title: Forslag til Rådets og Kommissionens afgørelse om indgåelse af aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelse af deres konkurrencelovgivning

eurovoc_concepts:
Canada
competition law
control of restrictive practices
economic agreement
economic cooperation

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 04. 06. 1998 KOM(1998) 352 endelig udg. 98/0198 (CNS) Forslag til RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE om indgåelse af aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelse af deres konkurrencelovgivning (forelagt af Kommissionen) 'A »C i"- •3l •. $ ••x •if'; • •'!. !f ,. a« :' "'ï;f-. w/s n, 'f • BEGRUNDELSE I. INDLEDNING Globalisering Baggrunden for anvendelse af konkurrencereglerne ændrer sig konstant i vore dages meget bevægelige økonomiske miljø. Den nye teknologi har øget globaliseringen i mange sektorer. Den stadigt hurtigere teknologiske udvikling, liberaliseringen af markederne og den hurtige udvikling af global konkurrence i en lang række sektorer er en udfordring for konkurrencepolitikken, hvad enten den føres af Kommissionen eller af andre organer andetsteds i verden, der har til opgave at håndhæve kartellovgivning. At mange virksomheder i dag opererer på verdensplan eller indgår strategiske alliancer med internationale partnere er en yderligere udfordring for konkurrencemyndighederne. De økonomiske konsekvenser af fusioner, restriktiv handelspraksis og misbrug af dominerende stilling mærkes ofte i andre lande end der, hvor de pågældende virksomheder er registreret eller har deres hovedsæde. Forhindringer for håndhævelse af konkurrencelovgivningen Selv om den internationale ret giver Kommissionen en vis frihed til at anvende sine konkurrenceregler på udenlandske virksomheder, opstår der ofte praktiske problemer. Det kan f. eks. være vanskeligt at indhente oplysninger og bevismateriale uden for EU. Desuden kan konkurrenceregler, der skal sikre effektiv konkurrence på hjemmemarkedet, være mindre effektive til at bekæmpe konkurrencebegrænsende adfærd på globalt plan. I takt med at flere og flere lande indfører deres egne konkurrenceregler, og flere og flere konkurrencemyndigheder får kompetence over udenlandske virksomheder på grund af den skade, de forvolder på hjemmemarkederne, øges risikoen for modstridende eller afvigende beslutninger nødvendigvis. Samarbejde at viser, den mest effektive metode Erfaringen af konkurrencebegrænsende adfærd, der berører mere end en jurisdiktion, er samarbejde. Når konkurrencemyndighederne ved, hvad deres kolleger rundt om i verden foretager sig, og har kendskab til ræsonnementet bag deres handlinger, mindskes risikoen for konflikter i individuelle sager. I en rapport fra ekspertgruppen om konkurrencepolitikken i den nye verdenshandelsorden1 er det blevet anbefalet, at EU udvider sit net af bilaterale aftaler om samarbejde om konkurrencelovgivning. bekæmpelse til Derfor har Kommissionen på grundlag af det mandat, Rådet den 23. januar 1995 gav den til at forhandle om en bilateral aftale med de canadiske myndigheder, afsluttet forhand lingerne med Canada om et udkast til aftale om anvendelse af konkurrenceregler. 1 Konkurrencepolitikken i den nye verdenshandelsorden: styrkelse af det internationale samarbejde og de internationale regler, ekspertgruppens rapport, juli 1995. 1 Udkastet til aftale ligger meget tæt op af den aftale, der blev indgået med den amerikanske regering i 19912. II. AFTALEN MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG DEN CANADISKE REGERING OM ANVENDELSE AF DERES KONKURRENCELOVGIVNING Udkastet til aftale indebærer underretning om sager under efterforskning, der kan berøre den anden parts væsentlige interesser. Denne notifikationsprocedure skal sikre, at begge konkurrencemyndigheder har kendskab til den andens aktiviteter, hvorved sager af fælles interesse lettere kan udpeges. Når en sag er udpeget som værende af væsentlig betydning for begge parter, vil de kunne iværksætte aftalens bestemmelser om samarbejde eller samordning. Parterne kan nå til enighed om at samordne deres håndhævelsesforanstaltninger og/eller yde hinanden bistand og dermed øge sandsynligheden for, at konkurrencebegrænsende adfærd bringes til ophør så effektivt som muligt. Samordning mellem konkurrence myndighederne kan også være gavnligt for virksomhederne, da det vil mindske risikoen for modstridende beslutninger. Denne form for samordning og bistand må kun finde sted, når den er i overensstemmelse med parternes lovgivning og væsentlige interesser. Ligesom aftalen fra 1991 mellem EF og USA indeholder udkastet til aftale bestemmelser om såvel positiv og negativ som traditionel "comity" (høflighed). Positiv "comity" inde bærer, at den ene part kan anmode den anden om at iværksætte håndhævelsesforanstalt ninger. Traditionel eller negativ "comity" betyder, at den ene part tager hensyn til alle relevante faktorer, når dens håndhævelsesforanstaltninger kan berøre den anden parts væsentlige interesser. Ved at inddrage hinandens interesser ved håndhævelsen af konkurrencelovgivningen mindsker parterne risikoen for en konflikt. Artikel VII i udkastet til aftale omhandler udveksling af oplysninger mellem parterne. Denne bestemmelse er ret begrænset, da aftalens artikel XI gør det klart, at den eksiste rende lovgivning forbliver uændret. Parterne må ikke udveksle oplysninger, når det er i strid med enten eksisterende lovgivning eller deres væsentlige interesser. Kommissionen er i øjeblikket underlagt streng tavshedspligt med hensyn til oplysninger, den indhenter fra virksomhederne i forbindelse med anvendelsen af konkurrencelovgivningen. Aftalen tilskynder imidlertid parterne til at udveksle oplysninger, der normalt betragtes som fortrolige. Fortroligheden af oplysninger, der udveksles i henhold til aftalen, skal over holdes af parterne. Bilaget til denne begrundelse indeholder en detaljeret beskrivelse af bestemmelserne i udkastet til aftale. III. RETSGRUNDLAG For så vidt som udkastet til aftale vedrører EF-traktatens konkurrenceregler, er retsgrund laget for Rådets indgåelse af aftalen EF-traktatens artikel 87 og 235 sammenholdt med artikel 228, stk. 3, første afsnit. Europa-Parlamentet skal derfor høres, inden Rådet kan Aftale mellem De Europæiske Fællesskaber og regeringen for Amerikas Forenede Stater om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning, EFT L 95 af 27. 4. 1995, s. 47-52, berigtiget i EFT L 131 af 15. 6. 1995, s. 38-39. indgå aftalen. For så vidt som aftalen vedrører EKSF-produkter, udgør EKSF-traktatens artikel 65 og 66 retsgrundlaget for, at Kommissionen kan slutte udkastet til aftale. IV. Konklusion Hvis udkastet til aftale vedtages, vil det give Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed bedre samarbejdsmuligheder. Ved at danne ramme om samarbejdet skulle udkastet til aftale gøre håndhævelsen af kartelregleme mere effektiv og mindske antallet af sager, hvor konkurrencemyndighederne træffer modstridende eller uforenelige beslutninger. Udkastet vil også føre til meget tættere samarbejde mellem Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed og til en større forståelse af den anden parts konkurrencepolitik. Kommissionen foreslår derfor, at Rådet og Kommissionen i fællesskab vedtager en afgørelse om at godkende vedhæftede udkast til aftale. Med henblik herpå er der ved hæftet et forslag til Rådets og Kommissionens fælles afgørelse om indgåelse af aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og den canadiske regering om anvendelse af deres konkurrencelovgivning. Aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelse af deres konkurrencelovgivning BILAG Beskrivelse af aftalen Mål Det overordnede mål med udkastet til aftale er at indføre et system til samarbejde og samordning mellem Kommissionen og den canadiske konkurrencemyndighed for at gøre håndhævelsen af kartellovgivningen mere effektiv og mindske risikoen for konflikter og overlappende beslutninger. Artikel I - Formål og definitioner Artikel I, stk. 1, angiver formålet med aftalen, som er at fremme samarbejde og samordning og forhindre konflikter mellem de pågældende konkurrencemyndigheder. Artikel I, stk. 2, definerer termer, der benyttes i aftalen. For EF's vedkommende omfatter aftalens anvendelsesområde EF-traktatens artikel 85, 86 og 90, forordning nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, EKSF-traktatens artikel 65 og 66 og gennemførelsesforordninger vedtaget på grundlag af disse bestemmelser. For Canadas vedkommende omfatter aftalen Competition Act og bestemmelser herunder. Definitionen af konkurrencelovgivning udvides til at omfatte eventuelle yderligere love og gennemførelsesforordninger, der bliver vedtaget på et senere tidspunkt. At begge parter skriftligt skal give deres samtykke til enhver udvidelse af definitionen af konkurrencelovgivning sikrer, at der ikke er fare for, at definitionen udvides ud over det påtænkte anvendelsesområde. Artikel II - Notifikation Artikel II, stk. 1 siger, at den anden parts konkurrencemyndighed skal underrettes, hvis dens "væsentlige interesser" berøres. Artikel II, stk. 2 beskriver nogle situationer, hvor dette er tilfældet. Artikel II, stk. 3 definerer, hvornår der skal gives meddelelse. Artiklens stk. 4-7 beskriver mere detaljeret, hvornår notifikation er påkrævet. Det generelle princip er, at meddelelsen skal gives så tidligt i proceduren, at der stadig kan tages hensyn til den anden parts synspunkt. Stk. 7 kræver, at der gives meddelelse, når konkurrencemyndighederne deltager i en administrativ eller judiciel procedure. I artikel II, stk. 8 hedder det, at meddelelser skal være så detaljerede, at den modtagende part kan foretage en foreløbig vurdering af virkningerne af håndhævelsesforanstaltningen for sine egne væsentlige interesser. Artikel II, stk. 9 skal sammenholdes med artikel DC, som vil blive behandlet nedenfor. Artikel III - Samråd Artikel III giver parterne mulighed for at anmode om samråd. Den anmodede part er forpligtet til straks at indlede samråd. Artikel IV- Samordning af håndhævelsesforanstaltninger Artikel IV siger, at parterne skal bistå hinanden, når deres lovgivning og væsentlige interesser tillader det. Stk. 2 omhandler tilfælde, hvor parterne er enige om, at det er i begges interesse at samordne deres håndhævelsesforanstaltninger med henblik på beslægtede situationer. Hermed menes omstændigheder, hvorunder den ene parts konkurrencebegrænsende adfærd på markedet kan forbindes med den anden parts tilsvarende markedsadfærd. Under sådanne omstændigheder kan de to parters konkurrencemyndigheder med fordel samordne deres aktiviteter og yde hinanden bistand, men altid i et omfang, der er foreneligt med deres respektive love og væsentlige interesser. Stk. 3 siger, at samordningen skal være i overensstemmelse med parternes egne love og væsentlige interesser. Samordningen kan føre til en håndhævelsesforanstaltning, der gennemføres af den ene eller af begge parters konkurrencemyndigheder. I henhold til stk. 3, litra c, kan en af partene til enhver tid meddele den anden, at den agter at begrænse eller afslutte samordningen og videreføre sine håndhævelses- foranstaltninger uafhængigt af den anden. Artikel V - Samarbejde om konkurrencebegrænsende aktiviteter på den ene parts område, som skader den anden parts interesser Artikel V kaldes også klausulen om positiv "comity" (høflighed), som betyder, at en part, hvis interesser skades af aktiviteter på den anden parts område, kan henlede den anden parts opmærksomhed herpå. Den anden part kan have været uvidende om problemet eller har måske betragtet det som mindre vigtigt. Når den part, der har modtaget meddelelsen, er blevet klar over situationen og over, at den påvirker den anden parts væsentlige interesser, kan den selv iværksætte håndhævelsen under hensyntagen til problemet. Hvis underretter konkurrencemyndigheden for den part, der har modtaget meddelelsen, den meddelende part om forløbet og resultaterne af foranstaltningerne, jf. artikel V, stk. 3. håndhævelsesforanstaltninger, iværksættes der Ifølge stk. 4 kan konkurrencemyndigheden for den part, der har modtaget medde lelsen, frit udøve et skøn ved afgørelsen af, om der skal iværksættes håndhævelses foranstaltninger over for de konkurrencebegrænsende aktiviteter, der er omhandlet i meddelelsen, og intet i artiklen er til hinder for, at den part, der har givet meddelelsen, kan iværksætte sådanne håndhævelsesforanstaltninger. Artikel VI - Undgåelse af konflikter Artikel VI kaldes også klausulen om negativ eller traditionel "comity" (høflighed). I henhold til stk. 1 skal parterne tage omhyggeligt hensyn til den anden parts væsentlige interesser i alle faser af konkurrencehåndhævelsesforanstaltningerne. Artikel VI, stk. 2 opregner en række faktorer, som begge parter skal tage hensyn til, hvis deres håndhævelsesforanstaltninger kan skade den anden parts væsentlige interesser. Begrebet "væsentlige interesser" skal ses i lyset af formålet med aftalen, som er at indføre effektivt samarbejde på konkurrenceområdet. De pågældende interesser skal derfor være væsentlige i forhold til dette formål. Imidlertid omtaler stk. 2, punkt iv) også 5 muligheden af konflikt med den anden parts "tilkendegivne økonomiske politikker". Dette skal sikre, at håndhævelsen af konkurrencereglerne, såvel inden for som uden for eget territorium, ikke går imod en af den anden parts udtrykkeligt fremførte målsætninger. Artikel VII - Udveksling af oplysninger Denne artikel ændrer ikke reglerne om udveksling af fortrolige oplysninger. Ifølge artikel VII, stk. I er parterne enige om at udveksle oplysninger, som kan lette en effektiv anvendelse af deres respektive konkurrencelovgivninger og fremme en bedre gensidig forståelse af deres håndhævelsespolitik og -foranstaltninger. Artikel VII, stk. 2 siger, at en af parterne kan anmode den anden om oplysninger, der er relevante for en håndhævelsesforanstaltning, som den oplysningssøgende parts konkurrencemyndigheder påtænker at gennemføre eller er i gang med at gennemføre. I artikel VII, stk. 3 hedder det, at hvis parternes konkurrencemyndigheder samtidig behandler en sag med henblik på anvendelse af deres konkurrencelovgivning, skal parternes konkurrencemyndigheder afgøre, om de involverede fysiske eller juridiske personer vil tillade, at parternes konkurrencemyndigheder udveksler fortrolige oplys ninger om transaktionen Artikel VII, stk. 4 påpeger, at under samråd i henhold til artikel III giver parterne hinanden så mange oplysninger, som de er i stand til, med henblik på at muliggøre en så omfattende drøftelse som muligt af de relevante aspekter af en bestemt transaktion. Artikel VIII - Halvårlige møder Ifølge artikel VIII, stk. 1 skal der holdes halvårlige møder mellem konkurrence myndighederne for at drøfte emner af fælles interesse med hensyn til samarbejde og samordning i forbindelse med håndhævelsesforanstaltningerne. Artikel VIII, stk. 2 siger, at der skal forelægges en rapport om disse halvårlige møder for Det Blandede Samarbejdsudvalg i henhold til rammeaftalen om økonomisk og handelsmæssigt samarbejde mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada. Artikel IX- Meddelelser i henhold til denne aftale Artikel IX fastslår, at meddelelser i henhold til denne aftale mellem parternes konkurrencemyndigheder, herunder meddelelser efter artikel II og anmodninger efter artikel III og V, kan tage form af mundtlige, telefoniske eller skriftlige meddelelser eller telefaxmeddelelser. Denne uformelle kommunikationsform lette samarbejdet. Meddelelser, anmodninger om samråd og anmodninger om positiv "comity" (høflighed) bekræftes skriftligt ad de diplomatiske kanaler. skulle kunne Artikel X - Fortrolighed og brug af oplysninger Ifølge artikel X, stk. 1 er ingen af parterne forpligtet til at give oplysninger til den anden part, hvis videregivelse er forbudt i henhold til dens lovgivning eller er uforenelig med dens interesser. Artikel X, stk. 2 siger, at oplysninger videregivet i fortrolighed mellem parterne eller deres konkurrencemyndigheder skal beskyttes i videst muligt omfang. Enhver anmodning fra tredjemand om afgivelse af sådanne oplysninger skal i videst muligt omfang afvises. Artikel X, stk. 3 sikrer, at alle medlemsstater, hvis væsentlige interesser berøres, holdes underrettet om alle meddelelser, der modtages til aftalen. Medlemsstatens kompetente myndighed vil også blive underrettet om eventuelt samarbejde og samordning af håndhævelsesforanstaltningerne. I denne forbindelse skal en anmodning fra den canadiske konkurrencemyndighed om ikke at offentliggøre fortrolige oplysninger imødekommes. i henhold Artikel X, stk. 4 siger, at partenes konkurrencemyndigheder skal konsultere hinanden, inden de tager skridt, der kan medføre en retlig forpligtelse til at give tredjemand adgang til oplysninger, der er indhentet i henhold til denne aftale. Ifølge artikel X, stk. 5 må oplysninger, som en af parterne modtager i henhold til denne aftale, kun anvendes til at styrke denne parts konkurrencelovgivning. Oplysninger modtaget i henhold til artikel II (notifikation) må kun anvendes i forbindelse med denne aftale. I henhold til artikel X, stk. 6, kan en af parterne fastsætte betingelserne for brug af modtagne oplysninger. Den modtagende part skal have den anden parts tilladelse til at anvende sådanne oplysninger i strid med disse betingelser. Artikel XI - Gældende lovgivning Artikel XI siger, at parterne ikke er forpligtet til at handle på en måde, der er i strid med gældende lovgivning, eller til at ændre denne lovgivning som følge af aftalen. Artikel XII - Ikrafttræden og opsigelse I henhold til artikel XII træder aftalen i kraft ved undertegnelsen. Aftalen kan opsiges af en af parterne med 60 dages varsel. Aftalens virkemåde skal gennemgås senest 24 måneder efter sin ikrafttræden, hvorved parterne får lejlighed til at udpege andre områder, hvor de med fordel kan indlede et samarbejde, og finde frem til andre måder, hvorpå aftalen kan forbedres. Denne gennemgang skal omfatte analyse af faktiske eller potentielle sager for at fastslå, om parternes interesser kan tjenes bedre gennem et snævrere samarbejde. Denne aftale er vedhæftet tre breve, som parterne har udvekslet. Disse breve udgør en integrerende del af denne aftale. I et udkast til fortolkningsskrivelse, der er vedhæftet aftalen, fremsætter Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab to fortolkningserklæringer. Den første siger, at oplysninger, der udveksles som led i aftalen, ikke må indeholde oplysninger, der er omfattet af artikel 20 i Rådets forordning nr. 17/62 eller lignende bestemmelser i andre forordninger på konkurrence området. Sådanne oplysninger kan kun gives til den canadiske konkurrencemyndighed med kildens udtrykkelige samtykke. I den anden hedder det, at den ene part sikrer fortroligheden af alle oplysninger, som den anden har afgivet fortroligt i henhold til aftalen. Den modtagende part skal modsætte sig enhver anmodning om videregivelse til tredjemand, medmindre den part, der har afgivet oplysningerne, giver tilladelse hertil, eller det er påkrævet i henhold til den modtagende parts lovgivning. Den ene part skal underrette den anden, hvis oplysninger ved et uheld er blevet brugt eller videregivet i strid med artikel X. Et brev fra de canadiske myndigheder bekræfter, at ovennævnte fortolkningsskrivelse er i overensstemmelse med deres fortolkning af aftalen. I brevet gentages det desuden, at den eksisterende lovgivning forbliver uændret, hvilket er illustreret ved, at Canada ikke udveksler nogen form for oplysninger, når det er forbudt i henhold til gældende lov. Canadas brev volder ingen problemer bekræftes det konsekvent af den Europæiske Kommission. Forslag til Rådets og Kommissionens afgørelse om indgåelse af aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR - Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87 og 235, sammenholdt med artikel 228, stk. 3, første afsnit, Under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 65 og 66, Under henvisning til forslag fra Kommissionen, Under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og Ud fra følgende betragtninger: Henvisningen til artikel 235 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab er nødvendig, da aftalen omhandler fusioner og erhvervelser, som falder ind under Rådets forordning nr. 4064/89 af 21. december 1989 om kontrol med fusioner og virksomheds overtagelser1, der hovedsagelig er baseret på artikel 235; Da konkurrenceproblemerne har en mere og mere international karakter, er det vigtigt at styrke det internationale samarbejde på dette område; Kommissionen har i dette øjemed ført forhandlinger om en aftale med den canadiske regering om anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers og Canadas konkurrence lovgivning; Denne aftale, herunder den fortolkende brevveksling, bør godkendes - VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning, herunder brevvekslingen, godkendes hermed på vegne af Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab. Teksten til denne aftale og brevvekslingen, der er udfærdiget på dansk, tysk, engelsk, spansk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk og svensk, er knyttet som bilag til denne afgørelse. EFT L 395 af 30. 12. 1989, s. 1; som ændret i EFT L 257 af 21. 9. 1990, s. 13. Artikel 2 Rådets formand bemyndiges hermed til at befuldmægtige en eller flere personer til at undertegne aftalen på Det Europæiske Fællesskabs vegne. Rådets formand bemyndiges hermed til at befuldmægtige en eller flere personer til at undertegne aftalen på Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand På Kommissionens vegne Formand 10 UDKAST TIL AFTALE MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG CANADAS REGERING OM ANVENDELSEN AF DERES KONKURRENCELOVGIVNING Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (De Europæiske Fællesskaber) som den ene part og Canadas regering (Canada) som den anden part (parterne) - som henviser til deres tætte indbyrdes økonomiske forbindelser, som erkender, at verdens økonomier, inklusive parternes, bliver mere og inere indbyrdes forbundne, som konstaterer, at parterne deler den opfattelse, at en hensigtsmæssig og effektiv håndhævelse af konkurrencelovgivningen er af stor betydning for deres respektive markeders effektive funktion og for deres samhandel, som tilstræber at fremme en hensigtsmæssig og effektiv håndhævelse af deres konkur rencelovgivninger gennem samarbejde og, i givet fald, samordning for så vidt angår anvendelsen af disse lovgivninger, som konstaterer, at samordning af deres håndhævelsesforanstaltninger i visse tilfælde kan resultere i en mere effektiv løsning af parternes respektive konkurrenceanliggender, end det ellers ville være tilfældet ved en selvstændig håndhævelsesforanstaltning fra parternes side, som forpligter sig til at tage omhyggeligt hensyn til hinandens væsentlige interesser i anvendelsen af deres konkurrencelovgivninger og gøre deres bedste for at forlige disse interesser, som henviser til rekommandationen fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling om samarbejde mellem medlemslandene vedrørende konkurrencebegræns ninger i den internationale handel, som blev vedtaget den 27. og 28. juli 1995, og som henviser til den økonomiske samarbejdsaftale mellem Canada og De Europæiske Fællesskaber, der blev vedtaget den 6. juli 1976, og til erklæringen vedrørende forbindelserne mellem Canada og Det Europæiske Fællesskab, der blev vedtaget den 22. november 1990, samt til den fælles erklæring om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Canada, der blev vedtaget den 17. december 1996 - U Er blevet enige om følgende: I. 1. FORMÅL OG DEFINITIONER Formålet med denne aftale er at fremme samarbejde og samordning mellem parternes konkurrencemyndigheder og mindske mulighederne for eller virk ningerne af uoverensstemmelser mellem parterne i anvendelsen af deres konkur rencelovgivning. 2. I denne aftale betyder "konkurrencebegrænsende aktiviteter" enhver adfærd eller transaktion, der kan imødegås med straf eller andre indgreb i henhold til en af parternes konkurrencelovgivning ; betyder "en medlemsstats kompetente myndighed" den myndighed i en af medlemsstaterne, der er anført i bilag A; De Europæiske Fællesskaber kan supplere eller ændre bilag A når som helst; Canada vil blive underrettet skriftligt om sådanne suppleringer eller ændringer, inden en nyopført myndighed får tilsendt nogen form for oplysninger; betyder "konkurrencemyndighed" eller "konkurrencemyndigheder" i) ii) for Canada, Director of Investigation and Research, som er udpeget i henhold til Competition Act, og for De Europæiske Fællesskaber, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, for så vidt angår dens forpligtelser i henhold til Fælles skabernes konkurrencelovgivning; betyder "konkurrencelovgivning" i) ii) for Canada, Competition Act og bestemmelser derunder, og for De Europæiske Fællesskaber, artikel 85, 86 og 89 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser, artikel 65 og 66 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab (EKSF) og gennemførelsesforordningerne hertil, herunder Den Høje Myndigheds beslutning nr. 24/54, såvel som ændringer heraf og andre love eller forordninger, som parterne skriftligt aftaler at betragte som "konkurrencelovgivning" med henblik på denne aftale; betyder "håndhævelsesforanstaltninger" enhver anvendelse af konkurrencelovgiv ningen ved hjælp af undersøgelser eller procedurer, der gennemføres af en af parternes konkurrencemyndighed. 12 3. II. 1. 2. Enhver henvisning i denne aftale til en specifik bestemmelse i den anden parts konkurrencelovgivning skal fortolkes som denne bestemmelse som ændret fra tid til anden og eventuelle efterfølgende bestemmelser. NOTIFIKATION Parterne giver i henhold til denne artikel og artikel IX hinanden meddelelse om håndhævelsesforanstaltninger, der kan påvirke væsentlige interesser for den anden part. De håndhævelsesforanstaltninger, der kan påvirke den anden parts væsentlige interesser, og derfor under normale omstændigheder giver anledning til meddelelse, er sådanne, som: i) ii) er relevante for den anden parts håndhævelsesforanstaltninger vedrører konkurrencebegrænsende aktiviteter - bortset fra fusioner eller virksomhedsovertagelser - der delvis finder sted på den anden parts område iii) vedrører en adfærd, som den anden part eller en af dens provinser eller medlemsstater antages at have krævet, fremmet eller godkendt iv) vedrører fusioner eller virksomhedsovertagelser, hvor en eller flere af deltagerne i transaktionen, eller et selskab, der kontrollerer en eller flere af deltagerne i transaktionen, er et selskab, der er registreret eller oprettet efter den anden parts lovgivning eller lovgivningen i en af dennes provinser eller medlemsstater v) vi) vedrører en konkurrencemyndigheds iværksættelse eller anvendelse af indgreb, der vil kræve eller forbyde en bestemt adfærd på den anden parts område, eller vedrører indhentning af oplysninger, der findes på den anden parts område. 3. 4. Der skal under normale omstændigheder gives omgående meddelelse i henhold til denne artikel, når en parts konkurrencemyndighed bliver klar over, at der er tale om omstændigheder, som skal meddeles, og under alle omstændigheder i overensstemmelse med denne artikels stk. 4-7. Med hensyn til fusioner eller virksomhedsovertagelser skal der, når der foreligger omstændigheder, der skal anmeldes, gives meddelelse: a) for så vidt angår De Europæiske Fællesskaber, når en meddelelse om transaktionen er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 4064/89, eller når anmeldelsen af transaktionen modtages i henhold til artikel 66 i EKSF- 13 traktaten, og en forhåndstilladelse fra Kommissionen er nødvendig efter denne bestemmelse, og b) for så vidt angår Canada, senest når de canadiske konkurrencemyndig heder fremsætter en skriftlig anmodning om oplysninger på tro og love, eller modtager en kendelse (order) i henhold til § 11 i Competition Act for så vidt angår transaktionen. 5. a) Når en af parternes konkurrencemyndigheder anmoder en person om at afgive oplysninger, dokumenter eller andre optegnelser, der befinder sig på den anden parts område, eller anmoder en person, der befinder sig på den anden parts område, om mundtligt vidnesbyrd i et søgsmål eller deltagelse i en personlig samtale, skal der gives meddelelse senest på det tidspunkt, hvor anmodningen fremsættes. b) Meddelelse i henhold til dette stykkes litra a) er påkrævet, selv når den håndhævelsesforanstaltning, i relation til hvilken de pågældende oplys ninger ønskes, allerede har ført til meddelelse i henhold til artikel II, stk. 1-3. Særskilt meddelelse for hver efterfølgende anmodning om oplysninger til den samme person er imidlertid ikke påkrævet i forbindelse med sådanne håndhævelsesforanstaltninger, medmindre den part, der modtager meddelelsen, anmoder herom, eller den part, der søger oplysninger, får kendskab til nye forhold, der berører den modtagende parts væsentlige interesser. 6. Når der foreligger omstændigheder, som skal meddeles, skal meddelelsen gives i tilstrækkelig god tid inden følgende hændelser, at der åbnes mulighed for at tage hensyn til den anden parts synspunkter: a) for så vidt angår De Europæiske Fællesskaber, i) deres konkurrencemyndigheds beslutning om at indlede procedure i forbindelse med fusionen i henhold til artikel 6, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 4064/89 ii) i andre sager end fusioner og virksomhedsovertagelser, fremsættelse af en klagepunktsmeddelelse, eller iii) vedtagelse af en beslutning eller et forlig b) for så vidt angår Canada, i) indbringelse af en sag for konkurrencedomstolen (Competition Tribunal) ii) indledning af straffesag, eller iii) bilæggelse af en sag ved påtagelse af en forpligtelse eller ved forvaltningsafgørelse (consent order). 7. a) Parterne skal desuden give hinanden meddelelse, når deres konkurrence myndigheder intervenerer eller på anden måde deltager i en administrativ eller judiciel procedure, hvis de spørgsmål, der behandles igennem denne 14 intervention eller deltagelse, kan påvirke den anden parts væsentlige interesser. Meddelelse i henhold til dette stykke skal kun gives i tilfælde af i) administrative eller judicielle procedurer, der er offentlige, og ii) intervention eller deltagelse, der er offentlig og følger formelle procedurer. b) Der gives meddelelse på det tidspunkt, interventionen eller deltagelsen finder sted, eller så hurtigt som muligt derefter. Meddelelserne skal være tilstrækkeligt detaljerede til, at den part, der modtager meddelelsen, kan foretage en foreløbig vurdering af virkningerne af håndhævel- sesforanstaltningen interesser. Meddelelserne skal indeholde navne og adresser på de involverede personer eller virksomheder, gøre rede for arten af de aktiviteter, der er genstand for undersøgelse, samt de relevante retlige bestemmelser. for sine egne væsentlige Meddelelser efter denne artikel gives i overensstemmelse med artikel IX. III. SAMRAD 1. 2. Parterne kan anmode om samråd om ethvert spørgsmål i forbindelse med denne aftale. Anmodningen om samråd skal indeholde en begrundelse for anmodningen og en angivelse af, om procedurefrister eller andre begrænsninger kræver, at samrådene fremskyndes. Parterne forpligter sig til - hvis den ene af dem anmoder om det - straks at indlede drøftelser med henblik på at finde en løsning, der er i overensstemmelse med principperne i denne aftale. I de samråd, der omhandles i stk. 1, tager parternes konkurrencemyndigheder omhyggeligt hensyn til den anden parts udtalelser i lyset af principperne i denne aftale og er indstillet på at forklare den anden part de specifikke resultater af anvendelsen af disse principper på den sag, der er genstand for drøftelse. IV. SAMORDNING AF HÅNDHÆVELSESFORANSTALTNINGER 1. 2. Parternes konkurrencemyndigheder bistår hinanden i deres håndhævelsesforan- staltninger, for så vidt det er foreneligt med den bistandsydende parts lovgivning og væsentlige interesser. I tilfælde, hvor begge parters konkurrencemyndigheder har i at gennemføre håndhævelsesforanstaltninger med hensyn til beslægtede situationer, kan de aftale, at det vil være i begges interesse at samordne deres håndhævelses- foranstaltninger. Ved afgørelsen af, om bestemte håndhævelsesforanstaltninger skal samordnes, enten helt eller delvis, tager parterne bl. a. hensyn til følgende faktorer: interesse i) samordningens betydning for begge parters evne til at nå målene i deres håndhævelsesforanstaltninger (5 ii) iii) iv) v) a) b) c) konkurrencemyndighedernes tilvejebringe de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre håndhævelsesforanstalt- ningerne relative evne til at i hvilket omfang parternes konkurrencemyndigheder kan sikre, at der foreløbigt eller permanent sættes effektivt ind over for de pågældende konkurrencebegrænsende foranstaltninger mulighederne for at opnå en mere effektiv anvendelse af parternes ressourcer, og muligheden for at reducere omkostningerne for de personer, der under kastes håndhævelsesforanstaltningerne. Parternes konkurrencemyndigheder samordner deres håndhævelsesforan- staltninger ved at aftale gennemførelsestidspunktet for sådanne foranstalt ninger i en bestemt sag, samtidig med at de fuldt ud tager hensyn til deres egne love og deres egne væsentlige interesser. En sådan samordning aftalt af parternes konkurrencemyndigheder kan resultere i, at den ene parts eller begge parters konkurrencemyndigheder gennemfører håndhævelses- foranstaltningerne afhængigt af, hvordan deres mål bedst nås. Når der gennemføres en sådan specielt samordnet håndhævelsesforan- staltning, skal parternes konkurrencemyndigheder søge at maksimere sandsynligheden for, at den anden parts håndhævelsesmål også nås. Parterne kan til enhver tid meddele hinanden, at de agter at begrænse eller afslutte den specielle samordning og videreføre deres håndhævelselses- foranstaltninger uafhængigt af hinanden og i henhold til de øvrige bestem melser i denne aftale. V. 1. 2. SAMARBEJDE OM KONKURRENCEBEGRÆNSENDE AKTIVITETER PÅ DEN ENE PARTS OMRÅDE, SOM SKADER DEN ANDEN PARTS INTERESSER Parterne bemærker, at der på den ene parts område kan forekomme konkurrencebegrænsende aktiviteter, som, ud over at stride mod den pågældende parts konkurrencelovgivning, skader den anden parts væsentlige interesser. Parterne er enige om, at det er i begges interesse at gribe ind over for konkurrencebegrænsende aktiviteter af denne art. Hvis den ene part har grund til at tro, at konkurrencebegrænsende aktiviteter på den anden parts område skader eller kan skade den første parts væsentlige interesser, kan den første part anmode om, at den anden parts konkurrence myndigheder indleder passende håndhævelsesforanstaltninger. Anmodningen skal så nøjagtigt som muligt gøre rede for arten af de konkurrencebegrænsende aktiviteter og deres virkninger for den meddelende parts interesser, og den skal indeholde et tilbud om yderligere oplysninger og andre former for samarbejde, som den meddelende parts konkurrencemyndigheder kan yde. 16 3. 4. Den part, der har modtaget meddelelsen, hører den meddelende part, og dens konkurrencemyndigheder skal nøje og positivt tage hensyn til anmodningen, når den afgør, om den skal indlede - eller udvide - håndhævelsesforanstaltninger vedrørende de konkurrencebegrænsende aktiviteter, der er givet meddelelse om. Konkurrencemyndigheden for den part, der har modtaget meddelelsen, underretter straks den anden part om sin afgørelse og om grundene til afgørelsen. Hvis der indledes håndhævelsesforanstaltninger, underretter konkurrencemyndig heden for den part, der har modtaget meddelelsen, den meddelende part om forløbet og resultaterne af håndhævelsesforanstaltningerne. Bestemmelserne i denne artikel er ikke til hinder for, at konkurrencemyndigheden for den part, der har modtaget meddelelsen, frit kan udøve et skøn i henhold til sin konkurrencelovgivning og sine håndhævelsesregler ved afgørelsen af, om der skal konkur rencebegrænsende aktiviteter, der er givet meddelelse om, eller at konkurrence myndigheden for den part, der har givet meddelelsen, kan iværksætte hånd hævelsesforanstaltninger over for sådanne konkurrencebegrænsende aktiviteter. håndhævelsesforanstaltninger iværksættes over for de VI. UNDGÅELSE AF KONFLIKTER 1. 2. Under hensyntagen til formålet med denne aftale som fastsat i artikel I, søger parterne inden for rammerne af deres egen lovgivning og i det omfang, det er foreneligt med deres egne væsentlige interesser, at tage omhyggeligt hensyn til den anden parts væsentlige interesser i alle faser af konkurrencehåndhævelses- foranstaltningerne, herunder afgørelser om indledning af en undersøgelse eller procedure, en undersøgelses eller procedures omfang og foranstaltningernes eller sanktionernes art i hver enkelt sag. Hvis det ser ud til, at den ene parts håndhævelsesforanstaltninger kan skade den anden parts væsentlige interesser, skal parterne i overensstemmelse med oven nævnte generelle principper så vidt muligt gøre deres bedste for at forlige parternes konkurrerende interesser og i den forbindelse tage hensyn til alle relevante faktorer, herunder: i) ii) iii) iv) hvor stor relativ betydning en adfærd på den ene parts område har for de pågældende konkurrencebegrænsende aktiviteter i forhold til en adfærd på den anden parts område den relative betydning og forudsigeligheden af de virkninger, de konkur rencebegrænsende aktiviteter har på den ene parts væsentlige interesser sammenlignet med virkningerne på den anden parts væsentlige interesser om formålet med de konkurrencebegrænsende aktiviteter er at påvirke forbrugerne, leverandørerne eller konkurrenterne på den håndhævende parts område eller ej graden af konflikt eller overensstemmelse mellem håndhævelsesforan staltningerne og den anden parts lovgivning eller tilkendegivne økono miske politikker, herunder dem, der kommer til udtryk ved anvendelse af eller beslutninger i henhold til de respektive konkurrencelovgivninger 17 v) vi) om private personer - fysiske eller juridiske - vil blive underkastet mod stridende krav fra parterne om der findes rimelige forventninger, som vil blive fremmet eller mod virket af håndhævelsesforanstaltningerne vii) lokaliseringen af de relevante aktiver viii) i hvilken grad en foranstaltning skal gennemføres på den anden parts område for at blive effektiv ix) x) behovet for at minimere de negative virkninger for den anden parts væsentlige interesser, særlig ved gennemførelse af foranstaltninger mod konkurrencebegrænsende virkninger inden for den pågældende parts område, og i hvilket omfang den anden parts håndhævelsesforanstaltninger - herunder afgørelser eller forpligtelser, der er et resultat af sådanne foranstaltninger - med hensyn til samme personer kan blive påvirket. VII. UDVEKSLING AF OPLYSNINGER 1. 2. 3. 4. Til fremme af principperne i denne aftale er parterne enige om, at det er i deres fælles interesse at udveksle oplysninger, som kan lette en effektiv anvendelse af deres konkurrencelovgivninger og fremme en bedre gensidig forståelse af deres håndhævelsespolitik og -foranstaltninger. Parterne er enige om, at de efter anmodning meddeler hinanden alle foreliggende oplysninger, som den oplysningssøgende part beskriver som værende relevante for parts i gang med at konkurrencemyndigheder påtænker at gennemføre eller er gennemføre. en håndhævelsesforanstaltning, oplysningssøgende som den Hvis parternes konkurrencemyndigheder samtidig behandler en sag med henblik på anvendelse af deres konkurrencelovgivning, skal parternes konkurrence myndigheder afgøre, om de involverede fysiske eller juridiske personer vil tillade, at parternes konkurrencemyndigheder udveksler fortrolige oplysninger om trans aktionen. Under samråd i henhold til artikel III giver parterne hinanden så mange oplysninger, som de er i stand til, med henblik på at muliggøre en så omfattende drøftelse som muligt af de relevante aspekter af en bestemt transaktion. VIII. HALVÅRLIGE MØDER 1. Til fremme af deres fælles interesse i samarbejde om og samordning af deres håndhævelsesforanstaltninger mødes repræsentanter for parternes konkurrence myndigheder to gange om året, eller med andre intervaller som aftalt mellem parternes konkurrencemyndigheder, for at a) udveksle oplysninger om deres løbende håndhævelsesforanstaltninger og prioriteringer, b) udveksle oplysninger om økonomiske sektorer af fælles interesse, c) drøfte politikændringer, som de 18 overvejer at gennemføre, og d) drøfte andre spørgsmål af fælles interesse i forbindelse med anvendelse af konkurrencelovgivningerne. 2. Der forelægges en rapport om disse halvårlige møder for Det Blandede Samarbejdsudvalg i henhold til rammeaftalen om økonomisk og handelsmæssigt samarbejde mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada. IX. MEDDELELSER I HENHOLD TIL DENNE AFTALE Meddelelser i henhold til denne aftale mellem parternes konkurrencemyndigheder, herunder meddelelser efter artikel II og anmodninger efter artikel III og V, kan tage form af mundtlige, telefoniske eller skriftlige meddelelser eller telefaxmeddelelser. Med delelser efter artikel II og anmodninger efter artikel III og V bekræftes imidlertid straks skriftligt ad diplomatisk vej. X. 1. 2. FORTROLIGHED OG BRUG AF OPLYSNINGER Uanset de øvrige bestemmelser i denne aftale er ingen af parterne forpligtet til at give oplysninger til den anden part, hvis videregivelse af sådanne oplysninger til den anden part er forbudt i henhold til den lovgivning, der gælder for den part, som har oplysningerne, eller er uforenelig med denne parts væsentlige interesser. Medmindre andet er aftalt mellem parterne, skal begge parter i videst muligt omfang respektere fortroligheden af enhver oplysning videregivet fortroligt af den anden part i henhold til denne aftale. Begge parter skal i videst muligt omfang modsætte sig enhver anmodning fra tredjemand om afgivelse af sådanne oplysninger. 3. a) b) Efter at have givet meddelelse til den canadiske konkurrencemyndighed underretter De Europæiske Fællesskabers konkurrencemyndighed den eller de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, hvis væsentlige interesser canadiske af meddelelserne konkurrencemyndighed. påvirkes den fra Efter samråd med den canadiske konkurrencemyndighed underretter De Europæiske Fællesskabers. konkurrencemyndighed de pågældende medlemsstaters kompetentemyndigheder om eventuelle samordnings- eller håndhævelsesforanstaltninger. Med hensyn til sådanne foranstaltninger vil De Europæiske Fællesskabers konkurrencemyndighed imidlertid konkurrencemyndigheds anmodning om ikke at offentliggøre de afgivne oplysninger, når det er nødvendigt af hensyn til fortroligheden. imødekomme canadiske eller den den 4. Inden parternes konkurrencemyndigheder tager skridt, der kan medføre en retlig forpligtelse til at give tredjemand oplysninger, der er indhentet fortroligt i henhold til denne aftale, konsulterer de hinanden og tager behørigt hensyn til den anden parts væsentlige interesser. 19 5. 6. Oplysninger, som en af parterne modtager i henhold til denne aftale, dog med undtagelse af oplysninger modtaget i henhold til artikel II, må kun anvendes til at håndhæve denne parts konkurrencelovgivning. Oplysninger modtaget i henhold til artikel II må kun anvendes i forbindelse med denne aftale. En af parterne kan kræve, at oplysninger modtaget i henhold til denne aftale anvendes på betingelser, som denne part fastsætter. Den modtagende part må ikke anvende sådanne oplysninger i strid med disse betingelser uden den anden parts forudgående samtykke. XI. GÆLDENDE LOVGIVNING Bestemmelserne i denne aftale forpligter ikke parterne til at træffe foranstaltninger, der strider mod deres gældende lovgivning, eller som kræver ændringer af deres eller af deres respektive provinsers eller medlemsstaters lovgivning. XII. IKRAFTTRÆDEN OG OPSIGELSE 1. 2. 3. Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen. Denne aftale forbliver i kraft, indtil en af parterne med 60 dages varsel skriftligt meddeler den anden part, at den ønsker at opsige aftalen. Parterne gennemgår aftalens virkemåde senest 24 måneder efter dens ikrafttræden med det formål at vurdere deres samarbejdsaktiviteter, udpege andre områder, hvor de med fordel kan indlede et samarbejde, og finde frem til andre måder, hvorpå aftalen kan forbedres. Parterne er enige om, at denne gennemgang bl. a. skal omfatte en analyse af faktiske eller potentielle sager for at fastslå, om deres interesser kan tjenes bedre gennem et snævrere samarbejde. Denne aftale er vedhæftet tre breve, som parterne har udvekslet. Disse breve udgør en integrerende del af denne aftale. TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale. UDFÆRDIGET i i 2 eksemplarer på engelsk, fransk, dansk, tysk, græsk, spansk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, finsk og svensk, som alle er lige autentiske. den For Det Europæiske Fællesskab og for det Europæiske Kul- og Stålfællesskab For Canadas regering lo B I L AG A ØSTRIG Bundesministerium flir wirtschaftliche Angelegenheiten Abteilung X/A/6 (Wettbewerbsangelegenhciten) BELGIEN Ministerie van Economische Zaken - Ministère des Affaires Economiques Algemene Inspectie van de Prijzen en de Mededinging - Inspection Générale des Prix et de Concurrence DANMARK Konkurrencerådet FINLAND Kilpailuvirasto FRANKRIG Ministère de l'Economie et des Finances Direction Générale de la Concurrence, de la Consommation et des Fraudes TYSKLAND Bundeskartellamt GRÆKENLAND Competition Authority IRLAND Competition Authority ITALIEN Autorità Garante délia Concorrenza e del Mercato LUXEMBURG Ministère de l'Economie NEDERLANDENE Ministerie van Economische Zaken PORTUGAL Ministerio da Economia Direcçâo Gérai do Comércio e Concorrência SPANIEN Direcciôn General de Politica Econômica y Defensa de la Competencia SVERIGE Konkurrensverket DET FORENEDE KONGERIGE Office of Fair Trading 11 Kommissionens erklæring (om de oplysninger, medlemsstaterne skal afgive) I overensstemmelse med principperne for forholdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne ved anvendelsen af konkurrencereglerne, som de fremgår af blandt andet Rådets forordning nr. 17/62, og i overensstemmelse med artikel X, stk. 3, i aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada om anvendelse af deres konkurrencelovgivning: skal Kommissionen tilsende den eller de medlemsstater, hvis væsentlige interesser berøres, alle meddelelser afsendt af Kommissionen eller modtaget fra den canadiske konkurrencemyndighed; medlemsstaterne skal underrettes, så snart det med rimelighed kan forventes, og på det sprog meddelelserne er affattet på; når Kommissionen sender oplysninger til de canadiske myndigheder, skal medlemsstaterne underrettes samtidig - Kommissionen underretter desuden den eller de medlemsstater, hvis væsentlige interesser er berørt, om ethvert samarbejde eller enhver koordination af håndhævelsesforanstaltninger, så snart det med rimelighed kan forventes. I denne erklæring regnes en medlemsstats væsentlige interesser for at være berørt, når de pågældende håndhævelsesforanstaltninger: i) ii) er relevante for medlemsstatens håndhævelsesforanstaltninger omfatter konkurrencebegrænsende aktiviteter, ud over fusioner og virksomhedsovertagelser, der udføres helt eller delvis inden for en medlemsstats område iii) omfatter adfærd, der menes at være blevet krævet, tilskyndet til eller godkendt af medlemsstaten iv) omfatter en fusion eller virksomhedsovertagelse, hvori en eller flere af parterne i transaktionen, eller et selskab, der kontrollerer en eller flere af parterne i transaktionen; er et selskab, som er registreret eller anmeldt i henhold til en medlemsstats lovgivning v) vi) indebærer, at der træffes eller ansøges om forholdsregler, der påbyder eller forbyder adfærd på en medlemsstats område, eller betyder, at den canadiske konkurrencemyndighed søger oplysninger på en medlemsstats område. Endvidere vil Kommissionen på møder, der holdes mindst to gange om året, underrette alle medlemsstaternes regeringers konkurrcncespecialister om gennemførelsen af aftalen og især om kontakterne med den canadiske konkurrencemyndighed om videresendelse af de oplysninger, Kommissionen har modtaget i henhold til aftalen. 22 Udkast til fortolkningsskrivelse til den canadiske regering Hr. /Fru. Den. undertegnede Rådet og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelsen af deres konkurrencelovgivning. For at sikre klar forståelse af De Europæiske Fællesskabers fortolkning af aftalen følger nedenfor to fortolkningserklæringer. 1. 2. I lyset af aftalens artikel XI fortolkes artikel X, stk. 1, således, at oplysninger omfattet af artikel 20 i Rådets forordning nr. 17/62 eller tilsvarende bestemmelser i ingen omstændigheder må andre forordninger på konkurrenceområdet under videregives til den canadiske konkurrencemyndighed uden den pågældende kildes udtrykkelige samtykke. Ligeledes må de oplysninger, der omhandles i aftalens artikel II, stk. 8, og artikel VII, ikke indeholde oplysninger omfattet af artikel 20 i Rådets forordning nr. 17/62 eller tilsvarende bestemmelser i andre forordninger på konkurrenceområdet uden den pågældende kildes udtrykkelige samtykke. I lyset af aftalens artikel X, stk. 2, vil alle oplysninger, som en af parterne har afgivet fortroligt i henhold til aftalen, blive betragtet som fortrolige af den modtagende part, der skal modsætte sig enhver anmodning om videregivelse til tredjemand, medmindre a) den part, der har afgivet oplysningerne, giver tilladelse hertil, eller b) det er påkrævet i henhold til den modtagende parts lovgivning. Dette indebærer: at parterne skal sikre fortroligheden af alle oplysninger, den anden part har afgivet fortroligt, i overensstemmelse med den modtagende parts gældende regler, herunder regler, der skal sikre fortroligheden af oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med den ene parts egne håndhævelsesforanstaltninger at parterne skal bruge alle til rådighed stående retlige instrumenter til at modsætte sig afgivelse af sådanne oplysninger. Vi vil samtidig gerne bekræfte, at hvis en af parterne bliver klar over, at oplysninger på trods af dens bestræbelser ved et uheld er blevet brugt eller afgivet i strid med artikel 10, skal denne part straks underrette den anden part herom. 23 Vi beder Dem bekræfte, at disse fortolkningserklæringer ikke volder den canadiske regering problemer. Med venlig hilsen For Det Europæiske Fællesskab For Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab 24 Udkast til svar fra den canadiske regering Legal Services, Industry Canada Place du Portage, Phase 1 50 Victoria Street Hull, Quebec (Kl A 0C9) Telefon: (819) 997 3325 Telefax: (819) 953 9267 Dato: Karel Van Miert Medlem af Kommissionen Rue de la Loi 200 1049 Bruxelles Belgien Hr. kommissær Tak for Deres brev af (. ). Det glæder os, at aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canadas regering om anvendelsen af vor respektive konkurrencelovgivning nu er undertegnet. Fortolkningserklæringerne og de øvrige erklæringer i Deres brev er i overensstemmelse med vores fortolkning af aftalen. Med hensyn til anvendelsen af artikel XI vil jeg for en sikkerheds skyld understrege, at Canada ikke kan afgive oplysninger i henhold til denne aftale, som ikke ville have kunnet afgives, hvis aftalen ikke var kommet i stand. Jeg beder Dem straks skriftligt bekræfte, at De er indforstået med denne fortolkning. Vi ser frem til et fortsat og udvidet samarbejde om konkurrencelovgivningen med udgangspunkt i aftalen og begge parters hidtidige adfærd. Med venlig hilsen Konrad von Finckenstein Direktør for efterforskning 15 Udkast til svar til Canada Dan[ ] Mange tak for Deres brev dateret [ anledning til nogle problemer for De Europæiske Fællesskaber. ]. Vi bekræfter at Deres brev ikke giver Vi er meget tilfredse med at aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og Canada er færdiggjort og ser frem til nær samarbejde I fremtiden. Med venlig hilsen, For Det Europæiske Fællesskab For Det Europæiske Kul - og Stålfællesskab 16 ISSN 0254-1459 KOM(98) 352 endelig udg. DOKUMENTER DA 08 11 06 01 Katalognummer : CB-C0-98-369-DA-C ISBN 92-78-37002-9 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg f\


title: Opinion of the European Central Bank at the request of the Italian Ministry of the Treasury under Article 109f (6) of the Treaty establishing the European Community, Article 5.3 of the Statute of the EMI and Council Decision 93/717/EC of 22 November 1993, concerning a draft legislative Decree containing measures for the introduction of the euro in the Italian legal system pursuant to Law no. 433 of 17 December 1997 (the "draft legislative decree") (CON/98/23)

eurovoc_concepts:
Euribor
Italy
central bank
conversion rate
euro
external debt
money

text: OPINION OF THE EUROPEAN CENTRAL BANK at the request of the Italian Ministry of the Treasury under Article 109f (6) of the Treaty establishing the European Community, Article 5. 3 of the Statute of the EMI and Council Decision 93/717/EC of 22 November 1993, concerning a draft legislative Decree containing measures for the introduction of the euro in the Italian legal system pursuant to Law no. 433 of 17 December 1997 (the (cid:147)draft legislative decree(cid:148)) (CON/98/23) 1. On 24 April 1998, the EMI received a request for an opinion on the draft legislative decree from the Italian Ministry of the Treasury. This opinion is based on an on the English translation of the draft submitted to the EMI by the consulting authority. 2. In accordance with Article 109l (2) of the Treaty, the ECB has taken over the advisory functions of the EMI which has gone into liquidation upon the establishment of the ECB on 1 June 1998. The ECB(cid:146)s competence to deliver an opinion is based on Article 1. 1, first and second indent, of the Council Decision (93/717/EC) of 22 November 1993 on the consultation of the EMI by the authorities of the Member States on draft legislative provisions, as the Draft Legislative Decree contains provisions concerning the introduction of the euro. 3. The purpose of the draft legislative decree is to implement the Law no. 433/1997, delegating to the Government the authority to adopt rules in the changeover area, on which the EMI has already given its opinion. The present opinion will therefore concentrate on the technical details of the implementation of this law. In general, the EMI welcomes the effort made by the Italian authorities to implement the changeover in full consistency with the principles set by Community legislation and to promote the introduction of the euro beyond the minimum levels required. 4. The ECB takes note of the introduction of the provision empowering the Governor of Banca d(cid:146)Italia to indicate a substitute for the Italian reference rate (cid:147)official discount rate(cid:148), which will disappear at the beginning of Stage Three. This provision, very similar to the ones contained in the draft legislation of other countries for the substitution of official rates (Belgium, Germany, Austria, Portugal), has the purpose of improving legal certainty for the markets. However, the ECB notes that the five-year term indicated in Article 2 is a maximum term. The publication of such rate may be expected to cease, within this term, as soon as the need to ensure legal certainty will allow; in any event, it would be preferable that the period of efficacy of the reference rate does not coincide with the three year(cid:146)s transition period. - 2 - 5. The ECB welcomes Article 2. 2 which empowers the Ministry of Treasury to certify with a decree which financial parameters have been substituted for in the markets by new parameters referring to the entire euro area. This is a helpful contribution to clarity; it might even be suggested to publish such decrees before 1 January 1999, thereby reducing legal uncertainty, especially on the question on whether the Italian interbank rate RIBOR should or not be replaced by the euro-area indicator EURIBOR. 6. The ECB welcomes the provision in Article 3 introducing stricter accuracy rules for the conversion from lira to euro. The ECB realises that the risk of inaccuracies due to the rounding, which can have particularly large consequences if prices and tariffs are fixed on a very low unitary basis (telephone, electricity, etc. ) have particularly severe effects in the case of Italian lira. The solution found by the Italian authorities through this very detailed Article is justified by the particular arithmetic intricacy of conversions between euro and lira and seems to achieve the objective of reducing inaccuracies in the conversion. However, the ECB would welcome an explicit mention of the inapplicability of Article 3 to conversions between national currency denominations during the transitional phase. In particular, the last indent of paragraph 1 of Article 3, which defines a minimum standard of two digits for amounts of more than 1. 000 lira, shall not be applicable to any conversion between the lira and other participating currencies, as the euro Regulation explicitly foresees a minimum rounding to three decimal digits for the (cid:147)triangulation algorithms(cid:148). Moreover, the ECB suggests to add a provision stating, similarly to what already done to by the changeover legislation of other Member States, that if the conversation rules of Article 3 are respected, possible remaining arithmetical inaccuracies would not put at risk the "legal" correspondence between the two amounts. 7. Concerning Article 6, dealing with the redenomination of international debt instruments denominated in the currency of a participating Member State, it is the opinion of the ECB that the text should be further clarified. In fact, Article 8, paragraph 4, of Council Regulation 974/98, permits redenomination of international bonds and loans issued by a Member State under its national law but in another currency when the Member State issuing that currency has redenominated in euro its public debt. Clearly, international debt instruments governed by a law different from the Italian one are not subject to Article 6 and will be redenominated in accordance with the law of the contract. However, for the sake of clarity, the ECB suggests to add in Article 6 a reference to the Italian law. The same reasoning, and the same suggestion, is applicable with reference to Article 13. Moreover, the wording (cid:147)issuing Member States(cid:148), both in Article 6 and in Article 13, might give rise to confusion. The ECB suggests to clarify that the reference is to the Member States issuing that currency. 8. Concerning the redenomination procedures, although they seem to differ from the method used in most other countries, the ECB considers that this is perfectly compatible with the general rules of the euro Regulation. The difference between the Italian method and that of the other - 3 - countries can be justified by the fact that Italy will convert not only dematerialised but also currently materialised debt. The ECB confirms that it has no objection to this opinion being made public by the competent Italian authorities at their discretion. 4 June 1998


title: Commission Regulation (EC) No 1169/98 of 4 June 1998 fixing the maximum export refund on oats in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1773/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats

formats: pdf print

text: 5. 6. 98 EN Official Journal of the European Communities L 162/25 COMMISSION REGULATION (EC) No 1169/98 of 4 June 1998 fixing the maximum export refund on oats in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1773/97 THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the market in cereals (1), as last amended by Regulation (EC) No 923/96 (2), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1501/ 95 of 29 June 1995 laying down certain detailed rules for the application of Council Regulation (EEC) No 1766/92 on the granting of export refunds on cereals and the measures to be taken in the event of disturbance on the market for cereals (3), as last amended by Regulation (EC) No 2052/97 (4), Having regard to Commission Regulation (EC) No 1773/ 97 of 12 September 1997 on a special intervention measure for cereals in Finland and Sweden (5), as last amended by Regulation (EC) No 837/98 (6), and in partic- ular Article 8 thereof, Whereas an invitation to tender for the refund for the export of oats produced in Finland and Sweden for export from Finland or Sweden to all third countries was opened pursuant to Regulation (EC) No 1773/97; Whereas Article 8 of Regulation (EC) No 1773/97 provides that the Commission may, on the basis of the tenders notified, in accordance with the procedure laid down in Article 23 of Regulation (EEC) No 1766/92, decide to fix a maximum export refund taking account of the criteria referred to in Article 1 of Regulation (EC) No 1501/95; whereas in that case a contract is awarded to any tenderer whose bid is equal than the maximum refund; to or lower Whereas the application of the abovementioned criteria to the current market situation for the cereal in question results in the maximum export refund being fixed at the amount specified in Article 1; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 For tenders notified from 29 May to 4 June 1998, pursuant to the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1773/97, the maximum refund on exportation of oats shall be ECU 46,45 per tonne. Article 2 This Regulation shall enter into force on 5 June 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 4 June 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 147, 30. 6. 1995, p. 7. (4) OJ L 287, 21. 10. 1997, p. 14. (5) OJ L 250, 13. 9. 1997, p. 1. (6) OJ L 119, 22. 4. 1998, p. 14