpA, understreger Kommissionen, at kriterierne for støtteberettigelse er klart fastlagt i Kommissionens beslut- ning fra 1985 (statsstøtte C 4/85 - Italien). I det brev, der blev sendt til de italienske myndigheder for at meddele om Kommissionens afgørelse, hedder det udtrykkeligt, at »Kommissionen har taget de begrænsninger til efterret- ning, der er sat for de støtteberettigede virksomheders størrelse (højst 100 ansatte og 7 mia. ITL i faste investe- ringer)«. Begrænsningen til 100 ansatte skal alts(cid:134) forst(cid:134)s som et størrelseskriterium og en maksimumsgrænse. Selv i tilfælde af, at de italienske myndigheder skulle have ment, at Kommissionens beslutning ikke tog hensyn til vigtigheden af den meddelte ordning, har de dog ikke indbragt denne beslutning for Fællesskabets Domstol inden for den givne tidsfrist. Derfor er beslutningen endelig og uigenkaldelig. Eftersom den godkendte ordning ikke rummede nogen mekanisme til tilpasning af støtteparametrene og kriteri- erne for støtteberettigelse, har de efterfølgende ændringer heraf været væsentlige og burde have været meddelt Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 3. Eftersom en s(cid:134)dan meddelelse ikke er afgivet, kan man ikke p(cid:134)st(cid:134), at den godkendelse, som Kommissionen har givet af den p(cid:134)gældende ordning, bør gælde for det lavt forrentede l(cid:134)n til fordel for Keller Meccanica SpA. De af 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/59 de italienske myndigheder meddelte oplysninger beret- tiger ikke til en ændring af det synspunkt, Kommissionen fremførte p(cid:134) det tidspunkt, hvor proceduren blev indledt. L(cid:134)net opfylder ikke de betingelser, under hvilke Kommissionen har godkendt støtteordningen, især med hensyn til størrelsen af de virksomheder, der vil kunne modtage støtte. Eftersom l(cid:134)net er ydet i strid med de betingelser, der gælder for den godkendte ordning, m(cid:134) Kommissionen nødvendigvis betragte det lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) 6 500 mio. ITL til Keller Meccanica SpA som en ny særskilt foranstaltning der ikke falder ind under den godkendte ordning. Eftersom selskabet helt entydigt er kriseramt, bør l(cid:134)net vurderes p(cid:134) grundlag af Fællesskabets rammebe- stemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. V Den rentelettelse, der er blevet indrømmet henholdsvis Keller SpA og Keller Meccanica SpA i forbindelse med l(cid:134)nene, bør betragtes som statsstøtte i henhold til EF-trak- tatens artikel 92, stk. 1. Det bør tilføjes, at under den verserende procedure har de italienske myndigheder aldrig bestridt arten af den støtte i form af rentelettelse, der er blevet ydet i tilknytning til de to l(cid:134)n. De italienske myndigheder har ikke anmodet om at opn(cid:134) særlige undtagelser fra bestemmelserne, men har alene anført, at de to lavt forrentede l(cid:134)n er blevet ydet p(cid:134) grundlag af regionale støtteordninger, der er godkendt af Kommissionen. I Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fastsl(cid:134)s det, at de forskellige former for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i kraft af selve deres natur fordrejer konkurrencevilk(cid:134)rene og p(cid:134)virker samhandelen mellem medlemsstaterne. Konkurrencefordrejningen og p(cid:134)virkningen af samhan- delen bekræftes ogs(cid:134) af den best(cid:134)ende situation i den sektor, hvor de to selskaber opererer. Sektoren for rullende materiel omfatter fremstilling af materiel til jernbanerne og til transport i byomr(cid:134)der p(cid:134) skinner (1). Efter en periode med stagnation fra midten af ’80erne til slutningen af dette (cid:134)rti steg efterspørgslen hurtigt fra 1991 til 1994. B(cid:134)de produktion og afsætning har kunnet registrere en mindre nedgang i 1994 (p(cid:134) henholdsvis 4,7 % og 1,7 %), hvorefter begge kom ud for et drastisk fald: produktionen faldt med 16,5 % og afsæt- ningen med 13,9 %, hvorved man er kommet ned p(cid:134) niveauer, der ligger under niveauerne for 1992. Efterspørgslen i denne sektor er centreret om et relativt lille antal kunder: nationale og regionale jernbanesel- skaber, selskaber for transport i byomr(cid:134)der, private udlej- (1) Panorama of EU Industry 97, European Commission. nings- og leasingselskaber samt industrier, der selv er udstyret med rullende materiel. Efterspørgslen efter rullende materiel afhænger af den mere langsigtede infra- struktur- og transportpolitik, og denne er igen p(cid:134)virket af det politiske og økonomiske klima. fabrikanterne af Da markedet best(cid:134)r af et ret begrænset antal kunder med store indkøbsprojekter, som dog kun forekommer med store tidsintervaller, og som gerne strækker sig over flere (cid:134)r, er konkurrencen mellem leverandørerne yderst h(cid:134)rd. For rullende materiel bevirker disse betingelser, at enhver kontrakt bliver et risikabelt foreha- vende. De indhøstede erfaringer og de stordriftsfordele, der opn(cid:134)s ved at f(cid:134) tildelt flere kontrakter, er afgørende for, hvor stærkt fabrikanten st(cid:134)r i forbindelse med hvert p(cid:134)følgende bud med henblik p(cid:134) indg(cid:134)else af nye ordrer. (cid:143)rtier med et indbyrdes afhængighedsforhold mellem jernbaneselskaber og leverandører har skabt en oversky- dende kapacitet med hensyn til materiel, og denne over- skydende kapacitet opvejes kun delvis af eksporten til lande uden for EF. Tidligere har der kun været f(cid:134) ordrer p(cid:134) tværs af grænserne for de landes vedkommende, der selv r(cid:134)der over lokale fabrikanter af rullende materiel, med undtagelse af Nederlandene, Spanien og i den seneste tid Det Forenede Kongerige. En leverandør f(cid:134)r normalt adgang til nye nationale markeder ved, at vedkommende erhverver eller bliver medejer af produkti- onsfaciliteter eller indg(cid:134)r i et konsortium. Anvendelsen af R(cid:134)dets direktiv 90/531/EØF (2) om afhol- delse af offentligt udbud i forbindelse med indg(cid:134)else af indkøbskontrakter p(cid:134) omr(cid:134)der, der tidligere var genstand for eksklusivaftaler, herunder transportsektoren, senest ændret ved direktiv 94/22/EF (3), har skabt nye afsæt- ningsmuligheder for de europæiske leverandører efter mange (cid:134)r, hvor der kun var begrænset adgang til de nationale markeder. Denne tendens til grænseoverskri- dende indkøb vil nok forstærkes, som følge af den gene- og adskillelse mellem infrastrukturforvaltning relle udøvelse som omhandlet i R(cid:134)dets direktiv 91/440/EØF (4), om udvikling af Fællesskabets jernbaner. transportvirksomhed ad jernbane af Handelen med rullende materiel landene imellem inden for Fællesskabet (5) androg i 1993 ca. 1,5 mia. ECU, i 1994 2,6 mia. ECU, i 1995 1,4 mia. ECU og i 1996 1,2 mia. ECU. Italiens procentuelle andel af disse samlede tal har været følgende: 1993 1994 1995 1996 (%) Import Eksport 2,36 14,84 1,74 4,17 4,33 6,28 9,33 10 Det bør bemærkes, at i henhold til oplysningerne fra de italienske myndigheder har Keller SpA eksporteret rullende materiel til Tyskland for 7 414 mio. ITL i 1991, for 18 968 mio. ITL i 1992 og for 6 820 mio. ITL i 1993. (2) EFT L 297 af 29. 10. 1990, s. 1. (3) EFT L 164 af 30. 6. 1994, s. 3. (4) EFT L 237 af 24. 8. 1991, s. 25. (5) Eurostat, Intra European Union Statistics. L 63/60 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 VI rammebestemmelser De italienske myndigheder har betegnet den statsgaranti, som er foresl(cid:134)et for en del af de lavt forrentede l(cid:134)n til Keller SpA og Keller Meccanica SpA, som omstrukture- ringsstøtte. Følgelig bør ogs(cid:134) selve l(cid:134)nene betragtes som en finansiel støtte til omstrukturering. Ogs(cid:134) selv om de støtteelementer, der er knyttet til de to lavt forrentede l(cid:134)n, skulle betragtes som støtte til redning af virksomhederne, ville de dog ikke kunne godkendes p(cid:134) baggrund af Fællesskabets til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. For disse støtteelementer opfylder ikke alle de betingelser, der opregnes i nævnte rammebestemmelser; bl. a. er de ikke ydet for hele det tidsrum, der kræves til færdigudar- bejdelse af en nødvendig og gennemførlig saneringsplan. Kun i det tilfælde, hvor Kommissionen endnu var i færd med at gennemg(cid:134) omstruktureringsplanen ved udløbet af den periode, som støtten til redning er ydet til, ville den kunne acceptere en forlængelse af redningsstøtten indtil afslutningen af nævnte gennemgang. statsstøtte for I det foreliggende tilfælde tager støtten sigte p(cid:134) at gøre det muligt for de to selskaber at færdiggøre de eksiste- rende ordrer. S(cid:134)vel den frist, der er sat for denne færdig- gørelse (31 til 39 m(cid:134)neder) som l(cid:134)nenes varighed over- skrider langt den periode p(cid:134) de seks m(cid:134)neder, som en støtte til redning af en virksomhed normalt er godkendt for. Som det vil blive nærmere belyst i det følgende, tager de planer, der er blevet meddelt Kommissionen, udeluk- kende sigte p(cid:134) færdiggørelse af igangværende ordrer, og de kan ikke betragtes som omstruktureringsplaner, der vil selskabernes økonomisk-finansielle kunne genoprette effektivitet p(cid:134) længere sigt. Det er i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksom- heder fastsat, at omstruktureringsstøtten normalt kun bør godkendes i de tilfælde, hvor det kan bevises, at godken- delsen af omstruktureringsstøtten er i Fællesskabets inte- resse. Tilladelsen vil derfor kun kunne gives under over- holdelse af meget strenge kriterier, og idet man tager de mulige konkurrencefordrejende virkninger i betragtning. For at Kommissionen kan godkende en s(cid:134)dan støtte, skal omstruktureringsplanen opfylde alle følgende almindelige betingelser: — den skal inden for et rimeligt tidsrum og p(cid:134) basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige virksomheden sund og driftsvilk(cid:134)r kunne rentabel p(cid:134) længere sigt. Omstruktureringsstøtten skal derfor være betinget af et bæredygtigt omstrukture- rings-/saneringsprogram, forelægges Kommissionen i alle detaljer som skal gøre — den skal forhindre konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med tildeling af støtte — den skal st(cid:134) i et rimeligt forhold til omstrukturerings- omkostninger og -fordele — den skal gennemføres fuldstændigt. Der skal desuden til detaljerede rapporter (cid:134)rlige indsendes Kommissionen. I det foreliggende tilfælde, og det gælder b(cid:134)de Keller SpA og Keller Meccanica SpA, har de italienske myndigheder forelagt saneringsplaner, der g(cid:134)r ud p(cid:134) færdiggørelse af de eksisterende ordrer som et middel til at genoprette begge selskabers økonomisk-finansielle rentabilitet. Endvidere blev det ikke udelukket, at der kunne tages nye ordrer ind i tilknytning til færdiggørelsen af de allerede modtagne ordrer. Alle de planlagte tiltag, herunder fornyelsen af produktionsanlæggene og modernisering af maskin- parken, er udformet med henblik p(cid:134) at opfylde dette m(cid:134)l. I den finansieringsplan, som Keller SpA har forelagt Kommissionen, regnedes der efter udførelsen af ordrerne med et positivt slutresultat p(cid:134) 1 805 mio. ITL. I tilfældet Keller Meccanica SpA sættes det forventede slutresultat til 8 300 mio. ITL. P(cid:134) tidspunktet for procedurens indledning havde ingen af de to selskaber modtaget nye ordrer. Kommissionen kunne ikke drage den slutning, at omstruktureringspla- nerne for de to virksomheder ville kunne genoprette den økonomisk-finansielle rentabilitet p(cid:134) længere sigt, for selv under forudsætning af, at de eksisterende ordrer blev færdiggjort, var de forventede resultater ikke tilstrækkelige til at udligne selskabernes forudg(cid:134)ende tab. I de bemærkninger, som de italienske myndigheder frem- satte ved indledningen af proceduren, fremhævede de den særlige karakter af bestemmelserne i lov nr. 95 fra 1979, idet de understregede, at den særlige administrative ordning tager sigte p(cid:134) at sikre videreførelsen af den insol- vente virksomheds aktivitet i de tilfælde, hvor der aftegner sig en mulighed for sanering med henblik p(cid:134) en snarlig afhændelse til en privat tredjemand af den aktive del af virksomheden. Dog er det klart, at saneringsplanen ikke kan omfatte et tidsrum, der er længere end varigheden af den særlige administrative ordning (højst 4 (cid:134)r). Enhver beslutning om de to virksomheders fremtid efter denne periode m(cid:134) nødvendigvis træffes af den eventuelle private køber. Desuden har de sardiske myndigheder forklaret, at i forbindelse med den særlige administrative ordning har taget vedrørende de initiativer, som eksekutoren har Keller Meccanica SpA, ikke været af strukturel karakter, men har primært drejet sig om færdiggørelsen af ordrerne. I det sidste brev fra de italienske myndigheder af 27. januar 1998 gav de Kommissionen meddelelse om igang- sættelsen af proceduren med henblik p(cid:134) salg af s(cid:134)vel Keller SpA som Keller Meccanica SpA og tilføjede, at som følge af dette nye element i sagen var det ikke længere nødvendigt at iværksætte omstruktureringspla- nerne. af grundlag oplysninger P(cid:134) ser ovenst(cid:134)ende Kommissionen sig ikke i stand til at ændre sine indle- dende konklusioner, det vil sige, at den »saneringsplan«, som den ekstraordinære eksekutor havde foreskrevet for Keller SpA og Keller Meccanica SpA inden for rammerne af lov 95/1979, blot udgør en finansieringsplan, der tager sigte p(cid:134) færdiggørelsen af de ordrer, der var bogført p(cid:134) tidspunktet, hvor loven fandt anvendelse. 12. 3. 1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 63/61 Saneringsplanen kan ikke betragtes som en omstrukture- ringsplan som defineret i Fællesskabets rammebestem- melser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, eftersom den ikke skitserer sammenhængende og langsigtet nogen gennemførlig, plan, der vil kunne genoprette virksomhedens økono- misk-finansielle effektivitet p(cid:134) længere sigt. For at opfylde rentabilitetskriteriet skal omstruktureringsplanen være af en s(cid:134)dan art, at den giver virksomheden mulighed for at dække samtlige omkostninger, herunder afskrivning og finansielle byrder, og at den desuden giver mulighed for en vis afkastningsgrad, s(cid:134) det sikres, at virksomheden, n(cid:134)r omstruktureringsplanen er gennemført, ikke længere vil have behov for yderligere tilførsler af statsstøtte, men vil være i stand til at klare konkurrencen p(cid:134) markedet ved at trække p(cid:134) egne ressourcer. en privat køber. De Det er helt klart, at noget s(cid:134)dant ikke kan konstateres i det p(cid:134)gældende tilfælde. Foranstaltningen er beregnet p(cid:134) at opretholde aktiviteten i de to virksomheder i en begrænset overgangsperiode, indtil man har fundet frem italienske myndigheder til indrømmer ligefrem, at ethvert initiativ til sikring af virk- somhedernes fremtidige økonomisk-finansielle rentabi- litet bør tages af den potentielle private køber, n(cid:134)r virk- somhederne ikke længere er underlagt de særlige admini- strative ordninger. Derfor m(cid:134) der drages den slutning, at den første og vigtigste betingelse, der stilles i Fællesska- bets rammebestemmelser (at udarbejde en omstrukture- ringsplan, der vil kunne gøre virksomheden sund og rentabel p(cid:134) længere sigt), ikke er opfyldt. støtte, Ej heller overholdes betingelsen om forhindring af konkurrencefordrejende virkninger forbindelse med tildeling af for under hele overgangsperioden holdes de to selskaber kunstigt i live til ulempe for de ikke-støttede konkurrenter, der virker i samme sektor. ikke udelukket, at de to selskaber Desuden er det modtager nye ordrer. i De støtteelementer, der er indeholdt i de lavt forrentede l(cid:134)n p(cid:134) henholdsvis 33 839 mio. ITL til Keller SpA og 6 500 mio. ITL til Keller Meccanica SpA, kan ikke omfattes af den undtagelse, der er omhandlet i EF-trakta- tens artikel 92, stk. 3, litra c), den eneste, der kan finde anvendelse p(cid:134) statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Den i artikel 92, stk. 3, litra a), omhandlede undtagelse kan heller ikke finde anvendelse, eftersom støtten ikke tager sigte p(cid:134) at fremme udvik- lingen i omr(cid:134)der, hvor levestandarden er usædvanlig lav. de samme konklusioner. Dette ville ikke have fritaget Kommissionen for at tage stilling til de foranstaltninger, der er blevet truffet i overgangsperioden med de særlige administrative ordninger, sig uafhængigt af en eventuel afhændelse af virksomhederne. som bør vurderes for Heller ikke det forhold, at begge selskaber har været underlagt særlige administrative ordninger, ændrer noget ved Kommissionens konklusioner. I en tidligere statsstøt- skønnede tesag (statsstøtte C 8/96 Ferdofin Srl (1)), at de støtteforanstaltninger, der var Kommissionen, indrømmet Ferdofin i henhold til lov 95/1979, skulle betragtes som statsstøtte, eftersom de anvendte foranstalt- ninger p(cid:134) grundlag af nævnte lov ikke tager sigte p(cid:134) alle selskaber, men kun p(cid:134) de største (med over 300 ansatte), og eftersom selve proceduren afhænger af, hvorledes de offentlige myndigheder udøver deres skønsbeføjelse. Af mangel omstruktureringsplan har Kommissionen afsluttet sagen med krav om, at Italien inddriver den af de italienske myndigheder ydede støtte til Ferdofin. I lighed med denne beslutning kan sager som den foreliggende, der frembyder analoge træk, ikke f(cid:134) Kommissionen til at indtage en anden holdning. en egentlig p(cid:134) VII Støtteelementerne kan beregnes som forskellen mellem de rentesatser, der har fundet anvendelse over for selska- berne, og den referencesats, der anvendes til beregning af nettosubventionsækvivalenten for regionalstøtten i Italien i 1995, dvs. 11,35 %. Der fremkommer derved et støtte- element p(cid:134) 4 288 mio. ITL for det lavt forrentede l(cid:134)n til Keller SpA og et støtteelement p(cid:134) 903 mio. ITL for det lavt forrentede l(cid:134)n til Keller Meccanica SpA. Derfor bør der drages den slutning, at den rentelettelse, der er tale om p(cid:134) henholdsvis 4 288 mio. ITL for det lavt forrentede l(cid:134)n til Keller SpA og p(cid:134) 903 mio. ITL for det lavt forrentede l(cid:134)n til Keller Meccanica SpA, m(cid:134) betegnes som ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet. N(cid:134)r det konstateres, at en ulovligt ydet støtte er uforenelig med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 93, stk. 2, p(cid:134)lægger Kommissionen medlemsstaten at tilbage- søge den hos af Domstolen i de domme, der er afsagt i sagerne 70/72 Kommissionen mod Tyskland (2), 310/85 Deufil mod Kommissionen (3) og C-5/89 Kommissionen mod Tysk- land (4). støttemodtageren som stadfæstet De italienske myndigheder opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik p(cid:134) tilbagesøg- ning af den ulovlige og med fællesmarkedet uforenelige støtte — VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING. Artikel 1 De betingelser, under hvilke der er ydet to lavt forrentede l(cid:134)n til et beløb af henholdsvis 33 839 mio. ITL til Keller SpA og 6 500 mio. ITL til Keller Meccanica SpA, svarer Det bør fastsl(cid:134)s, at selv hvis begge selskaber var blevet privatiseret ved afslutningen af det tidsrum p(cid:134) fire (cid:134)r, hvor de var underlagt særlige administrative ordninger, ville Kommissionen af de allerede nævnte grunde have draget (1) EFT L 306 af 11. 11. 1997, s. 25. (2) Sml. 1973, s. 813. (3) Sml. 1987, s. 901. (4) Sml. 1990, s. I-3437. L 63/62 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12. 3. 1999 ikke til betingelserne i de regionale støtteordninger, som Kommissionen har godkendt. Desuden er ovennævnte l(cid:134)n blevet ydet, inden Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 93, stk. 3, kunne fremsætte sine bemærkninger hertil. Artikel 2 Den ydede støtte i form af rentelettelse svarende til 4 288 mio. ITL til fordel for Keller SpA og 903 mio. ITL til fordel for Keller Meccanica SpA er ulovlig. falder Nævnte støtteforanstaltninger ikke ind under nogen af de undtagelser, der er omhandlet i EF-traktatens artikel 92, stk. 2 og 3, eller EØS-traktatens artikel 61, stk. 2 og 3, og de er derfor uforenelige med fællesmarkedet i henhold til EF-traktatens artikel 92, stk. 1, og EØS-trakta- tens artikel 61, stk. 1. De beløb, der skal tilbagesøges, tillægges renter fra datoen for ydelsen af støtten til datoen for den rent faktiske tilbagesøgning. Disse renter beregnes p(cid:134) grundlag af den referencesats, der anvendes til beregning af den nettosub- ventionsækvivalent for regionalstøtte, der finder anven- delse i Italien p(cid:134) datoen for tilbagebetalingen. Artikel 4 to m(cid:134)neder efter datoen for Italien meddeler senest meddelelsen af denne beslutning Kommissionen, hvilke foranstaltninger den har truffet til at efterkomme beslut- ningen. Artikel 5 Denne beslutning er rettet til Den Italienske Republik. Artikel 3 Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 1998. Italien træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik p(cid:134) tilbagesøgning af den i artikel 2 omhandlede ulovligt udbetalte støtte. Tilbagesøgningen sker i overens- stemmelse med de i Italien gældende procedurer og bestemmelser. P(cid:134) Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen


eurovoc_concepts:
European Economic Area
free movement of persons
free movement of workers
residence permit

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 01. 07. 1998 KOM(1998) 403 endelig udg. Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om opfølgningen af anbefalingerne fra gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om opfølgningen af anbefalingerne fra gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer Den 24. januar 1996 anmodede Kommissionen gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer med Simone Veil som formand om at indkredse de problemer, der er på dette område, vurdere dem og fremkomme med forslag. Den 18. marts 1997 forelagde gruppen på højt plan en rapport, der indeholder over 80 anbefalinger inddelt i syv hovedområder, der er relevante for de unionsborgere, der ønsker at kunne færdes frit i EU, nemlig: indrejse og ophold - - adgang til beskæftigelse - sociale rettigheder og familiestatus - skattemæssig og finansiel status - kulturelle rettigheder - den særlige situation for statsborgere fra tredjelande - beskyttelse af borgernes rettigheder. Kommissionen finder, at gruppens rapport giver en fremragende vurdering af de forskellige problemer, som borgerne støder på i forbindelse med udøvelsen af retten til fri bevægelighed. Derfor indgår mange af gruppens anbefalinger i Kommissionens handlingsplan for det indre marked fra juni 19971 og i den mere specifikke handlingsplan for arbejdskraftens frie bevægelighed fra november 19972. Andre anbefalinger er ikke mere aktuelle eller skal revurderes på grund af den nye retlige situation, der opstår, når Amsterdam-traktaten er trådt i kraft. Denne meddelelse omhandler væsentligst to aspekter af den frie bevægelighed, der er blevet undersøgt af gruppen på højt plan, nemlig indrejse- og opholdsret og behovet for at sikre en bedre oplysning af borgerne om deres rettigheder. Som bilag vedlægges en statusrapport over opfølgningen af alle gruppens anbefalinger. Indrejse- og opholdsret Som nævnt i rapporten fra gruppen på højt plan var indrejse- og opholdsretten oprindelig knyttet til udøvelse af en erhvervsaktivitet. Rettighederne blev, blandt andet som følge af den afledte ret, gradvis udvidet til at omfatte samtlige borgere. Denne gradvise udvidelse har imidlertid ført til en opdeling af de omfattede personer, der ikke længere passer til nutidens mobilitet, og heller ikke til indførelsen af et unionsborgerskab. Man kan således konstatere, at den nuværende EU-lovgivning især tager sigte på arbejdstagere og deres familie, der ønsker at bosætte sig i en anden medlemsstat definitivt eller for en meget lang periode. Derimod passer lovgivningen ikke til de borgere, der 1 2 Jf. CSE(97) lendelig udg. Jf. KOM(97) 586 endelig udg. AéL udøver deres ret til mobilitet for en begrænset periode eller på deltid (studerende, praktikanter, unge volontører, midlertidigt udsendte, omrejsende selvstændige, grænsearbejdere, pensionister med flere bopæle osv. ). Det er vanskeligt at vurdere størrelsen af disse personkategorier. Man må imidlertid forvente en stigning, bl. a. som følge af den europæiske integration, udviklingen i leve- og arbejdsvilkårene, de unges stigende behov for et studie- eller uddannelsesophold i en anden medlemsstat,' teknologiske innovationer på kommunikationsområdet og en udbygning af transport nettet. Endvidere blev der med traktaten om Den Europæiske Union indført en artikel 8 A om unionsborgerskab, hvorefter enhver unionsborger har ret til at færdes og opholde sig frit på en anden medlemsstats område. På den måde bliver disse rettigheder en integrerende del af alle unionsborgeres retssystem, der bør formaliseres i fælles retsregler. Kommissionen finder det derfor nødvendigt at harmonisere retsstillingen for alle EU- borgere i medlemsstaterne, uanset om de udøver erhvervsmæssig virksomhed eller ikke. De overordnede retningslinjer i Kommissionens forslag er derfor følgende: - i det omfang, det er muligt, indførelse af et fælles regelsæt for fri bevægelighed efter artikel 8 A for alle unionsborgere og medlemmer af deres familie - ny tilgang til udøvelse af opholdsretten, navnlig ved at begrænse forpligtelsen til at besidde en opholdstilladelse til de situationer, hvor det er berettiget - afklaring af situationen for de medlemmer af en unionsborgers familie, der er statsborgere i et tredjeland - klarere afgrænsning af mulighederne for at inddrage en unionsborgers opholdsret. En sådan revision af retten til at rejse og tage ophold inden for rammerne af reglerne om unionsborgerskabet er et så omfattende arbejde, at man ikke må forvente resultater på kort sigt for unionsborgerne. Derfor foreslår Kommissionen sideløbende med denne meddelelse at foretage en ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og direktiv (EØF) nr. 360/68 om arbejdstageres fri bevægelighed, indrejse- og opholdsret. En sådan ændring skal forbedre den nuværende situation for arbejdstagere og medlemmer af deres familie, der færdes i EU, hvilket er i overensstemmelse med Kommissionens handlingsplan fra november 1997. 1 den henseende erkendte Det Europæiske Råd på sit møde den 20. november 1997 betydningen af arbejdstagernes mobilitet for at styrke medlemsstaternes arbejdsmarkeder. Der vil ligeledes inden årets udgang blive foreslået en reform og forenkling af reglerne for samordning af de sociale sikringssystemer. Bedre information af borgerne Arbejdet med at fremme den frie bevægelighed for personer har mange aspekter, hvilket de mange emner, der behandles i gruppens rapport, vidner om. Det understreges flere gange i rapporten, at det er nødvendigt at forbedre informationen af borgerne om de rettigheder, der følger af EU-lovgivningen, ligesom det er nødvendigt med en bedre uddannelse og information af alle, der er involveret i udøvelsen af den frie bevægelighed. I den henseende er det relevant at nævne de initiativer, Kommissionen allerede har taget: - På Det Europæiske Råds møde i Cardiff den 15. og 16. juni 1998 blev der iværksat en "dialog med borgerne og erhvervslivet", der er en udbygning af "Borger i EU"- initiativet, der bl. a. har til formål at give konkrete oplysninger om borgernes rettigheder, besvare deres spørgsmål og henvise til de rette kompetente myndigheder, hvis der opstår vanskeligheder - udgivelse af en guide for jobsøgere i EU ("Route map for job seekers in the EU"), der er udarbejdet som svar på de spørgsmål, borgerne har stillet i forbindelse med "Borger i EU"-initiativet - udvikling og forbedring af EURES-nettet, der giver oplysninger om jobtilbud og leve- og arbejdsvilkår i medlemsstaterne - udvikling og konsolidering af Euro-jus-nettet, der sikrer rådgivning og juridisk bistand via Kommissionens repræsentationskontorer i medlemsstaterne - fortsættelse og udbygning af "Karolus"-programmet om udveksling og uddannelse af nationale embedsmænd, der er beskæftiget med det indre marked; "Robert Schuman"- programmet, der går ud på at gøre de juridiske erhverv bekendt med EU-retten; "Jean Monnet"-programmet for universitetsmiljøet og "Grotius"-programmet om udveksling inden for de juridiske erhverv - støtte til udvikling af Eurodesk-nettet, der skal sikre information om alle spørgsmål vedrørende ungdommen og de organisationer, der beskæftiger sig med dens rettigheder. Konklusion Formålet med denne meddelelse er at give et overblik over Kommissionens opfølgning af anbefalingerne fra gruppen på højt plan på to vigtige områder, hvoraf det ene kræver lovgivning, og det andet bidrager til at bringe EU nærmere på borgerne. For det første områdes vedkommende har Kommissionen vedtaget lovgivningsmæssige forslag om styrkelse af arbejdskraftens frie bevægelighed og iværksat en detaljeret analyse af begrebet unionsborgerskab og de retlige følger for borgernes ret til indrejse og ophold i andre medlemsstater. BILAG Status over opfølgningen af anbefalingerne fra gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer Indledning Ilapporten fra gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer, der havde Simone Veil som formand (herefter benævnt "gruppens rapport"), som blev forelagt Kommissionen den 18. marts 1997, har fremkaldt stor interesse hos en række organisationer og institutioner, bl. a. Europa-Parlamentet. Den metodiske konsekvens og kvaliteten af analyserne har høstet anerkendelse og gjort det muligt at påbegynde overvejelser om, hvilke konkrete initiativer, der skal tages for at sikre et egentligt område med fri bevægelighed for personer i Den Europæiske Union. I den forbindelse forpligtede formanden for Kommissionen sig til at gøre status over situationen senest et år efter forelæggelsen af rapporten. Formålet med denne rapport er at gøre status over situationen og især redegøre for Kommissionens opfølgning af anbefalingerne i gruppens rapport. Kommissionens mandat til gruppen var at identificere de nuværende og potentielle hindringer, som de europæiske borgere støder på i forbindelse med udøvelsen af deres ret til frit at rejse og arbejde i EU. Gruppen skulle bl. a. undersøge, hvordan de nuværende retlige instrumenter anvendes, og hvordan de kan forbedres eller gøres mere effektive, samt komme med anbefalinger til nye foranstaltninger som supplement til de talrige nuværende retsregler, der vil kunne fjerne visse hindringer eller løse de problemer, som EU endnu ikke har behandlet. Gruppens rapport indeholder over 80 anbefalinger. Som opfølgning på gruppens rapport skal der først nævnes de tre væsentligste EU- instrumenter, der er vedtaget siden forelæggelsen af rapporten, og som vil få betydning for den frie bevægelighed for personer. For det første blev Amsterdam-traktaten vedtaget den 19. juni 1997 og undertegnet den 2. oktober samme år. Denne traktat indfører bestemmelser i EF-traktaten, der vil gøre det lettere at opfylde målsætningen om fri bevægelighed for personer, både hvad angår fjernelse af kontrol ved medlemsstaternes grænser og retten til at færdes frit og frit at tage ophold i en af medlemsstaterne. For det andet godkendte Det Europæiske Råd i Amsterdam handlingsplanen for det indre marked, hvis fjerde strategiske målsætning er at skabe et indre marked for alle borgere1. De seks initiativer, der er under udvikling inden for rammerne af denne strategiske målsætning, omhandler fjernelse af grænsekontrol, ajourføring af reglerne om opholdsret, beskyttelse af de sociale rettigheder, fremme af arbejdskraftens bevægelighed i EU, beskyttelse af forbrugernes rettigheder, folkesundhed og miljø og endelig fremme CSE (97) 1, endelig udg. , 4. juni 1997. af dialogen med borgerne. Den halvårlige resultattavle for det indre marked2 giver mulighed for at måle, hvorledes hvert enkelt initiativ i handlingsplanen skrider frem. For det tredje skal det nævnes, at Kommissionen den 12. november 1997 offentliggjorde en handlingsplan for arbejdskraftens frie bevægelighed, der er en reaktion på visse af gruppens anbefalinger3. I Kommissionens program for 1998 nævnes det ligeledes, at Kommissionen på grundlag af gruppens rapport vil arbejde for reel gennemførelse af princippet om personers frie bevægelighed. I Europa-Parlamentets beslutning om rapporten anmodes Rådet og Kommissionen om at iværksætte samtlige anbefalinger i rapporten fra gruppen om den frie bevægelighed for personer. Af nemhedsgrunde er denne statusrapport baseret på de samme syv kapitler som gruppens rapport. Opfølgningen af den særlige rapport om tillægspension4 findes i kapitel 3 om sociale rettigheder og familiestatus. 1. - Indrejse og ophold I gruppens rapport nævnes de hindringer, der fortsat er i forbindelse med udøvelse af retten til frit at færdes og tage ophold i medlemsstaterne. Hindringerne kan opdeles i tre kategorier, nemlig fortsat grænsekontrol, mangelfuld administrativ praksis og lovgivningsmæssige huller. - Fortsat kontrol ved de indre grænser Kommissionen er naturligvis enig med gruppen i, at så længe der fortsat er kontrol ved de indre grænseovergange, kan borgerne ikke mærke alle følgerne af det indre marked. De drøftelser, der har fundet sted i alle EU-institutionerne har vist, at der er meningsforskelle både om mål og midler for at sikre et højt beskyttelsesniveau i et område med fri bevægelighed. Kommissionens forslag fra 1995 om supplering af de retlige instrumenter blev ikke vedtaget. Derimod byggede Amsterdam-traktaten videre på de fremskridt, der var nået inden for rammerne af det mellemstatslige Schengen-samarbejde og indarbejdede dem i en EU-sammenhæng, fastsatte en frist på fem år til at nå målet og vedtog ad hoc løsninger for Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark i form af forskellige protokoller, der er bilagt traktaten. Man kan herefter konstatere, at retten til frit at bevæge sig omkring er indført i ni medlemsstater, og der er endnu en medlemsstat, der forbereder sig på at komme med i denne første gruppe. - Mangelfuld administrativ praksis De breve, Kommissionen modtager, de talrige klager fra borgere af de andragender, der indgives til Europa-Parlamentet, bekræfter gruppens eksempler på mangelfuld administrativ praksis og det begrundede i de nye initiativer, som Kommissionen annoncerede i handlingsplanen for det indre marked, og som allerede er trådt i kraft, navnlig beslutningen om at fremskynde den interne sagsbehandling i forbindelse med Nr. 1, november 1997, SEC (97)XXXI; nr. 2, maj 1998, SEC (98)XXX. KOM(97) 586 endelig udg. af 12. november 1997. Betænkning fra gruppen på højt niveau vedtaget den 28. og 29. november 1996 vedlagt rapporten fra gruppen på højt plan om den frie bevægelighed for personer. 5 klager og overtrædelsesprocedurer ifølge EF-traktatens artikel 169 og gøre sagsbehandlingen mere gennemsigtig for borgerne (se den seneste rapport fra Kommis sionen til Europa-Parlamentet og Rådet om kontrol med gennemførelsen af fællesskabsretten). Endvidere vil Kommissionen fremlægge en fortolkende meddelelse om anvendelsen af direktiv 64/22 l/EØF om offentlig orden, sikkerhed og sundhed. - Lovgivningsmæssige huller Kommissionen er enig med gruppen på højt plan i, at det er nødvendigt at fremlægge nye forslag for at ændre og forenkle udøvelsen af retten til fri bevægelighed for personer, bl. a. for fuldt ud at drage konsekvensen af indførelsen af unionsborgerskabet. Den mest ambitiøse metode er klart helt at ændre alle rettigheder og pligter i relation til rejse og ophold for unionsborgere og deres familiemedlemmer. Denne målsætning blev allerede nævnt af Det Europæiske Råd i Bruxelles i 1993, men den blev ikke gennemført, bl. a. på grund af problemer i forbindelse med forskellige retsgrundlag og lovgivningsmæssige procedurer afhængig af, hvilken kategori, den borger, der udøver sin ret til fri bevægelighed, tilhører5. Indførelsen af unionsborgerskabet og en ny bestemmelse i artikel 18, stk. 2, i Amsterdam-traktaten (tidligere artikel 8 A) om fælles beslutningstagning efter artikel 251 (tidligere artikel 189 B)) skulle gøre det nemmere at fremsætte forslag om en revision, der kan give en sammenhængende og fuldstændig løsning af de retlige og administrative hindringer, som gruppen på højt plan nævner. Kommissionen har derfor fremsat nye forslag om arbejdstagere i forbindelse med denne statusrapport. Formålet med disse forslag er at ændre forordning 1612/68 og direktiv frie 68/360/EØF efter bevægelighed6, hvorved de ligger på linje med flere af anbefalingerne fra gruppen på højt plan. Kommissionen vil som nævnt i handlingsplanen for det indre marked ikke undlade at fremsætte yderligere relevante forslag. for arbejdskraftens i handlingsplanen retningslinjerne I den henseende vil en rapport om anvendelsen af de tre direktiver om opholdsret for studerende, pensionister og ikke-erhvervsaktive gøre det muligt at definere de lovgivningsmæssige huller, der skal udfyldes. Endelig skal nævnes dom af 12. maj 1998 i "Sala"-sagen7, hvori EF-Domstolen fastslog, at det er i modstrid med fællesskabsretten, når en medlemsstat kræver, at statsborgere fra andre medlemsstater, der har tilladelse til at opholde sig på den pågældende medlemsstats område, skal fremvise en behørigt udfærdiget opholdstilladelse udstedt af de nationale myndigheder for at kunne modtage uddannelsesstøtte, hvorimod det af medlemsstatens egne statsborgere kun kræves, at de har bopæl i medlemsstaten. Dommen er vigtig, da den fastslår princippet om ikke-diskriminering af EU's borgere på områder, der henhører under fællesskabsretten, ved en kombineret anvendelse af traktatens artikel 6, 8 og 8 A. Der henvises i den henseende til Kommissionens anden rapport om unionsborgerskab (KOM(97) 230 endelig udg. af 27. maj 1997). KOM (97) 586 endelig udg. af 12. november 1997. Sag C-85/96. 6 2. - Adgang til beskæftigelse Hvad angår adgangen til ansættelse i den offentlige administration har EF-Domstolen i sin retspraksis fastsat kriterier, der gør det muligt at definere de områder, der er forbeholdt de nationale statsborgere efter EF-traktatens artikel 48, stk. 4. Ifølge denne retspraksis skal Kommissionen sikre, at medlemsstaterne fjerner alle begrænsninger for adgang til ansættelse i offentlige sektorer. Med hensyn til følgerne af det generelle princip om gensidig anerkendelse i samtlige offentlige sektorer i medlemsstaterne er der sket fremskridt, og drøftelserne fortsætter med og mellem medlemsstaterne. Hvad angår det særlige spørgsmål om anerkendelse af erhvervskompetence erhvervet i en anden medlemsstat skal det nævnes, at EF-Domstolen i "Kalliope"-dommen af 15. januar 19988 fastslog, at en klausul i en kollektiv overenskomst for en medlemsstats offentlige administration var ugyldig, fordi den ikke tog højde for beskæftigelse inden for et tilsvarende aktivitetsområde i en anden medlemsstats offentlige administration. Denne retspraksis blev ligeledes bekræftet af dommen af 12. marts 1998 i sagen "Kommissionen mod Grækenland"9. Princippet om ligestilling af erhvervskarrierer er blevet indarbejdet i forslaget til ændring af forordning 1612/68; dette princip skulle væsentligst få virkninger for offentlige ansættelser (se nedenfor). Med hensyn til anerkendelse af eksamensbeviser skal der mindes om, at direktivet om fri udøvelse af advokaterhvervet blev vedtaget den 16. februar 199810. Endvidere forelagde Kommissionen i december 1997 inden for rammerne af SLIM- initiativet (enklere lovgivning for det indre marked) et forslag til direktiv, der bl. a. har til formål at forenkle og modernisere de syv sektorrelaterede direktiver for de lovregulerede erhverv (sygeplejersker, tandlæger, dyrlæger, jordemødre, arkitekter, farmaceuter og læger)11. Direktivforslaget ligeledes nogle af gruppens anbefalinger (forpligtelse til i forbindelse med en anmodning om anerkendelse af et eksamensbevis at tage højde for den erfaring, der er høstet efter opnåelsen af den omhandlede eksamen; mulighed for at godkende uddannelser, som EU-borgere har taget i tredjelande). indeholder Endelig er der i Rådet netop opnået politisk enighed om et ændret forslag til direktiv fra februar 199612 om en ordning for anerkendelse af eksamensbeviser for de former for erhvervsvirksomhed, der er omfattet af direktiverne om liberalisering og overgangsforanstaltninger, og til supplering af den generelle ordning for anerkendelse af eksamensbeviser. Forslaget er en konsolidering af omkring tredive direktiver om adgang til lovregulerede erhverv på basis af erhvervskvalifikationer opnået i hjemlandet, og forslaget supplerer disse, i og med at der for disse aktiviteter indføres en procedure til anerkendelse af eksamensbeviser. Sag C-15/96. Sag C-l 87/96. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået, EFT L 77 af 14. marts 1998. KOM (97) 638 endelig udg. af 2. december 1997. EFT C 264 af 30. august 1997. 7 Hvad angår vurdering og godskrivning af erhvervskvalifikationer er der iværksat flere pilotprojekter inden for rammerne af Sokrates- og Leonardo da Vinci-programmerne. Som det nævnes i gruppens rapport har Rådet i den henseende anmodet om, at der foretages en gennemførlighedsanalyse af indførelsen af et "erhvervspas". Det fremgik imidlertid af slutrapporten for projektet "individuel portefølje" fra 1995, at der er tekniske og kulturelle hindringer for, at en sådan portefølje kan blive et effektivt værktøj, der sikrer gennemsigtighed for kompetencer og kvalifikationer. Forslaget til en kommissionsbeslutning om indførelse af et EU-bevis ("EUROPASS - Uddannelse")13 for unge, der følger en vekseluddannelse, herunder en lærlinge uddannelse, og som har en eller flere uddannelsesophold i en anden medlemsstat, for hvilket Rådet nu har fastlagt en fælles holdning, der skulle være klar ultimo 1998, viser, at det er muligt at styrke denne gennemsigtighed uden at røre ved medlemsstaternes kompetence. Kommissionen er i øjeblikket ved at undersøge muligheden for at bruge samme fremgangsmåde som for EUROPASS -Uddannelse inden for videreuddannelse. Hovedproblemet er, om den kompetence, der erhverves i løbet af en erhvervskarriere, er flytbar, uanset om kompetencen er erhvervet ved formelle kvalificerende uddannelsesforløb, eller den er et resultat af en virksomhedsspecifik uddannelse ledsaget af nye validerings- og godkendelsesmetoder som foreslået i Kommissionens hvidbog "Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund". Kommissionen gør i øjeblikket en indsats på flere fronter for at overvinde disse vanskeligheder og forbedre informationsudvekslingen. Endvidere foreslog Kommissionen at indføje princippet om erhvervsmæssig ligestilling i forslaget til revision af forordning 1612/68. Formålet med dette princip er at sikre, at der tages højde for de forhold eller begivenheder, der i en given medlemsstat har retlige eller faglige følger, også når de indtræffer i en anden medlemsstat. Dette princip vil således blive anvendt på erhvervskvalifikationer, der er opnået i andre medlemsstater, således at de vil gælde i værtsmedlemsstaten. i handlingsplanen for arbejdskraftens Som nævnt frie bevægelighed ønsker Kommissionen at inddrage arbejdsmarkedets parter i gennemførelsen af den frie bevægelighed. Kommissionen mener, at en sådan inddragelse kan give anledning til indførelse af ordninger, der fremmer gennemsigtigheden og sammenligneligheden af erhvervskvalifikationer. Det samme gælder inden for anerkendelse af eksamensbeviser, hvor arbejdsmarkedets parter også har deltaget og givet udtryk for deres synspunkter på ekspertmøder. For at styrke deltagelse af arbejdsmarkedets parter forelagde Kommissionen endvidere i forbindelse med revisionen af forordning 1612/68 et forslag om sammenlægning af de nuværende rådgivende udvalg om henholdsvis arbejdskraftens frie bevægelighed og koordinering af sociale sikringsordninger. Dette nye udvalg, som er en sammenlægning af de tidligere trepartsudvalg (medlemsstater, arbejdstagere og fagforeninger) vil blive et højt kvalificeret diskussions- og analyseforum for alle spørgsmål om arbejdstagernes mobilitet i Europa, herunder beskæftigelsespolitik, sygesikringsforhold, anerkendelse af kvalifikationer osv. Se fodnote 23. Endelig gør Kommissionen en stor indsats for at forbedre den praktiske oplysning for jobsøgende. Siden forelæggelsen af gruppens rapport er EURES-nettet, der oplyser om jobtilbud og leve- og arbejdsvilkår, blevet udbygget, så det ved udgangen af 1997 omfattede 477 Euro-arbejdsformidlere. Ifølge handlingsplanen for det indre marked og handlingsplanen om arbejdskraftens frie bevægelighed skal denne ordning udbygges, bl. a. i de grænseoverskridende områder. 3. - Sociale rettigheder og familiestatus Amsterdam-traktaten ændrer ikke -enstemmighedsreglen efter artikel 51, som det blev foreslået i gruppens rapport. Rapporten indeholder en række anbefalinger, der har til formål at forenkle reglerne for samordning af de sociale sikringssystemer. I handlingsplanen om arbejdskraftens frie bevægelighed forpligtede Kommissionen sig til inden udgangen af 1998 at fremlægge et forslag om ændring og forenkling af forordning 1408/71 om samordning af de sociale sikringsordninger14. Denne lovgivning er endvidere valgt til tredje fase af SLIM-initiativet. Hvad angår en udvidelse af samordningen af de sociale sikringsordninger til også at omfatte de særlige ordninger for tjenestemænd, vedtog Rådet den 29. juni 199815 en del af Kommissionens forslag fra 13. december 199116. Kapitlet om studerende og ikke- erhvervsaktive i dette forslag diskuteres stadig. Kommissionen gør en stor indsats for, at forslagene om at udvide det materielle anvendelsesområde for forordning 1408/71 til at omfatte førtidspensioner og bevarelse af arbejdsløshedsunderstøttelse, der stadig behandles i Rådet, vedtages før Amsterdam traktatens ikrafttrædelse. Det er Kommissionens hensigt i forbindelse med forslaget til forenkling og reform af forordning 1408/71 og 574/72 at indarbejde retningslinjerne i disse to forslag, hvis de endnu ikke er vedtaget af Rådet. Gruppens rapport understregede ligeledes behovet for at sikre en bedre information af borgerne om deres rettigheder hvad angår samordning af de sociale sikringssystemer. Kommissionen følger i den henseende en global informationsstrategi både for samtlige borgere og for mere målrettede grupper, som f. eks. de juridiske erhverv eller arbejdsmarkedets parter. Strategien tager bl. a. udgangspunkt i en offentliggørelse af forskellige foldere, hvori der redegøres for EU-reglerne på sygesikringsområdet, herunder EF-Domstolens retspraksis. Der vil blive gjort en sådan indsats i 1998, hvor man bl. a. vil lancere et nyhedsbrev, der skal udkomme hvert kvartal, og som henvender sig til et meget bredt publikum i hele EU; der vil ligeledes blive organiseret seminarer i medlemsstaterne med deltagelse af alle de erhverv, der er impliceret i anvendelsen af koordineringsreglerne, og som har til formål at skabe debat om medlemsstaternes problemer med anvendelsen af samordningsreglerne. Endelig vil en sådan debat give Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet; ajourført af Rådets forordning (EF) 118/97 af 2. december 1996 (EFT L 28 af 30. januar 1997). Rådets forordning (EF) nr. af 29. juni 1998. EFT C 46 af 20. februar 1992. 9 input til overvejelserne om en reform og forenkling af samordningsreglerne, hvilket vil være et afgørende skridt i retning af mere gennemsigtige EU-regler for borgerne. En af gruppens anbefalinger var at gøre de nationale edb-baserede sygesikringskort læsbare i hele EU. Selv om teknologien giver de sociale sikringsorganer mulighed for at indføre sådanne kort, mener Kommissionen, at en sådan generel indførelse rejser en række administrative og organisatoriske problemer, som f. eks. standardisering af de informationer og data, der lagres på kortet, sproglige problemer, komplekse sociale sikringsregler på nationalt niveau og EU-niveau samt store strukturforskelle mellem de kompetente institutioner i de forskellige medlemsstater. Endvidere kræver en effektiv anvendelse af et kort, der skal erstatte nogle af E-formularerne, at der forefindes en teleinfrastruktur mellem de kompetente organer, der svarer til den, banksektoren oprettede før den massive indførelse af bankkort. Moderniseringsprojekterne om teleudveksling af data på det sociale sikringsområde har gjort det muligt at oprette nogle forbindelser til teleudveksling af data på formularer på pensionsområdet. Projekterne har imidlertid krævet en reorientering af medlemsstaternes mål og midler. Kommissionen erkender, at situationen i medlemsstaterne er vanskelig og kompleks, men spørgsmålet undersøges, og man forsøger at foreslå løsninger for de nationale myndigheder. Endelig nævner Kommissionen i handlingsplanen om arbejdskraftens frie bevægelighed, at den vil fremme det grænseoverskridende samarbejde, herunder også på det sociale sygesikringsområde. Det skal endvidere bemærkes, at man i forslaget om ændring af forordning 1612/68 henviser til grænsearbejdere med en generel bestemmelse17. Det skal endvidere nævnes, at EF-Domstolen i to domme af 28. april 1998, "Decker" og "Kohll"18 fastslog, at krav om forudgående godkendelse i en medlemsstats lovgivning hvad angår refusion af brillekøb og tandpleje foretaget i en anden medlemsstat er i strid med EU-retten, særlig princippet om frie varebevægelser (EF-traktatens artikel 30 og 36) og fri udveksling af tjenesteydelser (EF-traktatens artikel 59 og 60), da en sådan forudgående tilladelse ikke kræves for køb eller behandling inden for den omhandlede medlemsstats område, og da bestemmelsen ikke er begrundet i almene hensyn. Kommissionen minder ligeledes i handlingsplanen om arbejdskraftens frie bevægelighed om, at den ligesom gruppen på højt plan går ind for at udvide retten til familiesammenføring til også at omfatte: - børn over 21 år, der ikke forsørges af deres forældre, og slægtninge i opstigende linje, der ikke forsørges af deres børn - ugifte partnere til EU-arbejdstagere, forudsat at lovgivningen i den omhandlede medlemsstat sidestiller en national arbejdstagers ugifte partner med en ægtefælle. Kommissionen fremsatte allerede i 1989 forslag i den retning. Kommissionens forslag til revision af forordning 1612/68 og direktiv 630/68/EØF indeholder disse bestemmelser og udvider opholdsretten til at omfatte alle øvrige familiemedlemmer, der forsørges af arbejdstageren, eller som indgår i hans husstand i hans hjemland. Det hedder i artikel 7a, at "De sociale, skattemæssige og andre fordele, der er knyttet til bopælen, kan ikke nægtes en arbejdstager, der befinder sig i en situation, der objektivt kan sammenlignes med den situation, som en arbejdstager med bopæl i medlemsstaten befinder sig i. " SagC-120/95ogC-158/96. 10 Det skal ligeledes nævnes, at forslaget også indeholder bestemmelser om en styrkelse af retsstillingen for arbejdstagerens familiemedlemmer for at lette deres integration i værtsmedlemsstaten, herunder i tilfælde af opløsning af ægteskabet. Det anbefales i gruppens rapport at give opholdsret til den fraskilte ægtefælle, der er statsborger i et tredjeland. I kapitel 7 i rapporten redegøres der for den oplysnings- og uddannelsesindsats, der er gjort over for alle de kompetente nationale myndigheder. Kommissionen vedtog den 8. oktober 1997 et forslag til Rådets direktiv om bevarelse af tillægspensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der bevæger sig omkring i EU19. Gruppen på højt plan har forelagt en særlig rapport om dette vigtige emne, der er vedlagt hovedrapporten. Forslaget dækker bevarelse og overførsel af erhvervede tillægspensionsrettigheder og mulighed for, at en arbejdstager, der er udsendt til en anden medlemsstat, kan fortsætte med at betale bidrag til en tillægspensionsordning i sit hjemland. Der blev opnået politisk enighed i Rådet om forslaget den 4. juni 1998. 4. - Skattemæssig og finansiel status Kommissionen har gennemgået gruppens anbefalinger på det skattemæssige område sammen med repræsentanter for de nationale skattemyndigheder og vil snarest komme med forslag til initiativer som nævnt i arbejdsprogrammet for 1998. For at fremme arbejdskraftens grænseoverskridende mobilitet foreslog Kommissionen i fremme det sin handlingsplan grænseoverskridende og arbejdsmarkedets parter, bl. a. på det skatteretlige område20. for samarbejde mellem de kompetente myndigheder frie bevægelighed arbejdskraftens at I lyset af anbefalingerne for brugere af motorkøretøjer, der pålægges dobbelt registreringsafgift, har Kommissionen forelagt Rådet et forslag til direktiv21 om den skattemæssige behandling af private motorkøretøjer, som overføres permanent til en anden medlemsstat i forbindelse med flytning, eller som benyttes midlertidigt i en anden medlemsstat end den, hvori de er registreret. Forslaget blev behandlet på Europa- Parlamentets plenarmøde den 17. juni 1998. Princippet i direktivforslaget er, at køretøjer, for hvilke der allerede er betalt registreringsafgift i oprindelseslandet, skal fritages for registreringsafgift. Hvis der opstår uenighed om den faste bopæl, skal de kompetente myndigheder i de omhandlede lande rådføre sig med hinanden. Det bestemmes ligeledes, at medlemsstaterne skal registrere køretøjer, der tilhører EU-borgere, som ikke har fast bopæl, men en fritidsbolig i den omhandlede medlemsstat. Hvad angår anmeldelse af kapitalbevægelser over en vis tærskel behandler af Kommissionen rammerne overtrædelsesproceduren efter EF-traktatens artikel 169 og forsøger sammen med de implicerede medlemsstater at finde egnede løsninger, når de krav, der er knyttet til anmeldelsen, eller de tilhørende sanktioner forekommer overdrevne. indkomne klager fortsat inden for de EFT C 5 af 9. januar 1998. Se også fodnote 17. EFT C 108 af 7. april 1998. 11 5. - Kulturelle rettigheder Amsterdam-traktaten supplerer EF-traktatens artikel 128, stk. 4, (artikel 151 i den konsoliderede udgave) og det fastslås, at der skal tages hensyn til de kulturelle aspekter i indsatsen, navnlig for at respektere og fremme den kulturelle mangfoldighed. Artikel 126 (artikel 149 i den konsoliderede udgave) om uddannelse og ungdom er derimod ikke blevet ændret (i gruppens rapport foreslås det at ændre artiklen og indføre en fællesskabs ordning, der skal fremme anerkendelse af eksamensbeviser og uddannelsesophold). De tre store handlingsprogrammer på uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomsområdet, nemlig Sokrates, Leonardo da Vinci og Ungdom for Europa, der løber over en femårig periode og udløber i 1999, har bidraget til at udbygge den europæiske integration på uddannelsesområdet. I den forbindelse vedtog Kommissionen den 12. november 1997 en meddelelse med titlen "For et kundskabernes Europa"22, der bl. a. understreger behovet for initiativer til fremme af de sproglige kundskaber og forståelse af de forskellige kulturer samt initiativer til fremme af den fysiske mobilitet, herunder en styrkelse af den gensidige anerkendelse af alle de omhandlede områder. I overensstemmelse med disse retningslinjer vedtog Kommissionen den 26. maj 1998 et forslag til gennemførelse af den nye generation af programmer på uddannelsesområdet (Sokrates), erhvervsuddannelsesområdet (Leonardo da Vinci) og ungdomsområdet, der skal løbe fra den 1. januar 2000 til den 31. december 2004. Ifølge disse programmer skal der iværksættes en række mobilitetsinitiativer, der henvender sig til forskellige persongrupper efter målsætning. Denne nye generation af programmer skal gøre det muligt for 1,2 mio. studerende, 200 000 undervisere, 400 000 unge under uddannelse og 660 000 personer omfattet af ungdomsprogrammer (dvs. i alt 2,5 mio. europæere) at drage nytte af et mobilitetsprogram. Ifølge retningslinjerne for de nye programmer skal der ligeledes sikres en bedre kvalitet og en bedre tilgængelighed takket være mere præcise målsætninger, mere sammenhængende foranstaltninger, en administrativ forenkling og decentralisering. Inden for erhvervsuddannelse og lærlingeuddannelse fremlagde Kommissionen den 12. november 1997 et forslag til Rådets beslutning om fremme af ophold i andre europæiske lande som led i en vekseluddannelse, herunder en lærlingeuddannelse23. Ifølge denne meddelelse skal der indføres Europass-Uddannelse på EU-niveau for at gøre de grænseoverskridende uddannelsesophold mere gennemsigtige og synlige. Der er afsat et budget på 7,3 mio. ECU i perioden 1999-2004. På ungdomsområdet forelagde Kommissionen den 27. december 1996 Rådet et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om fastlæggelse af Fællesskabets handlingsprogram "Europæisk volontørtjeneste for unge"24. Formålet er at udarbejde et fællesskabsprogram, der skal sikre unges integration på arbejdsmarkedet gennem deltagelse i almennyttige tværnationale aktiviteter. Proceduren for vedtagelse af forslaget er godt i gang, og man kan derfor forvente en snarlig vedtagelse. Det anbefales i gruppens rapport at indføre et særligt initiativ, der særligt tager højde for den specielle situation for kunstnere og andre i den kulturelle sektor. I Fællesskabets 22 KOM(97) 563 endelig udg. af 12. november 1997. 23 KOM(97) 572 endelig udg. af 12. november 1997. 24 EFT C 302 af 3. oktober 1997. 12 første rammeprogram på det kulturelle område (2000-2004)25 nævnes dette spørgsmål -specifikt, og det hedder, at Kommissionen vil udarbejde en detaljeret liste over de. hindringer, der vanskeliggør den frie bevægelighed og tværnationale mobilitet for kunstnere og andre i den kulturelle sektor. 6. - Den særlige situation for statsborgere fra tredjelande Gruppens anbefalinger til en forbedring af situationen for statsborgere fra tredjelande, der er medlemmer af en unionsborgers familie, indgår i forslaget til Rådets retsakt om udarbejdelse af konventionen om indrejseregler, der blev forelagt Kommissionen den 30. juli 199726. Det fremgår således af forslagets artikel 25, at familiemedlemmer til en unionsborger, der ikke anvender deres ret til fri bevægelighed, er omfattet af Fællesskabets famliesammenføringsregler. Personer, der henhører under konventionen fra 1951 om flygtninge og statsløse, vil blive tillagt de samme rettigheder som fastboende tredjelandsstatsborgere, jf. kapitel VIII i forslaget til konvention om indrejseregler. Der henvises ligeledes til Amsterdam-traktatens kapitel om "gradvis at indføre et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed", der indfører et nyt afsnit IV (konsoliderede udgave) i EF-traktaten kaldt "Visum, asyl, indvandring og andre politikker i forbindelse med den fri bevægelighed for personer". Samtidig med handlingsplanen om arbejdskraftens frie bevægelighed fra november 1997 fremlagde Kommissionen den 12. november 1997 et forslag til ændring af forordning 1408/71 for så vidt angår dens udvidelse til at omfatte tredjelandsstatsborgere27. Gruppens rapport understreger ligeledes behovet for at afklare situationen for tredjelandsstatsborgere, der er ansat i en EU-virksomhed, og som midlertidigt af virksomheden er udsendt til en anden medlemsstat i forbindelse med levering af grænseoverskridende tjenesteydelser (EF-traktatens artikel 59). I efteråret 1997 foretog Kommissionen en underretning og høring af medlemsstaterne og de berørte erhvervsorganisationer på EU-niveau vedrørende gruppens anbefalinger om at iværksætte en EU-aktion, der bl. a. skulle have til formål at mindske de hindringer, som arbejdsgiverne støder på, navnlig hvad angår visa og opholds- og arbejdstilladelser. Kommissionens tjenestegrene undersøger de indkomne oplysninger og bemærkninger og inddrager dem i udarbejdelsen af et eventuelt direktivforslag. Hvad angår følgerne af Kommissionens eksterne aftaler om situationen for tredjelandsstatsborgere er det relevant at nævne EF-Domstolens dom i sagen "Babahenini"28 af 15. januar 1998, der følger princippet om ikke-diskriminering i forbindelse med invaliditetsydelse til en algerisk arbejdstagers hustru, da artikel 39 i aftalen EØF-Algeriet er umiddelbart anvendelig. KOM(98) 266 endelig udg. af 6. maj 1998, se også arbejdspapir fra Kommissionen SEK(98) 837 af 14. maj 1998 om kultur, kulturindustri og beskæftigelse, afsnit 2. 1. 3. Forslag til Rådets retsakt om udarbejdelse af konventionen om reglerne for tredjelandsstatsborgeres tilladelse til indrejse i medlemsstaterne, EFT C 337 af 7. november 1997. EFTC 6 af 10. januar 1998. Sag C-l 13/97. 27 13 7. - Beskyttelse af borgernes rettigheder I gruppens rapport understreges både retten til aktindsigt, retsinformation, bevidstgørelse af erhvervslivet og bedre retsbeskyttelse af borgerne, hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med den frie bevægelighed. For det første fastslår Amsterdam-traktaten retten til aktindsigt for alle unionsborgere i den nye artikel 191 i EF-traktaten (artikel 255 i den konsoliderede udgave). Denne bestemmelse fastslår retten til aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen efter retningslinjer, der vil blive fastsat, når traktaten træder i kraft. Den informations- og rådgivningsindsats, der er gjort inden for rammerne af initiativet "Borger i EU" vil blive yderligere udbygget med indførelsen af en dialog med borgerne og erhvervslivet, således som foreskrevet i handlingsplanen for det indre marked, og som forelagt Det Europæiske Råd i Cardiff den 15. og 16. juni 1998. Den første fase i "Borger i EU"-initiativet vedrørte retten til at tage bopæl, arbejde og studere. Det berørte 75 mio. personer i EU og 969 000 personer foretog direkte telefonopkald eller konsulterede Internet-stedet. Anden fase, der blev iværksat i november 1997, vedrører rettigheder hvad angår køb af varer og tjenesteydelser, rejser og lige muligheder for mænd og kvinder. I den forbindelse oplyses borgerne også om de til rådighed værende retsmidler både i og uden for domstolsregi. For at bevidstgøre de berørte erhvervskredse om fri bevægelighed for personer er "Karolus"-programmet om udveksling af medlemsstaternes embedsmænd blevet videreført til slutningen af 199929. Dette program, der omfatter uddannelses- og oplysningsinitiativer, undersøges i øjeblikket nærmere med henblik på en mærkbar udvidelse af dets anvendelsesområde i den efterfølgende periode (Karolus 2000). Kommissionen har for nylig iværksat pilotfasen i Robert Schuman-foranstaltningen, der har til formål at udvikle "EU-bevidstheden" hos dommere, anklagere og advokater. Foranstaltningen støtter målrettede uddannelses- og oplysningsinitiativer inden for EU- ret for at gøre de juridiske erhverv bekendt dermed. Jean Monnet-foranstaltningen finder fortsat anvendelse i universitetsmiljøet; i den henseende er der en række initiativer, der tager sigte på at få indarbejdet EU-ret som disciplin i de første to år på jurastudiet (det var en mangel, der blev nævnt i gruppens rapport). Endelig er der gjort store fremskridt med "Grotius"-programmet, der vedrører uddannelse og udveksling inden for de juridiske erhverv, og programmet har bidraget til et bedre retligt samarbejde, hvilket automatisk afspejler sig i en bedre retsbeskyttelse af borgerne, hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med den frie bevægelighed. Hvad angår borgernes retsbeskyttelse udtrykte gruppen på højt plan bekymring over, at Euro-jus-nettet på trods af sin store nytte er forholdsvis lidt udbygget. Det er siden blevet besluttet at udbygge nettet ved at øge bevillingerne og det antal timer, Euro-jus-juristerne skal erlægge. Det samlede budget er herefter på 552 000 ECU i 1998, og det er planen, at Euro-jus-juristerne skal være disponible mindst to dage om ugen i år. Euro-jus-nettet er Europa-parlamentets og Rådets beslutning 889/98/EF af 7. april 1998 om ændring af Rådets beslutning 92/48 l/EØF om vedtagelse af en handlingsplan for udveksling mellem medlemsstaternes forvaltninger af nationale embedsmænd, der har til opgave at gennemføre de EF-forskrifter, som er nødvendige for virkeliggørelsen af det indre marked, EFT L 126 af 28. april 1998. 14 en uformel rådgivningsordning for personer, der har problemer relateret til fortolkning eller anvendelse af EU-retten. Spørgsmålet om retlige rammer for udøvelse af foreningsarbejde på EU-niveau er stadig til behandling i Rådet, bl. a. fordi det hænger sammen med spørgsmålet om medarbejderindflydelse i det europæiske selskab, der igen dukkede op i forbindelse med Davignon-rapporten, og som stadig ikke er løst. Anbefalingerne om at placere alle tjenestegrene, der direkte beskæftiger sig med den frie bevægelighed for personer, under én kommissærs ansvarsområde, vil blive taget op af Kommissionen i forbindelse med den næste fornyelse af kollegiet i 1999. Hvad angår udenomsretlige klagemuligheder skal det nævnes, at Kommissionens nye interne regler forpligter tjenestegrenene til regelmæssigt at holde klagerne underrettet om behandlingen af klager indgivet med henblik på indledning af proceduren efter EF- traktatens artikel 169, ligesom klager ikke må henlægges, uden at klagerne har haft lejlighed til at ytre sig. Den europæiske ombudsmand har for nylig haft lejlighed til at gribe ind i flere sådanne sager. På det nationale niveau skal det nævnes, at der er oprettet et netværk omfattende kontaktpersoner fra de nationale ombudsmandsinstitutioner og den europæiske ombudsmand30. Se punkt 5 i den europæiske ombudsmands årsberetning 1996, EFT C 272 af 8. september 1997. 15 ISSN 0254-1459 KOM(98) 403 endelig udg. DOKUMENTER DA 01 05 06 Katalognummer : CB-CO-98-433-DA-C ISBN 92-78-37896-8 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg