title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over de "Manieren en middelen om de netwerken voor informatie over en verwerking van de resultaten van Europese O&TO-programma's te versterken"

eurovoc_concepts:
EU programme
information network
new technology
research and development
small and medium-sized enterprises

text: 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/19 7. 10. De Commissie zou elke drie jaar aan de hand van verslagen van de lid-staten een verslag over de doeltreffendheid van de verordening moeten opstellen. 7. 11. De Commissie dient de lid-staten, luchtvaartsec- tor en consumentenorganisaties te raadplegen over de manier hoe reizigers het best kunnen worden gewezen op de rechten die zij krachtens de verordening hebben. 7. 12. Voordat de verordening opnieuw wordt her- zien, zou de Commissie in overleg met de belanghebben- de partijen een grondige evaluatie van de kosten en baten van de verordening moeten uitvoeren. Daarbij moet ook worden gekeken naar de kosten van het doorgeven en verzamelen van de gegevens die krachtens de verordening worden verlangd. Alvorens de compen- satiebedragen worden gewijzigd, kunnen veelvuldiger plaatsvindende evaluaties gewenst zijn. 7. 13. De Commissie zou de VS-regels en de EU- compensatieregels moeten vergelijken om te zien of de EU-regels vereenvoudigd kunnen worden. Brussel, 1 juli 1998. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS Advies van het Economisch en Sociaal Comité over de „Manieren en middelen om de netwerken voor informatie over en verwerking van de resultaten van Europese O&TO- programma’s te versterken” (98/C 284/06) Het Economisch en Sociaal Comité heeft op 29 januari 1998 besloten overeenkomstig artikel 23, lid 3, van zijn Reglement van Orde, een advies op te stellen over de „Manieren en middelen om de netwerken voor informatie over en verwerking van de resultaten van Europese O&TO-programma’s te versterken”. De Afdeling voor energie, nucleaire vraagstukken en onderzoek, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 17 juni 1998 met algemene stemmen goedgekeurd. Rapporteur was de heer Malosse. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 356e Zitting van 1 en 2 juli 1998 (vergadering van 1 juli) het volgende advies uitgebracht, dat met algemen stemmen is goedgekeurd. I. AANBEVELINGEN het Economisch en Sociaal Comité overwegende dat I. 1. het hoog tijd is voor een structurele strategie ter bevordering van het concurrentievermogen van de Europese industrie, om groei en werkgelegenheid te stimuleren; I. 2. hiertoe netwerken voor informatie en begeleiding van fundamenteel belang zijn om ondernemingen, met name middelgrote en kleine ondernemingen met „slapend” innovatiepotentieel (de zgn. „pioniers”), bij O&TO-programma’s te betrekken; technologische uitkijkposten en instrumenten I. 3. voor exploitatie van onderzoeksresultaten van fun- damenteel belang zijn om op specifieke behoeften toe te snijden nieuwe technologieën bij de Europese onderne- mingen te verspreiden; I. 4. het Vijfde Kaderprogramma ertoe zou kunnen bijdragen het probleem i. v. m. het concurrentievermogen aan te pakken en t. o. v. de vorige O&TO-programma’s een echte, door het Europees Parlement, de Raad en het Comité wenselijk geachte, koersverandering zou kunnen betekenen; I. 5. wat betreft de netwerken de verschillende activi- teiten op nationaal en EU-niveau in de ogen van het Comité te weinig samenhang vertonen om efficiënt aan deze koersverandering bij te dragen, C 284/20 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 14. 9. 98 richt het Comité middels dit initiatiefadvies de volgende aanbevelingen tot de Raad, het Europees Parlement en de Commissie: Aanbeveling 1 Het Comité dringt erop aan dat de diensten van de Commissie een mededeling voorleggen waarin een algemene strategie betreffende netwerken voor informa- tie, begeleiding en exploitatie van resultaten op het gebied van O&TO en innovatie, wordt uitgewerkt. Uitgangspunten van de strategie dienen te zijn: een rationele combinatie van bestaande mechanismen en integratie van alle relevante onderdelen van EU-beleid, zoals het Actieplan voor innovatie, het Vijfde Kaderpro- gramma voor O&TO, economische en sociale samen- hang, programma’s voor onderwijs en opleiding, beleid ter bevordering van het concurrentievermogen, uitbrei- dingsstrategie en extern beleid. universiteiten en organisaties en instanties met een ondersteunende functie. Deze groep zou samen met het Comité de follow-up en evaluatie van deze netwerken, alsmede de verkenning van nieuwe mogelijkheden op zich kunnen nemen. Aanbeveling 5 Om voor een daadwerkelijke coherentie tussen de netwerken te zorgen, stelt het Comité voor, een teleconfe- rentie van EU-, nationale en intergouvernementele net- werken (Eureka, OESO. ) te organiseren, waarbij de in het kader van de thematische programma’s in het Vijfde Kaderprogramma opgerichte „innovatiecellen” zullen worden betrokken. Een overzicht van de maatregelen op nationaal, EU- en intergouvernementeel niveau zou voor de bevoegde autoriteiten een handig hulpmiddel zijn om, hetgeen ook noodzakelijk is, de zaken beter te coördineren. Aanbeveling 2 Aanbeveling 6 Het Comité raadt aan de bestaande instrumenten (het Vijfde Kaderprogramma voor O&TO, structuurfond- sen, programma’s voor onderwijs en opleiding, program- ma voor het MKB. ) in het kader van deze algemene strategie in te zetten ten behoeve van gespecialiseerde ondersteunende netwerken die als doorgeefluik van ondernemingen moeten fungeren. De bedoeling is m. b. v. deze als doorgeefluik te fungeren netwerken, de totstandkoming van allianties tussen ondernemingen te bevorderen, de banden tussen bedrijfs- leven, onderzoekcentra en universiteiten te stimuleren en gunstige voorwaarden te scheppen voor het volgen van technologische ontwikkelingen, economische infor- matievoorziening en projectonderbouwing (juridisch, financieel. ). Het tweede horizontale programma („Innovatie en deelneming van het MKB”) van het toekomstige Vijfde Kaderprogramma zou, naar oordeel van het Comité, grotendeels op deze doelstelling moeten worden gericht. Aanbeveling 3 Het Comité verzoekt de Commissie, voor een betere coördinatie van de netwerken voor informatie en begelei- ding enerzijds en die voor exploitatie van onderzoeks- resultaten anderzijds te zorgen, door erop toe te zien dat de vereiste complementariteit gegeven is. De Commissie moet deze netwerken integreren in een breder geheel van ondersteunende voorzieningen voor informatie en begeleiding en deze volledig op de behoef- ten van de gebruikers afstemmen en niet gebruiken om haar eigen beleid uit te dragen. Aanbeveling 4 Omwille van de nodige transparantie en zichtbaarheid voor de betrokken partijen (ondernemingen, onderzoe- kers, universiteiten, oprichters van ondernemingen. ) stelt het Comité voor, de Euro-infocentra aan te wijzen als informatie- en oriëntatiepunt voor gespecialiseerde netwerken, m. i. v. de EU-netwerken. Zo kan via een gedecentraliseerd, laagdrempelig systeem de weg gewe- zen worden naar het netwerk voor informatie, begelei- ding en exploitatie van onderzoeksresultaten dat het best aan de behoeften van de onderneming in kwestie beantwoordt. Aanbeveling 7 Het Comité raadt aan, in het kader van de toetredings- strategie de voorgestelde strategie nu reeds tot alle kandidaat-lid-staten uit te breiden. Daarnaast acht het Comité het van belang om met adequate instrumenten speciale partnerschappen met de Euromediterrane ruimte, de overige Europese landen en de partnerlanden van het Verdrag van Lomé na streven. Ten slotte raadt het Comité aan, in het wederzijdse belang te werken aan synergie met andere industrielan- den in de wereld. 1. Inleiding Dit initiatiefadvies sluit aan bij een aantal advie- 1. 1. zen die het Comité zeer recentelijk m. b. t. O&TO heeft opgesteld, met name de adviezen „Naar het vijfde kaderprogramma: wetenschappelijke en technologische doelstellingen (1)” en „De gevolgen voor het MKB van de gestage algemene vermindering voor O&TO- activiteiten in de EU uitgetrokken middelen (op commu- nautair en op nationaal niveau) (2)”. Het Comité stelt voor een „Groep van gebruikers” in te stellen, waarin diegenen die met EU-netwerken werken, laboratoria, vertegenwoordigd zijn: ondernemingen, (1) PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 38. (2) PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 31. 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/21 1. 2. In deze adviezen wordt de geringe impact van O&TO van de Gemeenschap op het bedrijfsleven, vooral het MKB, waartoe 99,8 % van alle Europese ondernemingen behoort, gehekeld een standpunt dat door de diverse instellingen en organen grotendeels wordt gedeeld. Zo ook door het Communautair Advies- comité voor wetenschappelijk en technologisch onder- zoek (CREST), dat i. v. m. de voorbereiding van het Vijfde Kaderprogramma voor O&TO een verslag heeft opgesteld over de deelname van het MKB aan O&TO- activiteiten en in de aanbevelingen met name het belang van toegang tot informatie heeft onderstreept. 1. 3. In zijn advies over het Vijfde Kaderprogramma heeft het Comité (1) geattendeerd op „de wenselijkheid onderzoekers en eindgebruikers, met name de verschil- lende soorten kleine en middelgrote ondernemingen, rechtstreeks te betrekken bij het opzetten van het kaderprogramma tot en met de innoverende toepassing van de onderzoeksresultaten”. In zijn advies betreffende het MKB en O&TO (2) 1. 4. onderscheidt het Comité drie soorten ondernemingen („bedrijven die de producten van O&TO-activiteiten uitsluitend afnemen”, „pioniers” d. w. z. „ondernemingen met ongebruikte innovatiecapaciteiten” en „kleine tech- nologie-intensieve bedrijven”) en raadt het aan, de maatregelen op EU-niveau vooral te richten op de „pioniers” of „technology followers”, waarvan er in de EU naar schatting tussen de één en anderhalf miljoen zijn. 1. 5. Onderhavig advies dient te worden gezien in het kader van de voorbereiding van het Vijfde EU- Kaderprogramma. Dit heeft het Comité er niet van weerhouden, het te analyseren terrein, ook omwille van de nodige coherentie, uit te breiden tot alle EU- beleidsonderdelen en -programma’s die met innovatie- concepten en -procedures te maken hebben. Daarbij wordt steeds ook gekeken naar de vraag in hoeverre ondernemingen banen scheppen, reilen en zeilen en zich in de concurrentiestrijd handhaven. Het Comité beoogt een aantal coherente voorstellen uit te werken tegenover regionale, nationale en intergouvernementele voorzie- ningen van het type Eureka. 2. Doelstellingen van het initiatiefadvies 2. 1. Met dit initiatiefadvies beoogt het Comité in de eerste plaats aan te sporen tot het kiezen van aandachtsgebieden en het uitwerken van concrete voor- stellen waarin richting, doel en vorm van het EU- ingrijpen nader worden bepaald. De EU maakt zich op om een Vijfde Kaderprogramma voor O&TO goed te keuren, dat een geheel andere weg dan de voorgaande programma’s moet inslaan en met het concept „kernac- tiviteiten” daadwerkelijk invloed op de Europese in- dustrie en het concurrentievermogen wil uitoefenen. Het Comité richt zich in dit initiatiefadvies op twee zaken (1) PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 38, paragraaf 1. 3. (2) PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 31. die van fundamenteel belang zijn om van deze strategie een succes te maken: de middelen en manieren om d. m. v. informatie 2. 1. 1. en begeleiding ervoor te zorgen dat ondernemingen, met name het MKB, daadwerkelijk aan onderzoeksactivitei- ten deelnemen; de mogelijkheden van toepassingen van onder- 2. 1. 2. zoeksresultaten onder de aandacht brengen van poten- tiële gebruikers, i. c. de ondernemingen. 2. 2. Dit advies heeft een tweeledige boodschap: de specifieke functies van informatie en exploitatie moeten duidelijk van elkaar worden onderscheiden en tegelijker- tijd moet ervoor worden gezorgd dat zij complementair zijn en in de praktijk op elkaar zijn afgestemd. Per slot van rekening laten de informatie- en exploitatieprocédés geen lijnrecht verloop vanaf het onderzoekslaboratorium tot de industriële toepassing zien, maar moet heel wat interactie worden vastgesteld. 2. 2. 1. Informatie m. b. t. O&TO-programma’s is ge- richt op het opsporen van mogelijke promotoren van O&TO-activiteiten en op het doordringen van de mogelijkheden op het gebied van innovatie, technolo- gieoverdracht en exploitatie. Informatie omvat even diverse als complementaire elementen: het volgen van de ontwikkelingen, scholing, advisering, hearings en behoeftenanalyses. , waaraan ter wille van de doel- matigheid een permanente informatiestroom ten grond- slag dient te liggen. Exploitatie in de zin van introductie van weten- 2. 2. 2. schappelijke vindingen in structuren die er niet speciaal op uit zijn om deze te integreren — dit geldt met name voor het MKB — dient te worden beschouwd als een systeem waarin het proces van innovatie en overdracht gekoppeld wordt aan een aantal andere factoren, zoals innovatiecultuur, onderkennen van de behoeften en innovatiepotentieel, technologische aanpassing, over- dracht van vaardigheden en knowhow, het bestaan van een businessplan en marketingstudies. 2. 3. Ondanks een aantal prijzenswaardige initiatie- ven, waarbij men zich echter niet aan de indruk kan onttrekken dat zij versnipperd zijn over de verschillende diensten van de Commissie (de contactpunten van het netwerk Craft, de verbindingsbureaus „innovatie”, het netwerk Cordis, de Euro-infocentra, de regionale inno- vatiestrategieën (RIS), samenwerkingsverbanden tussen universiteiten en ondernemingen,. ) — , is de impact van O&TO op industrie en bedrijfsleven in Europa geringer dan verwacht. Een studiegroep van het Comité heeft een „hearing” met deze netwerken georganiseerd, waarbij nog eens heel duidelijk naar voren is gekomen dat elk netwerk vanuit zijn eigen, even verschillende als legitieme inhoudelijke invalshoek werkt: het versterken van de deelname van het MKB aan EU-programma’s voor O&TO, het opzetten van een Europees netwerk van structuren voor de exploitatie van onderzoeksresultaten, het MKB meer in het algemeen voorlichten inzake Europese aangelegenheden, het versterken van regionale innovatiestrategieën ter bevordering van de economische en sociale samenhang in de EU, het verbeteren van de banden tussen onderzoekcentra en bedrijfsleven d. m. v. onderwijs en opleiding, enz. Tevens is gebleken dat informatie en begeleiding enerzijds en exploitatie ander- zijds niet altijd duidelijk van elkaar te scheiden zijn. C 284/22 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 14. 9. 98 Over de gehele lijn zijn er problemen met coherentie, overzichtelijkheid, coördinatie en doelmatigheid. Gelet op het feit dat nu met specifieke en aangepaste ondersteu- nende diensten getracht wordt het probleem i. v. m. het concurrentievermogen aan te pakken, wil het Comité een aantal suggesties doen die ervoor moeten zorgen dat het Vijfde Kaderprogramma ook daadwerkelijk van het Vierde verschilt. 2. 4. Aangezien het onderzoek op EU-niveau slechts 4 % van de totale onderzoeksactiviteiten in de EU uitmaakt, zou ook moeten worden bekeken hoe maatre- gelen op EU-, nationaal en lokaal niveau elkaar kunnen aanvullen of wat de oorzaken ervan zijn dat complemen- tariteit ontbreekt. Het Comité verwijst hier naar zijn opmerkingen en aanbevelingen in het advies betreffende het Vijfde Kaderprogramma (1), met name het voorstel om een overzicht op te stellen met behulp waarvan per activiteit kan worden vastgesteld en vergeleken welke vorderingen er in de nationale, Europese en intergouver- nementele programma’s zijn gemaakt. 3. Het streven naar coherentie en integratie 3. 1. Van belang is op elk aandachtsgebied een verdere verkokering van de verschillende netwerken ter onder- steuning van innovatie in Europa tegen te gaan, of het nu om communautaire, intergouvernementele, nationale, regionale of particuliere netwerken gaat. Het streven naar coherentie, zowel in het Vijfde Kaderprogramma als bij andere innovatiebevorderende EU-maatregelen of nationale programma’s, dient vooral tot uitdrukking te komen in voorstellen voor instrumenten en middelen. 3. 2. De voorstellen dienen bovendien niet alleen geënt te zijn op coherentie, maar ook gericht zijn op een goede integratie van de verschillende doelstellingen van deze maatregelen, in het bijzonder het bevorderen van het concurrentievermogen, het integreren van economische en sociale samenhang en werkgelegenheid, het oog hebben voor het strategisch belang van het MKB en zijn specifieke behoeften en het systematisch streven naar complementariteit en synergie tussen netwerken en de verschillende soorten ondernemingen (uitzwermen van grote concerns, nieuwe banden tussen grote concerns en het MKB, het cluster-concept). Zo’n strategie kan alleen maar slagen als er een kader worden gecreëerd, dat de nodige interactie tussen de betrokken actoren mogelijk maakt: industriële kringen, beroepsorganisaties, kamers van koophandel, ambachtskamers, universiteiten, onderzoekcentra, regio’s, onderwijs- en scholingsinstel- lingen, financieringsmaatschappijen voor innovatieve activiteiten. 3. 3. Na te hebben vastgesteld wat het probleem is en hoe de zaken er in dat opzicht op nationaal en EU-niveau voorstaan, is het zaak om uitgaande van coherentie en integratie van de diverse doelstellingen voorstellen uit te werken rond een aantal prioriteiten: 3. 3. 1. het aantal gebruikers van informatienetwerken voor O& TO in de EU moet worden uitgebreid, met als belangrijkste doelgroep de „pioniers”, ondernemingen met ongekende, latent aanwezige mogelijkheden, die op deze manier bij de O&TO-programma’s dienen te worden betrokken; 3. 3. 2. activiteiten i. v. m. valorisatie dienen met name t. a. v. het MKB te worden geherdefinieerd als een continu en complex proces van overdracht van vaardigheden en knowhow, waarvoor onderwijs en opleiding en advies de aangewezen instrumenten zijn; 3. 3. 3. er dient een kader te worden voorgesteld om gunstige voorwaarden te scheppen voor de ontkokering van innovatie ondersteunende netwerken, zodat deze een echt Europese dimensie krijgen. 3. 3. 4. Er dient rekening te worden gehouden met de innovaties van het Vijfde Kaderprogramma voor O&TO: 3. 3. 4. 1. De thematische aanpak van het Vijfde Kader- programma voor O&TO is zeer ambitieus. Het klassieke concept van de specifieke programma’s wordt gecombi- neerd met het vernieuwende concept van de kernactivitei- ten. Voor de uitvoering draagt het kaderprogramma een keur aan middelen aan: zo worden niet minder dan elf verschillende strategische maatregelen voorgesteld in de 25 regels tellende paragraaf „Bevorderen van de deelneming van het MKB van de derde actie, Innovatie en deelneming van het MKB”. Omdat extra maatregelen op het vlak van de informatieverstrekking uitblijven, valt echter te vrezen dat minder goed uitgeruste onderne- mingen, zoals de „pioniers” in het MKB, terughoudend of afwijzend reageren. 3. 3. 4. 2. Een andere belangrijke innovatie van het Vijfde Kaderprogramma is volgens het Comité het door elke promotor verplicht op te stellen plan voor technische uitvoering. Het Comité juicht deze maatregel toe, mits dergelijke plannen daadwerkelijk worden gebruikt als een flexibel follow-upmechanisme om de impact van de uitgevoerde werkzaamheden te meten en worden ingezet als hulpmiddel om de voorwaarden voor exploitatie van onderzoeksresultaten in de industrie te verbeteren en financiële middelen voor ontwikkeling aan te trekken. Zo bezien kunnen de exploitatienetwerken een belangrij- ke rol spelen om de omzetting van deze plannen in de praktijk te ondersteunen. 4. Voorstellen m. b. t. het concept van het Vijfde Kader- programma 4. 1. Ondernemingen, met name de „pioniers” in het MKB hebben specifieke behoeften qua begeleiding, technische bijstand en gespecialiseerde diensten: (1) PB C 355 van 21. 11. 1997, blz. 38; PB C 73 van 9. 3. 1998, blz. 133. 4. 1. 1. programma’s en technologieën (producten, markten). Informatie-bijstand-scholing: inzake O&TO- 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/23 4. 1. 2. Advies over de technische en juridische haal- baarheid van innovaties, m. i. v. zaken als intellectueel eigendom. men van grote concerns, samenwerkingsstrategieën en „clusters” van ondernemingen, banden tussen universi- teiten en bedrijfsleven en onderzoekcentra. 4. 1. 3. Ontwikkeling van technologische innovatie- projecten: plaatsbepaling, technische en juridische haal- baarheid, evaluatie en certifiëring van projecten, weten- schappelijke en technische samenwerking. 4. 1. 4. Opzetten en technologische onderbouwing van Europese projecten. Follow-up van begeleiding bij en de tenuitvoer- 4. 1. 5. legging: scholing, evaluatie, ontwikkelen van prototypes, exploitatie-advisering ten behoeve van derden. Economische en commerciële follow-up en 4. 1. 6. begeleiding: onderzoeksverkenningen, het lanceren van producten, marketing, uitbouw van de markt in Europa, financiële onderbouwing van projecten. Al deze maatregelen voor begeleiding, ondersteu- 4. 2. ning, advisering en follow-up dienen bewust proactief te zijn opgezet en door het bevorderen van de onderne- mingsgeest risico’s te minimaliseren en kansen te maxi- maliseren. 5. Voorstellen m. b. t. de werkwijze 5. 1. Wil de Commissie de ambities (kernactiviteiten, technische ontwikkelingsplannen. ) van het Vijfde Ka- derprogramma waarmaken, zorgen voor de nodige samenhang tussen de instrumenten, alsook doelstellin- gen en beleid op één noemer brengen, dan is een globale, coherente en geı¨ntegreerde strategie geboden om complementariteit en synergie tussen maatregelen voor informatie en begeleiding en een exploitatiemecha- nisme mogelijk te maken. Kernpunten van deze strategie dienen volgens 5. 2. het Comité te zijn: — bevordering en ontkokering van gespecialiseerde ondersteunende netwerken; — oprichting van oriëntatiepunten; — realisering van instrumenten op EU-niveau om de coherentie- en integratiestrategie te verwezenlijken; — zorgen voor coherentie over de grenzen van de EU heen. 6. Bevordering en ontkokering van gespecialiseerde ondersteunende netwerken 6. 1. Het is zaak het doorgeefluik-principe te ontwik- kelen: m. b. v. externe particuliere of openbare ondersteu- nende diensten of interne faciliteiten dienen informatie aan en begeleiding van ondernemingen en onderzoekcen- tra te worden verzorgd in zaken als technologie- overdracht, contacten tussen ondernemingen, uitzwer- Bekeken moet worden met welke middelen de activiteit van deze diensten kunnen worden bevorderd, waarbij gedacht kan worden aan combinaties van nationale c. q. regionale en EU-maatregelen of overheidsingrijpen en particuliere initiatieven. De EU kan hieraan een wezenlij- ke bijdrage leveren, met name door maatregelen als: 6. 1. 1. Inventarisering van lokale en regionale werk- wijzen (in de EU of daarbuiten) die hebben bewezen in de praktijk zeer goed te functioneren, en het opzetten van modelprojecten voor „benchmarking” op basis daarvan. 6. 1. 2. Mogelijkheid om naast ondernemingen organi- saties met een ondersteunende taak (beroepsorganisaties, Kamers van Koophandel, technologiecentra) te selecte- ren voor de indirecte activiteiten van het Vijfde Kader- programma. Deze zouden kunnen worden belast met specifieke taken, zoals het nagaan van het innovatie- potentieel bij MKB en ambacht en het leiden van collectieve aan O&TO- maatregelen, proefnemingen met het overdragen en toesnijden van nieuwe technologieën op een bepaalde bedrijfstak. activiteiten: deelname 6. 1. 3. Ondersteunen van regionale innovatiestrate- gieën (RIS) door deze naadloos te laten aansluiten bij de nieuwe doelstellingen van het Vijfde Kaderprogramma en m. b. v de structuurfondsen en de partnerschapsinstru- menten voor de toetreding in de minder ontwikkelde landen en regio’s resp. de kandidaat-lid-staten te inten- siveren. Deze regionale innovatiestrategieën dienen niet beperkt te blijven tot één land, maar moeten een grensoverschrijdende dimensie hebben. 6. 1. 4. Krachtige aanmoediging van strategieën ge- richt op allianties tussen ondernemingen, en wel door de bestaande voorzieningen (BC-NET, Interprise. ) te integreren in de thematische kernactiviteiten van het Vijfde Kaderprogramma, met mogelijke gebruikmaking van het financieringsinstrument „Joint European Ventu- res” ter ondersteuning van gemeenschappelijke onderne- mingen. 6. 1. 5. Doelgerichter bevorderen van samenwerkings- overeenkomsten tussen universiteiten, onderzoekcentra, instellingen voor beroepsonderwijs en bedrijfsleven om d. m. v. kennispartnerschappen een cultuur van innovatie, allianties en overdracht van knowhow te stimuleren. Tegengaan van verkokering en uitbreiding van 6. 1. 6. sectorale of horizontale technologische uitkijkposten, die nog in de kinderschoenen staan en zeer nationaal zijn georiënteerd. De bedoeling is Europese ondernemingen tegen zo laag mogelijke kosten een coherente economi- sche informatiedienst aan te bieden, waardoor op specifieke behoeften toe te snijden technologieën vlot op te sporen zijn. De EU dient dus ervoor te zorgen dat haar eigen 6. 2. netwerken (de verbindingsbureaus „innovatie”, de C 284/24 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 14. 9. 98 contactpunten van het netwerk Craft. ) worden gekop- peld aan dit doorgeefluikmechanisme. De bedoeling is dat de EU-netwerken geı¨nstalleerd worden bij bestaande instanties die bekend zijn bij en erkend worden door potentiële gebruikers. Zij hebben slechts een complemen- taire taak die is afgestemd op vastomlijnde doelstellingen om versnippering en dubbel werk te voorkomen. De EU dient het principe van deze informatienetwerken te steunen en zich voor ontkokering hiervan in te zetten middels financiële steun overeenkomstig het Vijfde Kaderprogramma. Deze steun behoeft overigens niet noodzakelijkerwijs met één van de EU-programma’s verband te houden. 7. Oprichting van oriëntatiepunten 7. 1. Een eerste blik op de maatregelen die op nationaal en EU-niveau ten behoeve van informatie en exploitatie worden genomen, laat zien dat er ongemeen veel initiatieven, netwerken en programma’s zijn met evenzo vele verschillende actoren. Tal van overheidsinstellingen, verenigingen en maatschappijen voor advies en exploita- tie bieden deze verschillende gespecialiseerde diensten aan. Deze diversiteit is een rijkdom die bij verkokering van de activiteiten gemakkelijk kan omslaan in overdaad en dan uiteindelijk tot niets dan chaos en inefficiëntie leidt. In plaats van aan de bestaande structuur nieuwe netwerken toe te voegen, wil het Comité onderzoeken hoe een betere synergie tussen de bestaande mechanis- men kan worden bewerkstelligd. 7. 2. Om de door ondernemingen gevraagde gespecia- liseerde dienstverlening te bevorderen, lijkt met andere woorden de ontkokering van de verschillende netwerken prioritair. Het gaat niet erom nieuwe structuren te creëren die het hele scala aan diensten aanbieden, maar om de bestaande lokale organisaties te steunen in de aan hun toe te wijzen taak om voor netwerken als coördinatiepunt en centrum voor informatie en begelei- ding ten behoeve van de gespecialiseerde dienstverlening te fungeren. Op die manier kunnen de middelen worden toegewezen en de dienstverlening aan het MKB worden gecoördineerd. Zij hebben dus de taak van first-stop- shop en oriëntatiepunt. Wat betreft het profiel, is het zaak dat de info- en oriëntatiepunten vrij klein blijven en geplaatst worden in representatieve dan wel door industriële kringen erkende organisaties. Bij voorkeur zijn zij niet volledig afhankelijk van staten of dienen zij uitsluitend handelsbelangen, maar vallen zij juist onder privaatrechtelijke verenigingen zonder winstoogmerk, beroepsorganisaties, Kamers van Koophandel of Am- bachtskamer. Deze info- en oriëntatiepunten zouden, aangezien zij dicht bij de praktijk moeten staan, ter wille van de doelmatigheid ook op lokaal of sectoraal niveau kunnen worden georganiseerd. 7. 4. Het netwerk van Euro-infocentra (EIC) dat sinds kort is uitgebouwd met EIC-centrales en geassocieerde EIC’s beantwoordt zeer goed aan dit concept van informatie- en oriëntatiepunten. Het Comité raadt dan ook de EIC’s met deze taak te belasten. 8. Realisering van instrumenten op EU-niveau om de coherentie- en integratiestrategie te verwezenlijken 8. 1. Hoeksteen van de voorstellen is het streven naar coherente maatregelen en integratie van doelstellingen. De stand van zaken laat wat dat betreft te wensen over. Het Comité wil in geen geval voorstellen doen die erop neer zouden komen dat structuren op bestaande structuren worden gestapeld of weer een nieuw netwerk wordt opgezet. Het Comité acht het tijd dat coördinatie en coherentie op politiek vlak aan de orde worden gesteld: 8. 1. 1. De Commissie dient aangaande de informatie- en exploitatienetwerken een mededeling te publiceren, waarin een rangorde van netwerken, alsmede een be- schrijving van hun complementaire functies wordt gege- ven en de middelen worden vermeld waarmee coherentie kan worden bewerkstelligd. Het is nu aan de Commissie om haar verantwoordelijkheid op zich te nemen en binnen haar instelling voor betere synergie te zorgen. 8. 1. 2. Er dient een „Groep van gebruikers” te worden ingesteld, waarin allen die gebruik maken van netwerken vertegenwoordigd zijn (ondernemingen, onderzoekcen- tra, universiteiten, bemiddelende organisaties, beroeps- organisaties, kamers van koophandel en ambachtska- mers). Deze groep moet erop toezien dat de maatregelen coherent zijn en alle doelstellingen geı¨ntegreerd worden, en moet ervoor zorgen dat meer ondernemingen en instellingen gebruik gaan maken van de informatieen exploitatiemechanismen. Gezien haar taak van evaluatie en observatie zou zij in nauwe samenwerking met het Comité en de Afdeling voor energie, nucleaire vraagstukken en onderzoek kunnen opereren. 8. 2. Voor de EU zou ook een taak weggelegd zijn m. b. v. de moderne communicatietechnologieën een „Permanente conferentie van netwerken” te organiseren (in de vorm van een „virtuele conferentie”). Taak van deze conferentie is te zorgen voor raakvlakken tussen de verschillende informatie- en coördinatienetwerken van de EU of gesteund door de EU, de innovatiecellen van de verschillende thematische programma’s van het Vijfde Kaderprogramma, het netwerk van coördinatie- en informatiepunten voor een eerste oriëntatie (de EIC’s) en de andere Europese en nationale informatie- en exploitatiemechanismen, m. i. v. de maatregelen in het kader van het programma Eureka, netwerken van de OESO, enz. 9. Zorgen voor coherentie over de grenzen van de EU heen 7. 3. Wel moeten zij aan een aantal criteria voldoen. Zo moeten zij lokaal aanwezige kennis weten te mobilise- ren, de weg kunnen vinden naar de verschillende actoren op het gebied van onderzoek, inzicht hebben in de verschillende programma’s voor overheidssteun ten behoeve van onderzoek, betrekkingen hebben met universiteiten en particuliere laboratoria. Ter voorbereiding van de toekomstige uitbrei- 9. 1. ding dienen de EU en de lid-staten in het kader van de toetredingsstrategie deze globale strategie ook nu al toe te passen op de kandidaat-lid-staten. Wat betreft de overige landen in Midden- en Oost-Europa, de landen van de voormalige Sovjet-Unie en de derde landen in het Middellandse-Zeegebied kunnen partnerschapspro- 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/25 gramma’s voor ondernemingen en centra voor industrië- le samenwerking de uitwisseling op technologisch vlak (licenties, overdracht van octrooien. ) tussen onderne- mingen stimuleren. Het Comité raadt aan middelen uit hoofde van de instrumenten Phare, Tacis en MEDA hiervoor ter beschikking te stellen. 9. 2. Ondanks de prioriteit die de kandidaat-lid- staten, de overige buurlanden en de landen in het Middellandse-Zeegebied genieten, is het wenselijk dat de EU zich op basis van het beginsel van wederkerigheid en wederzijds belang inzet voor ontkokering van de netwerken voor informatie, bevordering en exploitatie die zij met haar belangrijkste ontwikkelde partners deelt. Brussel, 1 juli 1998. 9. 3. Samen met de ontwikkelingslanden, met name de partners van het Verdrag van Lomé, zouden maatregelen kunnen worden genomen om gunstige voorwaarden te scheppen voor de verspreiding van technologieën die aan hun economische behoeften beantwoorden, en vooral het MKB en het plaatselijk ambacht ten goede komen. Zo heeft het Comité in zijn advies betreffende „Het Groenboek over de betrekkingen tussen de Euro- pese Unie en de ACS-landen bij het aanbreken van de 21e eeuw — Uitdagingen en keuzen voor een nieuwe vorm van partnerschap (1)” horizontale instrumenten voor samenwerking en verspreiding van technologisch kader van het nieuwe Europees Ontwikkelingsfonds voorgesteld. (1) PB C 296 van 29. 9. 1997, blz. 65. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS Advies van het Economisch en Sociaal Comité over „De kosten van armoede en sociale uitsluiting in Europa” (98/C 284/07) Op 11 juli 1996 heeft het Economisch en Sociaal Comité besloten, overeenkomstig artikel 23, derde lid, van zijn Reglement van Orde, een advies op te stellen over „De kosten van armoede en sociale uitsluiting in Europa”. De Afdeling voor sociale aangelegenheden, gezinsvraagstukken, onderwijs en cultuur, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 18 juni 1998 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Burnel. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn op 1 en 2 juli 1998 gehouden 356e Zitting (vergadering van 1 juli) het volgende advies uitgebracht, dat met 130 stemmen vo´ o´r en 6 stemmen tegen, bij 14 onthoudingen, is goedgekeurd. I. HET ECONOMISCH EN SOCIAAL COMITÉ LUIDT DE NOODKLOK „Interim-actie op het gebied van de bestrijding van armoede” (3). 1. Het ESC heeft zich altijd in hoge mate bekommerd om situaties van ongelijkheid en onrechtvaardigheid en daarmee ook om het verschijnsel armoede en de meest extreme uitingsvorm daarvan, nl. uitsluiting. Ter herin- nering volgt hier een lijst met adviezen en rapporten die het ESC over dit thema heeft opgesteld: „Programma van modelprojecten en onderzoek voor de bestrijding van armoede” (1). „Wijziging Programma van modelprojecten en -onder- zoek voor de bestrijding van armoede”(2). (1) PB C 263 van 17. 11. 1975. (2) PB C 180 van 28. 7. 1977. „Specifieke communautaire actie ter bestrijding van de armoede” (4). „Wijziging besluit — Specifieke communautaire actie ter bestrijding van de armoede” (5). „Informatief rapport over Armoede” (maart 1989) niet gepubliceerd in het PB. „Economische en maatschappelijke integratie van groe- pen van kansarmen” (6). (3) PB C 113 van 7. 5. 1980. (4) PB C 25 van 28. 1. 1985. (5) PB C 263 van 20. 10. 1986. (6) PB C 159 van 26. 6. 1989


title: Banco Europeo de Inversiones : Informe anual 1997.

eurovoc_concepts:
European Investment Bank
activity report


title: Ευρωπαϊκή Τράπεζα Επενδύσεων : Ετήσια έκθεση 1997.


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "EY:n investointitukivälineet yhteisön ulkopuolisissa maissa"

eurovoc_concepts:
EU programme
Lomé Convention
fund (EU)
investment aid
third country

formats: html pdf print

text: C 284/82 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”EY:n investointitukivälineet yhteisön ulkopuo- lisissa maissa” (98/C 284/14) Talous- ja sosiaalikomitea päätti 29. tammikuuta 1998 pitämässään täysistunnossa laatia työjärjestyksen 23 artiklan 3 kohdan nojalla lausunnon aiheesta ”EY:n investointitukivälineet yhteisön ulkopuolisissa maissa”. Asian valmistelusta vastannut ulkosuhteiden, kauppapolitiikan ja kehitysyhteistyön jaosto antoi lausuntonsa 11. kesäkuuta 1998. Esittelijä oli Henri Malosse. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 1. –2. heinäkuuta 1998 pitämässään 356. täysistunnossa (heinäkuun 1. päivän kokouksessa) yksimielisesti seuraavan lausunnon. Suositukset I. Todeten, että yhteisöllä on käytössään useita ulkopuolisille mail- 1. le tarkoitettuja investointituen välineitä, nämä välineet ja unionin asettamat painopisteet 2. eivät näytä vastaavan toisiaan, näiden välineiden käyttösäännöt ovat mitä moni- 3. naisimmat, ja II. ottaen huomioon 1. talous- ja sosiaalikomitean oma-aloitteisen lausun- non ”Suoriin investointeihin sovellettavien sääntöjen (CES maailmanlaajuinen 260/96), yhdenmukaistaminen” 2. Euroopan unionin uudet ulkosuhdevelvollisuudet Maastrichtin ja Amsterdamin sopimusten tultua voi- maan, 3. suorien ulkomaisten sijoitusten merkityksen sil- loin, kun ne palvelevat kestävän taloudellisen ja sosiaali- sen kehityksen edistämistä, yhteisön tavoitteen edistää kaikkein korkeimpia 4. sosiaali- ja ympäristöstandardeja, 5. tarpeen edistää pienten ja keskisuurten eurooppa- laisten yritysten kehittymistä, sillä ne ovat vaurauden ja työpaikkojen syntymisen ensisijaisia lähteitä, yhtenäiseksi strategiaksi, joka sisältää sekä laajat yhteis- työperiaatteet, sosiaali- ja ympäristöstandardit että yh- teisön omat oikeutetut edut erityisesti vastavuoroisuu- den, työllisyyden ja kilpailukyvyn osalta. Komission on annettava strategiasta poliittinen 2. tiedonanto ja päätettävä sen yhteydessä erityistoimenpi- teistä avoimuuden, yhtenäisyyden ja koordinoinnin takaamiseksi. 3. että Tässä tarkoituksessa komitea ehdottaa, tehdään ero täsmävälineiden, joilla on yksinkertaiset ja yksiselitteiset käyttösäännöt, sekä aluekohtaisesti mukautettavien ohjelmien välillä. 4. Komitea ehdottaa, että tätä strategiaa vahvistetaan sekä Keski- ja Itä-Euroopan maissa että Välimeren alueen maissa etusijalle asetettavilla yhteistyö- ja kump- panuusalueilla. 5. Komitea tähdentää yhteisövälineiden ja jäsenvalt- ioiden toimien keskinäistä täydentävyyttä sekä tekee tämänsuuntaisia toimintaehdotuksia. 6. Komitea suosittelee hallinnointisääntöjen yksin- kertaistamista erityisesti komission kyseisiä palveluita ryhmittelemällä sekä vahvistamalla niin valvonta- kuin arviointimenetelmiä. Taloudellisten ja yhteiskunnallis- ten vaikutusten tarkkailukeskuksen perustamista ehdo- tetaan niin ikään. Keskuksen toimintaan osallistuisivat työmarkkinajärjestöt ja talousja sosiaalikomitea. investoinneista käytävät monenkeskiset neuvot- 6. telut, 1. Johdanto 7. tavoitteen yksinkertaistaa yhteisön menettelytapo- ja siten, että EY:n rahoitusvälineet ovat nykyistä parem- min kaikkien toimijoiden saatavilla, talous- III. aloitteisessa lausunnossaan seuraavaa: sosiaalikomitea ja ehdottaa oma- Euroopan komission on koottava yhteisön ulko- 1. puolisiin maihin suunnattavat investointitukivälineet 1. 1. Euroopan komissio on kehittänyt jo yli 20 vuo- den ajan välineitä, joiden tarkoituksena on helpottaa tiettyihin yhteisön ulkopuolisiin maihin esimerkiksi yhteisyrityksille suunnattavan tuen muodossa tehtäviä eurooppalaisia investointeja. Näitä välineitä käytetään tällä hetkellä lähes kaikkialla maailmassa. Ne ovat keskenään hyvin erilaisia, sillä ne on käynnistetty alunperin hyvin erilaisissa poliittisissa tilanteissa: Afri- 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/83 kan, Karibian ja Tyynen meren maiden kanssa solmittu Lomén sopimus, yhteistyö Latinalaisen Amerikan ja Aasian kanssa, Välimeren politiikka, Keski- ja Itä- Euroopan maiden avautuminen. Ne muodostavat nykyi- sin joukon eurooppalaisille toimijoille yhä tutummiksi käyviä välineitä. Toimijat tapaavat kilpailuttaa niitä perinteisempien kansallisten investointi- ja vientitukitoi- mien kanssa. 2. 1. 1. Lausunnossaan ”Vihreä kirja Euroopan unionin ja AKT-maiden välisistä suhteista 2000-luvun alussa – Uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuu- det” (CES 775/97) komitea suosittaa, että keskusta uudistetaan perusteellisesti, ja sen toiminta laajennetaan kattamaan paikallisyritykset AKT-maissa tuotannon laadun ja tuotteiden markkinoinnin kehittämiseksi, ja että siitä tulisi tällöin käyttää nimeä Yritysten kehittä- miskeskus. Komitea on myös ehdottanut, että EU:n kanssa yhteistyössä toteutettavien investointien ja teolli- suusyhteistyön rahoitusneuvontaa vahvistetaan. Komitea pyrkii oma-aloitteisessa lausunnossaan 1. 2. arvioimaan näiden välineiden levinneisyyttä, sel- vittämään erityisesti niiden taloudellisia ja yhteiskunnal- lisia vaikutuksia sekä antamaan selkeitä ja yksinkertaisia suosituksia niin välineiden ensisijaisesta käytöstä kuin niiden hallinnoinnista ja käyttösovellutuksista. 2. 2. ECIP-ohjelma Tavoite on entistäkin ajankohtaisempi nyt, kun 1. 3. unioni on sitoutunut yhtenäisvaluutan ympärille raken- tuvan Euroopan talous- ja rahaliiton syventämiseen sekä käynnistänyt laajenemisprosessin kymmeneen Keski- ja Itä-Euroopan maahan ja Kyprokselle. Näillä perustavilla kehityskuluilla on vääjäämättä vaikutuksensa Euroopan unionin ulkopolitiikkaan, johon myös investoinnit liit- tyvät. 1. 4. Tavoite kytkeytyy myös talous- ja kauppasuhtei- den maailmanlaajuistumisen haasteisiin. Kyseessä on ilmiö, joka liittyy investointien osalta erityisesti OECD:n ehdottamasta MAI-sopimuksesta (Monenkeskinen in- vestointisopimus) käytävään keskusteluun sekä ym- päristö- ja sosiaalialaa koskevien kysymysten yleistymi- seen investointien ja kaupan aloilla. 2. Yhteisövälineet 2. 1. Teollisuuden kehittämiskeskus ja Lomén sopimus Lomén sopimuksessa mainittu Teollisuuden kehittämis- keskus (CDI) on EU:n ja AKT-maiden yhteiselin, joka tarjoaa sekä taloudellista että teknistä apua AKT-maissa toteutettavien teollistamishankkeiden urakoitsijoille, jotka voivat olla joko EU:sta tai AKT-maista. CDI tarjoaa AKT-maiden ja EU:n yrityksille neljänlaista tukea. Sitä voidaan antaa kumppaneiden löytämiseksi, avustuksena valmistelutöihin, konsulttipalveluina hank- keen suunnittelussa (talous- ja oikeuskysymyksissä) sekä aloitusvaiheessa. Tämän lisäksi EU voi Lomén sopimuksen rajoissa myöntää investointihankkeille ra- hoitusta (lainoja, korkotukea, riskipääomaa). Komission jäsenen Claude Cheyssonin aloitteesta vuon- na 1988 perustetun ECIP-ohjelman (European Commu- nity Investment Partner) tärkein tavoite on helpottaa yhteisön investointeja Aasiaan, Välimeren alueen kol- mansiin maihin sekä Latinalaiseen Amerikkaan. Ohjel- maan on myönnetty vuosittain 50 miljoonaa ecua ajanjaksona 1996–1999. Sen käytettävissä on viisi tuki- muotoa: – Tukimuoto 1: Projektien määritystutkimusten sekä EU:n yritysten ja ECIP-ohjelman ehdot täyttävien maiden yritysten keskinäisten tutustumisseminaarien rahoitus. – Tukimuoto 2: EU:n ja jonkin ECIP-ehdot täyttävän maan yhteisyrityksen perustamistutkimuksiin myön- nettävä koroton laina. – Tukimuoto 3: Uusien yhteisyritysten, laajenevien vanhojen yritysten sekä EU-maiden yritysten lisens- sillä toimivien paikallisyritysten uusien investointien rahoitus yritysosakkuuksin tai pääomalainoin. – Tukimuoto 4: Yhteisyritysten ammattikoulutustoi- mintaan ja tekniseen avustamiseen myönnettävä koro- ton laina. – Tukimuoto 1B: Uusi tukimuoto, jonka tarkoituksena on rahoittaa perusrakenne- ja ympäristöalan yritysten täyttävissä yksityistämisen valmistelua tukiehdot maissa. Komitea toteaa, että tämä tukimuoto poikke- aa ECIP-ohjelman aikaisemmista tavoitteista, koska siinä ei nykyisellään edellytetä minkään eurooppalai- sen yrityksen suoranaista osallistumista. 2. 3. JOPP-ohjelma (Phare ja Tacis) EU:n ja KIE-maiden yhteistyön kehittyessä komissio perusti vuonna 1991 ECIP:n mallin mukaan Phare- ja Tacis-maille (Keski- ja Itä-Eurooppa sekä entinen NL) tarkoitetun JOPP-rahoitusvälineen. Se tarjoaa tukea C 284/84 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 yhteisössä toimiville yrityksille, jotka pyrkivät EU:n rahoitusrakenteita käyttämällä perustamaan yhteisyri- tyksiä Phare- ja Tacis-maiden yritysten kanssa. Tuki- muotoja on neljä: 2. 5. 1. Voidaan myös mainita vuonna 1997 aloitettu ohjelma Asia-Ecobest, jonka tarkoituksena on kohentaa Aasian ympäristöoloja suosimalla eurooppalaisten toi- mijoiden sijoituksia ja taitotietoa. – Tukimuoto 1: Mahdollisten kumppaneiden yhteen- saattaminen. – Tukimuoto 2: EU- sekä Phare- ja Tacis-maiden yhteisyritysten toteutettavuustutkimusten yhteisra- hoitukseen osallistuminen. On huomattava, että tällöin kyseessä on laina, joka muutetaan avustukseksi hankkeen onnistuessa. – Tukimuoto 3: Yhteisyritysten pääomatarpeiden ra- hoitus osakkuuden tai pitkäaikaislainan muodossa. (Tämä tukimuoto poistettaneen käytöstä. ) – Tukimuoto 4: Perustettujen yhteisyritysten ammatti- koulutustoiminnan ja teknisen avun yhteisrahoitus korottomin lainoin. 2. 4. AL-Invest -ohjelma on unioni perustanut Euroopan AL-Invest- rahoitusvälineen, jonka tarkoituksena on EU:n ja Latina- laisen Amerikan teollisuusyhteistyön edistäminen. Tukea myönnetään yritysvierailuihin, erityisiin alihan- kintoja koskeviin tapaamisiin, yritysten yhteistyökes- kusten perustamiseen Latinalaisessa Amerikassa, tieto- liikenteen käyttöön yritysten yhteistyössä ja LA- Partnershiptapaamisiin. Unioni on päätti myöntää ohjel- maan 41 miljoonaa ecua ajanjaksoksi 1996–2000. 2. 5. Asia-Invest Unioni otti käyttöön vuonna 1997 AL-Investin mallin mukaan perustetun Asia-Invest-rahoitusohjelman, jonka talousarvioksi ajanjaksona 1997–2002 on arvioitu 45 miljoonaa ecua. Ohjelmassa on kolme tukimuotoa: – Business Priming Fund, jonka pääasiallinen tarkoitus on rahoittaa 50 %:iin asti useiden jäsenvaltioiden kauppakamarien tai ammattialajärjestöjen yhteisesti toteuttamia markkinatutkimuksia Aasiassa. Business Priming Fund tukee myös koulutusohjelmia, joiden tarkoituksena on eurooppalaisten yrittäjien pereh- dyttäminen aasialaisiin kieliin ja kulttuureihin. Näiden lisäksi tuetaan eurooppalaista taitotietoa hyö- dyntäviä alakohtaisia teknisen avun matkoja Aasian vähiten kehittyneisiin maihin. – yritystapaamiset Partnership). (Asia-Enterprise tai Asia- – Asia Investment Facility: maittain ja teollisuusaloit- tain laadittujen alakohtaisten tutkimusten rahoittami- nen, tarkoituksena tunnistaa, arvioida ja edistää Euroopan unionin yritysten konkreettisia sijoitus- hankkeita Aasiassa. 2. 6. Meda-ohjelma Välimeren alueen osalta komitea toteaa, että sen jälkeen kun Med-Invest-ohjelma ”jäädytettiin” vuonna 1996 mittavien hallinnollisten ongelmien sekä Meda- ohjelman myöhästymisen vuoksi, alueelle erityisesti suunnattujen rahoitusvälineiden luonteesta on vallinnut epätietoisuus, sillä maat täyttävät ECIP-tukiehdot ja Euroopan investointipankin lainaehdot sekä eräiden Med-Enterprisen ja Med-Partnershipin tapaisten yritys- kumppanuustoimintojen ehdot. Toukokuun 20. ja 21. päivänä 1996 pidettiin 2. 6. 1. ensimmäinen Eurooppa-Välimeri teollisuuskonferenssi, jonka päätteeksi hyväksyttiin julistus teollisuusyhteis- työstä. Tähän perustuen hyväksyttiin toimintasuunnitel- ma, johon kuului myös kahden työryhmän perustami- nen. Niille annettiin nimeksi ”teollisuus- ja yrittäjäver- koston kehittäminen” ja ”oikeudellinen ja hallinnollinen kehys”. Toimintasuunnitelma mahdollistaa erityisesti kyseiselle alueelle tarkoitetut toimenpiteet, esimerkiksi teollisuus- alueiden kehittämiseksi suunnatun toiminnan (parhai- den käytänteiden opaskirja, koulutusja liikkeenjohto- ohjelmat jne. ). Välimeren kummankin rannan toimijat odottavat kuitenkin oikeutetusti, kuten komitea hyvin ymmärtää, Asia-Investin tai AL-Investin tapaista ohjel- maa, sillä Välimeri on Unionin tärkeimpiä painopistea- lueita. 2. 7. Muut monen maan välineet Luettelo ei ole tyhjentävä. Mutta jotta ymmärretään yhteisön rahoitusvälineiden monimuotoisuus ja -lukui- suus, mainittakoon täydennykseksi: Euroopan investointipankki, jonka merkitys 2. 7. 1. kasvaa unionin kumppanuusmaissa (Keski- ja Itä- Eurooppa, AKT-maat, Latinalainen Amerikka ja Aasia). Se tukee rahoituksellaan kyseisten maiden perusraken- teiden ja teollisuuden kehittämistä ja asettaa tällöin etusijalle kumppanuuden unionin toimijoiden kanssa. 2. 7. 2. Bosnia-Herzegovinaan perustettu Teollisuus- yhteistyön keskus (Centre de coopération industrielle), Aasian EBIC-keskukset (European Business Information Center), Latinalaisen Amerikan Eurocentros-keskukset, Tacis-maiden Business Cooperation Centerit sekä EU:n ja Japanin yhteistyökeskus. 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/85 2. 7. 3. lukset kansainvälisessä yhteistyössä. Yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmien sovel- 3. 4. Yhdensuuntaisuus muiden yhteisöpolitiikkojen kanssa 3. Talous- ja sosiaalikomitean esittämät kysymykset 3. 1. Yhteisön rahoitusvälineiden moninaisuus Rahoitusvälineiden moninaisuus, lukuisat säännöt ja kirjavat soveltamisohjeet tuntuvat liioittelulta paitsi tavallisten kansalaisten, myös talouden toimijoiden mie- lestä. Näin on silloinkin, kun ymmärretään erilaisten ongelmien ja poliittistaloudellisten tilanteiden vaativan eriytettyjä toimintamalleja. Tästä syystä komitea puhuu- kin selkeyttämisen (käsikirja) ja todellisen rationalisoin- nin puolesta. Komitea toteaa myös, että tietyille alueille (esim. Aasiaan) suunnataan samanaikaisesti rinnakkai- sia ohjelmia, jotka saattavat joillain aloilla näyttää keskenään kilpailevilta (esim. Asia-Invest ja ECIP). sillä Myös menettelyiden kirjavuus hämmästyttää, Aasiassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Välimeren alueel- la yhteisyritysten toteutettavuustutkimusten rahoitus on lainamuotoista, kun taas Phare- ja Tacis-maissa vastaavien tutkimusten lainoitus muutetaan tueksi hank- keen toteutuessa (JOPP/JVP:n tukimuoto N:o 2). 3. 2. Pk-yritysten kelpoisuusehdot Vaikka suurin osa yhteisön rahoitusvälineistä näyttää olevan tarkoitettu pienille ja keskisuurille yrityksille yhteisön tarkoittamassa merkityksessä, rahoitusväli- neistä koskevasta selvityksestä käy ilmi, että liikkumava- raa on. Myös tätä seikkaa on selvennettävä. Lisäksi on pohdittava yhteisötoiminnan painopistealoja. 3. 3. Rahoitustukivälineiden tavoitteet Komitea pohtii rahoitusvälineiden perimmäisten tavoit- teiden luonnetta: onko tarkoituksena kumppanuusmai- den taloudellisen kehityksen tukeminen, eurooppalais- ten investointien edistäminen ko. maissa, eurooppalais- ten yritysten sijoittumisen ja toiminnan edistäminen, teollisen, teknisen ja tieteellisen yhteistyön kehittäminen vai eurooppalaisen taitotiedon viennin edistäminen? Vastatessaan näihin kysymyksiin ja asettaessaan asiat tärkeysjärjestykseen unionin on saatettava rahoitusväli- neet palvelemaan kokonaisvaltaista strategiaa ja otetta- va samanaikaisesti huomioon omat tavoitteensa, kan- sainväliset yhteistyö- ja kehitysapusitoumuksensa ja etunsa niin poliittiselta kuin taloudelliselta kannalta. Puheena olevat rahoitusvälineet ovat syntyneet hyvin erilaisissa tilanteissa. Niinpä onkin kysyttävä, ovatko ne yhdenmukaisia yhteisön poliittisten peruslinjausten kanssa nimenomaan kauppapolitiikassa, yhteisissä työl- lisyyden edistämistoimissa, kestävään talous- ja sosiaali- politiikkaan tähtäävässä toiminnassa, yhteisessä maata- louspolitiikassa, Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn edistämisessä jne. 3. 4. 1. K a u p p a p o l i t i i k k a Vaikka yhteisön kauppapolitiikka kuuluukin ensisijai- sesti vain yhteisön toimivaltaan, vienninedistämistoimet kuuluvat edelleen läheisyysperiaatteen mukaisesti jäsen- valtioiden viranomaisten toimivaltaan. Yhteisön tällä saralla toteuttamat harvat toimet (Exprom-ohjelma, Japaniin suunnattu toiminta) ovat aina olleet silmiin- pistävän vaatimattomia. Viime hallitustenvälisessä kon- ferenssissa tehty yritys liittää vienninedistämistoimet perustamissopimukseen epäonnistui. On siis mahdollis- ta, että syntyy houkutus tarjota tai käyttää rahoitusväli- neitä yhteisön ainoina kauppapoliittisina edistämiskei- noina. Niinpä kyseiset rahoitusvälineet on nähtävä joko kaikkein epäsuotuisimmassa asemassa oleviin maihin suunnattavina kehityskeinoina tai markkinapenetraa- tion kannustimina pyrittäessä eurooppalaisille vaikeasti avautuviin maihin. 3. 4. 1. 1. Komitea arvioi, että uusille markkinoille pyrittäessä on syytä ryhtyä läheiseen yhteistyöhön jäsen- valtioiden asianomaisten viranomaisten kanssa, sillä niillä on vienninedistämispalveluita ja kaupallisia pai- kallistoimistoja ulkomailla. Komission tulisi keskittää tukensa koko Euroopan laajuisiin aloitteisiin ja erityi- sesti niihin, joita eurooppalaiset alakohtaiset järjestöt ehdottavat. Tämän lisäksi unionin tulisi tehostaa jäsen- valtioiden vienninedistämistoimien koordinointia esimerkiksi tiedottamalla Euroopan laa- juisesti jäsenvaltioiden kaupallisten toimipisteiden ha- vaitsemista markkina- ja investointimahdollisuuksista. Kuvattu kaksitahoinen menettely on uskottava ja järkevä vaihtoehto sille, että perustetaan komission tuella ulkomaille jäsenvaltioiden kauppakamareiden ja kaupallisten palveluiden kanssa kilpailevia eurooppalai- sia järjestelmiä. käynnistämien 3. 4. 1. 2. Kauppapolitiikkansa ja omien sijoitustensa avulla unionin on pidettävä tarkoin huoli tasapuolisten kauppatapojen edistämisestä. Investointituen rahoitus- välineisiin tulisi ehdottomasti liittää tiedotustoiminta eurooppalaisten rahoittajien huomion kiinnittämisek- C 284/86 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 si väärennösten ongelmaan, teollisuussuojan ja henkisen omaisuuden suojajärjestelmiin, polkumyynnin torjun- taan, alkuperäsäännöksiin jne. 3. 4. 2. K a u p p a p o l i t i i k k a j a k e s t ä v ä t a - k e - j a s o s i a a l i n e n l o u d e l l i n e n h i t y s Kauppapolitiikassa Euroopan unionin on tuettava kan- sainvälisen työjärjestön (ILO) sosiaalisia yleissopimuk- sia sekä ympäristönsuojelua. Euroopan unionin perusta- missopimuksessa on määrätty kehitysyhteistyöpolitii- kan (130 u artikla) tavoitteeksi taloudellinen ja sosiaali- nen kehitys. Näin ollen onkin tähdellistä, että Euroopan unioni huolehtii siitä, että se paitsi kunnioittaa näitä periaatteita myös edistää niiden yleistymistä. Tällä tarkoitetaan erityisesti ympäristökysymyksiä (esim. mo- nenkeskiset ympäristösopimukset, Rion sekä Tokion kokousten sitoumukset) sekä sosiaalikysymyksiä, erityi- sesti ILO:n yleissopimusten määrätietoinen soveltami- nen (mainittakoon ennen kaikkea ammattiyhdistysva- paus, taistelu pakkotyötä ja lapsityövoiman käyttöä vastaan). Komitea otti asiaan kantaa jo lausunnossaan ”Suoriin sijoituksiin sovellettavien sääntöjen yhdenmu- kaistaminen maailmanlaajuisesti” (CES 260/96) todeten: ”– – on torjuttava yritykset houkutella suoria ulkomaisia sijoituksia työlainsäädännön suppeudella, jota ei pidä käsittää laaduttomuudeksi. ” uudelleensijoittamisesta edullisempien veroja sosiaali- maksuehtojen saavuttamiseksi, jolloin vaikutukset Eu- roopan työllisyyteen ovat hyvin kielteiset. Esitettyjen ohjelmien tulisi sisältää vaikutusten arviointimalleja ja hankkeista jälkikäteen tehtävissä arvioinneissa tulisi huomioida määrälliset ja työllisyyden kannalta mer- kittävät tekijät. Näin ollen komitea ehdottaa komissiolle tehtäväksi tutkimusta vaikutuksista painopistealueilla ja -aloilla, jotta edellä mainitut tulokset voidaan tarvit- taessa vahvistaa ja asettaa hankkeille ensisijaisuuteen perustuen nykyistä tarkempia valintakriteerejä. 3. 4. 4. E u r o o p a n k i l p a i l u k y k y Euroopan teollisuuden kansainvälinen kilpailukyky on merkittävä tekijä ja siksi se on otettava huomioon talouskasvun takaamiseksi ja työllisyystilanteen kohen- tamiseksi, erityisesti kun kaupan rajoitteita puretaan. Mutta kilpailukyvyn arvioinnissa on otettava huomioon Euroopan unionin vahvuudet, joihin kuuluu ennen kaikkea hyvin koulutettu henkilöstö. On siis täysin perusteltua kysyä, tulisiko kehitysyhteistyövälineiden tavoitteita arvioida suhteessa vaikutukseen, joka niillä on eurooppalaisten yritysten kilpailukykyyn. Sijoitukset ja kehitysyhteistyö yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa voivat hyödyttää kasvua ja työllisyyttä Euroo- passa tietyissä tilanteissa, erityisesti offensiivisessa toi- minnassa (markkinoiden valtaus) tai suunniteltaessa alakohtaisia strategioita lähialueille, jolloin syntyy toisi- aan täydentävää yritystoimintaa. Lausunnossaan ”Toi- mintasuunnitelma Euroopan tekstiili- ja vaatetusteolli- suuden kilpailukyvyn edistämiseksi” (CES 1479/97) komitea suositteleekin tietyin varauksin tehtäviä sijoi- tuksia Keski- ja Itä-Eurooppaan sekä Välimeren alueelle. Sijoitusten on noudatettava Unionin sisäistä rakennepo- litiikkaa, etenkin EAKR:n sijoitustuen periaatteita, jottei seurauksena olisi liikatuotantoa joillakin teollisuustuo- tannon aloilla. 3. 4. 3. T y ö l l i s y y s v a i k u t u k s e t Yhteisön rahoitusvälineiden työllisyysvaikutuksia ko- rostetaan harvoin (paitsi JOPP-ohjelmassa). Komitea myöntää, että kysymys nostaa esiin monia vaikeita ongelmia: suorat ja epäsuorat seuraukset, suorat ja epäsuorat työllisyysvaikutukset, lyhyt- ja pitkäaikaisvai- kutukset jne. Kysymystä ei kuitenkaan voida sivuuttaa. On tärkeää tietää, missä määrin rahoitusvälineet todella edistävät kumppanuusmaiden taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja mikä vaikutus niillä on unionin jäsenvalt- ioiden työllisyyteen. Näyttä siltä, että yhteisön liikeyri- tyksen toiminnan kehittäminen yhteisön ulkopuolisessa maassa voi vaikuttaa myönteisesti Euroopan unionin työllisyyteen syntyvän lisäarvon, palveluiden ja huollon, välineiden ja kasvumahdollisuuksien ansiosta. Monissa investoinneissa on kuitenkin kyse pelkästään tuotannon 3. 5. Jäsenvaltioiden ja yhteisön toimien yhdensuuntai- suus ja rahoitusvaikutukset Komitea toteaa, että eurooppalaiset toimijat käyttävät yhä enenevässä määrin yhteisön rahoitusvälineitä myös edistääkseen Euroopan etuja yhteisön ulkopuolella. Tilanne on omiaan synnyttämään epäselvyyksiä tai toimien päällekkäisyyttä, varsinkin koska vienninedistä- minen kuuluu periaatteessa edelleen jäsenvaltioiden viranomaisille. Komitea ehdottaa uutta metodia yhtenäisyy- 3. 5. 1. den, täydentävyyden ja avoimuuden lisäämiseksi. Meto- 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/87 din tulisi sopia eurooppalaisille rakenteille myös yh- teisön ulkopuolisissa maissa, sillä niissä voidaan havaita kilpailua maan omien organisaatioiden (kauppakama- rit) ja unionin hankkeiden välillä. Yhdensuuntaisuuteen tulisi pyrkiä myös suhteissa kansainvälisiin järjestöihin kuten UNIDO (YK:n teollistamisjärjestö), UNCTAD ja Maailmanpankki. Näissä järjestöissä unionin jäsenvalt- ioilla on joko enemmistö (UNIDO) tai hallitseva asema (35 % Maailmanpankin pääomasta, USA:lla vain 15 %). 3. 5. 2. Aina ei ole helppoa osoittaa, mitkä varat EU on varannut kyseisiin rahoitusvälineisiin. Se voi johtua lainojen osalta toiminnan luonteesta tai siitä, että jotkin rahoitusvälineet ovat kiinteä osa jotain suurempaa kokonaisuutta. Esimerkkinä tästä on Meda. On syytä selkiyttää yhteisön tukitoimintaa ja sen mahdollisuuksia täydentää jäsenvaltiotason toimintaa. Tähän voidaan päästä osoittamalla ”valvontataululla” EY:n ja jäsenval- tioiden rahoitusvälineet sekä niihin suuralueittain osoit- ettavat varat. 4. Integraatio- ja koordinaatiokehys Näitä kysymyksiä eriteltyään ja Euroopan komission tärkeimpiä asiaan perehtyneitä yksiköitä kuultuaan komitea katsoo, että on luotava erityinen integraatio- ja koordinaatiokehys. 4. 1. 2. Suositaan siirtymistä valtiotaloudesta markki- natalouteen sekä lisätään KIE-maissa ja Välimeren alueella teollisuusyhteistyötä erityisin kumppanuusrat- kaisuin tai yhdentymisen keinoja käyttäen. 4. 1. 3. Suositaan eurooppalaisia investointeja pu- heena olevilla nousevilla tai lupaavilla markkinoilla, joille suunnattu mittava yhteisötasoinen panostus voi olla eurooppalaisten yritysten toiminnan tarvitsema ”piristysruiske”. 4. 2. Tavoitteiden liittäminen maailmanlaajuiseen stra- tegiaan Tämä strategia tulisi liittää kansainvälisestä investointi- sopimuksesta käytävään keskusteluun. Komitea voi tukea tämänsuuntaista hanketta vain, mikäli sopimuk- sessa otetaan huomioon periaatteet ja ehdot, jotka sisältyvät Euroopan parlamentin jäsenen Kreissl-Dorfler esittämään ja Euroopan parlamentin 11. maaliskuuta 1998 hyväksymään päätöslauselmaan MAI-sopimuk- sesta. Komitea katsoo vielä, että tällaisella sopimuksella ”on pyrittävä kurinalaisuuteen suoria ulkomaisia sijoi- tuksia houkuttelevien verokannustimien ja muiden välittömien yllykkeiden käytössä, sillä ne vaikuttavat vastaanottajamaiden rahoitustilanteeseen (lausunto ai- heesta” Suoriin sijoituksiin sovellettavien sääntöjen kan- sainvälinen on vältettävä vapaakauppa-alueiden muodostumista, sillä ne aiheuttavat paikallisten yritysten syrjintää, niiden luonteeseen kuuluu kaikkien perustasonkin sosiaalisten ja ympäristönsuojelullisten sääntöjen väheksyminen. yhdenmukaistaminen). Erityisesti 4. 1. Ensisijaisia tavoitteita Jotta voidaan taata rahoitusvälineiden vastaavuus yh- teisön tärkeimpien painopistealojen ja toimintalinjojen kanssa, on panostettava yhdentämiseen. Yhdentymiske- hitys konkretisoituu kokonaisstrategiana, jossa voidaan erottaa kyseisen alueen, sen kehitystason ja Euroopan unioniin nähden vallitsevan poliittisen läheisyyden pe- rusteella mukautettavia tai vahvistettavia tavoitteita. Niitä voisivat olla: 4. 3. Periaatteet, joilla yhdentäminen taataan Tämän kokonaisvaltaisen strategian tueksi komitea suosittelee, että yhteisön rahoitusvälineitä selkiytetään ja uudistetaan seuraavien periaatteiden mukaan: 4. 3. 1. Erotetaan toisistaan makrotaloudelliset toi- met, jotka koskevat toisaalta investointien, toisaalta kauppakamareiden ja kehitystoimistojen kaltaisille väli- portaan organisaatioille myönnettävän tuen verotusta ja turvallisuutta, ja investointeihin suoraan kohdistettavat tukitoimet. 4. 1. 1. Suositaan kestävää kasvua ottamalla huo- mioon kussakin kehitysmaassa vallitseva yhteiskuntake- hityksen ja ympäristönsuojelun tilanne sekä investointi- ilmaston suotuisuus (poliittinen, oikeudellinen ja talou- dellinen vakaus). Etusijalle asetetaan Euroopan unioniin läheisiä suhteita ylläpitävät maat (erityisesti AKT-maat). Sisällytetään unionin poliittiset tavoitteet 4. 3. 2. hankkeiden ensisijaisiin hyväksymisehtoihin erityisesti seuraavin tavoin: – otetaan sosiaali- ja ympäristöstandardit huomioon investointihankkeissa; C 284/88 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 – tutkitaan työllisyysvaikutuksia Euroopan unionissa, – avataan kehitysmaiden ohjelmat toisten kehitysmai- den ja niiden lähialueiden sijoittajille (esimerkiksi Saharan etelänpuolisen Afrikan sijoittajille, jotka sijoittavat Välimeren kumppanuusmaihin), mutta va- rataan mahdollisuus päästä Latinalaisen Amerikan ja Aasian nousevien talouksien tukiohjelmiin ainoastaan unionin toimijoille. Tällainen erottelu mahdollistaisi ennen kaikkea teknis- ten välineiden käytön mukauttamisen unionin muissa politiikoissa ja yleisstrategiassa määriteltyihin painopis- teisiin. 5. 1. Yhtenäisiä teknisiä välineitä 4. 3. 3. Komitea ehdottaa, että laaditaan todellinen teollisuuden kumppanuusstrategia yhteisön jäsenyyttä hakeneiden maiden, toisten Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Välimeren maiden kanssa ja myönnetään Meda-, Phare- ja Tacis -ohjelmien talousarvioiden puit- teissa lisävaroja tämän politiikan vahvistamiseen. Kyseessä on tällä hetkellä hyvin hajanaisen teknisen välinevalikoiman uudistaminen välineistöksi, jonka osat olisivat toimintasäännöiltään yhtenäiset, toisiaan täy- dentävät sekä paikallisiin tilanteisiin ja toimijoiden tarpeisiin soveltuvat. Komitean mielestä sellaisia oli- sivat: (myöntämismekanismit, mahdolliset Komitea ehdottaa, että yhdenmukaistetaan eri 4. 3. 4. välineiden käyttösäännöt: osallistumissäännöt (kelpoi- suusehdot, pk-yrityksen määritelmä, jne. ), taloudelliset ehdot takaisin- maksut ym. ), komission kyseisten palveluiden ryhmitte- ly, arviointi- ja valvontamekanismit, joiden tulisi olla kaikille yhteiset. Uudistukset on tehtävä yksinkertaista- misen hengessä, jotta EU:n toimijoiden ja erityisesti pk-yritysten pääsy ohjelmiin helpottuu ja oikenee. Toi- mintasääntöjen on oltava selkeät ja täsmälliset, ja niiden tulee sisältyä kaikkia menettelyjä ja kaikkia maita koskevaan toimijan käsikirjaan. Komitea ehdottaa, että kehitetään toisiaan 4. 3. 5. todella täydentäviä uusia työmenetelmiä kartoittamalla ensisijaisesti sellaiset hankkeet, joita voidaan tukea koordinoidusti useilla erilaisilla yhteisövälineillä. Uusia menetelmiä käyttämällä voidaan erottaa toisistaan ma- krotaloudelliset toimet, jotka koskevat toisaalta inves- tointien, toisaalta kauppakamareiden, ammattialajär- jestöjen ja kehitystoimistojen kaltaisille väliportaan organisaatioille myönnettävän tuen verotusta ja turvalli- suutta, sekä suoraan investointeihin kohdistettavat tuki- toimet. 4. 3. 6. Komitea suosittelee, että investointitukien väli- neet muutetaan muiden tukien tapaan harkinnanvarai- siksi lähinnä poliittisin, taloudellisin ja sosiaalisin perus- tein. 5. Konkreettisia ehdotuksia yhtenäiseksi toimintake- hykseksi Komitea ehdottaa, että käytössä olevia välineitä rationa- lisoidaan tekemällä selkeä ero teknisten välineiden ja tietyille alueille suunnattujen toimintaohjelmien välillä. 5. 1. 1. makrotalouden tekniset tukiohjelmat (kehitys- maat, Eurooppa–Välimeri-alue) – väliportaan rakenteiden tukimekanismit EU:n vastaa- vien elinten kanssa käynnistettävien, lähinnä koulu- tusta koskevien kumppanuusohjelmien muodossa, joiden tarkoituksena yritysten tukipalveluiden ja teol- lisuuden yhteistyökeskuksien kehittäminen. – Yritysten suorat tukivälineet, toisin sanoen: • eurooppalaisten yritysjohtajien perehdyttäminen kumppanuusmaiden kulttuuriin (erityisesti kehit- tyneissä maissa); • Europartnership ja Enterprise -tyyppiset yritysta- paamiset, joiden osallistujat valitaan ammatillisin perustein huolellisesti kummaltakin puolelta; • laajojen markkinatutkimusten sekä alakohtaisten tutkimusten tuki, ensisijaisena nousevien talou- ksien tutkimus; • sijoitushankkeiden sekä yhteisyritysten toteutetta- vuustutkimusten rahoitus yhtenäisin säännöin kai- killa alueilla; • teknisen avun keskusten toiminta sijoitustoimin- nan edistämiseksi hankalimmissa kohdemaissa; – yhteisön ulkopuolisissa maissa työskentelevien koulu- tus- ja pätevöittämistoimet; – naisjohtajuuden edistämisohjelmat (koulutus, lainan- saanti jne. ); – EU:n rahoitusvälineiden (EIP, mutta myös Euroopan investointirahasto EIR) ja pankkiverkostojen hyö- dyntäminen ”maariskin” mukaan muokattujen rahoi- tusteknisten mekanismien ohella (riskipääoma, ta- kuurahastot, korkohyvitykset) KIE-maihin ja Välime- investointitoiminnan ren maihin suuntautuvan 14. 9. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 284/89 kannustamiseksi; pankkiverkostojen on itse toteutet- tava tällaiset tukiohjelmat tiedotusjärjestelyineen ja tiedot hankittava projekteja koskevat väliportaan järjestöiltä kuten CDI:ltä, teollisuusyh- teistyökeskuksilta, kauppakamareilta ja ammattia- lajärjestöiltä. luotettavat -välineet, teknisten uudistusten tuen, väliportaan paikal- lisrakenteiden vahvistamisen koulutuksen keinoin, eu- rooppalaisten investointien edistämisen strategisilla aloilla (energia, matkailu jne. ) EIP:n, EIR:n ja pankkiver- kostojen tuella rahoitusneuvontoineen sekä CDI- tyyppisen keskuksen tekniset apujärjestelmät paikallisy- rityksille. 5. 2. Alueelliset toimintaohjelmat Komitea ehdottaa, että näiden erilaisten välineiden käyttö sovitetaan kunkin alueen tarpeisiin samalla var- mistaen niiden yhdensuuntaisuus. Tässä suhteessa Asia- Invest näyttää parhaalta esimerkiltä, sillä siihen sisällyte- tyt välineet on valmiiksi yhtenäistetty. Komitea ehdottaa näin ollen seuraavaa ohjelmakokonaisuutta: Laajennettu AL-Invest-ohjelma Latinalaiselle 5. 2. 1. Amerikalle. – Siihen kuuluisivat ECIP-väline, uusia perehdyttämisohjelmia Latinalaisen Amerikan kulttuu- reihin, alueen kehitysmaihin suunnattavia teknisen avun toimia, tukitoimia Business Priming Fund ja Investment Facility -tyyppisille yleisille ja alakohtaisille markkina- tutkimuksille, jollaisia on kehitetty Asia-Investin yhtey- dessä. 5. 2. 2. Asia-Investin lähentäminen ECIP-välineeseen (päällekkäisyyksien välttämiseksi) sekä kehitysmaiden teknisen avun toimiin. KIE- ja Tacis-maihin suunnattu erityinen East- 5. 2. 3. Invest-ohjelma, johon sisällytettäisiin erityisvälineitä Euroopan yhteisöön integroitumiseksi, väliportaan ra- kenteiden vahvistamiseksi, pk-yritysten keskinäisen yh- teistyön edistämiseksi, eurooppalaisten sijoitusten vauh- dittamiseksi strategisilla aloilla (puu, energialähteet, lentokoneteollisuus jne. ) EIP:n, EIR:n ja pankkiverkos- tojen myöntämän tuen avulla yhteisön antaessa rahoitus- neuvontaa. Edelleen ohjelmaan nivellettäisiin toteutetta- vuustutkimuksia koskeva JOPP-rahoitusväline sekä pai- kallisten väliportaan elinten ja EU:n yhteisesti johtamat EU–KIE teollisuusyhteistyökeskukset. 5. 2. 4. ACP-Invest-ohjelma, johon kuuluisivat ECIP- rahoitusväline (tällä hetkellä syyttä suotta käyttökelvo- ton AKT-maille), teknisten uudistusten tuki, väliportaan paikallisten, alueellisten ja ammatillisten rakenteiden vahvistus, perusteellisesti uudistettu ja ”yritysten kehitt- ämiskeskukseksi” (CDE) muutettu CDI AKT-maiden yritysten auttamiseksi kansainväliseen kauppaan, Euro- partnership ja Enterprise -rahoitusvälineet, EIP:n, EIR:n ja pankkiverkostojen tuet sekä koko väliporrasverkon kattava apu- ja seurantajärjestelmä. 5. 2. 6. US-Invest ja Japan-Invest-ohjelmat, joiden tar- koituksena on yksinomaan perehdyttäminen näiden maiden kulttuuriin sekä Europartnership sekä Enterprise -ohjelmien käyttöön. 5. 3. Hallinnon, seurannan ja valvonnan säännöt 5. 3. 1. Komitea suosittaa, että näille rahoitusvälineille perustetaan yhteinen, usein ja säännöllisesti käynnis- tettävä valvonta- ja arviointijärjestelmä. Arviointiin on sisällytettävä tuensaajia koskeva pakollinen ja pitkäjän- nitteinen kyselyjärjestelmä, jonka nojalla hankkeiden urakoitsijat ovat velvollisia antamaan tietoja ainakin kymmenen vuoden ajan. Arvioinnissa on otettava huo- mioon sekä taloudelliset että sosiaaliset vaikutukset, erityisesti vaikutus työllisyyteen EU:ssa ja sen ulkopuo- lella, kestävään kehitykseen, kilpailukykyyn sekä EU:n kaupallisiin etuihin pitkällä aikavälillä. 5. 3. 2. Tämän lisäksi komitea suosittaa, että välinei- den ja ohjelmien kesken toteutetaan parhaiden käytän- teiden valiovertailu (benchmarking), jonka avulla tutki- taan etenkin saavutettuja tuloksia, tavoitteiden yhtene- väisyyttä sekä yhteisöpolitiikkojen toteutumista. Euroo- pan komission tärkeimpien kyseeseen tulevien osastojen toiminnallinen uudelleenjärjestely voisi edistää yhdenty- miskehitystä sekä hyvien käytänteiden leviämistä. 5. 3. 3. On aiheellista vahvistaa myös petosten ehkäisy- menetelmiä sekä yleistää Euroopan parlamentin ja tilintarkastustuomioistuimen budjettivalvonta koko yh- teisön tasolla. Arviointi, valvonta ja petosten ehkäisy on 5. 3. 4. toteutettava liiallista byrokratiaa välttäen ja menettelyjä jatkuvasti yksinkertaistaen. Parhaat tulokset voidaan saavuttaa jakamalla mahdollisimman paljon vastuuta toimijoille (tavoitekohtainen arviointi, jälkikäteiset tar- kastukset). Uusi Meda-Invest-ohjelma, joka kattaa ECIP- 5. 2. 5. rahoitusvälineen lisäksi Europartnership ja Enterprise 5. 3. 5. tukivälineiden Komitea ehdottaa niin ikään, että perustetaan vaiku- yhteiskunnallis-taloudellisten C 284/90 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 14. 9. 98 tusten tarkkailukeskus, jonka työhön osallistuisivat työmarkkinajärjestöt sekä talous- ja sosiaalikomitea. Tarkkailukeskuksen ensisijaisena tehtävänä olisi arvioi- da Euroopan unioniin kohdistuvia työllisyysvaikutuksia sekä sosiaali- ja ympäristöstandardien leviämistä ja kestävää kehitystä tuensaajamaissa. 5. 4. Rahoituslähteet ja täydentävyys jäsenvaltioiden toimintaan nähden 5. 4. 1. Jäsenvaltioiden ja yhteisön toimien yhdensuun- taistamiseksi komitea esittää, että jäsenvaltioiden kysei- set viranomaiset ja toimijaryhmät (kauppakamarit ja ammattialajärjestöt) kytketään kiinteästi ohjelmien seu- rantaan ja valvontaan omassa maassaan. Komitea ehdot- taa, että tätä varten suunnitellaan valvontataulu, joka ilmaisee jäsenvaltio- ja yhteisötason toimet alueittain. 5. 4. 2. Komitea suosittaa, että erityisesti Euroopassa ja Välimeren alueella merkittävä osa kehitysyhteistyöoh- jelmien käyttämättömistä varoista keskitetään rahoitus- välineisiin. Talousarvion puutteiden täyttämiseksi ja jäsenvaltiotason rahoituksen täydentämiseksi voitaisiin integroitumista vauhdittaa kasvattamalla EU:n ja kun- kin jäsenvaltion yhteisrahoitusta (muissa jäsenvaltioissa olevien toimijoiden osallistuminen toteutuisi yhteisön osallistumisen kautta). Bryssel, 1. heinäkuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1408/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 1ης Ιουλίου 1998 σχετικά με τον καθορισμό των μέγιστων επιστροφών κατά την εξαγωγή ελαιόλαδου για τον 15ο μερικό διαγωνισμό που έγινε στα πλαίσια του διαρκούς διαγωνισμού που προκηρύχθηκε με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1978/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: L 188/28 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 2. 7. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 1408/98 TGS EPITQOPGS tgr 1gr Iouk(cid:148)ou 1998 swetij(cid:145) le tom jahoqisl(cid:149) tym l(cid:146)cistym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou cia tom 15o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) pou (cid:146)cime sta pka(cid:148)sia tou diaqjo(cid:151)r diacymislo(cid:151) pou pqojgq(cid:151)whgje le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1978/97 G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) aqih. 136/66/EOJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 22ar Septelbq(cid:148)ou 1966, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1581/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti, le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1978/97 tgr Epitqop(cid:147)r (3), pqojgq(cid:151)whgje diaqj(cid:147)r diacymisl(cid:149)r cia tom jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 6 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 1978/97 jai kalbamol(cid:146)mgr id(cid:148)yr up(cid:149)xg tgr jat(cid:145)stasgr jah(cid:150)r jai tgr pqobkep(cid:149)lemgr en(cid:146)kingr tgr acoq(cid:145)r ekai(cid:149)ka- dou stgm Joim(cid:149)tgta jai stg diehm(cid:147) acoq(cid:145) jai le b(cid:145)sg tir pqosvoq(cid:146)r pou (cid:146)woum paqakgvhe(cid:148), jahoq(cid:148)fomtai ta l(cid:146)cista pos(cid:145) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147)· (cid:149)ti o diacymisl(cid:149)r jatajuq(cid:150)metai stour sullet(cid:146)womter tym opo(cid:148)ym g pqos- voq(cid:145) am(cid:146)qwetai sto ep(cid:148)pedo tou lec(cid:148)stou oq(cid:148)ou tgr epi- stqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) (cid:147) se jat(cid:150)teqo ep(cid:148)pedo· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym diat(cid:145)neym pou pqoamav(cid:146)qhgjam odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tym lec(cid:148)stym oq(cid:148)ym tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) sta pos(cid:145) pou amav(cid:146)qomtai sto paq(cid:145)qtgla· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Ta l(cid:146)cista (cid:149)qia tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)- kadou cia tom 15o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) pou (cid:146)cime sta pka(cid:148)- sia tou diaqjo(cid:151)r diacymislo(cid:151) pou pqojgq(cid:151)whgje le tom jamomisl(cid:149) sto paq(cid:145)qtgla le b(cid:145)sg tir upobkghe(cid:148)ser pqosvoq(cid:146)r cia tir 23 Ioum(cid:148)ou 1998. jahoq(cid:148)fomtai 1978/97 aqih. (EJ) (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 2 Iouk(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 1 Iouk(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE 172 tgr 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EE L 206 tgr 16. 8. 1996, s. 11. (3) EE L 278 tgr 11. 10. 1997, s. 7. 2. 7. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 188/29 PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 1gr Iouk(cid:148)ou 1998, swetij(cid:145) le tom jahoqisl(cid:149) tym l(cid:146)cistym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou cia tom 15o leqij(cid:149) diacymisl(cid:149) pou (cid:146)cime sta pka(cid:148)sia tou diaqjo(cid:151)r diacymislo(cid:151) pou pqojgq(cid:151)whgje le tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1978/97 Jydij(cid:149)r pqo(cid:152)(cid:149)mtym Pos(cid:149) epistqov(cid:150)m (se Ecu/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) NB: Oi jydijo(cid:148) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym, sulpeqikalbamol(cid:146)mym tym uposglei(cid:150)seym, jahoq(cid:148)fomtai stom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3846/87 tgr Epitqop(cid:147)r, (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje


title: Verordening (EG) nr. 1408/98 van de Commissie van 1 juli 1998 tot vaststelling van de maximumrestituties voor de uitvoer van olijfolie voor de vijftiende deelinschrijving in het kader van de bij Verordening (EG) nr. 1978/97 geopende permanente openbare inschrijving

text: L 188/28 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 2. 7. 98 VERORDENING (EG) Nr. 1408/98 VAN DE COMMISSIE van 1 juli 1998 tot vaststelling van de maximumrestituties voor de uitvoer van ol¶folie voor de vijftiende deelinschr¶ving in het kader van de b¶ Verordening (EG) nr. 1978/97 geopende permanente openbare inschr¶ving DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening nr. 136/66/EEG van de Raad van 22 september 1966 houdende de totstandbrenging van een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector oli(cid:137)n en vetten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verorde- ning (EG) nr. 1581/96 (2), inzonderheid op artikel 3, Overwegende dat b¶ Verordening (EG) nr. 1978/97 van de Commissie (3) een permanente openbare inschr¶ving werd geopend voor de vaststelling van de uitvoerrestituties voor ol¶folie; Overwegende dat overeenkomstig artikel 6 van Verorde- ning (EG) nr. 1978/97, met inachtneming van met name de situatie en de verwachte ontwikkeling op de markt van de Gemeenschap en de wereldmarkt voor ol¶folie alsmede op basis van de ontvangen offertes, maxi- mumuitvoerrestituties moeten worden vastgesteld; dat wordt gegund aan de inschr¶ver(s) wiens (wier) offerte niet hoger ligt dan de maximumrestitutie; Overwegende dat op grond van de vorengenoemde bepa- lingen de maximumuitvoerrestituties dienen te worden vastgesteld zoals in de bijlage is aangegeven; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor oli(cid:137)n en vetten, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De maximumrestituties voor de uitvoer van ol¶folie voor de vijftiende deelinschr¶ving in het kader van de b¶ Verordening (EG) nr. 1978/97 geopende permanente openbare inschr¶ving worden in de b¶lage op basis van de voor 23 juni 1998 ingediende offertes vastgesteld. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 2 juli 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 1 juli 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB 172 van 30. 9. 1966, blz. 3025/66. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 11. (3) PB L 278 van 11. 10. 1997, blz. 7. 2. 7. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 188/29 B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 1 juli 1998 tot vaststelling van de maximum- restituties voor de uitvoer van ol¶folie voor de vijftiende deelinschr¶ving in het kader van de b¶ Verordening (EG) nr. 1978/97 geopende permanente openbare inschr¶ving Productcode Bedrag van de restitutie (in ECU/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) NB: Productcodes en voetnoten: zie de gewijzigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie