title: Meddelelse fra Kommissionen - Letland: Tiltrædelsespartnerskab

eurovoc_concepts:
EU aid
EU programme
Latvia
accession to the European Union
cooperation policy
financial aid

text: C 202/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 LETLAND: TILTRÆDELSESPARTNERSKAB (98/C 202/05) 1. INDLEDNING mellemliggende mål og betingelser, som Rådet har vedta- get. Den udtalelse, som Kommissionen forelagde Rådet den 17. juli 1997 i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel O i traktaten, indeholder Kommissionens henstil- ling vedrørende Letlands ansøgning om medlemsskab af Den Europæiske Union. Kommissionen skønner, at der bør indledes forhandlinger om Letlands tiltrædelse af Den Europæiske Union, så snart Letland har gjort tilstrække- ligt fremskridt med hensyn til at opfylde de betingelser for medlemsskab, som Det Europæiske Råd fastlagde i København. Henstillingen bygger på analysen i udtalel- sen, i hvilken Kommissionen fremfører det synspunkt, i) at Letland fremstår som et demokrati med stabile institutioner og garanterer retsstaten, menneskerettighe- derne og respekten og beskyttelsen af mindretallene, men også at der endnu bør tages skridt til at fremskynde naturaliseringen af ikke-lettiske statsborgere, så de kan blive bedre integreret i den lettiske økonomi, ii) at det har gjort et betydeligt fremskridt med hensyn til skabelse af markedsøkonomi, men at landet vil få meget vanskeligt ved at modstå konkurrencepresseet og markedskræfterne i Unionen på mellemlang sigt, og iii) at der er sket en vis udvikling med hensyn til omsætning og anvendelse af Fællesskabets regelværk, navnlig vedrørende det indre marked, og at Letland med en betydelig ekstra indsats burde være i stand til fuldt ud at deltage i det indre marked på mellemlang sigt. Europaaftalen skal fortsat danne grundlaget for EU’s forbindelser med Letland. Førtiltrædelsesstrategien vil imidlertid blive styrket på en sådan måde, at bistanden vil blive rettet mod specifikke behov i hvert ansøgerland til at afhjælpe særlige problemer, der er omtalt i udtalelsen. Kommissionen siger følgende i Agenda 2000: »Den styr- kede førtiltrædelsesstrategi har to hovedmål: For det første at samle EU’s forskellige former for bistand inden for samme rammer, tiltrædelsespartnerskaberne, og at arbejde sammen med ansøgerlandene inden for disse rammer på grundlag af et klart defineret program til forberedelse af medlemskab, der omfatter tilsagn fra ansøgerlandene om at prioritere bestemte områder og en tidsplan for gennemførelsen. For det andet at gøre ansø- gerlandene fortrolige med EU’s politikker og procedurer gennem muligheden for at deltage i EU-programmer. « På sit møde i Luxembourg i december 1997 besluttede Det Europæiske Råd, at tiltrædelsespartnerskaberne skulle være et nøgleelement i den styrkede førtiltrædel- sesstrategi, og at alle former for bistand til ansøgerlan- dene skulle samles i en enkelt ramme. Kommissionen har vedtaget tiltrædelsespartnerskabet efter konsultation af Letland og på grundlag af de principper, prioriteter, 2. MÅL Formålet med tiltrædelsespartnerskabet er inden for en enkelt ramme at fastlægge de prioriterede områder for det yderligere arbejde, der er omhandlet i Kommissionens udtalelse om Letlands ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union, tillige med de finansielle midler til at hjælpe Letlands med at realisere disse prioriteter samt vilkårene for bistanden. I tiltrædelsespartnerskabet indgår der en række policyinstrumenter, som vil blive benyttet til at hjælpe ansøgerlandene i deres forberedelser på med- lemskab. Det drejer sig bl. a. om det nationale program for Letlands overtagelse af Fællesskabets regelværk, den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter, pag- ten mod organiseret kriminalitet og kortlægningen af det indre marked. Hvert af disse instrumenter er af forskellig art og vil blive forberedt og implementeret efter speci- fikke procedurer. De vil ikke blive en integrerende del af partnerskabet, men de prioriteter, de indeholder, vil være forenelige med det. 3. PRINCIPPER De vigtigste prioriterede områder, der er indkredset for hvert ansøgerland, vedrører deres evne til at påtage sig forpligtelserne til at opfylde Københavnerkriterierne, hvorefter: — ansøgerlandet skal have oprettet stabile institutioner, der kan garantere demokratiet, retsstaten, menneske- rettighederne og respekten for og beskyttelsen af mindretal — ansøgerlandet skal have en fungerende markedsøko- nomi og være i stand til at modstå konkurrencepres- set og markedskræfterne i Unionen — ansøgerlandet skal være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab og bl. a. tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union. På sit møde i Madrid pegede Det Europæiske Råd på, at ansøgerlandene skulle tilpasse deres forvaltningsstruktu- rer for at sikre en harmonisk anvendelse af Fællesskabets politikker efter tiltrædelsen, og i Luxembourg fremhæ- vede det, at omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning var nødvendig, men ikke i sig selv tilstrække- lig; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes. 29. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/43 4. PRIORITETER OG MELLEMLIGGENDE MÅL Af Kommissionens udtalelser og Rådets behandling heraf kan det udledes, hvilken indsats ansøgerlandene endnu skal gøre på visse områder for at forberede sig på tiltrædelse, og det blev konkluderet, at ingen af landene for nærværende fuldt ud opfylder alle Københavnerkrite- rierne. Dette betyder, at prioriteterne skal fordeles på mellemliggende stadier, hvert med præcise mål, som skal fastlægges i samarbejde med de berørte lande, og hvis indfrielse vil være betingende for omfanget af den bevil- gede bistand og fremskridtene i igangværende forhand- linger med nogle lande og indledningen af forhandlinger med andre. Prioriteterne og de mellemliggende mål er blevet inddelt i to grupper — på kort sigt og på mellem- lang sigt. Prioriteterne og målene på kort sigt er blevet udvalgt på det grundlag, at det er realistisk at forvente, at Letland kan indfri dem fuldt ud eller sikre en væsentlig udvikling inden udgangen af 1998. I betragtning af den knappe tid og den administrative kapacitet, der kræves, er der kun udvalgt et begrænset antal prioriteter på kort sigt. Det forventes, at det vil tage mere end et år at realisere prioriteterne på mellemlang sigt, selvom arbejdet hermed vil kunne og bør gå i gang i 1998. Letland vil blive opfordret til at udarbejde et nationalt program for overtagelse af Fællesskabets regelværk (POFR) inden udgangen af marts, og dette skal indeholde en tidsplan for realiseringen af disse prioriteter og mel- lemliggende mål, og for så vidt det er muligt og relevant, skal det nødvendige personale og de fornødne finansielle ressourcer angives. Tiltrædelsespartnerskabet forudsætter, at Letland tager skridt i alle anliggender, som er behandlet i udtalelsen. Som bilag findes der en liste herover. Omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning er ikke i sig selv tilstrækkeligt; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes på samme måde som i Unionen. På alle nedenfor anførte områder er det nødvendigt med en troværdig og effektiv implementering og håndhævelse af regelværket. På grundlag af analysen i Kommissionens udtalelse og Rådets behandling heraf er der indkredset følgende prio- riteter og mellemliggende mål på kort og mellemlang sigt for Letland. 4. 1. Kort sigt (1998) inden for rammerne af Europaaftalen; fremskyndelse af en markedsorienteret virksomhedsomstrukturering, særlig ved fuldførelse af privatiseringsprocessen, fort- sat styrkelse af banksektoren, modernisering af land- bruget og oprettelse af et matrikel- og ejendomsregis- ter. — Styrkelse af den institutionelle og administrative kapa- citet: yderligere strukturreform inden for den offent- lige forvaltning, særlig told- og skatteforvaltningen, finanskontrolkapaciteten, styrkelse af landbrugsmini- steriet og udformning af en uddannelsesstrategi for retsvæsenet, styrkelse af dyre- og plantesundhedsfor- valtningerne, særlig med hensyn til faciliteter ved de ydre grænser, styrkelse af miljøinstitutionerne, indled- ning af forarbejdet med oprettelse af de nødvendige strukturer for regional- og strukturpolitikken. — Det indre marked: yderligere tilpasning, herunder på områderne intellektuel og industriel ejendomsret, of- fentlige indkøb, finansielle tjenesteydelser, konkur- rence, statsstøtte og indirekte beskatning, vedtagelse af en lov om statsstøtte og øget gennemsigtighed gennem en forbedring af opgørelsen over statsstøtte og styrkelse af den nye antitrustmyndighed. — Retlige og indre anliggender: navnlig yderligere kon- krete skridt til at bekæmpe korruption og organiseret kriminalitet og til fortsat reform af retssystemet. — Miljø: fortsat overtagelse af rammelovgivning, udar- bejdelse af detaljerede programmer for indbyrdes til- nærmelse og implementering af strategier i forbindelse med de enkelte retsakter. Planlægning og påbegyn- delse af gennemførelsen af disse programmer og stra- tegier. 4. 2. Mellemlang sigt — Politiske kriterier: fremskyndelse af integrationen af ikke-lettiske borgere ved at lette naturaliseringsproces- sen, også for statsløse børn. — Økonomisk reform: befæstelse af privatiseringsproces- sen; styrkelse af en markedsorienteret virksomheds- strukturering, finans- og banksektoren, lovgivning om forsyningsselskaber og finansielle tjenesteydelser og styrkelse af konkurrencepolitikken. — Politiske kriterier: foranstaltninger til at lette naturali- seringsprocessen for bedre at integrere ikke-lettiske statsborgere, herunder statsløse børn, og forbedring af lettiskundervisningen af ikke-lettisktalende. — Økonomisk reform: fastlæggelse af økonomipolitiske prioriteter på mellemlang sigt og fælles vurdering — Økonomisk politik: regelmæssig revision af den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter inden for rammerne af Europaaftalen med fokus på at opfylde Københavnerkriterierne for medlemskab af Unionen og Fællesskabets regelværk om den økonomiske og monetære politik (koordination af den økonomiske politik, forelæggelse af konvergensprogrammer, und- C 202/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 gåelse af overdrevne underskud); Letland forventes ikke at indføre euroen straks ved tiltrædelsen, men det forventes at føre en politik, som skal sigte mod virkelig konvergens i overensstemmelse med Unionens mål for økonomisk og social samhørighed, og nomi- nel konvergens, der er forenelig med det endelige mål med indførelsen af euroen. — Styrkelse af den institutionelle og administrative kapa- citet: gennemførelse af EF’s lovgivning vedrørende det indre marked og oprettelse af institutioner til at gennemføre Fællesskabets programmer for regional- udvikling og landbrugspolitik (herunder statistisk ka- pacitet), inklusive bedrageriinstanser; styrkelse af bud- getprocessen og den makroøkonomiske fremskriv- ningskapacitet, forbedring af retssystemets funktions- måde, uddannelse inden for retsvæsenet i EF-retten og dens anvendelse; styrkelse af institutionerne for de retlige og indre anliggender (med tilstrækkeligt og ordentligt uddannet personale, særlig politi, grænse- vagter, ministerier og domstole), reform af told- og skatteforvaltningerne, så de er klar til at anvende regelværket, og styrkelse af administrationerne for levnedsmiddelkontrol. — Det indre marked: herunder lovgivningstilpasning vedrørende toldpolitik og politik vedrørende den audiovisuelle sektor, statistikker, finansielle tjenestey- delser, opgradering af standardiserings- og overens- stemmelsesvurderingsstrukturerne, indførelse af et markedstilsynssystem og horisontal teknisk lovgivning om industrivarer, yderligere tilpasning af konkurren- celovgivningen, særlig om statsstøtte, styrkelse af anti- trust- og statsstøttemyndighederne, fremme af virk- somhedsudvikling, herunder SMV’er, tilpasning efter Fællesskabets regelværk inden for telekommunikation, forbrugerbeskyttelse og det interne energimarked. — Retlige og indre anliggender: udvikling af en effektiv grænseforvaltning, særlig på grænsen mod øst, migra- tionspolitik og asylprocedurer samt fortsat bekæm- pelse af organiseret kriminalitet (særlig pengevask, narkotika og menneskehandel) og korruption, tilpas- ning af visumpolitikken efter EU’s og fuldførelse af tilpasningen til internationale konventioner, navnlig med henblik på anvendelse af Schengen-reglerne. — Landbrug: herunder tilpasning til regelværket på land- brugsområdet (inklusive dyre- og plantesundhedsan- liggender, særlig kontrol ved de ydre grænser), tilgo- deseelse af miljøaspekterne af landbrug og biodiversi- tet, konsolidering af jordstrukturen og udvikling af en politik for landdistrikter. Udvikling af kapaciteten til at gennemføre og håndhæve den fælles landbrugspoli- tiks bestemmelser, navnlig de grundlæggende forvalt- ningsordninger og administrative strukturer for over- vågning af landbrugsmarkederne og gennemførelse af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvik- ling af landdistrikter, vedtagelse og gennemførelse af bestemmelser på dyre- og plantesundhedsområdet, modernisering af visse brancher i fødevareindustrien og prøvnings- og diagnosefaciliteter, omstrukturering af landbrugsfødevareindustrien. — Fiskeri: udvikling af kapaciteten til at anvende den fælles fiskeripolitik. — Transport: yderligere bestræbelser for tilpasning til Fællesskabets regelværk vedrørende vejgodstransport (tekniske regler og afgifter), skibsfart (sikkerhed) og jernbanetransport og for tilvejebringelse af de nødven- dige investeringer i transportinfrastruktur, navnlig udvidelse af transeuropæiske net. — Beskæftigelse og sociale anliggender: udvikling af egnede arbejdsmarkedsstrukturer og fælles undersø- gelse af beskæftigelsespolitikken som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen; tilpasning af lovgiv- ningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og opbygning af håndhævelsesinstanser, navnlig hur- tig overtagelse af rammedirektivet om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; ligebehandling mellem mænd og kvinder, yderligere udvikling af en aktiv, autonom dialog mellem arbejdsmarkedets parter; yderligere udvikling af den sociale beskyttelse; foran- staltninger til at bringe folkesundhedsstandarderne på linje med EU-standarderne. — Miljø: udvikling af overvågnings- og implementerings- kontrolstrukturer og -kapacitet, løbende planlægning og gennemførelse af programmer for indbyrdes tilnær- melse med berøring til de enkelte retsakter. Der fokuseres særlig på drikke- og spildevand og affald samt luftforurening. Miljøbeskyttelseskravene og be- hovet for bæredygtig udvikling skal tages i betragt- ning ved udformningen og gennemførelsen af national og sektorspecifik politik. — Regional- og samhørighedspolitik: lovgivning og de administrative og budgetmæssige rammer for en national politik til at angribe de regionale skævheder gennem en integreret tilgang med henblik på delta- gelse i EU’s strukturprogrammer efter medlemsskab. 5. DE VIGTIGSTE INSTRUMENTER I FÆLLESSKABETS FAGLIGE OG FINANSIELLE BISTAND 5. 1. Programmering af de finansielle ressourcer Phare-tildelingen for perioden 1995-1997 er på i alt 112 mio. ECU. Med forbehold af godkendelse af Phare- 29. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/45 budgettet for den resterende periode vil Kommissionen bekræfte tildelingerne for 1998 og 1999. Letland er desuden støtteberettiget i henhold til den for 1998 plan- lagte »catch-up«-facilitet til finansiering af projekter for privatisering/omstrukturering, fremme af udenlandske investeringer og bekæmpelse af korruption. Phares for- valtningsudvalg vil få forelagt finansieringsforslag i hen- hold til Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89. Der vil systematisk blive krævet samfinansiering med ansøgerlan- dene i forbindelse med alle investeringsprojekter. Kom- missionen vil arbejde sammen med Letland, Den Europæ- iske Investeringsbank (EIB) og de internationale finansie- ringsinstitutioner, navnlig EBRD og Verdensbanken, med henblik på at lette samfinansiering af projekter med berøring til førtiltrædelsesprioriteterne. Den finansielle bistand fra 2000 og fremefter vil omfatte bistand til landbruget og et strukturinstrument, på basis af hvilket foranstaltninger i lighed med Samhørighedsfonden priori- teres. Desuden vil Letland få adgang til finansiering fra multilandeprogrammer, der direkte relaterer til Fællesska- bets regelværk. Phare-programmet er det vigtigste finansieringsinstrument i den styrkede førtiltrædelsesstrategi. Phares mål er i første række at forberede de central- og østeuropæiske lande på tiltrædelse ved at rette den bistand, der ydes, mod overtagelse af Fællesskabets regelværk og særlig mod de prioriteter, der er indkredset i dette tiltrædelses- partnerskab og i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Kommissionen vil hvert år indgå et finansieringsmemorandum med Letland, hvorved Let- land påtager sig at opfylde en række af prioriteterne i dette tiltrædelsespartnerskab, og Kommissionen vil for- pligte sig til at bidrage finansielt hertil. Ved programme- ringen af Fællesskabets finansielle bistand vil der blive taget hensyn til prioriteterne og tidsplanen i det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Desuden vil det være en forudsætning for senere finansiel bistand, at den lettiske regering indfrier sine tilsagn i henhold til det nationale program for overtagelse af Fællesskabets regelværk. Visse førtiltrædelsesaktiviteter kan styrkes allerede nu (f. eks. støtte til opbygning af institutioner), medens andre som f. eks. finansiering af større investeringsprojekter med sigte på at opfylde kra- vene i henhold til regelværket på områder som miljø og nuklear sikkerhed vil skulle programmeres over en periode på fem-seks år. Fra 1998 vil Phare-bistanden blive bevilget til følgende typer foranstaltninger: Støtten til opbygning af institutioner vil bl. a. tage form af uddannelsesaktioner, faglig bistand og twin- ning af institutioner og forvaltninger i Letland med de relevante organer i medlemsstaterne. Indledningsvis vil denne twinning blive rettet mod prioriterede områder som f. eks. finanssektoren, landbruget, miljø, retlige og indre anliggender. — Investeringsstøtte (ca. 70 %) for at muliggøre de nød- vendige investeringer i en tilpasning af den lettiske infrastruktur til Fællesskabets regelværk. Støtten vil blive koncentreret om: i) strukturforanstaltninger, navnlig omstrukturering inden for landbrug, regional- udvikling og investering i den menneskelige og intel- lektuelle kapital, i hvilken forbindelse der vil kunne ydes Phare-bidrag til deltagelse i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, ii) opfyldelse af Fællesskabets standarder, særlig inden for miljø, landbrug, industri, sikkerhed og sundhed på arbejds- pladsen, transport og telekommunikation, iii) sam- infrastrukturprojekter (1) og finansiering af større iv) udvikling af små og mellemstore virksomheder (2). 5. 2. De internationale finansieringsinstitutioners rolle Tiltrædelsespartnerskabet vil give nye impulser til og sætte nyt lys på samarbejdet mellem Letland og de internationale finansieringsinstitutioner. Gavebistanden i henhold til tiltrædelsespartnerskabet vil tjene som igang- sættelsestilskud og virke som en katalysator for større beløb af udviklingsfinansiering fra de internationale finansieringsinstitutioner. Denne proces vil blive udviklet af Kommissionen sammen med ansøgerlandene, EIB og finansieringsinstitutitoner, navnlig de EBRD og Verdensbanken, med sigte på at lette samfinan- siering af projekter med berøring til førtiltrædelsespriori- teterne. internationale I henhold til et nyt långivningsmandat for perioden 1997-1999 kan EIB stille 3 520 mio. ECU til rådighed i Central- og Østeuropa. Med den nye førtiltrædelsesfacili- tet, som EIB’s bestyrelse godkendte i begyndelsen af 1998, øges dette beløb til 7 mia. ECU. EIB-lånene vil blive brugt i alle sektorer, der er berettigede til EIB- finansiering, for at lette tiltrædelsesprocessen. — Opbygning af institutioner (ca. 30 %), som omfatter styrkelse af de demokratiske institutioner, retsstaten, den offentlige forvaltning og alle instanser, der har ansvaret for offentlig service, for dermed at skabe de nødvendige institutionelle og administrative strukturer og at oplære personale i anvendelsen af regelværket. (1) Hvad angår investeringsprojekter i almindelighed vil Letland skulle opfylde princippet om komplementaritet og bidrage med mindst 25 % til projekter, der finansieres i fællesskab. (2) Der vil være en horisontal facilitet til rådighed for SMV’er til at afhjælpe manglen på investeringskapital for mindre virk- somheder. C 202/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 6. BETINGETHED Fællesskabets bistand vil være betinget af, at Letland indfrier sine forpligtelser i henhold til Europaaftalen, tillige med yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelse af Københavnerkriterierne og implementeringen af dette tiltrædelsespartnerskab. Indfries disse almindelige beting- elser ikke, vil Rådet kunne træffe afgørelse om suspen- sion af den finansielle bistand på grundlag af artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 622/98. 7. GENNEMFØRELSE AF FØRTILTRÆDELSESBISTANDEN Finansiel støtte til Letland vil afhænge af, hvor modne de projekter, som den lettiske regering foreslår med henblik på et finansieringsmemorandum, er. Hvis projekterne skal udgives i udbud, vil Kommissionen kun finansiere projek- ter, der allerede er klar til udbud på tidspunktet for underskrivelsen af finansieringsmemorandummet. Des- uden skal alle tidligere/bestående tilsagn inden for samme sektor være indfriet eller under afvikling. For at garantere en effektiv gennemførelse af projekter, der skal finansie- res, må disse i princippet ikke falde under en tærskel på 2-3 mio. ECU, navnlig for infrastrukturprojekters ved- kommende. Hvis dette betyder, at Letland ikke kan optage sin fulde vejledende tildeling, nedsættes den tilsva- rende. Differencen mellem den vejledende og endelige tildeling vil blive overført til den horisontale facilitet for SMV’er eller større infrastruktur. Der vil ikke siden blive kompenseret for dette beløb. Den lettiske regering opfordres til at etablere en imple- menteringsinstans, som skal sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem alle typer finansiel bistand fra Den Europæiske Union og de nationale ressourcer. En national koordinator vil få ansvaret for at sikre en nær forbindelse mellem tiltrædelsesprocessen i almindelighed og programmeringen af Fællesskabets finansielle bistand. Den lettiske regering opretter i 1998 (helst under finans- ministeriet) en national fond for investeringsfremme og opbygning af institutioner, der skal fungere under en national anvisningsberettigets ansvar. Som den centrale instans, gennem hvilken Phare-bistanden og andre former for EF-bistand skal kanaliseres, skal den nationale fond have ansvaret for forvaltningen af disse midler som led i et decentralt gennemførelsessystem for dermed at øge gennemsigtigheden og hindre en for stor spredning af midlerne. Den skal have det generelle ansvar for forvalt- ningen af midlerne, også overholdelsen af bestemmelserne i finansieringsmemorandummet, og den skal stå til regn- skab over for Kommissionen, hvad angår midlernes anvendelse. Den skal også drage omsorg for og overvåge strømmen af nationale og andre samfinansieringsmidler som omhandlet i finansieringsmemorandummet. Den nationale fonds nærmere opgaver og ansvar vil blive beskrevet i de enkelte finansieringsmemoranda. Kommissionen vil i samarbejde med den lettiske regering føre en politik for yderligere decentralisering af gennem- førelsen af den finansielle bistand, når visse betingelser på forhånd er opfyldt, og for så vidt finansforordningen for De Europæiske Fællesskaber tillader det, navnlig arti- kel 105, stk. 3. Sigtet hermed er inden for visse grænser og gradvis at etablere et forhold mellem Kommissionen og Letland, hvor ansvaret deles mellem parterne på samme måde som det bestående forhold til medlemssta- terne med hensyn til anvendelsen af strukturfondene. Kommissionen kan i denne sammenhæng, hvis den let- tiske regering anmoder derom, udforske muligheden for at anvende de nationale indkøbsprocedurer i forbindelse med udbud og kontraktindgåelse for Phare-projekter, særlig hvor det drejer sig om investeringer. Kommissio- nen vil træffe beslutning herom efter bl. a. at have under- søgt den lettiske indkøbslovgivning for at kunne fastslå, om den er i overensstemmelse med grundbestemmelserne i EF’s regler om offentlige indkøb og finansforordningen, også hvad angår lige adgang til deltagelse i udbud og bestemmelserne i artikel 118. Kommissionen træffer sine beslutninger om anvendelse af nationale indkøbsregler fra sag til sag, og dette vil blive nedfældet i de enkelte finansieringsmemoranda. Overvågningen af programgennemførelsen sker i fælles- skab med Kommissionen efter procedurerne i de enkelte finansieringsmemoranda. Hvert Phare-program skal om- fatte kvantificerede fysiske og finansielle mål, som skal nedfældes i finansieringsmemorandaene, for at sikre en effektiv overvågning af, hvordan bistanden under Phare- programmet gennemføres. Med henblik på at måle, hvor effektive de finansierede foranstaltninger under Phare- programmet har været, skal der foretages en efterfølgende evaluering af deres virkninger i forhold til målene. 8. OVERVÅGNING Der vil blive ført tilsyn med implementeringen af tiltræ- delsespartnerskabet inden for rammerne af Europaafta- len. Dette vil begynde i 1998, inden Kommissionen forelægger Rådet sin første ordinære rapport om Letlands fremskridt, også med implementeringen af tiltrædelses- partnerskabet. De forskellige dele af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i de relevante underudvalg. Associeringsudvalget skal drøfte udviklingen generelt, fremskridt og problemer 29. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/47 med opfyldelse af prioriteterne og de mellemliggende mål tillige med mere specifikke anliggender, som indbringes for det af underudvalgene. Associeringsudvalget rapporte- rer til Associeringsrådet om implementeringen af tiltræ- delsespartnerskabet. Phare-forvaltningsudvalget drager omsorg for, at finansie- ringsafgørelserne er forenelige med tiltrædelsespartnerska- bet. Tiltrædelsespartnerskabet kan om fornødent ændres i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98. Kommissionen vil stille forslag om nybehand- ling af partnerskabet inden udgangen af 1999 og derefter med regelmæssige mellemrum. I denne sammenhæng vil det blive overvejet, om det er nødvendigt yderligere at specificere de mellemliggende mål i lyset af de fremskridt, som Letland gør med hensyn til at opfylde målene for partnerskabet. C 202/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 BILAG Letland vil skulle tage fat på alle de punkter, der er identificeret i udtalelsen. Formålet med dette bilag er at fremlægge en kort checkliste over de spørgsmål, der er nævnt i udtalelsen om Letland. De er udformet som henstillinger om indsats. De er opført i samme rækkefølge som i udtalelsen, uden at der er tale om nogen rangorden med hensyn til vigtighed eller presserende karakter. De prioriterede indsatsområder for de enkelte ansøgerlande er fastlagt som prioriteter og mellemliggende målsætninger i selve tiltrædelsespartnerskabet. 1. Politiske kriterier Der skal gøres en indsats for at forbedre retsvæsenet, forbedre forholdene i fængsler og øge kampen mod korruption. Der skal træffes særlige foranstaltninger til at fremskynde naturaliseringsprocessen for og forbedre integrationen af personer uden statsborgerskab i det lettiske samfund, herunder en fornyet undersøgelse af »vinduespolitikken« og lettelser i forbindelse med naturalisering af statsløse børn. Letland bør også videreføre bestræbelserne for at sikre en generel ligebehandling af ikke-statsborgere og mindretal, navnlig med hensyn til adgang til erhvervsudøvelse. Indsatsen for at undervise ikke-lettisktalende i lettisk skal videreføres. 2. Økonomiske kriterier Liberaliseringsprocessen skal fortsætte. Navnlig skal de resterende forhindringer for nye firmaers markeds- adgang, som f. eks. et for stort bureaukrati og en inkonsekvent lovgivning, fjernes. Privatiseringsprocessen skal afsluttes. Der skal rettes en særlig opmærksomhed mod virksomhedsomstrukturering og mod afskaffelse af strukturelle hindringer for en hurtigere omstrukturering. I denne forbindelse er etableringen af et fungerende register over jord og fast ejendom en prioritet. Konkurrencemyndighederne skal styrkes, og der skal oprettes regulerende organer for offentlige værker og finanssektoren. Styrkelsen af banksystemet og foranstaltningerne til støtte for en uddybning af finanssektoren bør fortsætte. Der vil være behov for store investeringer på områder som miljø, energi og transport. Den økonomiske politik skal stimulere en adækvat uddannelse af arbejdskraften med henblik på at øge fleksibiliteten og orienteringen mod markedsøkonomi. 3. Evnen til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab 3. 1. Det indre marked uden grænser De fire friheder D e g e n e r e l l e r a m m e r — Der skal gøres en indsats for at fremskynde lovreformen inden for offentlige indkøb, f. eks. vedrørende offentlige værker samt reglerne for tjenesteydelser og udbudsprocedurer. På området for intellektuel og industriel ejendomsret må lovgivningen og kontrolmekanismerne forbedres betydeligt. Med hensyn til selskabsret skal der sikres fuld overensstemmelse med tredje, ellevte og tolvte direktiv. Lovgivningen om regnskab og revision skal bringes fuldt på linje med EU-kravene, og der skal gøres en indsats for at afhjælpe manglen på kvalificerede bogholdere og revisorer. Beskyttelsen af personoplysninger skal forbedres, så den svarer til beskyttelsesnivauet i EF’s rammedirektiv. F r i b e v æ g e l i g h e d f o r v a r e r — Den rammelovgivning, der vil gøre det muligt for Letland at antage grundprincipperne i EU-systemet, er allerede blevet vedtaget og skal gennemføres. Der er nu behov for at styrke infrastrukturerne for standardisering og overensstemmelsesvurdering. Parallelt hermed skal der ske en hurtigere tilpasning til sektordirektiver, navnlig med hensyn til lægemidler, kemiske stoffer og motorkøretø- jer. Når den tekniske lovgivning er fuldt harmoniseret, vil der skulle oprettes en markedsovervågningsmeka- nisme, der skal blive fuldt funktionsdygtig på længere sigt. F r i b e v æ g e l i g h e d f o r k a p i t a l — Letland har indført konvertibilitet for de løbende poster, har næsten afsluttet liberaliseringen af kapitelbevægelser og bør være i stand til at afskaffe de resterende restriktioner på mellemlang sigt. 29. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/49 F r i b e v æ g e l i g h e d f o r t j e n e s t e y d e l s e r — Banksektoren skal styrkes for at kunne fungere som mellemled i finansieringen af indenlandske investeringer. Desuden skal banklovgivningen fuldt ud ændres, så den opfylder EU-kravene, og skal bl. a. indeholde bestemmelser om garantiordninger for bankindlån og hvidvaskning af penge. Lovgivningsændringer for værdipapirer (f. eks. om insiderhandel og optagelse af værdipapirer til notering på fondsbørser) og på forsikringsområdet er også nødvendige for at overholde EF-reglerne. F r i b e v æ g e l i g h e d f o r p e r s o n e r — Hvad angår gensidig anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifika- tioner skal der gøres en indsats for at sikre, at der er truffet de nødvendige lovgivnings- og håndhævelses- foranstaltninger. Der skal gøres en yderligere indsats for at sikre de nødvendige lovgivnings- og håndhævel- sesmæssige foranstaltninger med hensyn til koordineringen af sociale sikringsordninger. Konkurrence Der er behov for en yderligere tilpasning af konkurrenceloven, navnlig på området for kontrol med fusioner. Procedurerne for vedtagelse af lovgivning om kontrol med statsstøtte, herunder både substans- og procedureregler, skal afsluttes. Der er behov for øget gennemsigtighed med hensyn til tildeling af støtte gennem oprettelse og løbende opdatering af en omfattende støtteopgørelse i overensstemmelse med EF-praksis. Alle de eksisterende støtteforanstaltninger skal gennemgås, og de foranstaltninger, der ikke er forenelige med Europaaftalen, må ændres eller ophæves. Nye støtteforanstaltninger skal underkastes et effektivt og systematisk tilsyn. Visse eksklusive rettigheder og statsmonopoler, som ikke er forenelige med Fællesskabets regelværk, skal gradvist justeres og/eller afskaffes. 3. 2. Innovation Uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender For at opnå bedre konkurrenceevne og produktionskvalitet skal der gøres en indsats for at sikre, at der investeres betydeligt i reform af læseplaner, læreruddannelse, lærebøger, udstyr og bygninger. Forskning og teknologisk udvikling Der må fortsat ydes støtte til reforminitiativer, der sigter mod at modernisere og rationalisere forskningssys- temet. Telekommunikation Der kræves betydelige ændringer af politikker og lovgivning for at overholde EF-direktiverne, navnlig for at indskrænke det vigtigste nationale driftsselskabs monopol. Samtidig kræves det nu i regelværket, at myndighederne sikrer, at der overalt er adgang til moderne telefontjenester til en overkommelig pris. Opfyldelsen af denne forpligtelse vil kræve betydelige investeringer i systemet. Den audiovisuelle sektor Den eksisterende lovgivning skal ændres, navnlig med hensyn til spørgsmålene om modtagelsesfrihed, fremme af europæiske værker, reklameregler og beskyttelse af mindreårige. 3. 3. Økonomiske og fiskale anliggender Økonomisk og monetær union Bestemmelser og praksis for finansieringen af centralbankens budgetunderskud skal ændres, så der sikres fuld overensstemmelse med EF-reglerne. Bestræbelserne for at styrke banksektoren, der stadig er sårbar, skal videreføres. Beskatning Der må foretages betydelige ændringer af lovgivningen om moms og forbrugsafgifter, der skal bringes i fuld overensstemmelse med EU’s krav, så der sikres en konsekvent og mindre generel anvendelse. Der skal især gøres en indsats i forbindelse med rækkevidden af momsfritagelser og momsrefusionsordningen for udenlandske afgiftspligtige. Der skal tages fat om forskellene mellem Letlands afgiftssystem og EU-kravene. Hvad angår forbrugsafgifter skal der især udvises opmærksomhed om indførelsen af et oplagssystem for varers bevægelighed inden for rammerne af afgiftssuspensionsordninger. Afgiftssatsernes struktur og niveau skal tilpasses til Fællesskabets model. Statistik Der skal gøres en indsats inden for de officielle statistikker, særligt med hensyn til virksomhedsstatistikker, national- og landbrugsregnskaber og anvendelsen af klassifikationer og nomenklatur. C 202/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 3. 4. Sektorpolitik Industri For at forbedre konkurrenceevnen bør der udfoldes yderligere bestræbelser for at føre politikker, der fremmer åbne og konkurrenceprægede markeder, samt for at antage instrumenterne i EU’s industripolitik, vedrørende både markeders funktion (produktspecifikation og markedsadgang, handelspolitik, statsstøtte og konkurrencepolitik) og foranstaltninger i forbindelse med industriens evne til at tilpasse sig forandringer (et stabilt makroøkonomisk klima, teknologi, uddannelse osv. ). Landbrug Der skal gøres en betydelig indsats for at sikre, at den lettiske lovgivning bringes på linje med EU’s krav. Hvad angår de veterinære og plantesundhedsmæssige krav, skal der udvises særlig opmærksomhed om moderniseringen af virksomhederne og inspektions- og kontrolordningerne for beskyttelse af EU’s ydre grænser. De administrative strukturer skal udbygges for at sikre gennemførelsen og håndhævelsen af instrumenterne under den fælles landbrugspolitik, herunder importordningerne. Den agroindustrielle sektor skal omstruktureres yderligere, således at dens konkurrenceevne sikres. Fiskeri Fiskeriadministrationen skal styrkes for at sikre, at den fælles fiskeripolitik gennemføres på effektiv vis, specielt hvad angår bevarelse og forvaltning af ressourcer, gennemførelse af et tilsyns- og kontrolsystem, forvaltning af den fælles markedsordning for fiskeri- og akvakultursektoren, gennemførelse af en struktur- politik for fiskeri- og akvakultursektoren, opretholdelse af et fiskerfartøjsregister, indsamling af statistiske data samt gennemførelse af EU’s fiskeripolitik inden for miljøbeskyttelse. Energi De nuværende bestræbelser skal intensiveres, navnlig med hensyn til tilpasning af lovgivningen, justering af monopoler, herunder på import og eksport, netadgang, energiprissætning, miljøstandarder og beredskab, herunder opbygning af obligatoriske olielagre. Transport Der skal gøres en yderligere indsats for at overtage EF-lovgivningen på transportområdet, så den nødvendige lovgivning og den effektive gennemførelse heraf sikres, især vedrørende vejgodstransport (adgang til erhvervet, vægt og dimensioner, vejafgifter), i søfartssektoren (sikkerhed) og for jernbanernes vedkommende (offentlig tjeneste og standardisering af regnskaberne). Letland har behov for at investere i infrastruktur, der anvendes af international trafik, f. eks. i forbedringer af jernbanenettet mellem øst og vest, og for at forbedre grænsepassageinfrastrukturerne ved alle grænser samt i landets havne. Letland rådes til at forbedre landets administrative strukturer, herunder inspektionsorganer f. eks. på sikkerhedsområdet. På nationalt plan er der behov for at udarbejde specifikke strategier for udvikling og finansiering af transportinfrastrukturer. Små og mellemstore virksomheder Der skal gøres en indsats for at forbedre og øge kohærensen i SMV-politikken yderligere, forenkle de lovgivningsmæssige og administrative forhold, så de bliver mere SMV-venlige, styrke støttestrukturerne og forbedre afgiftsforholdene og SMV’ernes adgang til finansiering. 3. 5. Økonomisk og social samhørighed Beskæftigelse og sociale anliggender Lovgivningen skal bringes på linje med fællesskabskravene på områder som sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, arbejdsret og lige muligheder for mænd og kvinder, og der må udvikles strukturer for at sikre en effektiv gennemførelse af denne lovgivning. De sociale reformer skal videreføres, og investeringerne i det offentlige sundhedssystem skal øges betydeligt. Der skal udarbejdes aktive arbejdsmarkedspolitikker i konsultation mellem arbejdsmarkedets parter som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen. Der skal udvikles en aktiv, selvstændig social dialog, og den sociale beskyttelse skal forbedres. Regionalpolitik og samhørighed Letland må indføre en integreret og effektiv regionalpolitik. Landet skal udvikle de administrative strukturer og budgetprocedurer, som er nødvendige for i fuldt omfang at kunne deltage i EU’s strukturpolitik og effektivt kanalisere strukturfondsmidlerne efter medlemsskab. 29. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/51 3. 6. Livskvalitet og miljø Miljø Der må tages skridt til at sikre en fuldstændig gennemførelse af miljøregelværket samt gøres betydelige fremskridt med hensyn til en effektiv overholdelse heraf. Der må rettes en særlig opmærksomhed mod en hurtig gennemførelse af rammedirektiverne om luft, affald og vand og af direktivet om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening (IPPC). Investeringerne skal øges, især vedrørende behandling af byspildevand, drikkevand, aspekter af affaldsbehandling og lovgivningen om luftforurening. Der skal gøres en stor indsats for at udvikle adækvate gennemførelses- og håndhævelsesstrukturer. Forbrugerbeskyttelse Lovgivningen må ændres på områder som f. eks. beskyttelse af forbrugerens økonomiske interesser (salg uden for forretningslokaler, fjernsalg, timeshare og forbrugerkredit). Der er også behov for ændringer for at tilpasse lovgivningen om vildledende reklame, urimelige kontraktvilkår og produktsikkerhed i nogle sektorer. Tilnærmelsen af lovgivningen om pakkerejser og prisangivelse skal afsluttes. Det er nødvendigt, at der udvikles en stærk og uafhængig forbrugerbevægelse, som støttes af de offentlige myndigheder. 3. 7. Retlige og indre anliggender Der er stadig store mangler, der skal dækkes i Letlands lovgivnings- og gennemførelsessystemer. Kampen mod økonomisk kriminalitet skal styrkes. Med hensyn til forvaltningen af landets grænse mod øst er der behov for betydelige forbedringer af de menneskelige og tekniske ressourcer samt kontrolstrukturer. Den fysiske markering af grænsen mellem Letland og Belarus er endnu ikke afsluttet. Det må sikres, at Genève-konventionen af 1951 og flygtningeloven gennemføres på effektiv vis. Kampen mod organiseret kriminalitet må intensiveres på områder som narkotikahandel, handel med kvinder, prostitution, hvidvask- ning af penge og smugleri. Håndhævelsen af lovgivningen om bekæmpelse af narkotika skal forbedres yderligere. Det lettiske retsvæsen skal forberedes til medlemskab af EU. Der skal gøres en indsats over for den institutionelle ressourceknaphed, manglen på erfarent personale og forvaltningsmæssige svagheder, der fører til ineffektivitet og nogen korruption. 3. 8. Eksterne politikker Handel og internationale økonomiske forbindelser Der skal træffes forberedelser, således at landet ved tiltrædelsen kan anvende Fællesskabets forskellige samarbejds- og præferenceaftaler, multilaterale og bilaterale handelspolitiske forpligtelser samt dets auto- nome handelsmæssige beskyttelsesinstrumenter. Samtidig må den nationale lovgivning på dette område ophæves. Udvikling Der skal træffes forberedelser, således at Letland ved tiltrædelsen kan anvende Lomé-handelsordningen for AVS-staterne og sammen med de øvrige medlemsstater deltage i finansieringen af Den Europæiske Udviklingsfond. Told Toldlovgivningen skal tilpasses EF’s forskrifter, og organiseringen af personalet og dets opgaver skal svare til den struktur, der kendetegner en moderne toldadministration. Der er behov for en stor indsats for at sikre redeligheden i toldtjenesten som helhed. Der skal gøres en indsats for at indføre edb-systemer med henblik på fuld deltagelse i toldunionen og det indre marked. Der skal lægges særlig vægt på at forberede toldadministrationerne til at håndtere alle toldprocedurer af økonomisk betydning, toldsuspensionsord- ningen og forvaltningen af toldkontingenter og toldlofter. I den strategiske planlægning skal der tages hensyn til styrkelsen af grænseposter langs den ydre grænse, som Letland på tiltrædelsestidspunktet vil have med de lande, der ikke er EU-medlemsstater. 3. 9. Finansielle spørgsmål Der skal etableres de finansielle forvaltnings- og kontrolmekanismer, der er nødvendige for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af fællesskabspolitikkerne. Det nuværende regnskabssystem bør ligesom toldsystemet ændres, således at man opnår en effektiv forvaltning af systemet med »egne indtægter«. Det skal sikres, at nationalregnskaberne er pålidelige, således at der kan foretages en nøjagtig beregning af BNI. C 202/52 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29. 6. 98 4. Administrativ evne til at anvende Fællesskabets regelværk For at opnå en effektiv gennemførelse og håndhævelse af Fællesskabets regelværk skal der gennemføres omfattende reformer for at styrke Letlands administrative strukturer inden for praktisk taget alle EU-relevante sektorer. Der skal gøres en særlig indsats for at styrke toldmyndighederne og de myndigheder, som skal sørge for, at Fællesskabets forskrifter vedrørende det indre marked anvendes korrekt. De regulerende og tilsynsførende organer skal styrkes på områder som f. eks. konkurrence, værdipapirer, forsikring, banker, hvidvaskning af penge, offentlige indkøb, forbrugerbeskyttelse, transportsikkerhed, standarder og certificering, miljø, finanskontrol, veterinær og plantesundhedsmæssig kontrol, levnedsmiddel- kontrol samt arbejdstilsyn. Der skal udfoldes større bestræbelser for at forbedre personalets kvalifikationer inden for EU-relaterede anliggender og generelt set sikre en effektiv offentlig forvaltning. Med henblik herpå bør der bl. a. udarbejdes en omfattende national uddannelsesstrategi for offentlige tjenestemænd. Retsvæsenet skal styrkes for så vidt angår ressourcer og relevant ekspertise. Der skal gennemføres en omfattende højnelse af dommeres kvalifikationer, navnlig hvad angår EF-anliggender


title: Regolamento (CE) n. 1367/98 della Commissione del 29 giugno 1998 recante modifica del regolamento (CEE) n. 94/92 che stabilisce modalità d'applicazione del regime d'importazione dai paesi terzi previsto dal regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
agricultural product
foodstuff
free movement of goods
import
organic farming
third country

formats: html pdf print

text: 30. 6. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 185/11 REGOLAMENTO (CE) N. 1367/98 DELLA COMMISSIONE del 29 giugno 1998 recante modifica del regolamento (CEE) n. 94/92 che stabilisce modalit(cid:133) terzi previsto dal regime d’importazione dai paesi d’applicazione del regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio (Testo rilevante ai fini del SEE) LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 2092/91 del Consiglio, del 24 giugno 1991, relativo al metodo di produzione biolo- gico di prodotti agricoli e all’indicazione di tale metodo sui prodotti agricoli e sulle derrate alimentari (1), modifi- cato da ultimo dal regolamento (CE) n. 1488/97 della Commissione (2), in particolare l’articolo 11, considerando che, ai sensi dell’articolo 11, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2092/91, i prodotti importati da un paese terzo possono essere commercializzati unicamente quando sono originari di un paese figurante in un elenco stabilito sulla base degli elementi di cui al paragrafo 2 dello stesso articolo; che tale elenco (cid:138) stato fissato nell’al- legato al regolamento (CEE) n. 94/92 della Commissio- ne (3), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 314/97 (4); considerando che il regolamento (CE) n. 314/97 ha incluso l’Ungheria e la Svizzera nell’elenco di cui all’arti- colo 11, paragrafo 1, del regolamento (CEE) n. 2092/91 per un periodo transitorio che avr(cid:133) termine il 30 giugno 1998, al fine di esaminare nei dettagli alcuni aspetti rela- tivi all’attuazione, in detti paesi, di norme equivalenti a quelle contenute nel regolamento (CEE) n. 2092/91; considerando che in Ungheria l’effettiva attuazione di norme equivalenti a quelle contenute nel regolamento (CEE) n. 2092/91 (cid:138) stata confermata nel corso di un esame in loco condotto dalla Commissione; considerando che la Svizzera ha autorizzato un nuovo organismo di controllo che effettuer(cid:133) le ispezioni richieste ai sensi dell’ordinanza svizzera sull’agricoltura biologica; considerando che, ai fini dell’applicazione del regime, per ciascuno dei paesi terzi occorre identificare gli organismi responsabili del rilascio del certificato di cui all’articolo 11, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CEE) n. 2092/91; considerando che l’Australia ha notificato alcune modi- fiche al proprio regime di controllo; che, in detto paese, le ispezioni presso gli operatori vengono attualmente effet- tuate da organismi di controllo privati, soggetti alla sorve- glianza da parte di un ente pubblico; considerando che Israele ha confermato che il controllo e la certificazione dei prodotti biologici verranno effettuati dal ministero dell’Agricoltura; considerando che l’esame delle informazioni fornite dai suddetti paesi terzi ha permesso di accertare che i requisiti richiesti sono equivalenti a quelli prescritti dalla norma- tiva comunitaria; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di cui all’arti- colo 14 del regolamento (CEE) n. 2092/91, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 L’allegato del regolamento (CEE) n. 94/92 (cid:138) modificato come indicato nell’allegato del presente regolamento. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 1o luglio 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 29 giugno 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 198 del 22. 7. 1991, pag. 1. (2) GU L 202 del 30. 7. 1997, pag. 12. (3) GU L 11 del 17. 1. 1992, pag. 14. (4) GU L 51 del 21. 2. 1997, pag. 34. L 185/12 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee 30. 6. 98 ALLEGATO 1. I punti 3 e 4 del testo relativo all’Australia sono sostituiti dai seguenti: «3. Organismi di controllo: — Australian Quarantine Inspection Service (AQIS) — Bio-dynamic Research Institute (BDRI) — Biological Farmers of Australia (BFA) — Organic Vignerons Association of Australia Inc. — Organic Herb Growers of Australia Inc. — National Association of Sustainable Agriculture, Australia (NASAA) (OHGA) (OVAA) 4. Organismi che rilasciano il certificato: cfr. il punto 3». 2. Il punto 5 del testo relativo all’Ungheria (cid:138) sostituito dal seguente: «5. Data di scadenza dell’inclusione: 30. 6. 2000». 3. I punti 3 e 4 del testo relativo a Israele sono sostituiti dai seguenti: «3. Autorit(cid:133) di controllo: ministero dell’Agricoltura. 4. Autorit(cid:133) che rilascia il certificato: cfr. il punto 3». 4. I punti 1, 3, 4 e 5 del testo relativo alla Svizzera sono sostituiti dai seguenti: «1. Categorie di prodotti: a) prodotti vegetali non trasformati quali definiti all’articolo 1, paragrafo 1, lettera a), del regolamento (CEE) n. 2092/91, ad eccezione di quelli prodotti durante il periodo di conversione di cui all’articolo 5, paragrafo 5, di detto regolamento; b) derrate alimentari composte essenzialmente da uno o pi(cid:151) ingredienti di origine vegetale quali definite all’articolo 1, paragrafo 1, lettera b), del regolamento (CEE) n. 2092/91, ad eccezione dei prodotti, di cui all’articolo 5, paragrafo 5, di detto regolamento, contenenti un ingrediente di origine agricola prodotto durante il periodo di conversione. ». «3. “Vereinigung Schweizerischer Biologischer f(cid:129)r Markt(cid:148)kologie” (IMO), “Forschungsinstitut f(cid:129)r Biologischen Landbau” (FIBL) e “Association Suisse pour Syst(cid:138)mes de Qualit(cid:130) et Management” (SQS). Landbauorganisationen” (VSBLO), “Institut 4. Autorit(cid:133) che rilascia il certificato: cfr. il punto 3. 5. Data di scadenza dell’inclusione: 31. 12. 2002. »


title: Komission tiedonanto - Unkari: Liittymistä valmisteleva kumppanuus

eurovoc_concepts:
EU aid
EU programme
Hungary
accession to the European Union
cooperation policy
financial aid

text: 29. 6. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 202/33 UNKARI: LIITTYMISTÄ VALMISTELEVA KUMPPANUUS (98/C 202/04) 1. JOHDANTO Euroopan unionista tehdyn sopimuksen O artiklan mukaisesti komissio suositti heinäkuussa 1997 neuvos- tolle antamassaan lausunnossa, että liittymisneuvottelut olisi aloitettava Unkarin kanssa heti, kun se on edistynyt riittävästi Kööpenhaminassa kokoontuneen Eurooppa- neuvoston määrittelemien edellytysten täyttämisessä. Tämä suositus perustuu lausunnossa olleeseen arviointiin, jonka perusteella komissio katsoo, että i) Unkari täyttää vakaita instituutioita, oikeusvaltiota, ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen suojelua koskevat perusteet, ii) Unkaria voidaan pitää toimivana markkinataloutena, joka kyke- nee selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa keskipitkällä aikavälillä ja iii) Unkari pystyy todennäköisesti soveltamaan yhteisön säännöstöä keski- pitkällä aikavälillä, edellyttäen että se jatkaa pyrkimyk- siään yhteisön säännöstön saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöään ja tehostaa toimintaansa yhteisön sään- nöstön täytäntöönpanemiseksi. Eurooppa-sopimus säilyy Euroopan unionin ja Unkarin välisten suhteiden perustana. Liittymistä valmistelevaa strategiaa kuitenkin vahvistetaan, jotta apua voidaan suunnata kunkin hakijamaan erityisiin tarpeisiin lausun- nossa todettujen erityisten ongelmien ratkaisemisen tuke- miseksi. Komissio toteaa Agenda 2000 -asiakirjassa: ”Vahvistetulla liittymistä valmistelevalla strategialla on kaksi päätavoitetta. Ensimmäisenä tavoitteena on yhdis- tää unionin tarjoamat eri tukimuodot yksiin puitteisiin osaksi liittymistä valmistelevaa kumppanuutta ja työsken- nellä näissä puitteissa hakijamaiden kanssa selkeästi mää- riteltyjen jäsenyyttä valmistelevien ohjelmien pohjalta, joi- hin sisältyy hakijoiden sitoutuminen erityisesti ensisijaisiin tavoitteisiin ja niiden toteuttamisaikatauluun. Toisena päätavoitteena on perehdyttää hakijamaat unionin poli- tiikkoihin ja menettelytapoihin antamalla niille mahdolli- suus osallistua yhteisön ohjelmiin”. Luxemburgissa vuoden 1997 joulukuussa kokoontunut Eurooppa-neuvosto päätti, että liittymistä valmisteleva kumppanuus on olennainen osa vahvistettua liittymistä valmistelevaa strategiaa, ja sillä otetaan käyttöön kaikki hakijamaille suunnattavat apumuodot yksiin puitteisiin yhdistettyinä. Komissio on tehnyt päätöksen tästä liitty- mistä valmistelevasta kumppanuudesta kuultuaan Unka- ria ja noudattaen neuvoston vahvistamia periaatteita, ensisijaisia tavoitteita, välivaiheen tavoitteita ja edellytyk- siä. ensisijaisten tavoitteiden täytäntöönpanemisen avustami- seksi Unkarille myönnettävissä olevat rahavarat sekä kyseiseen apuun liittyvät edellytykset. Liittymistä valmis- televa kumppanuus tarjoaa kehyksen useille politiikan välineille, joita käytetään jäsenyyttä hakeneiden maiden auttamiseksi niiden valmistautuessa jäsenyyteen. Näihin välineisiin kuuluvat muun muassa yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskeva kansallinen ohjelma, jonka Unka- rin on määrä hyväksyä, sekä talouspolitiikan ensisijaisten tavoitteiden yhteinen arviointi, sopimus järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan sekä sisämarkkinoiden yleiset ohjeet. Kukin näistä välineistä on luonteeltaan erilainen, ja niitä valmistellaan ja ne pannaan täytäntöön erityistä menette- lyä noudattaen. Ne eivät ole olennainen osa tätä kumppa- nuutta, mutta niiden ensisijaiset tavoitteet ovat kumppa- nuuden mukaisia. 3. PERIAATTEET Kunkin jäsenyyttä hakeneen maan osalta määritetyt kes- keisimmät ensisijaiset tavoitteet liittyvät maiden kykyyn täyttää Kööpenhaminassa vahvistetut edellytykset, joiden mukaan jäsenyys edellyttää, että: — hakijamaassa on vakaat instituutiot, jotka takaavat demokratian, oikeusvaltion, ihmisoikeudet sekä vä- hemmistöjen kunnioittamisen ja suojelemisen; — hakijamaassa on toimiva markkinatalous, ja se pystyy selviytymään kilpailun ja markkinavoimien paineista unionissa; — hakijamaa pystyy vastaamaan jäsenyyden mukanaan tuomista velvoitteista, mukaan lukien poliittisen unio- nin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattami- nen. Madridissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti ha- kijamaiden tarvetta mukauttaa hallintorakenteensa yhtei- sön politiikkojen moitteettoman toiminnan varmistami- seksi liittymisen jälkeen, ja Luxemburgissa kokoontunut Eurooppa-neuvosto korosti, että yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on välttämä- töntä, mutta yksinään riittämätöntä; on tarpeen varmis- taa, että sitä todella sovelletaan. 4. ENSISIJAISET TAVOITTEET JA VÄLIVAIHEEN TAVOITTEET 2. TAVOITTEET Liittymistä valmistelevan kumppanuuden tarkoituksena on luoda yhteinen kehys niille lisätoimia edellyttäville ensisijaisille tavoitteille, jotka mainitaan komission lau- sunnossa Unkarin hakemuksesta Euroopan unionin jäse- neksi. Lisäksi kehykseen on tarkoitus sisällyttää näiden Komission lausunnoissa ja niitä koskevassa neuvoston tarkastelussa on tuotu esiin sellaisten toimien laajuus, jotka hakijamaiden on vielä toteutettava tietyillä aloilla valmistautuakseen unioniin liittymiseen. Kyseisissä lau- sunnoissa ja tarkastelussa katsottiin, että mikään näistä maista ei täytä tällä hetkellä kokonaan kaikkia Kööpen- C 202/34 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 98 haminassa vahvistettuja edellytyksiä. Tämä tilanne edel- lyttää välivaiheen tavoitteiden määrittelemistä ensisijaisille tavoitteille, ja niihin kuhunkin on liityttävä asianomaisten maiden kanssa yhdessä asetetut selkeät tavoitteet. Näiden tavoitteiden saavuttamisesta riippuu hakijamaille myön- nettävän avun määrä sekä jo joidenkin maiden kanssa käynnissä olevissa neuvotteluissa edistyminen ja muiden hakijamaiden kanssa käytävien neuvottelujen käynnistä- minen. Ensisijaiset tavoitteet ja välivaiheen tavoitteet on jaettu kahteen ryhmään eli lyhyen ja keskipitkän aikavä- lin tavoitteisiin. Lyhyen aikavälin tavoitteiden valinnassa on perusteena käytetty Unkarin realistisia mahdollisuuk- sia toteuttaa tavoitteet tai edistyä niiden toteuttamisessa pitkälle vuoden 1998 loppuun mennessä. Koska aika on lyhyt ja ottaen huomioon tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittava hallinnollinen toimintavalmius lyhyen aikavälin tavoitteiden lukumäärä on pieni. Keskipitkän aikavälin ensisijaisiksi tavoitteiksi määriteltyjen tavoitteiden toteut- tamisen oletetaan vievän yli vuoden, vaikkakin toteutta- minen voi alkaa ja sen olisi alettava jo vuoden 1998 aikana. Unkaria pyydetään laatimaan maaliskuun loppuun men- nessä yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskeva kansal- linen ohjelma, jossa olisi vahvistettava aikataulu näiden ensisijaisten tavoitteiden toteuttamiseksi sekä mainittava mahdollisuuksien ja tar- peen mukaan tarvittavien henkilöstön ja rahavarojen määrä. ja välivaiheen tavoitteiden Liittymistä valmisteleva kumppanuus merkitsee sitä, että Unkarin on huolehdittava kaikista lausunnossa mainituis- ta asioista, joista esitetään tiivistelmä liitteessä. Yhteisön säännöstön saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei yksinään riitä, vaan on myös tarpeen varmistaa, että sitä todella sovelletaan unionissa voimassa olevien perus- teiden mukaisesti. Kaikilla jäljempänä mainituilla aloilla tarvitaan yhteisön säännöstön uskottavaa ja tehokasta voimaansaattamista ja täytäntöönpanoa. Komission lausunnon ja sitä koskevan neuvoston tarkas- telun perusteella Unkarille on määritetty jäljempänä esite- tyt lyhyen ja keskipitkän aikavälin ensisijaiset tavoitteet sekä välivaiheen tavoitteet. 4. 1. Lyhyen aikavälin tavoitteet (1998) — Talouden uudistaminen: keskipitkän aikavälin talous- politiikan ensisijaisten tavoitteiden tarkastelu ja ajan- tasalle saattaminen Eurooppa-sopimuksen yhteydessä; rakenneuudistusten alalla edistyminen (erityisesti ter- veydenhoitojärjestelmän osalta). — Institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien pa- rantaminen: erityisesti kasviensuojeluun ja eläinlääkin- tään liittyvät tarkastukset (erityisesti ulkorajoilla ole- vat toimipaikat) sekä ympäristön, tullipolitiikan, sisäi- sen varainhoidon valvonnan ja alueellisen kehittämi- sen aloilla. — Sisämarkkinat: mukaan ja standardointi (lainsäädäntötoimenpiteiden yhdenmu- kaistaminen edelleen ja eurooppalaista vaatimusten- lukien varmentaminen mukaisuuden arviointia koskevan sopimuksen tekemi- nen), valtionapu (lainsäädäntökehyksen käyttöönotto, valvontaviranomaisen tehtävien ja toimivallan määrit- tely sekä täytäntöönpano) ja avoimuuden lisääminen tukitoimien määrityksen parantamisen avulla; henki- seen omaisuuteen liittyvien säännösten lujittaminen ja yhtiölainsäädännön yhdenmukaistaminen edelleen; julkisia hankintoja koskevan lainsäädännön täydelli- nen yhdenmukaistaminen, jotta sen soveltamisalaan kuuluisivat yleishyödylliset laitokset kokonaisuudes- saan. — Oikeus- ja sisäasiat: vuoden 1951 Geneven yleissopi- musta noudattavan asianmukaisen pakolaislainsää- dännön täytäntöönpano; tehokkaan rajavalvonnan kehittäminen. — Ympäristö: puitelainsäädännön saattamisen osaksi kansallista lainsäädäntöä jatkaminen, yksityiskohtais- ten lähentämisohjelmien ja yksittäisiin toimiin liitty- vien täytäntöönpanostrategioiden laatiminen ja täy- täntöönpano; näiden ohjelmien ja strategioiden suun- nittelu ja täytäntöönpanon aloittaminen. 4. 2. Keskipitkän aikavälin tavoitteet — Poliittiset edellytykset: lisäpyrkimykset romaniväestön yhtäläisen aseman turvaamiseksi. — Talouden uudistaminen: investointien voimakasta kas- vua ylläpitävien edellytysten lujittamisen jatkaminen varovaista makrotalouspolitiikkaa harjoittamalla ja rakennemuutosta edistämällä. — Talouspolitiikka: talouspolitiikan ensisijaisten tavoit- teiden yhteisen arvioinnin säännöllinen tarkastelu Eurooppa-sopimuksen yhteydessä, minkä tavoitteena on Kööpenhaminassa vahvistettujen, unionin jäse- nyyttä koskevien edellytysten täyttäminen ja yhteisön säännöstön käyttöönotto talous- ja rahapolitiikan alalla (talouspolitiikan yhteensovittaminen, lähenty- misohjelmien esittäminen, liiallisten alijäämien välttä- minen); vaikka Unkarin ei oleteta ottavan käyttöön euroa heti unioniin liityttyään, sen odotetaan harjoit- tavan politiikkaa, jonka tavoitteena on tosiasiallinen lähentyminen unionin ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevien tavoitteiden mukaisesti joka mahdollistaa lähentyminen, sekä nimellinen lopullisena tavoitteena euron käyttöönoton. taloudellista — Institutionaalisten ja hallinnollisten valmiuksien pa- rantaminen: petosten vastaisen yksikön ja valtion tilintarkastusviraston valvontaelinten kehittäminen; tuomioistuinjärjestelmän toiminnan parantaminen ja yhteisön lainsäädäntöä ja sen soveltamista koskevan koulutuksen järjestäminen tuomioistuimille; oikeus- ja sisäasioiden instituutioiden lujittaminen (riittävän ja tarpeeksi koulutetun henkilöstön varmistaminen eri- tyisesti poliisivoimissa, rajavartiostossa, ministeriöissä 29. 6. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 202/35 ja tuomioistuimissa); tulli- ja verohallintojen uudista- minen yhteisön säännöstön soveltamisvalmiuden var- mistamiseksi; elintarvikevalvonnan hallinnon lujitta- minen; ydinvalvontaviranomaisen lujittaminen. — Sisämarkkinat: mukaan lukien standardointi- ja vaati- mustenmukaisuuden arviointilaitosten kehittäminen edelleen; markkinoiden valvontajärjestelmän käyttöön- otto ja toiminta; teollisuustuotteiden teknisen lainsää- dännön yhdenmukaistaminen; kilpailulainsäädännön yhdenmukaistaminen edelleen erityisesti valtionavun osalta; sekä kilpailun että valtionavun valvontavirano- maisten lujittaminen; pääomien vapauttamisen, rahoi- tuspalvelujen, audiovisuaalista alaa koskevan politii- kan ja kuluttajansuojan yhdenmukaistaminen; yritys- ten kehittämisen edistäminen, mukaan lukien pienet ja keskisuuret yritykset; yhdenmukaistaminen yhteisön säännöstöön nähden televiestinnän, kuluttajansuojan ja sisäisten energiamarkkinoiden aloilla. ja — Oikeus- ja sisäasiat: mukaan lukien muuttoliikepolitii- kan turvapaikanhakumenettelyjen uudistamisen täytäntöönpano, järjestäytyneen rikollisuuden (erityi- sesti rahanpesu, huumeet ja ihmiskauppa) ja korrup- tion torjuminen, maahanmuuttajien maahan tuloon liittyvien säännösten selkiyttäminen, viisumimenettely- jen yhdenmukaistaminen unionin käytännön mukai- seksi ja kansainvälisiin sopimuksiin liittyvän yhden- mukaistamisen päätökseen saattaminen ottaen erityi- sesti huomioon Schengenin sopimusten määräykset. — Maatalous: mukaan lukien yhdenmukaistaminen yh- teisön maataloussäännöstöön nähden (mukaan lukien eläinlääkintää ja kasviensuojelua koskevat asiat sekä erityisesti ulkorajoilla suoritettavat tarkastukset); huo- mion kiinnittäminen maatalouden ympäristöasioihin ja biologiseen monimuotoisuuteen; yhteisön maata- louspolitiikan täytäntöönpanovalmiuden kehittäminen erityisesti hallinnon perusjärjestelmien ja hallintora- kenteiden osalta maatalouden markkinoiden valvomi- seksi sekä rakennetoimenpiteiden ja maaseudun kehit- tämistoimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi; eläinlää- kintää ja kasviensuojelua koskevien vaatimusten käyt- töönotto ja täytäntöönpano; tiettyjen elintarvikkeiden jalostuslaitosten sekä testaus- ja analysointilaitosten toiminnan parantaminen; maatalouselintarvikealan ra- kenneuudistus. — Liikenne: lisäpyrkimykset yhdenmukaistamisessa yh- teisön säännöstöön nähden erityisesti rautatie- ja maantiekuljetusten (tekniset tarkastukset) alalla ja tar- peelliset, infrastruktuuriin suuntautuvat investoinnit Euroopan laajuisten verkkojen laajenta- miseksi. liikenteen — Työllisyys ja sosiaalikysymykset: sopivien työmarkki- narakenteiden kehittäminen ja työllisyyspolitiikan yh- teinen tarkastelu valmistautumiseksi osallistumaan unionin yhteensovittamiseen; työvoima-, työterveys- ja työturvallisuuslainsäädännön yhteensovittaminen sekä täytäntöönpanojärjestelmien kehittäminen; erityisesti työterveyttä ja -turvallisuutta koskevan kehysdirektii- vin säännösten antaminen varhaisessa vaiheessa; nais- ten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien voimaan saattaminen; aktiivisen ja itsenäisen sosiaalisen vuo- ropuhelun kehittäminen edelleen; sosiaaliturvan kehit- täminen edelleen; sitoutuminen saattamaan kansanter- veyden vaatimukset unionin vaatimusten mukaisiksi. — Ympäristö: mukaan lukien valvonta- ja täytäntöönpa- norakenteiden sekä -valmiuksien kehittäminen; yksit- täisiä säädöksiä koskevien lähentämisohjelmien jat- kuva suunnittelu ja täytäntöönpano; erityisesti olisi kiinnitettävä huomiota jätevesien ja jätteiden käsitte- lyyn, ilman saastumiseen sekä yhdenmukaiseen teolli- suuden saasteiden valvontaan ja riskienhallintaan; ympäristönsuojeluvaatimukset ja kestävän kehityksen tarve on otettava huomioon kansallisia alakohtaisia politiikkoja laadittaessa ja täytäntöönpantaessa. — Aluepolitiikka ja yhteenkuuluvuus: talousarviomenet- telyjen, rahoitusvälineiden sekä valvonta- ja tarkastus- menetelmien lujittaminen edelleen, jotta Unkari voi osallistua unionin rakenneohjelmiin siihen liityttyään. 5. YHTEISÖN TEKNISEN AVUN JA RAHOITUSAVUN TÄRKEIMMÄT VÄLINEET 5. 1. Rahavarojen ohjelmointi Vuosille 1995—1997 myönnetyt Phare-ohjelman määrä- rahat olivat yhteensä 282 miljoonaa ecua. Edellyttäen, että Phare-ohjelman talousarvio hyväksytään jäljellä ole- van ajanjakson osalta, komissio vahvistaa määrärahat vuosille 1998 ja 1999. Rahoitusehdotukset esitetään Phare-ohjelman hallintokomitealle asetuksen (ETY) N:o 3906/89 mukaisesti. Jäsenyyttä hakeneiden maiden osallistumista yhteisrahoitukseen edellytetään järjestel- mällisesti kaikissa investointihankkeissa. Komissio toimii Unkarin, EIP:n ja kansainvälisten rahoituslaitosten, erityi- sesti EBRD:n ja Maailmanpankin, kanssa liittymistä val- misteleviin ensisijaisiin tavoitteisiin liittyvien hankkeiden yhteisrahoituksen helpottamiseksi. Vuodesta 2000 alkaen annettava rahoitusapu sisältää maataloudelle annettavan avun ja rakennevälineen, joilla asetetaan koheesiorahas- toa vastaavat toimenpiteet etusijalle. Unkari saa lisäksi rahoitusta suoraan yhteisön säännöstöön liittyvistä moni- kansallisista ohjelmista. Phare-ohjelma on vahvistetun liittymistä valmistelevan strategian tärkein rahoitusväline. Phare-ohjelman ensisi- jaisena tavoitteena on auttaa Keski- ja Itä-Euroopan maita valmistautumaan unioniin liittymiseen keskittä- mällä avunanto yhteisön säännöstön käyttöönottoon ja erityisesti liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa ja yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevassa kansalli- sessa ohjelmassa määriteltyihin ensisijaisiin tavoitteisiin. Komissio allekirjoittaa Unkarin kanssa vuosittain rahoi- C 202/36 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 98 tuspöytäkirjan, jossa Unkari sitoutuu täyttämään tässä liittymistä valmistelevassa kumppanuudessa määritellyt eri tavoitteet ja komissio sitoutuu osallistumaan niiden toteuttamisen rahoitusavun rahoittamiseen. Yhteisön ohjelmoinnissa otetaan huomioon ensisijaiset tavoitteet ja yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevan kansallisen ohjelman aikataulu. Lisäksi rahoitusavun myöntäminen on tiiviisti sidoksissa Unkarin hallituksen yhteisön säännöstön käyttöönottoa koskevassa kansallisessa ohjelmassa tekemien sitoumus- ten noudattamiseen. Tiettyjä liittymistä valmistelevia toi- mia voidaan lujittaa jo nyt (esim. instituutioiden rakenta- misen tukeminen), mutta muut, kuten esimerkiksi ympä- ristöön ja ydinturvaan liittyvien yhteisön säännöstön vaa- timusten täyttämiseksi suunniteltujen merkittävimpien investointihankkeiden rahoitus on ohjelmoitava viiden tai kuuden vuoden ajanjaksolle. Phare-apua kanavoidaan vuodesta 1998 alkaen seuraa- vien toimien avulla: — Instituutioiden rakentaminen (noin 30 prosenttia), johon sisältyvät demokraattisten instituutioiden, oi- keusvaltion, julkishallinnon ja kaikkien julkisista pal- veluista vastaavien laitosten lujittaminen, jotta voi- daan perustaa tarvittavat institutionaaliset ja hallin- nolliset rakenteet sekä kouluttaa yhteisön säännöstön soveltamisen edellyttämä henkilöstö. Instituutioiden rakentamisen tukeminen tapahtuu käytännössä muun muassa koulutuksen ja teknisen avun muodossa sekä Unkarin ja jäsenvaltioiden vastaavien laitosten ja hal- lintojen välisen kummitoiminnan (twinning) avulla. Alussa tämä kummitoiminta keskittyy ensisijaisiin aloihin kuten rahoitukseen, maatalouteen, ympäris- töön sekä oikeus- ja sisäasioihin. — Investointien tukeminen (noin 70 prosenttia), jonka tavoitteena on mahdollistaa tarvittavat investoinnit Unkarin infrastruktuurin mukauttamiseksi yhteisön säännöstön mukaiseksi. Tämä tuki keskittyy i) raken- teellisiin toimiin, johon sisältyvät erityisesti maatalou- den rakenneuudistus, alueellinen kehittäminen sekä investoinnit inhimilliseen ja henkiseen pääomaan ja johon voisivat sisältyä Phare-määrärahat tutkimuksen ja teknologisen kehityksen puiteohjelmiin osallistumi- seksi, ii) yhteisön vaatimusten noudattamiseen erityi- sesti ympäristön, maatalouden, teollisuuden, työtur- vallisuuden ja -terveyden, liikenteen ja televiestinnän aloilla, iii) laaja-alaisen infrastruktuurin (1) yhteisra- hoitukseen ja iv) pienten ja keskisuurten yritysten kehittämiseen (2). (1) Investointihankkeissa Unkarin edellytetään noudattavan täy- dentävyyden periaatetta osallistumalla vähintään 25 prosen- tin rahoitusosuudella yhteisesti rahoitettuihin hankkeisiin. (2) Pieniä ja keskisuuria yrityksiä varten on käytettävissä hori- sontaalinen väline pienille yrityksille tarkoitettujen investoin- tipääomien puutteen korjaamiseksi. 5. 2. Kansainvälisten rahoituslaitosten tehtävät Liittymistä valmisteleva kumppanuus antaa uutta voimaa ja uuden keskittymiskohteen Unkarin ja kansainvälisten rahoituslaitosten väliselle yhteistyölle. Liittymistä valmis- televan kumppanuuden yhteydessä käytettäviksi tarjotut avustusvarat toimivat alkupääomana ja katalysaattorina kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta saataville kehittämisra- hoituksen suuremmille määrille. Komissio kehittää tätä toimintaa yhdessä hakijamaiden, EIP:n ja kansainvälisten rahoituslaitosten, erityisesti EBRD:n ja Maailmanpankin, kanssa liittymistä edeltäviin ensisijaisiin tavoitteisiin liitty- vien hankkeiden yhteisrahoituksen helpottamiseksi. Vuodet 1997—1999 kattavan uuden lainanantovaltuu- tuksen mukaisesti EIP voi rahoittaa Keski- ja Itä-Euroo- pan maita 3 520 miljoonalla eculla. Vuoden 1998 alku- puolella EIP:n hallintoneuvoston hyväksymällä liittymistä valmistelevalla välineellä korotetaan tätä määrää 7 miljar- diin ecuun. EIP:n lainoja käytetään liittymisprosessin hel- pottamiseksi kaikilla aloilla, joille EIP myöntää rahoi- tusta. 6. EDELLYTYKSET ja edistyy tämän Yhteisön avun edellytyksenä on, että Unkari noudattaa Eurooppa-sopimuksen mukaisia sitoumuksiaan, jatkaa toimia Kööpenhaminassa vahvistettujen edellytysten täyt- tämiseksi liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpanossa. Näiden yleisten edel- lytysten noudattamatta jättäminen saatta johtaa neuvos- ton päätöksen antamiseen rahoitusavun keskeyttämisestä 16. maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 622/ 98 4 artiklan nojalla. 7. LIITTYMISTÄ VALMISTELEVAN AVUN TÄYTÄNTÖÖNPANO Unkarille annettavan rahoitusavun myöntämisen edelly- tyksenä on Unkarin ehdottamien hankkeiden toteuttamis- kelpoisuus, jotta ne voidaan sisällyttää rahoituspöytäkir- järjestettävä tarjouskilpailu, jaan. Jos hankkeista on komissio rahoittaa ainoastaan hankkeita, jotka ovat val- miita tarjouskilpailumenettelyyn rahoituspöytäkirjaa alle- kirjoitetaessa. Lisäksi samaa alaa koskevista aikaisemmis- ta tai jo olemassa olevista sitoumuksista on oltava sovittu kokonaisuudessaan tai niistä on oltava sopimassa parhail- laan. Tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi rahoi- tettavat hankkeet eivät saa olla periaatteessa 2:ta tai 3:a miljoonaa ecua pienempiä erityisesti infrastruktuurihank- keiden tapauksessa. Jos nämä periaatteet johtavat tilan- teeseen, jossa Unkari ei pysty käyttämään sille osoitettua koko ohjeellista määrärahaa, määrärahaa pienennetään asianmukaisesti. Ohjeellisen ja lopullisen määrärahan 29. 6. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 202/37 erotus siirretään horisontaaliseen pieniä ja keskisuuria yrityksiä ja/tai laaja-alaista infrastruktuuria koskevaan välineeseen. Tästä määrästä ei makseta myöhempiä suori- tuksia. lukien syrjimätön osallistuminen tarjouskilpailuihin ja 118 artiklan säännökset. Komissio päättää kansallisten hankintasääntöjen soveltamisesta tapauskohtaisesti, mikä vahvistetaan erillisellä rahoituspöytäkirjalla. Unkarin hallitusta pyydetään ottamaan käyttöön täytän- töönpanorakenne, jolla varmistetaan yhdenmukaisuus ja täydentävyys kaikkiin Euroopan unionin rahoitusavun muotoihin ja kansallisiin varoihin nähden. Kansallinen koordinoija vastaa yleisen liittymisprosessin ja yhteisön rahoitusavun ohjelmoinnin välisestä tiiviistä yhteydestä. Unkarin hallitus perustaa vuoden 1998 aikana (mieluim- min valtiovarainministeriön yhteyteen) kansallisen rahas- ton investointien edistämistä ja instituutioiden rakenta- mista varten. Kyseisen rahaston toiminnasta vastaa kan- sallinen valtuuttava viranomainen. Kansallinen rahasto vastaa keskusyksikkönä, jonka kautta Phare-varat ja mui- den yhteisön rahoitusavun muotojen varat ohjataan, näi- den varojen hallinnosta hajautetussa täytäntöönpanossa avoimuuden lisäämiseksi ja varojen hajaantumisen vähen- tämiseksi. Sillä on kokonaisvastuu varojen hallinnosta, mukaan lukien rahoituspöytäkirjan määräysten noudatta- minen, ja sillä on velvollisuus antaa selvitys varojen käytöstä komissiolle. Rahasto myös varmistaa rahoitus- pöytäkirjassa tarkoitettujen kansallisten ja muiden yhteis- rahoitukseen sisältyvien varojen liikkuvuuden ja valvoo niitä. Kansallisen rahaston yksityiskohtaisista tehtävistä ja vastuualueista määrätään erillisessä rahoituspöytäkir- jassa. Komissio harjoittaa yhteistyössä Unkarin hallituksen kanssa rahoitusavun täytäntöönpanon hajauttamista edis- tävää politiikkaa Euroopan yhteisöjen varainhoitoasetuk- sen, ja erityisesti sen 105 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja edellyttäen että tietyt edellytykset täyttyvät. Tämän tar- koituksena on luoda asetettujen rajojen mukaisesti asteit- tain komission ja Unkarin välinen suhde, jossa vastuu jaetaan rakennerahastojen täytäntöönpanossa jäsenval- tioiden välillä vallitsevan suhteen periaatteiden mukai- sesti. ja Tässä yhteydessä komissio voi Unkarin sitä pyytäessä tutkia mahdollisuutta soveltaa Phare-hankkeiden tarjous- sopimuksentekomenettelyissä kansallisia kilpailu- hankintamenettelyjä erityisesti investointien alalla. Komis- sio tekee päätöksen asiassa sen tutkittua muun muassa Unkarin hankintalainsäädännön yhdenmukaisuutta yhtei- sön julkisia hankintoja koskevien sääntöjen ja yhteisön varainhoitoasetuksen perussäännöksiin nähden, mukaan Ohjelman täytäntöönpanon valvonta tapahtuu yhdessä komission kanssa erillisissä rahoituspöytäkirjoissa vahvis- tettua menettelyä noudattaen. Phare-ohjelman mukaisen avun täytäntöönpanon tehokkaan valvonnan varmistami- seksi kuhunkin Phare-ohjelmaan sisältyvät määrällisesti ilmaistut fyysiset ja rahoitukselliset tavoitteet, jotka esite- tään yksityiskohtaisesti rahoituspöytäkirjassa. Toimien tehokkuuden ja asetettujen tavoitteiden toteutumisen arvioimiseksi kaikille Phare-ohjelmasta rahoitetuille toi- mille suoritetaan jälkiarviointi. 8. VALVONTA Liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpa- noa valvotaan Eurooppa-sopimuksen yhteydessä. Valvo- minen aloitetaan vuonna 1998, ennen kuin komissio antaa neuvostolle ensimmäisen säännöllisin väliajoin jossa arvioidaan Unkarin annettavan kertomuksensa, edistymistä, mukaan liittymistä valmistelevan kumppanuuden täytäntöönpano. lukien Liittymistä valmistelevan kumppanuuden asianomaisia osa-alueita käsitellään osa-alueesta vastaavassa alakomi- teassa. Assosiaatiokomitea käsittelee ensisijaisiin tavoittei- siin ja välivaiheen tavoitteisiin liittyvää yleistä kehitystä, edistymistä ja ongelmia sekä alakomiteoiden sille käsitel- täviksi toimittamia erityisiä kysymyksiä. Assosiaatiokomi- tea raportoi assosiaationeuvostolle liittymistä valmistele- van kumppanuuden täytäntöönpanosta. Phare-ohjelman hallintokomitea varmistaa, että rahoitus- päätökset ovat liittymistä valmistelevan kumppanuuden mukaisia. Liittymistä valmistelevaa kumppanuutta muutetaan tar- vittaessa 16 päivänä maaliskuuta 1998 annetun asetuksen (EY) N:o 622/98 2 artiklan mukaisesti. Komissio ehdot- taa, että tätä kumppanuutta tarkastellaan ennen vuoden 1999 loppua ja säännöllisin väliajoin sen jälkeen. Näissä tarkasteluissa arvioidaan tarvetta tarkentaa välivaiheen tavoitteita sen perusteella, kuinka Unkari on edistynyt tämän kumppanuuden mukaisesti asetettujen tavoitteiden saavuttamisessa. C 202/38 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 98 LIITE Unkarin on käsiteltävä kaikkia lausunnossa mainittuja asioita. Tässä liitteessä esitetään tiivistelmänomainen luettelo näistä kysymyksistä toimenpidesuosituksina. Ne luetellaan siinä järjestyksessä kuin ne esiintyvät lausunnossa, eikä niitä näin ollen ole asetettu tärkeys- tai kiireellisyysjärjestykseen. Ensisijaiset toimintata- voitteet on kunkin hakijamaan osalta esitetty itse liittymistä valmistelevaan kumppanuuteen sisältyvinä ensisijaisina tavoitteina ja välivaiheen tavoitteina. 1. Poliittiset arviointiperusteet Unkarin on pyrittävä varmistamaan romanien suojeleminen ja oikeudenmukainen kohtelu hallituksen toteuttamien toimenpiteiden perusteella. Erityisesti oikeuslaitoksen toimintaa on tehostettava, tuomareita jatkokoulutettava ja perustuslakituomioistuimen vakaus varmistettava. Lisäksi korruptiota vastaan on taisteltava tehokkaammin. 2. Taloudelliset arviointiperusteet Unkarin on vahvistettava kestävän kehityksen edellytyksiä samalla kun se pitää budjettinsa vakaana ja jatkaa moitteettomien makrotaloudellisten toimintaperiaatteiden täytäntöönpanoa. Sosiaaliturvajärjestelmän uudistamista on jatkettava kansantalouden vakauden tukemiseksi. Lisäksi Unkarin on vahvistettava sääntelymekanismejaan, joiden avulla markkinatalous voi toimia tehokkaasti. Unkarin on pantava täytäntöön useita erilaisia politiikkoja, joilla varmistetaan, etteivät työmarkkinoiden toiminnan puutteellisuudet estä Unkarin mahdollisuutta kilpailla yhtenäismarkkinoilla. 3. Edellytykset täyttää jäsenyyteen liittyvät velvoitteet 3. 1. Rajattomat sisämarkkinat Neljä vapautta Y l e i n e n t o i m i n t a y m p ä r i s t ö — Lainsäädäntöä on lähennettävä ja saatettava voimaan seuraavilla aloilla: henkinen omaisuus, yhtiöoikeus, kirjanpito, tietosuoja ja julkiset hankinnat erityisesti yleishyödylli- sen yritystoiminnan alalla (energia, televiestintä, vesi ja liikenne). T a v a r o i d e n v a p a a l i i k k u v u u s — Kehyslainsäädäntö, jonka avulla Unkari omaksuu Euroopan unionin perusperiaatteet, on jo hyväksytty. Vaatimustenmukaisuuden arviointijärjestelmän perusrakenteita on vahvistettava ja markkinoiden valvontajärjestelmä perustettava. Uuteen lähestymistapaan perustuvien direktiivien lähentämistä on nopeutettava. Muiden alojen osalta farmasia-alan lainsäädännön mukauttami- nen sekä kemiallisia aineita ja moottoriajoneuvoja koskevien direktiivien lähentäminen on saatettava päätökseen. Unkarin on edelleen jatkettava teollisuustuotantoa koskevan lainsäädäntönsä nopeaa lähentä- mistä, jotta se pystyisi mukautumaan täysin EY:n oikeusjärjestelmään. P ä ä o m i e n v a p a a l i i k k u v u u s — Pääoman ulkoista liikkumista on liberalisoitava edelleen ja institutio- naalisiin sijoittajiin sovellettavat sijoittamista koskevat rajoitukset poistettava. P a l v e l u j e n v a p a a l i i k k u v u u s — Jotta EY:n lainsäädännön saattamisessa osaksi kansallista lainsää- däntöä edistyttäisiin, tarvitaan konkreettisia täytäntöönpanotoimia sekä hallinnon vakauttamista. Ulkomais- ten yritysten sijoittautumisen Unkariin salliva äskettäin hyväksytty pankki- ja vakuutusalan lainsäädäntö on pantava täytäntöön kokonaisuudessaan. H e n k i l ö i d e n v a p a a l i i k k u v u u s — Ammattipätevyyksien vastavuoroisen tunnustamisen osalta toi- mia on jatkettava tarpeellisten lainsäädäntö- ja täytäntöönpanotoimien varmistamiseksi. Lisätoimenpiteet ovat välttämättömiä sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamiseksi tarvittavien lainsäädäntö- ja täytäntöön- panotoimien varmistamiseksi. Kilpailu Valtiontuen osalta on edelleen toteutettava toimenpiteitä täyden avoimuuden varmistamiseksi, erityisesti laatimalla kattava valtiontuki-inventaario ja saattamalla se ajan tasalle yhteisön käytäntöjen mukaisesti. Lisäksi valtiontuen myöntämisen oikeudellinen kehys on yhdenmukaistettava EY:n valtiontukea koskevan lainsäädännön kanssa. Kaikki olemassaolevat tukitoimenpiteet olisi tarkistettava, ja Eurooppa-sopimuksen 29. 6. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 202/39 vastaisia toimia olisi muutettava tai ne olisi kokonaan poistettava. Tarvittavat toimivallat ja menettelyt on vahvistettava valtiontukea valvovan viranomaisen osalta, jotta uusia tukia voidaan valvoa järjestelmällisesti. Perinteisesti monopolivaltaisilla aloilla kilpailun vapauttamista ja avaamista olisi jatkettava. 3. 2. Innovaatiot Tutkimus ja teknologinen kehittäminen Innovaation tasoa on nostettava talouselämässä ja tutkimuslaitosten, teollisuuden sekä pk-yritysten välisiä yhteyksiä on vahvistettava. Televiestintä Lisäsäännöksiä tarvitaan, jotta Euroopan unionin direktiivejä pystytään noudattamaan, erityisesti yhteenliit- tämisen osalta. Yhteisön säännöstössä edellytetään myös, että valtiot varmistavat ajanmukaisten puhelinpal- velujen saatavuuden kaikkialla kohtuulliseen hintaan. Tämän velvollisuuden täyttäminen vaatii huomattavia järjestelmäinvestointeja. Audiovisuaalinen ala Audiovisuaalisen alan lainsäädännön muutokset on saatettava päätökseen, jotta varmistetaan täysi yhden- mukaisuus yhteisön vaatimusten kanssa. Unkarin on myös pyrittävä mukauttamaan tuotannonalansa rakenne. 3. 3. Taloutta ja verotusta koskevat kysymykset Talous- ja rahaliitto Keskeinen pankkialan lainsäädäntö on yhdenmukaistettava täysin yhteisön sääntöjen kanssa, ja nykyistä vakauteen tähtäävää raha- ja valuuttakurssipolitiikkaa on jatkettava. Verotus Arvonlisäverotusta koskevaan lainsäädäntöön on tehtävä lisämuutoksia sen saattamiseksi täysin yhteisön säännöstön mukaiseksi. Alv-verokannan soveltamisalaan sekä maanviljelijöihin sovellettavaan erityiseen alv-järjestelmään on tehtäyä eräitä muutoksia. Erot Unkarin valmisteverojärjestelmän ja Euroopan yhteisön vaatimusten välillä on syytä panna merkille. Valmisteverojen alalla olisi erityistä huomiota kiinnitettävä varastojärjestelmän luomiseen väliaikaisen valmisteverottomuusjärjestelmän mukaisesti kuljetettavia tavaroita varten. Valmisteverojen rakenteet ja määrät on saatettava yhteisön mallin mukaisiksi. Valvontamenettelyä on tehostettava petosten ehkäisemi- seksi. Tilastointi On selvitettävä, millaiset mahdollisuudet Unkarilla on lähivuosien aikana noudattaa virallisia tilastoja koskevia Euroopan unionin vaatimuksia puolueettomuuden ja luottamuksellisuuden kannalta. Unkarin on parannettava ulkomaankaupan ja liike-elämän kaltaisten alojen tilastointia. Liike-elämän selontekojen ja kansantalouden tilinpidon välille on vahvistettava järjestelmällinen yhteys. 3. 4. Politiikat eri aloilla Teollisuus Kilpailukyvyn parantamiseksi tarvitaan lisätoimenpiteitä, joilla edistetään avoimia, kilpailuun perustuvia markkinoita ja Euroopan yhteisön teollisuuspolitiikan muodostavan välineistön omaksumista sekä markki- noiden toiminnan osalta (valmistevaatimukset ja markkinoille pääsy, kauppapolitiikka, valtiontuet ja kilpailupolitiikka) että teollisuuden sopeutumiskykyyn liittyvien toimien osalta (vakaa makrotaloudellinen ympäristö, teknologia, koulutus jne. ). Maatalous Huomattavia toimia tarvitaan edelleen, jotta varmistetaan Unkarin lainsäädännön yhdenmukaisuus Euroo- pan unionin vaatimusten kanssa. Eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluvaatimusten osalta erityistä huomiota on kiinnitettävä laitosten kunnostamiseen ja unionin ulkorajojen tarkastus- ja valvontamenettelyjen parantami- C 202/40 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 29. 6. 98 seen. Hallintorakenteita on vahvistettava, jotta taataan YMP:n välineiden, tuontijärjestelyt mukaan luet- tuina, täytäntöönpano ja voimaan saattaminen. Maatalouselintarvikealan rakenteita on edelleen muutettava sen kilpailukyvyn varmistamiseksi. Energia Nykyisiä mukautustoimenpiteitä on jatkettava, erityisesti monopolien purkamista seuraavilla aloilla: tuonti ja vienti, pääsy verkkoihin, energian hinnoittelu, valtion interventiopolitiikka kiinteiden polttoaineiden ja uraanin osalta sekä energiatehokkuuden ja polttoaineen laadun parantamiseen tähtäävien standardien kehittäminen. Erityistä huomiota on kiinnitettävä ydinturvallisuusohjelmien oikea-aikaiseen täytäntöönpa- noon, jotta kaikki ydinreaktorit noudattaisivat yleisesti Euroopan unionissa hyväksyttyjä turvallisuustavoit- teita. Lisäksi ydinjätteitä koskevaan ongelmaan on löydettävä pidemmän aikavälin ratkaisuja. Ydinturvalli- suutta käsittelevän viranomaisen asemaa on vahvistettava. Liikenne Unkarin on hyväksyttävä kokonaisuudessaan kotimaisia maantiekuljetuksia koskeva Euroopan yhteisön lainsäädäntö (alalle pääsy, kuljettajia koskevat sosiaalisäännökset ja turvallisuus) ja pantava se täytäntöön tehokkaasti. Näin on meneteltävä myös henkilöautojen katsastuksia koskevan lainsäädännön osalta. Rautatiealalla on pyrittävä parantamaan varainhoidon avoimuutta ja liikenteenharjoittajien pääsyä rautatie- verkkoon. Euroopan laajuisten verkkojen tulevan laajentumisen varmistamiseksi tarvittavien kotimaisten resurssien saatavuus on varmistettava. Tarkastuselimiä, erityisesti liikenneturvallisuutta valvovaa elintä, on vahvistettava. Kansallisella tasolla olisi ryhdyttävä kehittämään erityisstrategioita liikenneinfrastruktuurin kehittämisen ja rahoituksen varmistamiseksi. Pienet ja keskisuuret yritykset Pk-yrityksiä varten on luotava suotuisa hallinnollinen ja lainsäädännöllinen ympäristö, jossa pk-yritysten kehitystä voidaan tehostaa. 3. 5. Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Työllisyys ja sosiaaliset kysymykset Lainsäädäntö on saatettava yhdenmukaiseksi Euroopan unionin vaatimusten kanssa sellaisilla aloilla kuten työterveys ja -turvallisuus sekä työlainsäädäntö. Sosiaalisia uudistuksia on jatkettava ja terveydenhoitojärjes- telmää parannettava. Aktiivista ja riippumatonta työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua ja sosiaalista suojelua on kehitettävä. Hallintorakenteita on vahvistettava lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi. Aluepolitiikka ja koheesio Loput uudistukset, erityisesti rahoitusvalvontaa varten tarvittavien oikeustoimien toteuttaminen, on pantava täytäntöön sen varmistamiseksi, että Unkari on valmis soveltamaan yhteisön sääntöja ja kanavoimaan tehokkaasti Euroopan yhteisön rakennerahastoista saatavia varoja jäsenyyden toteuduttua. 3. 6. Elämänlaatu ja ympäristö Ympäristö Yhteisön ympäristöalan säännöstön saattaminen kokonaisuudessaan osaksi kansallista lainsäädäntöä edellyt- tää huomattavia toimenpiteitä, samoin kuin tehokkaan vaatimustenmukaisuuden varmistaminen. Unkarin osalta ehdotettua ympäristöalan liittymisstrategiaa on noudatettava. Unkarin on pyrittävä mukauttamaan lainsäädäntönsä Euroopan unionin jäte-, vesi- ja luonnonsuojelualan lainsäädännön mukaiseksi ja varmista- maan kaupunkien jätevesien käsittelyä, juomavettä, jätehuoltoa ja ilman pilaantumista koskevien kehysdi- rektiivien sekä yhtenäistettyä epäpuhtauksien torjuntaa ja valvontaa koskevan direktiivin (IPPC-direktiivi) saataminen osaksi kansallista lainsäädäntöään. Vesi-, ilma- ja jätealalla on laadittava rahoitusstrategioita, ja tämä vaatii suuria investointeja. Markkinoihin perustuvien välineiden mahdollisuuteen toimia rahoituksen lähteenä on kiinnitettävä enemmän huomiota. Huomattavia toimia tarvitaan asianmukaisten täytäntöön- pano- ja soveltamisrakenteiden kehittämiseksi. Ympäristöalan tiedotusta on edistettävä. Kuluttajansuoja Lainsäädäntöä on kehitettävä esim. mainonnan, muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tapahtu- van myynnin, etämyynnin, kohtuuttomien sopimusehtojen ja kiinteistöjen osa-aikaisen käyttöoikeuden osalta. On kehitettävä tehokas ja riippumaton kuluttajaliike, jota julkiset viranomaiset tukevat. 29. 6. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 202/41 3. 7. Oikeus- ja sisäasiat Unkarin lainsäädännössä on paikattava suuria aukkoja. Toimielinten resurssivajeet on selvitettävä. Unkarin on kehitettävä tehokkaammat rajavalvontajärjestelmät, erityisesti Euroopan unionin tulevilla ulkorajoilla. Uusi turvapaikkaa koskeva lainsäädäntö on pantava täytäntöön vuonna 1951 tehtyä pakolaisten oikeusase- maa koskevaa Geneven yleissopimusta noudattaen. Unkarin on varmistettava, että tehokkaat koulutus- ja toimielinten kehitysohjelmat pannaan täytäntöön tärkeimmissä oikeus- ja sisäasioita käsittelevissä toimieli- missä. Viisumipolitiikkaan on kiinnitettävä huomiota. Järjestäytyneen rikollisuuden, esim. huume- ja ihmiskaupan, rahanpesun, väärentämisen, vilpillisten asiakirjojen ja petosten vastaista taistelua on tehostet- tava. 3. 8. Ulkosuhteisiin liittyvät politiikat Kauppa ja kansainväliset taloussuhteet Jäljellä olevat maksurajoitukset on poistettava asteittain ennen liittymistä. Unkarin on valmistauduttava soveltamaan liittymisen yhteydessä yhteisön lukuisia yhteistyö- ja suosituimmuussopimuksia, monen- ja kahdenvälisiä kauppapoliittisia sitoumuksia sekä yhteisön yksipuolisia kaupan puolustuskeinoja. Samalla on kumottava alan kansallinen lainsäädäntö. Tulli Tullilainsäädäntö on saatettava yhdenmukaiseksi yhteisön lainsäädännön kanssa, ja organisaatio ja henkilös- tön tehtävät on saatettava nykyaikaisen tullihallinnon vaatimuksia vastaaviksi. Useilla ”vapaa-alueilla” toteutettavien toimien soveltamisalaa on tutkittava yhteisön lainsäädännön perusteella. Toimia niiden atk-järjestelmien käyttöönottamiseksi, joita täysi osallistuminen tulliliiton ja sisämarkkinoiden toimintaan edellyttää, on tehostettava. Tulliviranomaisia on erityisesti pyrittävä valmistamaan siihen, että niiden on ryhdyttävä soveltamaan taloudellisesti vaikuttavia tullimenettelyjä, tullisuspensiojärjestelmää ja tariffikiin- tiöitä ja -kattoja. Strategisessa suunnittelussa on varauduttava vahvistamaan Unkarin ja Euroopan unioniin liittymishetkellä kuulumattomien maiden välisellä ulkorajalla sijaitsevia tullitoimipaikkoja. 3. 9. Varainhoitoa koskevat kysymykset Unkarin on toteutettava suunnitelmansa perustaa Euroopan unionin rakennerahastojen käyttämää järjestel- mää vastaava varainhoitojärjestelmä. Olemassa olevia kirjanpito- ja tullijärjestelmiä on muutettava omien varojen tehokkaan hallinnoinnin takaamiseksi. Kansantalouden tilinpidon luotettavuus on BKTL-tulojen asianmukaiseksi laskemiseksi. Unkarin on mukautettava alv-järjestelmänsä kokonaan yhteisön direktiiveihin, jotta se voi laatia tarkasti omien alv-varojen perusteen. Tietojen siirtojärjestelmä on perustettava, ja sen pitäisi olla kokonaan atk-pohjainen, jotta mustan pörssin torjunnan tehokkuutta voidaan parantaa. 4. Hallintojärjestelmän kyky soveltaa yhteisön säännöstöä Yhteisön säännöstön täytäntöönpanon ja soveltamisen takaamiseksi huomattavia uudistuksia on tehtävä Unkarin hallintorakenteiden vahvistamiseksi lähes kaikilla unionin kannalta merkityksellisillä aloilla. Erityi- sesti on pyrittävä selvittämään tietyt kysymykset hallinnon sisällä (esim. valvonnan jakaminen, soveltamis- ala, tehtävät ja toimivalta). Esimerkiksi sekä maatalouden että kuluttajansuojan alalla on tarpeen perustaa valvontaa harjoittavat keskuslaitokset. Paikallisen itsehallinnon hoitaminen ja valvonta edellyttävät merkit- täviä parannuksia, ja myös sen toimivalta ja rakenne on määriteltävä tarkemmin. Valvonta- ja sääntelyeli- miä on vahvistettava eläinlääkinnän, kasvinsuojelun ja elintarvikevalvonnan aloilla. Äskettäin vahvistettujen oikeuslaitoksen uudistusten on edettävä suunnitelmien mukaisesti, jotta oikeuslaitos vahvistuu sekä voimavarojen että asiantuntemuksen kannalta. Tuomareita on koulutettava laajalti erityisesti EU-asioissa. Kaikilla valtionhallinnon tasoilla on tarvetta vahvistaa ja parantaa ammattitaitoa, myös koulutusta (erityisesti johtamistaitojen osalta) ja palkkausta