title: Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan vuoden 1979 yleissopimukseen liittyvä pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva pöytäkirja

eurovoc_concepts:
UN convention
air quality
environmental protection
organic pollution
protocol
transfrontier pollution

text: 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/37 Valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan vuoden 1979 yleissopimukseen liittyvä pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva PÖYTÄKIRJA Sopimuspuolet, jotka OVAT PÄÄTTÄNEET panna täytäntöön valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen, TUNNUSTAVAT, että monet pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt kulkeutuvat valtion rajojen yli ja laskeutuvat Eurooppaan, Pohjois-Amerikkaan ja arktisille alueille kauaksi lähtöpaikastaan ja että ilmakehä on näiden aineiden pää- asiallinen kulkeutumisväylä, OVAT TIETOISIA siitä, että pysyvät orgaaniset yhdisteet hajoavat huonosti havaittu olevan haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen ja ympäristöön, luonnollisissa olosuhteissa ja niillä on OVAT HUOLISSAAN siitä, että pysyvät orgaaniset yhdisteet voivat rikastua ravintoketjun yläpäässä pitoisuuksiksi, jotka voivat vaikuttaa niille altistuvien luonnonvaraisten eläinten ja ihmisten terveyteen, TUNNUSTAVAT, että arktiset ekosysteemit ja erityisesti niiden alkuperäisasukkaat, kaloista ja nisäkkäistä, ovat erityisesti vaarassa pysyvien orgaanisten yhdisteiden kerääntymisen vuoksi, jotka saavat elantonsa arktisista OVAT TIETOISIA siitä, että toimenpiteet pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamiseksi edistäisivät ympä- ristönsuojelua ja ihmisten terveyttä myös Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission toiminta-alueen ulko- puolella, mukaan lukien arktiset ja kansainväliset vesialueet, OVAT PÄÄTTÄNEET toteuttaa toimenpiteitä ennakoidakseen, ehkäistäkseen tai vähentääkseen minimiin pysyvien orgaa- nisten yhdisteiden päästöt ottamalla huomioon ennaltaehkäisyn periaatteen ympäristöä ja kehitystä koskevan Rion julis- tuksen 15 periaatteen mukaisesti, VAHVISTAVAT uudelleen, että valtioilla on Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan ja kansainvälisen oikeuden periaat- teiden mukaisesti täysivaltainen oikeus käyttää omia luonnonvarojaan ympäristö- ja kehityspolitiikkansa mukaisesti ja vastuu siitä, että niiden lainkäyttövallan tai valvonnan alaiset toimet eivät vahingoita ympäristöä toisen valtion alueella tai kansallisen lainkäyttövallan ulkopuolisilla alueilla, TOTEAVAT, että pysyvien orgaanisten yhdisteiden osalta tarvitaan maailmanlaajuisia toimia ja palauttavat mieliin Agenda 21:n 9 luvun, jossa ehdotetaan, että alueellisia sopimuksia käytettäisiin maailmanlaajuisten rajat ylittävien ilman epäpuhtauksien vähentämiseen, sekä erityisesti sen, että Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissio antaisi alueellisen asiantuntemuksensa maailman muiden alueiden käyttöön, TUNNUSTAVAT, että voimassa on alueiden sisäisiä, alueellisia ja maailmanlaajuisia sopimuksia, mukaan lukien vaaral- listen jätteiden hallintaa, niiden rajan ylittäviä siirtoja ja käsittelyä sääntelevät kansainväliset asiakirjat, erityisesti vaaral- listen jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus, OTTAVAT HUOMIOON, että pääasiallisia ympäristöön kertyvien pysyvien orgaanisten yhdisteiden ilman epäpuhtauksia aiheuttavia lähteitä ovat tiettyjen torjunta-aineiden käyttö, tiettyjen kemikaalien valmistus ja käyttö sekä tiettyjen yhdis- teiden tahaton muodostuminen jätteiden polton, palamisen ja metallintuotannon yhteydessä sekä liikkuvissa lähteissä, OVAT TIETOISIA siitä, että käytettävissä on tekniikoita ja käsittelytapoja, joilla pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjä ilmakehään voidaan vähentää, OVAT TIETOISIA siitä, että on tarpeen ottaa käyttöön kustannustehokas alueellinen lähestymistapa ilman epäpuhtauk- sien torjumiseksi, PANEVAT MERKILLE yksityisen ja valtiosta riippumattoman sektorin merkittävän osallistumisen pysyvien orgaanisten yhdisteiden vaikutuksia, käytettävissä olevia vaihtoehtoja ja vähennystekniikoita koskevan tiedon lisäämiseen sekä näiden sektoreiden osallistumisen pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämiseen, PITÄVÄT MIELESSÄ, että pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi toteutetut toimenpiteet eivät saisi toimia mielivaltaisen tai epäoikeudenmukaisen syrjinnän välineinä eivätkä peiteltyinä kansainvälisen kilpailun tai kaupan rajoitteina, OTTAVAT HUOMIOON olemassa olevat tieteelliset ja tekniset tiedot pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöistä, niiden käyttäytymisestä ilmakehässä sekä niiden vaikutuksista ihmisten terveyteen ja ympäristöön sekä tiedot vähennysten aiheuttamista kustannuksista ja tunnustavat tarpeen jatkaa tieteellistä ja teknistä yhteistyötä näiden kysymysten ymmärtä- miseksi entistä laajemmin, ovat tietoisia joidenkin sopimuspuolten kansallisella tasolla ja/tai muiden kansainvälisten yleissopimusten mukaisesti toteuttamista pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevista toimenpiteistä, L 81/38 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 OVAT SOPINEET SEURAAVAA: 1 artikla Määritelmät Tässä pöytäkirjassa tarkoitetaan: 1) ’yleissopimuksella’ Genevessä 13 päivänä marraskuuta 1979 hyväksyttyä valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaa yleissopi- musta, 2) ’EMEP:llä’ ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumisen tark- kailua ja arviointia koskevaa Euroopan yhteistyöohjelmaa, 3) ’toimeenpanevalla elimellä’ yleissopimuksen 10 artiklan 1 kappaleen nojalla perustettua yleissopimuksen toimeenpa- nevaa elintä, 4) ’komissiolla’ Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talous- komissiota, 5) ’sopimuspuolilla’ tämän pöytäkirjan sopimuspuolia, ellei asiayhteydestä toisin ilmene, 6) ’EMEP:n maantieteellisellä soveltamisalueella’ vuoden 1979 valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kauko- kulkeutumista koskevaan yleissopimukseen liittyvän Gene- vessä 28 päivänä syyskuuta 1984 hyväksytyn ilman ja kaukokulkeutumisen epäpuhtauksien arvioinnin Euroopan yhteistyöohjelman (EMEP) pitkän aikavälin rahoittamista koskevan pöytäkirjan 1 artiklan 4 kappaleessa määritettyä aluetta, tarkkailun 7) ’pysyvillä orgaanisilla yhdisteillä’ (POP) orgaanisia aineita, jotka i) ovat myrkyllisiä, ii) hajoavat hitaasti, iii) rikastuvat eliöihin, iv) kaukokulkeutuvat helposti ilmakehässä maan rajojen ylitse ja laskeutuvat helposti ja v) joiden voidaan aiheuttavan merkittävän haitallisia vaikutuksia olettaa ihmisten terveyteen ja ympäristöön päästöjen lähteiden lähellä sekä kaukana niistä, 8) ’aineella’ yksittäistä kemiallista ainetta tai sellaisia kemial- lisia aineita, jotka muodostavat erityisen ryhmän, koska a) aineilla on samankaltaisia ominaisuuksia ja ne leviävät ympäristöön yhdessä, tai b) ne muodostavat seoksen, jota tavallisesti myydään yksittäisenä tuotteena, 9) ’päästöllä’ aineen leviämistä ilmakehään jostakin piste- tai hajakuormituslähteestä, 10) ’kiinteällä lähteellä’ mitä tahansa kiinteää rakennusta, rakennelmaa, laitosta, laitteistoa tai laitetta, joka päästää tai saattaa päästää mitä tahansa pysyvää orgaanista yhdistettä suoraan tai välillisesti ilmakehään, 11) ’huomattavalla kiinteiden lähteiden ryhmällä’ mitä tahansa liitteessä VIII lueteltua kiinteän lähteen luokkaa, 12) ’uudella kiinteällä lähteellä’ mitä tahansa kiinteää lähdettä, jota ryhdytään rakentamaan tai olennaisesti muuttamaan kahden vuoden kuluttua i) tämän pöytäkirjan voimaantu- lopäivästä tai ii) III tai VIII liitteen muutoksen voimaantu- tämän pöytäkirjan lopäivästä tapauksessa, siinä että määräykset koskevat kyseistä kiinteää lähdettä ainoastaan kyseisen muutoksen nojalla. Toimivaltaiset kansalliset vi- ranomaiset päättävät siitä, onko muutos olennainen vai ei, ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin tästä muutoksesta ympäristölle koituva hyöty. 2 artikla Tavoite Tämän pöytäkirjan tavoitteena on rajoittaa, vähentää tai poistaa pysyvien orgaanisten yhdisteiden vuotoja, päästöjä ja hävikkejä. 3 artikla Perusvelvoitteet Lukuun ottamatta 4 artiklan mukaisesti myönnettyjä 1. erityisiä vapautuksia, kukin sopimuspuoli toimii tehokkaasti: a) lopettaakseen liitteessä I lueteltujen aineiden tuotannon ja käytön kyseisessä liitteessä määritettyjen vaatimusten mukai- sesti; b) i) varmistaakseen sen, että kun liitteessä I luetellut aineet tuhotaan tai käsitellään jätteenä, tällainen tuhoaminen tai käsittely tapahtuu ympäristön kannalta kestävällä tavalla siten, että otetaan huomioon olennaiset vaaral- listen jätteiden hallintaa ja käsittelyä koskevat alueiden sisäiset, alueelliset ja maailmanlaajuiset sopimukset ja erityisesti vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siir- tojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleisso- pimus, ii) pyrkiäkseen varmistamaan sen, että liitteessä I lueteltujen aineiden käsittely jätteenä tapahtuu kotimaassa asiaan liittyvät ympäristönäkökohdat huomioon ottaen, iii) varmistaakseen sen, että liitteessä I lueteltujen aineiden maan rajan ylittävät toteutetaan ympäristön siirrot kannalta kestävällä tavalla voimassa olevat vaarallisten jätteiden maan rajan ylittäviä siirtoja koskevat alueiden sisäiset, alueelliset ja maailmanlaajuiset sopimukset ja erityisesti vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siir- tojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleisso- pimus huomioon ottaen: c) rajoittaakseen liitteessä II lueteltujen aineiden käytön liit- teessä kuvattuihin käyttötarkoituksiin kyseisessä liitteessä määritettyjen vaatimusten mukaisesti. 2. Edellä 1 kappaleen b kohdassa määritetyt vaatimukset tulevat voimaan kunkin aineen osalta siitä päivästä alkaen, jolloin kyseisen aineen tuotanto tai käyttö lopetetaan, sen mukaan, kumpi näistä tapahtuu myöhemmin. Liitteessä I, II tai III lueteltujen aineiden osalta kunkin 3. sopimuspuolen tulisi kehittää asianmukaisia strategioita yhä käytössä olevien tuotteiden sekä näitä aineita sisältävien jätteiden määrittämiseksi ja toteuttaa asianmukaiset toimenpi- teet sen varmistamiseksi, että tällaiset jätteet ja tuotteet tuho- taan tai käsitellään ympäristön kannalta kestävällä tavalla heti sen jälkeen, kun ne on luokiteltu jätteiksi. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/39 Edellä 1 ja 3 kappaleen soveltamistarkoituksessa ilmaisut 4. ’jäte’, ’käsittely’ ja ’ympäristön kannalta kestävä’ tulkitaan vaaral- listen jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevassa Baselin yleissopimuksessa käytettyjen määritelmien mukaisesti. 5. Kukin sopimuspuoli: a) vähentää kunkin liitteessä III luetellun aineen vuotuisia kokonaispäästöjään kyseisen liitteen mukaisesti määritetyn vertailuvuoden päästöjen tasolta toteuttamalla tehokkaita, sopimuspuolen erityisolosuhteiden kannalta asianmukaisia toimenpiteitä; b) soveltaa viimeistään liitteessä VI määritettyjen määräaikojen mukaisesti: i) parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, ottaen huomioon jotka johonkin sellaiseen huomattavien kiinteiden jonka osalta parasta käytettävissä liite V, kaikissa uusissa kiinteissä kuuluvat lähteiden ryhmään, olevaa tekniikkaa on määritetty liitteessä V, lähteissä, ii) vähintään yhtä tiukkoja raja-arvoja kuin liitteessä IV on määritetty kaikille liitteessä IV lueteltuihin luokkiin kuuluville uusille kiinteille lähteille, ottaen huomioon liite V. Vaihtoehtoisesti soveltaa erilaisia päästöjen vähennysstrategioita, joiden avulla saavutetaan vastaava päästöjen kokonaisvähennys, sopimuspuoli voi toteutettavissa, iii) parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, ottaen huomioon liite V ja siinä määrin kuin se on teknisesti ja taloudelli- sesti kiinteissä kaikissa lähteissä, jotka kuuluvat johonkin sellaiseen huomatta- vien kiinteiden lähteiden ryhmään, jonka osalta parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa on kuvattu liitteessä V. Vaihtoehtoisesti erilaisia sopimuspuoli voi päästöjen vähennysstrategioita, joiden avulla saavutetaan vastaava päästöjen kokonaisvähennys, nykyisissä soveltaa iv) vähintään yhtä tiukkoja raja-arvoja kuin liitteessä IV on määritetty kaikille liitteessä IV lueteltuihin luokkiin kuuluville nykyisille kiinteille lähteille, ottaen huomioon liite V ja siinä määrin kuin se on teknisesti ja taloudelli- sesti toteutettavissa. Vaihtoehtoisesti sopimuspuoli voi soveltaa erilaisia päästöjen vähennysstrategioita, joiden avulla saavutetaan vastaava päästöjen kokonaisvähennys, v) tehokkaita toimenpiteitä liikkuvien lähteiden päästöjen valvomiseksi ottaen huomioon liite VII. Edellä 5 kappaleen b kohdan i ja iii alakohdan vaati- 6. muksia sovelletaan pienpolton osalta kaikkiin tähän luokkaan kuuluviin kiinteisiin lähteisiin. ja II Kukin sopimuspuoli kehittää ja ylläpitää päästökartoi- 8. tuksia liitteessä III lueteltujen aineiden osalta ja kokoaa liitteessä I lueteltujen aineiden tuotantoa ja myyntiä koskevat käytettävissä olevat tiedot. EMEP:n maantieteelliseen soveltami- salueeseen kuuluvat sopimuspuolet käyttävät vähintään EMEP:n johtoelimen määrittämiä menetelmiä ja ajan ja paikan erottelu- tarkkuutta; EMEP:n maantieteellisen soveltamisalueen ulkopuo- lella olevat sopimuspuolet käyttävät ohjeena toimeenpanevan elimen laatimassa työohjelmassa kehitettyjä menetelmiä. Sopi- muspuolet jäljempänä 9 artiklassa määritettyjen, kertomusten laatimista koskevien vaatimusten mukaisesti. toimittavat nämä tiedot 4 artikla Vapautukset 1. Edellä 3 artiklan 1 kappaletta ei sovelleta laboratoriotutki- muksiin tarkoitettuihin tai vertailustandardeina käytettäviin ainemääriin. 2. Sopimuspuoli voi myöntää 3 artiklan 1 kappaleen a ja c kohdasta vapautuksen tietyn aineen osalta edellyttäen, että vapautusta ei myönnetä tai käytetä sellaisella tavalla, joka hait- taisi sekä ainoastaan seuraavia tarkoituksia varten ja seuraavien ehtojen mukaisesti: toteutumista, tavoitteiden pöytäkirjan tämän a) muuhun kuin edellä 1 kappaleessa tarkoitettuun tutkimuk- seen edellyttäen, että: i) merkittävien ainemäärien ei voida olettaa pääsevän käytön ympäristöön aineen ehdotetun käytön ja jälkeisen jätteenä käsittelyn aikana, ii) sopimuspuoli arvioi ja hyväksyy tällaisen tutkimuksen tavoitteet ja parametrit, iii) jos huomattava määrä ainetta vapautuu ympäristöön, vapautuksen voimassaolo päättyy välittömästi, asianmu- kaiset toimenpiteet toteutetaan aineen leviämisen aiheut- tamien vaikutusten lieventämiseksi ja turvatoimenpiteet arvioidaan ennen tutkimuksen jatkamista; b) kansanterveydellisen hätätilanteen hallitsemiseksi tarvitta- valla tavalla, jos: i) sopimuspuolella ei ole käytettävissään mitään soveltuvia vaihtoehtoisia toimenpiteitä tilanteen ratkaisemiseksi, ii) toteutetut toimenpiteet on suhteutettu hätätilanteen laajuuteen ja vakavuuteen, iii) asianmukaiset varotoimet ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi sekä sen varmis- tamiseksi, että ainetta ei käytetä sen alueen ulkopuolella, jossa hätätilanne vallitsee, toteutetaan 7. Jos sopimuspuoli ei edellä olevaa 5 kappaleen b kohtaa sovellettuaan voi täyttää edellä 5 kappaleen a kohdan vaati- muksia liitteessä III määritetyn aineen osalta, kyseinen sopimus- puoli vapautetaan tämän aineen osalta edellä olevan 5 kappa- leen a kohdassa mainituista velvoitteista. iv) vapautus myönnetään ajanjaksoksi, jonka kesto ei ylitä hätätilanteen kestoa, ja v) hätätilanteen päätyttyä jäljellä olevaan aineeseen sovelle- taan 3 artiklan 1 kappaleen b kohdan määräyksiä; L 81/40 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 c) merkitykseltään vähäiseen sopimuspuolen olennaiseksi d) muuta kansainvälistä toimintaa koskevan tiedon vaihtoa. katsomaan käyttöön, jos: i) vapautus myönnetään enintään viideksi vuodeksi, ii) sopimuspuoli ei ole aikaisemmin myöntänyt vapautusta tämän artiklan nojalla, iii) ehdotetulle käytölle ei ole sopivia vaihtoehtoja, iv) sopimuspuoli on arvioinut vapautuksesta aiheutuvat aineen päästöt sekä niiden vaikutuksen arvioidessaan sopimuspuolten päästöjen kokonaismäärää kyseisen aineen osalta, v) riittävät varotoimet toteutetaan sen varmistamiseksi, että päästöt ympäristöön ovat mahdollisimman vähäiset, vi) vapautuksen voimassaolon päätyttyä jäljellä olevaan aineeseen sovelletaan 3 artiklan 1 kappaleen b kohdan määräyksiä. Kukin sopimuspuoli enintään 3. yhdeksänkymmentä päivää edellä 2 kappaleessa mainitun vapautuksen myöntämisen jälkeen vähintään seuraavat tiedot: sihteeristölle toimittaa a) vapautuksen saaneen aineen kemiallinen nimi; b) käyttötarkoitus, jota varten vapautus on myönnetty; c) vapautuksen myöntämistä koskevat ehdot; d) vapautuksen kesto; e) niiden henkilöiden tai järjestöjen nimet, joihin vapautusta sovelletaan; ja f) edellä 2 kappaleen a ja c kohdan nojalla myönnetyn vapau- aiheutuvien aineen tuksen osalta päästöjen arvioitu määrä sekä arvio niiden vaikutuksesta sopimuspuolten päästöjen kokonaismäärään kyseisen aineen osalta. vapautuksen vuoksi Sihteeristö antaa edellä 3 kappaleen mukaisesti vastaanot- 4. tamansa tiedot kaikkien sopimuspuolten käyttöön. 5 artikla Tietojen ja teknologian vaihto luovat omien lakiensa, määräystensä ja Sopimuspuolet käytäntöjensä mukaisesti suotuisat olosuhteet, joiden avulla edistetään pysyvien orgaanisten yhdisteiden syntymisen ehkäi- semistä ja päästöjen vähentämistä koskevien tietojen ja tekniikan vaihtoa ja joissa voidaan kehittää kustannustehokkaita vaihtoehtoja edistämällä muun muassa: a) teknologia-, suunnittelu- ja teknisiä palveluja, laitetoimitus- tai rahoituspalveluja tarjoavien yksityisen ja julkisen sektorin ja soveltuvien järjestöjen välisiä yhteyksiä ja yhteistyötä; b) pysyvien orgaanisten yhdisteiden vaihtoehtojen kehittämistä ja käyttöä koskevan tiedon, kyseisten vaihtoehtojen ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheuttamien riskien arviointia koskevan tiedon sekä kyseisten vaihtoehtojen sosiaalis-talou- dellisia kustannuksia koskevan tiedon vaihtoa ja saatavuutta; c) sopimuspuolten samankaltaiseen nimeämiä muuhun kansainväliseen toimintaan osallistuvia viranomaisia koske- sekä näiden luetteloiden vien luetteloiden laatimista säännöllistä ajantasaistamista; 6 artikla Yleinen tietoisuus edistävät ja Sopimuspuolet käytäntöjensä mukaisesti kansalaisille, mukaan lukien pysyviä orgaanisia yhdisteitä välittömästi käyttävät henkilöt, suunnatun tiedon levittämistä. Nämä tiedot voivat sisältää muun muassa: omien lakiensa, asetustensa a) riskien arviointia ja vaarallisuutta koskevia tietoja, mukaan lukien merkintöjä koskevat tiedot; b) riskien vähentämistä koskevia tietoja; c) tietoja, joilla edistetään pysyvien orgaanisten yhdisteiden käytön lopettamista tai vähentämistä, mukaan lukien, tarvit- taessa, inte- groidusta viljelystä sekä käytön lopettamisen tai vähentä- misen aiheuttamista sosiaalis-taloudellisista vaikutuksista; tuholaisten monitorjuntamenetelmistä, tiedot d) tietoja vaihtoehdoista pysyville orgaanisille yhdisteille sekä arvio kyseisten vaihtoehtojen ihmisten terveydelle ja ympä- ristölle aiheuttamista riskeistä sekä tietoja tällaisten vaih- toehtojen sosiaalis-taloudellisista vaikutuksista. 7 artikla Strategiat, toimintasuunnitelmat, ohjelmat, toimenpiteet ja tiedottaminen Kukin sopimuspuoli 1. kuuden kuukauden kuluessa tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä strategioita, täyttääkseen tämän pöytäkirjan mukaiset velvoitteensa. toimintasuunnitelmia ja ohjelmia viimeistään kehittää 2. Kukin sopimuspuoli: a) kannustaa taloudellisesti toteuttamiskelpoisten, ympäristön kannalta kestävien käsittelytekniikoiden käyttöä, mukaan lukien ympäristön kannalta parhaat käytännöt, tässä pöytä- kirjassa mainittujen aineiden sekä näitä aineita sisältävien teollisesti valmistettujen tuotteiden, liuosten käyttöä, tuotantoa, levittämistä, jalostusta, jakelua, käsittelyä, kuljetusta ja jatkojalostusta koskevien näkökohtien osalta; seosten tai b) edistää pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjä rajoitta- vien muiden ohjelmien, mukaan lukien vapaaehtoisohjelmat ja taloudelliset ohjauskeinot, käyttöönottoa; c) harkitsee sopimuspuolen erityisolosuhteiden kannalta sovel- tuvien lisäpolitiikkojen ja -toimenpiteiden, joihin voi sisältyä muita kuin hallinnollisia ohjauskeinoja, toteuttamista; d) pyrkii päättäväisesti toteuttamaan taloudellisesti toteuttamis- kelpoisia toimia sellaisten tämän pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvien aineiden pitoisuuksien vähentämiseksi, jotka sisäl- tyvät epäpuhtauksina muihin aineisiin, kemiallisiin tai teolli- sesti valmistettuihin tuotteisiin, välittömästi sen jälkeen, kun kyseisen lähteen merkittävyys asian kannalta on vahvistettu; 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/41 e) ottaa aineiden arviointia koskevissa ohjelmissaan huomioon toimeenpanevan elimen tekemän päätöksen 1998/2 1 kohdan, joka koskee aineiden lisäämiseksi liitteeseen I, II tai III toimitettavia tietoja ja toteutettavia menettelyitä, sekä missä tahansa kyseisen päätöksen muutoksessa määritetyt ominaisuudet. 9 artikla Kertomusten antaminen Kaupallisten 1. lakiensa mukaisesti: tietojen luottamuksellisuutta koskevien Sopimuspuolet voivat 3. mitä tässä pöytäkirjassa edellytetään. toteuttaa tiukempia toimia kuin 8 artikla Tutkimus, kehittäminen ja seuranta Sopimuspuolet kannustavat tutkimusta, kehittämistä, seurantaa ja yhteistyötä, jotka liittyvät seuraaviin aloihin mutta joita ei rajoiteta niihin: a) päästöt, kaukokulkeutuminen ja laskeumatasot ja niiden mallintaminen, vallitsevat tasot elollisessa ja elottomassa ympäristössä, asianmukaisten menetelmien yhdenmukaista- mista koskevien menettelytapojen kehittäminen; b) epäpuhtauksien kulkeutumisväylät ja kartoitukset edusta- vissa ekosysteemeissä; c) ihmisten terveyden ja ympäristön kannalta merkitykselliset vaikutukset, mukaan lukien näiden vaikutusten kvantitatii- vinen määrittely; d) paras käytettävissä oleva tekniikka ja parhaat käytännöt, mukaan lukien maanviljelyskäytännöt, sekä sopimuspuolten tällä hetkellä käyttämät tai kehitteillä olevat päästöjen vähennystekniikat ja -käytännöt; e) vaihtoehtoisten arvioinnissa käytettävät sosiaalis-taloudellisten tekijöiden huomioon otta- misen mahdollistavat menetelmät; vähentämisstrategioiden f) vaikutuskeskeinen lähestymistapa, jossa integroidaan sovel- tuvat tiedot, mukaan lukien edellä a—e kohdan mukaisesti saadut tiedot, mitatut tai mallinnetut ympäristötasot, kulkeu- tumisväylät ja ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheu- tuvat vaikutukset sellaisten tulevien vähentämisstrategioiden laatimiseksi, joissa otetaan huomioon myös taloudelliset ja teknologiset tekijät; g) menetelmät yksittäisten pysyvien orgaanisten yhdisteiden ja tulevien päästöjen kansallisten päästöjen arvioimiseksi sen arvioimiseksi, miten tällaisia sekä ennustamiseksi arvioita ja ennusteita voidaan käyttää tulevien velvoitteiden määrittelyssä; h) tämän pöytäkirjan soveltamisalaan kuuluvien, muissa aineissa, kemiallisissa tai teollisesti valmistetuissa tuotteissa epäpuhtauksina esiintyvien aineiden pitoisuudet sekä näiden pitoisuuksien merkittävyys kaukokulkeutumisen kannalta, sekä tekniikat näiden epäpuhtauksien pitoisuuksien ja lisäksi pentakloorifenolilla käsitellyn puutavaran elinkaaren aikana syntyvien pysyvien orgaanisten yhdisteiden pitoisuuksien alentamiseksi. Etusijalle olisi asetettava niiden aineiden tutkimus, joiden lisää- minen pöytäkirjaan 14 artiklan 6 kappaleessa määritettyjen menettelyjen mukaisesti näyttää todennäköisimmältä. a) kukin sopimuspuoli antaa komission toimeenpanevan sihteerin välityksellä toimeenpanevalle elimelle toimeenpa- nevassa sopimuspuolten määrittämin säännöllisin väliajoin kertomuksen niistä toimista, saattaakseen tämän pöytäkirjan voimaan; kokoontuneiden joita ne ovat toteuttaneet elimessä b) kukin EMEP:n maantieteelliseen soveltamisalueeseen kuuluva sopimuspuoli antaa EMEP:n johtoelimen määrittämin sekä toimeenpanevan elimen kokouksessa kokoontuneiden sopi- muspuolten hyväksymin säännöllisin väliajoin komission toimeenpanevan sihteerin välityksellä EMEP:lle kertomuksen pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästötasoista, joka on laadittu vähintään sellaisia menetelmiä käyttäen sekä sellai- sella jotka EMEP:n tilan erottelutarkkuudella, johtoelin on määrittänyt. EMEP:n maantieteellisen soveltami- salueen ulkopuolella olevat sopimuspuolet antavat pyydet- täessä samankaltaisen kertomuksen toimeenpanevalle eli- melle. Lisäksi kukin sopimuspuoli antaa tietoja liitteessä III lueteltujen aineiden päästötasoista kyseisessä liitteessä määri- tettyjen vertailuvuosien osalta. ajan ja Edellä 1 kohdan a kohdan mukaisesti annettavat kerto- 2. mukset ovat toimeenpanevan elimen kokouksessa kokoontu- neiden sopimuspuolten tekemän kertomusten muotoa ja sisältöä koskevan päätöksen mukaisia. Tämän päätöksen yksi- tyiskohtia tarkastellaan tarvittaessa uudelleen kertomukseen sisällytettävien tietojen muotoa ja sisältöä koskevien lisäysten määrittämiseksi. 3. EMEP antaa tietoja pysyvien orgaanisten yhdisteiden kaukokulkeutumisesta ja laskeumista hyvissä ajoin ennen toimeenpanevan elimen vuosikokousta. 10 artikla Toimeenpanevan elimen kokouksessa tehtävät tarkastelut 1. Sopimuspuolet arvioivat toimeenpanevan elimen kokouk- sissa yleissopimuksen 10 artiklan 2 kappaleen a kohdan mukai- sopimuspuolten, EMEP:n ja muiden yleissopimuksen sesti alaisten elinten toimittamia tietoja sekä tämän pöytäkirjan 11 artiklassa tarkoitetun täytäntöönpanokomitean laatimia kerto- muksia. Sopimuspuolet arvioivat toimeenpanevan elimen kokouk- 2. sissa säännöllisesti tämän pöytäkirjan velvoitteiden täyttämi- sessä saavutettua edistystä. Sopimuspuolet 3. tarkastelevat uudelleen toimeenpanevan elimen kokouksissa tämän pöytäkirjan velvoitteiden riittävyyttä ja tehokkuutta. Kyseisissä uudelleen tarkasteluissa on otettava huomioon paras käytettävissä oleva tieteellinen tieto pysyvien orgaanisten yhdisteiden laskeumien vaikutuksista, teknologista taloudelliset olosuhteet kehitystä koskevat arviot, muuttuvat sekä päästötasoja koskevien velvoitteiden täyttyminen. Sopi- muspuolet määrittävät kyseisiä uudelleen tarkasteluja koskevat menettelyt, menetelmät ja aikataulun toimeenpanevan elimen kokouksessa. Ensimmäinen tällainen uudelleen tarkastelu on saatettava päätökseen viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulosta. L 81/42 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 11 artikla Pöytäkirjan määräysten noudattaminen elimen kunkin sopimuspuolen osalta viidennessätoista Tämän pöytäkirjan velvoitteiden noudattamista tarkastellaan säännöllisesti. uudelleen Toimeenpanevan kokouksessaan päätöksellä täytäntöönpanokomitea perustama toteuttaa kyseiset uudelleen tarkastelut ja antaa sopimuspuolille toimeenpanevan elimen kokouksessa kertomuksen kyseisen päätöksen liitteessä vahvistettujen ehtojen mukaisesti, kaikki liitteeseen tehdyt muutokset mukaan lukien. 1997/2 Edellä 5 kappaleen tarkoituksessa perustetaan sovitteluko- 6. missio. Komissio koostuu yhtä monesta kunkin asianomaisen sopimuspuolen nimittämästä jäsenestä, tai milloin on kyseessä sovittelun sopimuspuolten yhteinen etu, samaa etua ajavan ryhmän nimeämistä edustajista, sekä tähän tehtävään valittujen jäsenten yhteisesti valitsemasta puheenjohtajasta. Komissio esittää riidan ratkaisuehdotuksen, jota sopimuspuolet harkit- sevat vilpittömässä mielessä. 13 artikla Liitteet 12 artikla Riitojen ratkaisu Tämän pöytäkirjan liitteet ovat erottamaton osa tätä pöytä- kirjaa. Liitteet V ja VII ovat suosituksia. Jos kahden tai useamman sopimuspuolen välille syntyy 1. riita tämän pöytäkirjan tulkinnasta tai soveltamisesta, asian- omaiset sopimuspuolet pyrkivät ratkaisemaan riidan neuvottele- valitsemallaan rauhanomaisella malla keinolla. Riidan sopimuspuolet toimeenpanevalle elimelle riidastaan. jollakin muulla ilmoittavat tai 2. Sopimuspuoli, joka ei ole alueellinen taloudellisen yhden- tymisen järjestö, voi tämän pöytäkirjan ratifioidessaan, hyväk- syessään tai siihen liittyessään tai milloin tahansa tämän jälkeen toimittaa tallettajalle kirjallisen selityksen, jonka mukaan se tunnustaa minkä tahansa tämän pöytäkirjan tulkintaa tai sovel- tamista koskevan riidan osalta toisen tai molemmat seuraavista riitojen ratkaisumenettelyistä pakolliseksi ipso facto ja ilman eri sopimusta ja suhteessa mihin tahansa saman velvoitteen hyväk- syvään sopimuspuoleen: a) riidan alistaminen Kansainvälisen tuomioistuimen ratkaista- vaksi; b) välimiesmenettely sellaisten sopimuspuolten välimiesmenet- telyä koskevaan liitteeseen sisältyvien menettelyiden mukai- sesti, jotka sopimuspuolet hyväksyvät niin pian kuin mahdollista toimeenpanevan elimen kokouksessa. Alueellinen taloudellisen yhdentymisen järjestö voi antaa vaiku- tuksiltaan vastaavan välimiesmenettelyä koskevan selityksen edellä b kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. Tämän artiklan 2 kappaleen mukaisesti annettu selitys on 3. voimassa kunnes sen voimassaolo päättyy sen ehtojen mukai- sesti tai kolmen kuukauden ajan siitä, kun kirjallinen ilmoitus ilmoituksen peruuttamisesta on talletettu tallettajan huostaan. Uusi selitys, selityksen peruuttamisilmoitus tai selityksen 4. voimassaolon päättyminen eivät vaikuta millään tavalla Kansainvälisessä tuomioistuimessa vireillä olevaan oikeuden- käyntiin tai välimiesoikeudessa vireillä olevaan välimiesmenette- lyyn, elleivät riidan sopimuspuolet toisin sovi. avulla viimeistään edellä 1 kappaleessa 5. Mikäli asianomaiset sopimuspuolet eivät ole onnistuneet tarkoitettujen ratkaisemaan riitaansa kuukauden menettelyjen kuluttua siitä, kun sopimuspuoli on ilmoittanut niiden välillä olevasta riidasta toiselle sopimuspuolelle, riita alistetaan sovitte- lumenettelyyn minkä tahansa riidan sopimuspuolen pyynnöstä, lukuun ottamatta tapausta, jossa riidan sopimuspuolet ovat riitojen ratkaisumenettelyt 2 kappaleen hyväksyneet mukaisesti. kahdentoista samat 14 artikla Muutokset Jokainen sopimuspuoli voi esittää muutoksia tähän pöytä- 1. kirjaan. kirjallisina komission toimitetaan 2. Muutosehdotukset toimeenpanevalle sihteerille, joka toimittaa ne tiedoksi kaikille sopimuspuolille. Toimeenpanevassa elimessä kokoontuvat sopi- muspuolet keskustelevat muutosehdotuksista toimeenpanevan elimen seuraavassa että toimeenpaneva sihteeri on toimittanut nämä esitykset sopimus- puolille vähintään yhdeksänkymmentä päivää ennen kokousta. edellytyksellä, kokouksessa sillä ja muutokset ja VIII muutokset yksimielisesti, 3. Toimeenpanevan elimen kokouksessa läsnäolevat sopi- muspuolet hyväksyvät tämän pöytäkirjan ja sen liitteiden I—IV, VI tulevat voimaan ne hyväksyneiden sopimuspuolten osalta yhdeksän- tenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona kaksi kolmas- osaa sopimuspuolista on tallettanut muutosta koskevat hyväk- tulevat kaikkien symiskirjat muiden sopimuspuolten osalta voimaan yhdeksäntenäkymme- nentenä päivänä siitä päivästä, jona asianomainen sopimuspuoli on tallettanut muutosta koskevan hyväksymiskirjansa. tallettajan huostaan. Muutokset komission Toimeenpanevan elimen kokouksessa läsnäolevat sopi- 4. muspuolet hyväksyvät liitteiden V ja VII muutokset yksimieli- sesti. Kun yhdeksänkymmentä päivää on kulunut siitä päivästä, on jona toimittanut tällaisen liitteen muutokset muutos tulee voimaan niiden sopimuspuolten osalta, jotka eivät ole antaneet ilmoitusta tallettajalle tämän artiklan 5 kappaleen määräysten mukaisesti, edellyttäen, että vähintään kuusitoista sopimuspuolta ei ole antanut tällaista ilmoitusta. tiedoksi kaikille sopimuspuolille, toimeenpaneva sihteeri tästä kirjallisesti joka ei voi hyväksyä liitteisiin V tai VII 5. Sopimuspuoli, tallettajalle ilmoittaa tehtyä muutosta, yhdeksänkymmenen päivän kuluessa jona muutoksen hyväksyminen on toimitettu tiedoksi. Tallettaja ilmoittaa välittömästi kaikille sopimuspuolille jokaisesta vas- voi milloin taanottamastaan ilmoituksesta. tahansa korvata aikaisemman ilmoituksensa hyväksynnällä, ja kyseisen liitteen muutos tulee asianomaisen sopimuspuolen osalta voimaan sen tallettaessa hyväksymiskirjansa tallettajan huostaan. siitä päivästä, Sopimuspuoli 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/43 Jos ehdotetaan liitteiden I, II tai III muuttamista niin, että 6. jokin aine lisätään pöytäkirjaan: a) muutosta ehdottanut osapuoli toimittaa toimeenpanevalle päätöksessä 1998/2, elimelle mukaan lukien kaikki sen muutokset, määritetyt tiedot; toimeenpanevan elimen b) sopimuspuolet arvioivat muutosehdotusta toimeenpanevan elimen päätöksessä 1998/2, mukaan lukien kaikki sen muutokset, määritettyjen menettelyiden mukaisesti. tekevät kaikki Sopimuspuolet toimeenpanevan elimen 7. päätöksen 1998/2 muuttamista koskevat päätökset toimeenpa- nevan elimen kokouksessa yksimielisesti, ja asianomainen päätös tulee voimaan kuudenkymmenen päivän kuluttua sen hyväksymispäivästä. Tämä pöytäkirja on avoinna liittymistä varten 21 päivän 2. joulukuuta 1998 jälkeen 15 artiklan 1 kohdan vaatimukset täyttäville valtioille ja järjestöille. 17 artikla Tallettaja Ratifioimis-, hyväksymis- ja liittymiskirjat on talletetaan Yhdis- tyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan, joka toimii tallet- tajana. 18 artikla Voimaantulo 15 artikla Allekirjoittaminen Tämä pöytäkirja tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenen- jona kuudestoista ratifioimis-, 1. tenä päivänä siitä päivästä, hyväksymis- tai liittymiskirja on talletettu tallettajan huostaan. Tämä pöytäkirja on avoinna allekirjoittamista varten 1. Århusissa (Tanska) 24 päivästä 25 päivään kesäkuuta 1998 ja tämän jälkeen Yhdistyneiden Kansakuntien päämajassa New Yorkissa 21 päivään joulukuuta 1998 asti komission jäsenval- tioille, sellaisille valtioille, joilla on Yhdistyneiden Kansakuntien ja sosiaalineuvoston 28 päivänä maaliskuuta 1947 talous- hyväksymän päätöslauselman 36 (IV) 8 kappaleen mukaisesti neuvoa-antava asema komissiossa, sekä alueellisille taloudellisen yhdentymisen järjestöille, toimivaltaisista jotka komission jäsenvaltioista ja joilla on toimivalta neuvotella kansainvälisistä sopimuksista sekä tehdä ja soveltaa kansain- välisiä sopimuksia tämän pöytäkirjan alaan kuuluvissa asioissa, kuitenkin sillä edellytyksellä, ja järjestöt ovat yleissopimuksen sopimuspuolia. asianomaiset valtiot koostuvat että Toimivaltaansa kuuluvissa asioissa kyseiset alueelliset 2. taloudellisen yhdentymisen järjestöt käyttävät niitä oikeuksia ja täyttävät ne velvollisuudet, jotka tämän pöytäkirjan nojalla kuuluvat niiden jäsenvaltioille. Tällaisissa tapauksissa näiden järjestöjen jäsenvaltiot erikseen käyttää näitä oikeuksia. eivät saa 16 artikla Ratifiointi, hyväksyminen ja liittyminen Allekirjoittajat 1. kirjan. ratifioivat tai hyväksyvät tämän pöytä- Kunkin 15 artiklan 1 kappaleessa tarkoitetun valtion ja 2. järjestön osalta, joka ratifioi tai hyväksyy tämän pöytäkirjan tai liittyy siihen sen jälkeen, kun kuudestoista ratifioimis-, hyväk- symis- tämä pöytäkirja tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona asianomainen sopimuspuoli on tallettanut ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjansa. liittymiskirja on talletettu, tai 19 artikla Irtisanominen Sopimuspuoli voi milloin tahansa viiden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona tämä pöytäkirja on sen osalta tullut voimaan, irti- sanoa pöytäkirjan ilmoittamalla siitä kirjallisesti tallettajalle. Irti- sanominen tulee voimaan yhdeksäntenäkymmenentenä päivänä siitä päivästä, jona tallettaja on vastaanottanut kyseisen ilmoi- tuksen, tai irtisanomisilmoituksessa mainittuna myöhempänä ajankohtana. 20 artikla Todistusvoimaiset tekstit pöytäkirjan englannin-, alkuperäiskappale, Tämän ranskan- ja venäjänkieliset tekstit ovat yhtä todistusvoimaiset, talletetaan Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin huostaan. jonka TÄMÄN VAKUUDEKSI allekirjoittaneet ovat, siihen asianmukaisesti valtuutettuina, allekirjoit- taneet tämän pöytäkirjan. Tehty Århusissa (Tanska) 24 päivänä kesäkuuta 1998. L 81/44 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 LIITE I AINEET, JOIDEN KÄYTTÖ JA TUOTANTO LOPETETAAN Ellei tässä pöytäkirjassa toisin määritetä, tätä liitettä ei sovelleta jäljempänä lueteltuihin aineisiin siinä tapauksessa, että nämä aineet ovat: i) tuotteiden sisältämiä epäpuhtauksia, tai ii) voimaansaattamispäivämääränä teollisesti valmistettavissa tai käytössä olevissa tuotteissa, tai iii) yhden tai useamman aineen valmistuksen aikana esiintyviä kemiallisia välituotteita, jotka näin muunnetaan kemiallisesti. Ellei toisin määritetä, jokainen jäljempänä esitetty velvoite on voimassa pöytäkirjan voimaantulopäivästä alkaen. Voimaansaattamista koskevat vaatimukset Lopetettava Ehdot Aine Aldriini CAS: 309-00-2 Klordaani CAS: 57-74-9 Klordekoni CAS: 143-50-0 DDT CAS: 50-29-3 Dieldriini CAS: 60-57-1 Endriini CAS: 72-20-8 Heptakloori CAS: 76-44-8 Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Heksabromi-bifenyyli Tuotanto CAS: 36355-01-8 Käyttö Heksakloori-bentseeni Tuotanto CAS: 118-74-1 Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole 1. Tuotanto lopetettava vuoden kuluessa siitä, kun sopimuspuolet ovat yksimielisesti päättäneet, että DDT:lle on käytettävissä sopivia vaihtoehtoja kansalaisten terveyden suojelemiseksi sel- laisilta sairauksilta kuin malaria ja aivokalvontulehdus. sopimuspuolet 2. Jotta DDT:n tuotanto voidaan lopettaa mahdollisimman nopeasti, tarkastelevat uudelleen viimeistään vuoden kuluessa tämän pöytäkirjan voimaantulosta ja sen jälkeen tarvittaessa säännöllisin väliajoin sekä kuullen Maailman terveysjärjestöä, Yhdistyneiden Kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestöä sekä Yhdistyneiden Kansakuntien ympäris- töohjelmaa näiden vaihtoehtojen saatavuutta ja käyttökelpoi- suutta ja tarvittaessa edistävät DDT:tä turvallisempien, taloudel- lisesti kannattavien DDT:n vaihtoehtojen kaupallistamista. Ei ole, lukuun ottamatta liitteessä II yksilöityjä ehtoja. Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole Ei ole, lukuun ottamatta valtuutetun henkilöstön suorittamaa tuli- muurahaisten torjuntaa teollisuudessa käytettävissä umpinaisissa sähköliitäntärasioissa. Tätä käyttöä arvioidaan tämän pöytäkirjan nojalla uudelleen viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulosta. Ei ole Ei ole Ei ole, lukuun ottamatta siirtymätalousmaiden pöytäkirjan allekir- joittamisen tai siihen liittymisen yhteydessä tallettamassa selityk- sessä määritettyjä rajoitettuja käyttötarkoituksia varten. Käyttö Ei ole, lukuun ottamatta siirtymätalousmaiden pöytäkirjan allekir- joittamisen tai siihen liittymisen yhteydessä tallettamassa selityk- sessä määritettyä rajoitettua käyttöä. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/45 Aine Mireksi CAS: 2385-85-5 PCB a/ Toksafeeni CAS: 8001-35-2 Voimaansaattamista koskevat vaatimukset Lopetettava Ehdot Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Tuotanto Käyttö Ei ole Ei ole lukuun ottamatta siirtymätalousmaita, jotka lopettavat Ei ole, tuotannon mahdollisimman nopeasti ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2005 ja jotka ilmaisevat pyrkimyksenä tähän niiden ratifioimis-, hyväksymis- tai liittymiskirjan yhteydessä talletetta- vassa selityksessä. Ei ole, lukuun ottamatta liitteessä II yksilöityjä ehtoja. Ei ole Ei ole a/: Sopimuspuolet ovat sopineet arvioivansa uudelleen polykloorattujen terfenyylien ja Ugilec-aineiden tuotantoa ja käyttöä pöytäkirjan nojalla 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä. L 81/46 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 LIITE II AINEET, JOIDEN KÄYTTÖÄ RAJOITETAAN Ellei tässä pöytäkirjassa toisin määritetä, tätä liitettä ei sovelleta jäljempänä lueteltuihin aineisiin siinä tapauksessa, että nämä aineet ovat: i) tuotteiden sisältämiä epäpuhtauksia, tai ii) voimaansaattamispäivämääränä teollisesti valmistettavissa tai käytössä olevissa tuotteissa, tai iii) yhden tai useamman aineen valmistuksen aikana esiintyviä kemiallisia välituotteita, jotka näin muunnetaan kemiallisesti. Ellei toisin määritetä, jokainen jäljempänä esitetty velvoite on voimassa pöytäkirjan voimaantulopäivästä alkaen. Aine DDT CAS: 50-29-3 Voimaansaattamista koskevat vaatimukset Sallitut käyttötarkoitukset Ehdot 1. Kansalaisten terveyden malariaa ja aivokalvontulehdusta vastaan. suojelemiseksi 1. Käyttö sallitaan ainoastaan osana tuholaisten monitorjuntamenetelmiä ainoastaan välttämättömässä laajuudessa vuoden ajan liit- teen I mukaisesta tuotannon lopettamis- päivästä lukien. ja 2. Kemiallisena väliaineena dicofolin tuotan- nossa. HCH CAS:608-73-1 Teknisten HCH-aineiden (kuten HCH-isomeeri- seosten) käyttö rajoitetaan kemianteollisuuden väliaineiksi. Tuotteet, joissa vähintään 99 % HCH:sta on gammaisomeerina (kuten lindaani, CAS: 58-89- 9), rajoitetaan seuraavaan käyttöön: 1) Siementen käsittely. 2) Levitys maanpinnalle siten, että aine imeytyy välittömästi maan pintakerrokseen. 3) Sahatavaran, puutavaran ja tukkien ammatti- mainen suojaus ja teollinen käsittely. 4) Ulkoisesti käytettävänä hyönteismyrkkynä kansalaisten terveyden suojelussa ja eläinlää- ketieteellisissä tarkoituksissa. 5) Maanpinnalla tapahtuva puiden taimien käsittely, pienimuotoinen nurmikoiden käsit- tely ja taimitarhojen ja koristekasvien käsit- tely sisä- ja ulkotiloissa. 6) Teollinen käyttö ja kotitalouskäyttö sisäti- loissa. PCB a/ jotka PCB-yhdisteet, voimaantulopäivänä päivään joulukuuta määräysten mukaisesti. joko joita tai 2005 ovat käytössä tuotetaan 31 I liitteen asti 2. Tällaista käyttöä uudelleen viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä. arvioidaan Kaikkia lindaanin sallittuja käyttötarkoituksia arvioidaan uudelleen pöytäkirjan puitteissa uudel- leen viimeistään kahden vuoden kuluttua tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä. Sopimuspuolten on pyrittävä määrätietoisesti seuraaviin päämääriin: a) tunnistettavien PCB-yhdisteiden käytön lopet- taminen laitteissa (kuten muuntajissa, konden- saattoreissa tai muissa nestejäämiä sisältävissä jotka sisältävät yli 5 dm3 PCB- säiliöissä), yhdisteitä tai joiden PCB-pitoisuus on 0,05 % tai enemmän, mahdollisimman nopeasti mutta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2010, tai siirtymätalousmaissa 31 päivänä joulukuuta 2015; b) kaikkien a kohdassa tarkoitettujen neste- mäisten PCB-yhdisteiden ja muiden muualla kuin laitteissa olevien, yli 0,005 % PCB-yhdis- sisältävien nesteiden tuhoaminen tai teitä puhdistaminen ympäristön kannalta kestävällä tavalla ja viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015, tai siirtymätalousmaissa 31 päivänä joulukuuta 2020; mahdollisimman nopeasti 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/47 Aine Voimaansaattamista koskevat vaatimukset Sallitut käyttötarkoitukset Ehdot a/: Sopimuspuolet ovat sopineet arvioivansa polykloorattujen terfenyylien ja Ugilec-aineiden tuotantoa ja käyttöä uudelleen pöytäkirjan nojalla 31 päivään joulukuuta 2004 mennessä. c) a kohdassa tarkoitettujen laitteiden puhdista- minen tai hävittäminen ympäristön kannalta kestävällä tavalla. LIITE III AINEET, JOIHIN VIITATAAN 3 ARTIKLAN 5 KAPPALEEN A ALAKOHDASSA SEKÄ VELVOITETTA KOSKEVA VERTAILUVUOSI Aine Vertailuvuosi PAH-yhdisteet a/ Dioksiinit/furaanit b/ Heksaklooribentseeni 1990 tai jokin sopimuspuolen ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhtey- dessä määrittämä vaihtoehtoinen vuosi vuosien 1985 ja 1995 välillä. 1990 tai jokin sopimuspuolen ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhtey- dessä määrittämä vaihtoehtoinen vuosi vuosien 1985 ja 1995 välillä. 1990 tai jokin sopimuspuolen ratifioinnin, hyväksymisen tai liittymisen yhtey- dessä määrittämä vaihtoehtoinen vuosi vuosien 1985 ja 1995 välillä. a/ b/ Polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH): Päästöarviointeja varten käytetään seuraavaa neljää indikaattoriyhdistettä: bentso(a)py- reeni, bentso(b)fluoranteeni, bentso(k)fluoranteeni ja indeno(1,2,3-cd)pyreeni. Dioksiinit ja furaanit (PCDD/F): Polyklooratut dibentso-p-dioksiinit (PCDD) ja polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF) ovat trisyklisiä, joita PCDD:n tapauksessa sitoo kaksi happiatomia ja aromaattisia yhdisteitä, PCDF:n tapauksessa yksi happiatomi; bentseenirenkaan vetyatomit voidaan korvata enintään kahdeksalla klooriatomilla. jotka muodostuvat kahdesta bentseenirenkaasta, L 81/48 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 LIITE IV PCDD/F-YHDISTEITÄ KOSKEVAT RAJA-ARVOT HUOMATTAVIEN KIINTEIDEN LÄHTEIDEN OSALTA I Johdanto 1. Dioksiinien ja furaanien (PCDD/F) määritelmä on tämän pöytäkirjan liitteessä III. 2. Raja-arvot ilmaistaan yksikköinä ng/m3 tai mg/m3 ja normaaliolosuhteissa (273,15 K, 101,3 kPa, kuiva kaasu). 3. Raja-arvot koskevat tavallista käyttötilannetta käynnistys ja pysäytys mukaan lukien, ellei kyseisiä tilanteita varten ole määritetty erityisiä raja-arvoja. 4. Kaikkia epäpuhtauksia koskevat näytteenotot ja analyysit toteutetaan Euroopan standardointikomitean (CEN), kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) tai vastaavien Yhdysvaltojen tai Kanadan vertailumenetelmien mukai- sesti. CEN- tai ISO-standardien kehittymistä odotettaessa sovelletaan kansallisia standardeja. 5. Todentamistarkoituksia varten raja-arvoihin liittyvien mittaustulosten tulkinnassa on otettava huomioon myös jossa on mittausmenetelmän epätarkkuus. Mittaustulos katsotaan raja-arvon mukaiseksi, otettu huomioon mittausmenetelmän aiheuttama epätarkkuus, ei ylitä raja-arvoa. jos mittauksen tulos, 6. Samankaltaisten eri PCDD/F-yhdisteiden päästöt ilmoitetaan toksisuusekvivalentteina (TE) käyttäen vertailukoh- teena 2,3,7,8-TCDD:tä nykyaikaisen yhteiskunnan haasteita käsittelevän NATOn komitean (Committee on the Challenges of Modern Society, NATO-CCMS) vuonna 1988 esittämän järjestelmän avulla. II Merkittävien kiinteiden lähteiden raja-arvot 7. Seuraavia raja-arvoja (savukaasun happipitoisuuden ollessa 11 prosenttia) sovelletaan seuraaviin polttolaitoksiin: — kiinteä yhdyskuntajäte (poltetaan yli kolme tonnia jätettä/tunti) 0,1 ng TE/m3 — kiinteä sairaalajäte (poltetaan yli tonni jätettä/tunti) 0,5 ng TE/m3 — vaarallinen jäte (poltetaan yli tonni jätettä/tunti) 0,2 ng TE/m3 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/49 LIITE V PARAS KÄYTETTÄVISSÄ OLEVA TEKNIIKKA HUOMATTAVISTA KIINTEISTÄ LÄHTEISTÄ PERÄISIN OLEVIEN PYSYVIEN ORGAANISTEN YHDISTEIDEN PÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISEKSI I Johdanto 1. Tämän liitteen tarkoituksena on opastaa yleissopimuksen sopimuspuolia tunnistamaan paras käytettävissä oleva tekniikka pöytäkirjan 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen velvoitteiden täyttämiseksi. 2. ’Parhaalla käytettävissä olevalla tekniikalla’ tarkoitetaan sellaista toiminnan ja sen käyttömenetelmien kehityksen tehokkainta ja edistyneintä tasoa, jossa osoitetaan erityisten tekniikoiden käytännön soveltuvuus niiden päästöjen raja-arvojen saavuttamiseksi, joiden tarkoituksena on ehkäistä — ja milloin tämä ei ole mahdollista — yleensä vähentää päästöjä ja päästöjen kokonaisvaikutusta ympäristöön: — ’tekniikka’ sisältää sekä käytetyn teknologian että laitteiston suunnittelun, rakentamisen, huollon, käytön ja purkamisen, — ’käytettävissä oleva’ tarkoittaa tekniikkaa, joka on kehitetty sellaisessa laajuudessa, että se voidaan ottaa käyttöön asian kannalta merkityksellisellä teollisuudenalalla, ja joka on taloudellisesti ja teknisesti toteutetta- vissa, ottaen huomioon kustannukset ja hyödyt riippumatta siitä, käytetäänkö sitä tai onko se tuotettu kyseisen sopimuspuolen alueella, edellyttäen, että tekniikka on suhteellisen helposti käyttäjän saatavilla, — ’parhaalla’ tarkoitetaan tekniikkaa, jonka avulla voidaan saavuttaa tehokkaimmin koko ympäristön kattava korkea suojelun yleistaso. Parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa määriteltäessä olisi yleensä tai erityistapauksissa kiinnitettävä erityisesti huomiota jäljempänä esitettyihin tekijöihin pitäen samalla mielessä kustakin toimenpiteestä todennäköisesti aiheutuvat kustannukset ja saatava hyöty sekä varovaisuutta ja ennaltaehkäisyä koskevat periaatteet: — vähän jätettä muodostavan tekniikan käyttö, — entistä vaarattomampien yhdisteiden käyttö, — prosesseissa muodostuvien ja niissä käytettyjen yhdisteiden sekä jätteiden entistä tehokkaampi talteenotto ja kierrätys, — vertailukelpoiset prosessit, järjestelmät ja toimintamenetelmät, joita on testattu teollisessa laajuudessa hyvin kokemuksin, — tieteellisen tiedon ja ymmärryksen lisääntyminen sekä tekniset edistysaskeleet, — kyseisten päästöjen laatu, vaikutukset ja määrä, — käyttöönottopäivämäärät sekä uusien että nykyisten laitosten osalta, — parhaan käytettävissä olevan tekniikan käyttöönottoon tarvittava aika, — prosessissa käytettävien raaka-aineiden (vesi mukaan lukien) kulutus ja ominaisuudet ja prosessin energiate- hokkuus, — tarve ehkäistä tai minimoida päästöjen kokonaisvaikutukset ympäristöön sekä niiden aiheuttamat ympäris- töriskit, — tarve ehkäistä onnettomuudet ja minimoida niiden ympäristövaikutukset. Parhaan käytettävissä olevan tekniikan käsitteen tarkoituksena ei ole määrätä käytettäväksi mitään tiettyä tekniikkaa tai teknologiaa vaan ottaa huomioon kyseisen laitoksen tekniset ominaisuudet, sen maantieteellinen sijainti sekä paikalliset ympäristöolosuhteet. 3. Vähennystoimenpiteiden tehokkuutta ja kustannuksia koskeva tieto perustuu pysyvien orgaanisten yhdisteiden teknisen työryhmän ja valmistelevan työryhmän vastaanottamiin ja tarkistamiin asiakirjoihin. Ellei toisin ilmoi- teta, mainitun tekniikan katsotaan olevan vakiintunutta ja perustuvan käyttökokemukseen. 4. Päästöjä vähentävän tekniikan soveltamisesta sekä tällaisen tekniikan jälkiasennuksesta nykyisiin laitoksiin saatu kokemus lisääntyy jatkuvasti. Tämän vuoksi liitteen säännöllinen kehittäminen ja muuttaminen on tulevaisuu- dessa välttämätöntä. Uusia teollisuuslaitoksia varten määriteltyä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa voidaan tavallisesti soveltaa olemassa oleviin teollisuuslaitoksiin edellyttäen, että tätä varten varataan asianmukainen siir- tymävaihe ja että tekniikka mukautetaan. L 81/50 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 5. Liitteessä luetellaan joukko vähentämistoimenpiteitä, toisistaan huomattavasti. Toimenpiteiden valinta kussakin erityistapauksessa riippuu monesta tekijästä, mukaan lukien taloudelliset tilanteet, tekninen infrastruktuuri ja kapasiteetti sekä kaikki nykyiset ilman saastumista vähentävät toimenpiteet. ja tehokkuus eroavat joiden kustannukset 6. Kiinteistä lähteistä peräisin olevista pysyvistä orgaanisista yhdisteistä tärkeimmät ovat: a) polyklooratut dibentso-p-dioksiinit/furaanit (PCDD/F); b) heksaklooribentseeni (HCB); c) polysykliset aromaattiset hiilivedyt (PAH). Näiden yhdisteiden määritelmät on annettu tämän pöytäkirjan liitteessä III. II Pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen huomattavimmat kiinteät lähteet 7. PCDD/F-yhdisteet ovat peräisin lämpöprosesseista, joissa on osallisena orgaanista ainesta ja joissa syntyy klooria epätäydellisen palamisen tai kemiallisten reaktioiden tuloksena. Huomattavimpina PCDD/F-yhdisteiden kiinteinä lähteinä voidaan mainita: a) jätteiden poltto, mukaan lukien rinnakkaispoltto; b) metallurgiset lämpöprosessit, kuten alumiinin ja muiden rautaa sisältämättömien metallien, raudan ja teräksen tuotanto; c) energiaa tuottavat polttovoimalat; d) pienpoltto; e) erityiset kemialliset tuotantoprosessit, joissa vapautuu väliaineita ja sivutuotteita. 8. PAH-yhdisteiden huomattavimpina kiinteinä lähteinä voidaan pitää seuraavia: a) puu- ja hiililämmitys pienpolton yhteydessä; b) ulkoilmassa tapahtuva palaminen, kuten jätteiden poltto, metsäpalot ja kulotus; c) koksin ja anodien tuotanto; d) alumiinin tuotanto (Söderbergin prosessilla); e) puunsuojausta harjoittavat laitokset, paitsi jos nämä laitokset eivät muodosta merkittävää osaa osapuolen PAH-yhdisteiden kokonaispäästöistä (kuten liitteessä III on määritetty). 9. HCB-yhdisteiden päästöt ovat peräisin samantyyppisistä lämpöprosesseista ja kemiallisista prosesseista kuin ja HCB-yhdisteet muodostuvat saman mekanismin mukaisesti. HCB-yhdisteiden PCDD/F-yhdisteiden kohdalla, päästöjen huomattavimpina kiinteinä lähteinä voidaan pitää seuraavia: a) jätteenpolttolaitokset, mukaan lukien rinnakkaispoltto; b) metalliteollisuuden lämpölähteet; c) kloorattujen polttoaineiden käyttö polttouuneissa. III Pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämistä koskevia yleisiä lähestymistapoja 10. Kiinteistä lähteistä peräisin olevien pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämisessä tai ehkäisemi- sessä voidaan soveltaa useita lähestymistapoja. Näihin kuuluu asian kannalta merkityksellisten syöttöaineiden korvaaminen, prosessien muuntaminen (mukaan lukien huolto ja käytön ohjaus) sekä laitteiden jälkiasennus nykyisiin laitoksiin. Seuraavassa luettelossa on esitetty yleisluonteisesti ne käytettävissä olevat toimenpiteet, jotka voidaan ottaa käyttöön joko erikseen tai yhdistelmänä: a) sellaisten syöttöaineiden korvaaminen, jotka ovat pysyviä orgaanisia yhdisteitä tai siinä tapauksessa, että syöttöaineiden ja lähteestä peräisin olevien pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen välillä todetaan suora yhteys; b) ympäristön kannalta parhaat käytännöt, kuten järkevä taloudenhoito, ehkäisevät huolto-ohjelmat tai proses- (esimerkiksi koksaamoiden muutta- järjestelmiksi simuutokset, kuten prosessien muuttaminen suljetuiksi minen suljetuiksi tai inerttien elektrodien käyttö elektrolyysissa); c) Pposessisuunnittelun muuttaminen täydellisen palamisen varmistamiseksi ja tämän avulla pysyvien orgaa- nisten yhdisteiden muodostumisen estämiseksi sellaisten muuttujien kuin polttolämpötilan tai viipymäajan säätelyn avulla; 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/51 d) savukaasujen puhdistusmenetelmät, kuten terminen tai katalyyttinen poltto tai hapetus, hiukkasten saosta- minen, adsorptio; e) jäämien, jätteiden ja jätevesilietteen käsittely esimerkiksi lämpökäsittelyn avulla tai muuttamalla edellä mai- nitut kohteet inerteiksi. 11. Eri toimenpiteitä varten taulukoissa 1, 2, 4, 5, 6, 8 ja 9 annetut päästötasot ovat yleisesti ottaen tapauskohtaisia. Arvot tai rajat ilmaisevat päästöjen tasot prosenttiosuuksina niistä päästötasoista, jotka syntyvät tavanomaista tekniikkaa käytettäessä. 12. Kustannustehokkuus voidaan määrittää käyttäen perusteena vuosittaisia kokonaiskustannuksia vähennysyk- sikköä kohden (mukaan lukien pääoma- ja käyttökustannukset). Pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämisestä aiheutuvia kustannuksia olisi tarkasteltava myös prosessitalouden kokonaiskehyksessä; tähän kuuluvat muun muassa vähentämistoimenpiteiden vaikutus ja tuotantokustannukset. Vaikuttavien tekijöiden suuren lukumäärän vuoksi investointeja ja käyttökustannuksia koskevat luvut ovat erittäin tapauskohtaisia. IV PCDD/F-yhdisteiden päästöjä vähentävä tekniikka A. Jätteiden poltto 13. Jätteiden polttoon kuuluu yhdyskuntajätteen, vaarallisen jätteen, sairaalajätteen ja jätevesilietteen poltto. 14. Tärkeimmät jätteidenpolttolaitoksista peräisin olevien PCDD/F-yhdisteiden päästöjen vähentämistekniikat ovat: a) poltettuja jätteitä koskevat esitoimenpiteet; b) prosessitekniikkaa koskevat esitoimenpiteet; c) polttoprosessien ja jätekaasujen fysikaalisia muuttujia (kuten lämpötilaa, jäähtymisnopeutta ja happipitoi- suutta) säätelevät toimenpiteet; d) savukaasujen puhdistaminen; e) puhdistusprosesseista peräisin olevien jäämien käsittely. 15. Poltettua jätettä koskevat esitoimenpiteet, joihin kuuluu syöttöaineiden käsittely vähentämällä halogenoituja aineita ja korvaamalla ne halogenoimattomilla vaihtoehdoilla, eivät sovellu käytettäviksi yhdyskuntajätteen tai vaarallisen jätteen polton yhteydessä. On tehokkaampaa muuntaa polttoprosessia ja suorittaa savukaasuja puhdistavia jälkitoimenpiteitä. Syöttöaineiden käsittely on hyödyllinen esitoimenpide jätteiden vähentämiseksi, ja siihen saattaa liittyä kierrätyksen mukanaan tuomaa lisähyötyä. Tämän tuloksena PCDD/F-päästöt saattavat vähentyä, kun poltettavan jätteen määrä vähenee. 16. Prosessitekniikan muuntaminen poltto-olosuhteiden optimoimiseksi on tärkeä ja tehokas PCDD/F-yhdisteiden päästöjä vähentävä toimenpide (lämpötila tavallisesti yli 850 °C, hapentarpeen arviointi lämpöarvon ja jätteiden koostumuksen mukaisesti, riittävä viipymäaika (850 °C:ssa noin 2 sekuntia) ja kaasun turbulenssi, kylmien kaasujen alueiden välttäminen polttouunissa). Leijukerrospolttolaitoksissa lämpötila pysyy alle 850 °C:ssa, ja päästötasot ovat kohtuulliset. Käytössä olevien polttouunien osalta tämä vaihtoehto tarkoittaisi tavallisesti laitoksen suunnittelemista uudelleen ja/tai sen korvaamista; tämä vaihtoehto ei ole välttämättä kaikissa maissa taloudellisesti mahdollinen. Tuhkan sisältämä hiilipitoisuus olisi saatava mahdollisimman pieneksi. 17. Savukaasuja koskevat toimenpiteet. Seuraavien toimenpiteiden avulla savukaasujen sisältämiä PCDD/F-yhdis- teiden pitoisuuksia voidaan vähentää melko tehokkaasti. Jälleensynteesi tapahtuu noin 250—450 °C:ssa. Seu- raavat toimenpiteet ovat välttämätön edellytys sille, että päästöjen lisävähennys (poistopiipun päästä mitattuna) saadaan laskettua halutulle tasolle: a) savukaasujen nopea jäähdytys (erittäin tehokas ja melko edullinen tapa); b) trietanoliamiinin tai trietyyliamiinin kaltaisten inhibiittoreiden lisääminen (näin voidaan vähentää myös typen oksideja); turvallisuussyiden vuoksi sivureaktiot on otettava huomioon; c) hiukkastenkeruujärjestelmien, kuten keraamisten suodattimien ja syklonien käyttö 800—1 000 °C:n lämpöti- loissa; d) matalalämpötilaisten sähköisten purkausjärjestelmien käyttö; e) lentotuhkan laskeuman välttäminen savukaasujen poistojärjestelmissä. L 81/52 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 18. Savukaasujen puhdistusmenetelmiä ovat: a) tavanomaiset pölysuodattimet hiukkasiin sitoutuneiden PCDD/F-yhidsteiden vähentämiseksi; b) selektiivinen katalyyttinen pelkistys (SCR) tai selektiivinen ei-katalyyttinen pelkistys (SNCR); c) adsorbointi aktiivihiilen tai koksin avulla kiinteissä järjestelmissä taikka leijujärjestelmissä; d) erilaiset adsorptiomenetelmät ja tehostetut puhdistusjärjestelmät, joissa käytetään aktiivihiilen, arinahiilen, kalkkikiven ja kalkkiliuosten yhdistelmiä kiintokerros-, liikkuvakerros- ja leijukerrosreaktoreissa. Kaasu- maisten PCDD/F-yhdisteiden talteenottotehokkuutta voidaan parantaa käyttämällä sopivaa suodattavaa aktii- vihiilikerrosta pussisuodattimen pinnalla; e) H2O2-hapetus; ja f) katalyyttiset polttomenetelmät, joissa käytetään erilaisia katalyytteja (esimerkiksi Pt/Al2O3- tai kupari-kromiit- tikatalyytit erilaisilla pinta-aluetta stabiloivilla sekä katalyyttien kulumista hidastavilla kiihdytteillä varustet- tuina). 19. Edellä mainittujen toimenpiteiden avulla voidaan saavuttaa savukaasujen PCDD/F-yhdisteiden päästötaso, joka vastaa arvoa 0,1 ng TE/m3. Aktiivihiiltä tai koksiadsorbereita/suodattimia hyödyntäviä järjestelmiä käytettäessä on varmistettava huolellisesti, että vapautuvan kaasun hiilihiukkaset eivät vastaavasti lisää PCDD/F-yhdisteiden päästöjen tasoa. Lisäksi olisi pidettävä mielessä, että katalyytteja edeltävät (SCR-tekniikka) adsorberit ja pölyn- poistolaitteistot saavat aikaan PCDD/F-pitoisia jäämiä, jotka on käsiteltävä uudelleen tai jotka on hävitettävä asianmukaisesti. 20. Vertailu savukaasujen sisältämien PCDD/F-yhdisteiden vähentämiseen liittyvien eri toimenpiteiden välillä on hyvin mutkikasta. Vertailun perusteella syntyvä taulukko sisältää kattavan joukon teollisuuslaitoksia, joilla kaikilla on erilainen kapasiteetti ja erilaiset laitteistot. Kustannusmuuttujat sisältävät myös muiden epäpuhtauk- sien, kuten raskasmetallien (hiukkasiin sitoutuneiden tai sitoutumattomien) vähentämistä koskevat toimenpiteet. Suoraa yhteyttä PCDD/F-yhdisteiden vähentämiseen ei tämän vuoksi voida useimmissa tapauksissa määrittää. Käytettävissä olevat tiedot eri vähennystoimenpiteistä esitetään lyhyesti taulukossa 1. Taulukko 1 Savukaasujen puhdistustoimenpiteet sekä jätteenpolttolaitosten prosessimuutokset PCDD/F-yhdisteiden päästöjen vähentä- miseksi — vertailu Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Syöttöaineiden esitoimenpiteet: muuntamisesta koostuvat — prekursorien ja klooria sisältävien syöttöai- neiden poistaminen, ja — jätevirtojen käsittely. Syntyvää päästötasoa ei ole määritelty, ei riipu päästötaso nähtävästi lineaarisesti syöttöaineen määrästä Prosessiteknologian muuntaminen: — optimoidut poltto-olosuhteet, — 840 °C:ta pienempien lämpötilojen sekä savu- kaasujen kylmien alueiden välttäminen, — riittävä happipitoisuus, prosessiin tarvittavan hapen määrä suhteutettuna lämpöarvoon ja syöttöaineen koostumukseen, ja — riittävä viipymäaika ja turbulenssi ei esilajittelu Syöttöaineiden tehokasta; ainoastaan osa voidaan kerätä; muita klooria sisältäviä aineita, kuten ruokasuolaa ja paperia, ei voida välttää. Vaarallisten jätteiden osalta tämä menettely ei ole suotava. ole ja erityistapauksissa Hyödyllinen (esimerkiksi jäteöljyt ja elektroniikkakomponentit) toteuttamis- kelpoinen esitoimenpide; mahdollisena lisähyötynä materiaalien kierrätys. Koko prosessi on jälkiasennettava. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/53 Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Savukaasuja koskevat toimenpiteet: Hiukkaslaskeumien välttäminen seuraavien lait- teiden avulla: — nokipuhdistimet, mekaaniset tai höyrynoki-puhaltimet. täryttimet, ääni- Pölyhiukkasten poisto yleensä jätteiden-polttouu- neissa. alle 10 Keskisuuret Höyrynokipuhallus yhdisteiden muodostumista. saattaa nopeuttaa PCDD/F- Hiukkasten pintaan adsorboituneiden PCDD/F- savukaasuvirran yhdisteiden sisältämien on toteutettu ainoastaan koelaitoksissa. poisto. hiukkasten poistoa Kuuman — Kangassuodattimet, 1—0,1 Suuret Käyttö alle 150 °C:n lämpötiloissa. — Keraamiset suodattimet, Heikko tehokkuus Keskisuuret Käyttö 800—1 000 °C:n lämpötilassa Heikko tehokkuus Keskitasoinen tehokkuus — Syklonit, ja — Sähkösuodatus. Katalyyttinen hapetus. Kaasun nopea jäähdytys. tehokas Erittäin sisältävä adsorptioyksikkö lisättyjä aktiivihiili-hiukkasia (sähködynaaminen venturi). Selektiivinen katalyyt- tinen pelkistys. Käyttö 450 °C:n lämpötilassa; PCDD/F-yhdisteiden jälleensynteesin edistyminen mahdollista, suur- emmat NOx-päästöt, lämmön talteenoton vähenty- minen. Käyttö 800—1 000 °C:n lämpötilassa Erillinen vähentäminen kaasufaasissa välttämätöntä. Suuret investoinnit ja pienet käyttökus- tannukset NOx:n pelkistyminen siinä tapauksessa, että NH3:a lisätään; suuret tilavaatimukset, käytetyt katalyytit ja aktiivihiilen tai aktiivisen ruskohiilen jäämät voidaan hävittää; katalyytit voidaan useimmissa tapauksissa käsitellä uudelleen teollisuudessa; aktii- vihiili aktiivinen ruskohiili voidaan polttaa tarkasti valvotuissa olosuhteissa. ja Erityyppiset aktiivihiilestä, arinahiilestä, kalkkiki- vestä seoksia ja kalkkikiviliuoksista koostuvia sisältävät märkä- ja kuiva-adsorptio-menetelmät kiinto-kerros-, liikkuvakerros- ja leijukerrosreaktor- eissa — Kiintokerrosreaktori, adsorptio aktiivisen puuhiilen tai arinahiilen avulla, alle 2 (0,1 ng TE/m3) — Virtaus- tai kiertoleijupeti-reaktori, johon on lisätty aktiivista hiiltä/kalkkia tai kalkkikiveä sisältävää liuosta sekä siihen liittyvä kangassuo- datin. alle 10 (0,1 ng TE/m3) Suuret investoinnit, keskisuuret käyttö- kustannukset Pienet investoinnit, keskisuuret käyttö- kustannukset H2O2:n lisääminen. 2—5 (0,1 ng TE/m3) investoinnit, käyttökus- Pienet pienet tannukset a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. Jäämien poistaminen; suuret tilavaatimukset. Jäämien poistaminen. 21. Monissa maissa sairaalajätteen polttouunit saattavat olla merkittävä PCDD/F-yhdisteiden lähde. Erilaisia sairaa- lajätteitä, kuten ihmisen anatomisia osia, taudinaiheuttajia sisältävää jätettä, neuloja, verta, plasmaa ja solumyrk- kyjä käsitellään vaarallisten jätteiden erityisenä muotona, kun taas muut sairaalajätteet poltetaan usein paikan päällä panosprosesseilla. Panosprosesseilla toimivat polttolaitokset voivat täyttää samat vaatimukset PCDD/F- yhdisteiden vähentämisen osalta kuin muut jätteenpolttouunit. 22. Sopimuspuolet voivat halutessaan tutkia mahdollisuutta hyväksyä menettelyjä, joilla voidaan kannustaa yhdys- kuntajätteen ja sairaalajätteen polttamiseen suurissa alueellisissa laitoksissa pienempien laitosten sijasta. Tämä lähestymistapa saattaa tehdä parhaan käytettävissä olevan tekniikan soveltamisesta entistä kustannustehok- kaampaa. L 81/54 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 23. Savukaasujen puhdistusprosesseista peräisin olevien jäämien käsittely. Toisin kuin polttouuneista peräisin oleva tuhka, nämä jäämät sisältävät suhteellisen suuria pitoisuuksia raskasmetalleja, orgaanisia epäpuhtauksia (mukaan lukien PCDD/F-yhdisteet), klorideja ja sulfideja. Näiden aineiden hävittämismenetelmää on tämän vuoksi valvot- tava tarkasti. Erityisesti märkäpesujärjestelmät synnyttävät suuria määriä hapanta, epäpuhdasta nestemäistä jätettä. Käytettävissä on joitakin erikoiskäsittelymenetelmiä, kuten: a) kangassuodatuksessa syntyvien hiukkasten katalyysikäsittely lämpötilaltaan alhaisissa ja hapettomissa olosuh- teissa; b) kangassuodatuksessa syntyvien hiukkasten erottelu 3-R-prosessin avulla (raskasmetallien uuttaminen happojen avulla ja poltto orgaanisen aineksen tuhoamiseksi); c) kangassuodatuksessa syntyvien hiukkasten lasitus; d) hiukkasten sitoutumista edistävät menetelmät; ja e) plasmatekniikan soveltaminen. B. Metalliteollisuuden lämpöprosessit 24. Myös metalliteollisuuden tietyt prosessit saattavat olla merkittäviä PCDD/F-yhdisteiden päästöjen lähteitä. Tällaisia prosesseja ovat: a) raudan ja teräksen tuotanto (esimerkiksi masuunit, sintrauslaitokset, raudan pelletointi); b) raudan ja teräksen jalostus; ja c) muiden kuin rautaa sisältävien metallien tuotanto ja jalostus (kuparintuotanto). Metalliteollisuuden PCDD/F-päästöjen vähentämistoimenpiteet esitetään lyhyesti taulukossa 2. Taulukko 2 PCDD/F-yhdisteiden päästöjen vähentäminen metalliteollisuudessa Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Sintrauslaitokset Esitoimenpiteet: — Sintrauksen kuljetinhihnojen optimointi/eristä- minen, — Jätekaasujen uudelleenkierrätys, kuten päästöjen kannalta optimaalinen sintraus, jossa jätekaasujen virtaus vähenee noin 35 prosenttia (jälkitoimen- piteiden kustannukset pienentyneet vähennetyn jätekaasuvirtauksen 1 miljoonaa Nm3/h, kapasiteetti ansiosta), Jälkitoimenpiteet: — Sähkösuodatus + molekyyliseula, — Kalkkikivi/aktiivihiiliseosten lisääminen, — Erittäin tehokkaat pesurit — olemassa oleva laitos: AIRFINE Linz) vuodesta 1993; kapasiteetti 600 000 Nm3/h; toista laitosta suunnitellaan rakennettavaksi Alan- komaihin (Hoogoveniin) vuonna 1998. (Voest Alpine Stahl 40 Pienet Pienet Ei voida saavuttaa sataprosenttista tasoa Keskisuuret Keskisuuret Keskisuuret Keskitasoinen tehokkuus Suuri tehokkuus (0,1 ng TE/m3) Suuri päästöt arvoon 0,4 ng TE/m3) tehokkuus: vähenevät (0,2— 0,1 ng TE/m3 voitaisiin saavuttaa energiaa lisää- mällä; yhtään laitosta ei ole olemassa. Muiden tuotanto (esimerkiksi kupari) rautaa kuin sisältävien metallien Esitoimenpiteet: — Romun esilajittelu, sellaisten syöttöaineiden kuin muovin ja PVC:tä sisältävien syöttöaineiden välttäminen, pinnoitteiden poistaminen ja kloorit- tomien eristysmateriaalien käyttö, Pienet 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/55 Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Jälkitoimenpiteet: — Kuumien jätekaasujen nopea jäähdytys, Suuri tehokkuus Pienet — Hapen tai hapella rikastetun ilman käyttö poltta- misessa, hapen johtaminen kuilu-uuniin (millä varmistetaan täydellinen palaminen ja mahdolli- simman pienien jätekaasumäärien muodostu- minen), 5—7 (1,5—2 TE/ m3) Suuret — Kiintokerrosreaktori tai leijusuihkuvirtausreaktori, joissa adsorptio tapahtuu aktiivihiili- tai arinahii- lihiukkasten avulla, (0,1 ng TE/m3) Suuret — Katalyyttinen hapetus, (0,1 ng TE/m3) Suuret — Viipymäajan vähentäminen jätekaasujärjestelmän kriittisillä lämpötila-alueilla Raudan ja teräksen tuotanto Esitoimenpiteet: — Öljyn poistaminen lastausta tuotantoastioihin, romusta ennen romun Pienet Käytettävä puhdistusliuottimia. — Orgaanisten mukana aineiden, kuten öljyjen, emulsioiden, rasvojen, maalien ja muovien poistaminen syötettävien raaka-aineiden puhdistuksen yhteydessä, kulkeutuvien — Tiettyjen suurten jätekaasumäärien supistaminen, — Lastauksesta ja purkauksesta peräisin olevien päästöjen erillinen talteenotto ja käsittely, Jälkitoimenpiteet: Pienet Keskisuuret Pienet — Lastauksesta ja purkauksesta peräisin olevien kaasujen erillinen keräys ja käsittely, Pienet — Koksinsyötön yhteydessä käytettävät kangassuo- alle 1 Keskisuuret dattimet Alumiinin jalostus Esitoimenpiteet: — Halogenoitujen materiaalien (heksakloorietaanin) välttäminen, ja — Klooria sisältävien voiteluaineiden (kuten kloorat- tujen parafiinien) välttäminen, — Likaisten romukuormien puhdistus ja lajittelu esimerkiksi poistamalla pinnoitus lastuamalla ja kuivaamalla, kellunta-upotus-erottelutekniikalla ja pyörrevirtauksen avulla tapahtuvalla erottelulla, Jälkitoimenpiteet: Pienet Pienet — Yksi- ja monitasoiset kangassuodattimet, joiden aktiivisuutta lisää suodattimen edessä oleva kalk- kikivi/aktiivihiili, alle 1 (0,1 ng TE/ m3) Keskisuuret/ Suuret L 81/56 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ — Eri tavoin saastuneiden jätekaasuvirtausten vähentäminen minimiin ja niiden erillinen poisto ja puhdistaminen, — Jätekaasujen sisältämien hiukkasten laskeutu- misen välttäminen ja kriittisen lämpötila-alueen nopean ohittamisen edistäminen, ja — Entistä parempi alumiiniromun esikäsittely repi- mien avulla siten, että käytetään hyväksi kellunta- upotus pyörrevirtaus- erottelua. -erottelutekniikkaa ja Käsittelyyn liittyvät riskit Arvioidut kustannukset Keskisuuret/ Suuret Keskisuuret/ Suuret Keskisuuret/ Suuret a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. 25. PCDD/F-päästöjä ympäristöön aiheuttavissa metallintuotanto- ja metallinkäsittelylaitoksissa voidaan vähennys- toimenpiteiden avulla laskea päästöt enimmillään tasolle 0,1 ng TE/m3 (jos jätekaasun virtaustilavuus on alle 5 000 m3/h). S i ntr a u sl a i to kse t 26. Rauta- ja terästeollisuuden sintrauslaitoksissa toteutetut mittaukset ovat yleensä antaneet PCDD/F-päästöjen tasoksi noin 0,4—4 g TE/m3. Yksittäinen mittaus eräässä laitoksessa, jossa ei ollut käytössä mitään rajoittavia toimia, antoi päästöjen tasoksi 43 ng TE/m3. 27. Halogenoidut yhdisteet saattavat johtaa PCDD/F-yhdisteiden muodostumiseen, jos halogenoituja yhdisteitä pääsee sintrauslaitoksiin syöttöaineiden (koksimurskeen, malmien suolapitoisuuksien) ja käytettyjen kierrätet- tyjen materiaalien (kuten valssihilseen, masuunien kihtikaasuhiukkasten, suodatinhiukkasten sekä jätevedenkäsit- telystä peräisin olevien lietteiden) mukana. Jätteidenpolton päästöjen tavoin ei syöttöaineiden klooripitoisuuden ja PCDD/F-päästöjen välillä näytä olevan suoraa yhteyttä. Asianmukainen toimenpide saattaa olla epäpuhtauksia sisältävien jäämien välttäminen ja valssihilseen sisältämän öljyn tai rasvan poistaminen ennen valssihilseen viemistä sintrauslaitokseen. 28. Tehokkaimmin PCDD/F-päästöjä voidaan vähentää ottamalla käyttöön erilaisista jälkitoimenpiteistä koostuvia yhdistelmiä seuraavasti: a) jätekaasujen uudelleenkierrätys vähentää PCDD/F-päästöjä merkittävästi. Lisäksi jätekaasuvirtaus vähenee huomattavasti, mikä taas pienentää poistopiippuihin asennettavien ylimääräisten rajoitusjärjestelmien asen- nuksesta aiheutuvia kustannuksia; b) kangassuodattimien (joissakin tapauksissa sähkösuodattimiin yhdistettyinä) tai aktiivihiiltä/arinahiiltä/kalkki- kiviseosta jätekaasuun syöttävien sähkösuodattimien asennus; c) on kehitetty puhdistusmenetelmiä, joihin kuuluu jätekaasujen esijäähdytystä, kaasujen huuhtelua tehopesun avulla sekä pisaralaskeumien avulla tapahtuvaa erottelua. Tämän menetelmän avulla voidaan saavuttaa päästötaso 0,2—0,4 ng TE/m3. Soveltuvien adsorptioaineiden kuten ruskohiilikoksin/hiilimurskeen avulla voidaan saavuttaa päästötaso 0,1 ng TE/m3. K u pa r i n tu ota nto j a ku pa r i n j a los tus 29. Olemassa olevissa kuparia tuottavissa ja jalostavissa laitoksissa voidaan PCDD/F-päästöissä saavuttaa savukaa- sujen puhdistuksen jälkeen arvo muutamasta pikogrammasta arvoon 2 ng TE/m3. Eräs yksittäinen kuparikuilu- uuni päästi ympäristöön lähes 29 ng TE/m3 PCDD/F-yhdisteitä ennen laitteiden optimointia. Yleensä näistä laitoksista peräisin olevien PCDD/F-yhdisteiden päästöjen arvot vaihtelevat huomattavasti erilaisissa laitteissa ja prosesseissa käytettyjen raaka-aineiden suurten erojen vuoksi. 30. Yleisesti ottaen PCDD/F-päästöjen vähentämiseen sopivat seuraavat toimenpiteet: a) romun esilajittelu; b) romun esikäsittely, esimerkiksi muovin tai PVC-pinnoitteiden poistaminen, kaapeliromun esikäsittely yksin- omaan kylmämenetelmien tai mekaanisten menetelmien avulla; 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/57 c) kuumien jätekaasujen nopea jäähdytys (ottaen samalla lämpö talteen) siten, että jätekaasujen viipymäaika jätekaasujärjestelmän kriittisellä lämpötila-alueella lyhenee; d) hapen tai hapella rikastetun ilman käyttäminen poltossa taikka hapen johtaminen kuilu-uuniin (millä varmis- tetaan täydellinen palaminen ja mahdollisimman pienien jätekaasumäärien syntyminen); e) jätekaasujen adsorptio kiintokerrosreaktorissa tai leijusuihkuvirtausreaktorissa aktiivihiilen tai arinahiilen avulla; ja f) katalyyttinen hapetus. T e rä kse n tu otanto 31. Teräksen tuotannossa käytettävistä konverttereista ja valuraudan sulatuksessa käytettävistä kuumailmakupoliuu- neista, sähköuuneista ja sähköisistä valokaariuuneista peräisin olevat PCDD/F-päästöt ovat arvoltaan huomatta- vasti alle 0,1 ng TE/m3. Kylmäuuneista ja (valuraudan sulatuksessa käytettävistä) pyörivistä putkiuuneista peräisin olevat PCDD/F-päästöt ovat suurempia. 32. Teräksen jalostuksessa käytettävien sähkökäyttöisten valokaariuunien PCDD/F-päästöt voidaan laskea tasolle 0,1 ng TE/m3 seuraavien toimenpiteiden avulla: a) täyttämisen ja purkamisen yhteydessä tapahtuvien päästöjen erillinen talteenotto; ja b) kangassuodattimen tai sähkösuodattimen käyttö koksin syötön yhteydessä. 33. Sähkökäyttöisiin valokaariuuneihin syötettävä raaka-aine sisältää usein öljyä, emulsioita tai rasvoja. Yleiset PCDD/F-päästöjä vähentävät esitoimenpiteet voivat sisältää romun lajittelua sekä öljyn ja pinnoitteiden poista- mista romusta, joka saattaa sisältää muoveja, kumia, maaleja, väriaineita ja vulkanointiaineita. A lu mi i ni n j a lostu kse ssa kä y te ttä v ä t su la tot 34. Alumiinin jalostuksessa käytettävistä sulatoista peräisin olevat PCDD/F-päästöt ovat tasoltaan yleensä noin 0,1—14 ng TE/m3. Päästötasot riippuvat sulatuslaitosten, käytettyjen materiaalien sekä käytettyjen jätekaasujen puhdistustekniikoiden ominaisuuksista. 35. Lyhyesti ilmaistuna yksi- ja monikerroksisten kangassuodattimien, joiden pinnalla on kalkkikivestä/aktiivihii- lestä/arinahiilestä koostuva kerros, avulla päästötaso voidaan laskea arvoon 0,1 ng TE/m3, vähennystehokkuus on 99 prosenttia. 36. Myös seuraavia toimenpiteitä voidaan harkita: a) eri tavoin saastuneiden jätekaasuvirtausten minimoiminen ja kyseisten kaasujen poistaminen ja puhdista- minen erikseen; b) jätekaasujen sisältämien hiukkaslaskeumien välttäminen; c) kriittisen lämpötila-alueen nopea ohittaminen; d) alumiiniromun hajottimissa tapahtuvan esilajittelun parantaminen käyttämällä kellunta-upotuserottelua ja pyörrevirtauserottelua; e) alumiiniromun esipuhdistuksen parantaminen poistamalla pinnoitus lastuamalla ja kuivattamalla. 37. Vaihtoehdot d) ja e) ovat tärkeitä siksi, että on epätodennäköistä, että uudenaikaisilla vuottomilla sulatusteknii- koilla (joissa vältetään halidisuolojen vuot) voitaisiin käsitellä huonolaatuista romua, jota taas voidaan käyttää pyörivissä uuneissa. 38. Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelua koskevan yleissopimuksen puitteissa käytyjä keskusteluja jatke- taan alumiiniteollisuudessa käytettävän heksakloorietaanin käytön lopettamista koskevan suosituksen tarkistami- seksi. 39. Sulaa voidaan käsitellä käyttämällä viimeisintä teknologiaa, esimerkiksi typpi/kloori-seoksia suhteessa 9:1 ja 8:2, hienodispergoivia kaasuinjektointilaitteita sekä typellä suoritettavaa esi- ja jälkihuuhtelua ja tyhjiörasvanpoistoa. Typpi/klooriseoksia käytettäessä PCDD/F-päästöjen pitoisuudeksi on mitattu noin 0,03 ng TE/m3 (verrattuna pelkästään kloorilla tapahtuneeseen käsittelyyn, jossa arvot olivat yli 1 ng TE/m3). Klooria tarvitaan magne- siumin ja muiden haitallisten ainesten poistamiseen. L 81/58 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 C. Fossiilisten polttoaineiden poltto hyötylämpökattiloissa ja teollisuuslämpökattiloissa 40. Hyötylämpökattiloissa ja teollisuuslämpökattiloissa tapahtuvassa fossiilisten polttoaineiden poltossa (yli 50 MW:n lämpökapasiteetti) parantunut energiatehokkuus ja energiansäästö vaikuttavat siten, että kaikkien epäpuhtauksien päästöt vähenevät vähentyneen polttoainetarpeen ansiosta. Tämän vuoksi myös PCDD/F-päästöt vähenevät. Kloorin poistaminen hiilestä tai öljystä ei olisi kustannustehokasta, mutta suuntaus kohti kaasukäyt- töisten laitosten lisääntymistä auttaa kuitenkin vähentämään PCDD/F-päästöjä tällä alalla. 41. On pantava merkille, että PCDD/F-päästöt saattavat lisääntyä huomattavasti, jos polttoaineisiin lisätään jäteai- neita (jätevesilietettä, jäteöljyä, kumijätteitä ja niin edespäin). Energiantuotantoon tarkoitettu jätteiden poltto olisi sallittava ainoastaan PSDD/F-päästöjä erittäin tehokkaasti vähentäviä jätekaasujen puhdistusjärjestelmiä (edellä A osassa kuvatulla tavalla) hyödyntävissä laitoksissa. 42. Typen oksidien ja rikkidioksidin päästöjä sekä savukaasujen sisältämiä hiukkasia vähentävät tekniikat vähentävät samalla myös PCDD/F-päästöjä. Näiden tekniikoiden PCDD/F-yhdisteitä vähentävät ominaisuudet vaihtelevat laitoksesta toiseen. PCDD/F-päästöjä vähentävän tekniikan kehittely jatkuu, mutta ennen kuin nämä tekniikat ovat teollisesti käytettävissä, mitään tekniikkaa ei pidetä parhaana käytettävissä olevana, erityisesti PCDD/F- päästöjä poistavana tekniikkana. D. Pienpoltto 43. Pienpolton osuus PCDD/F-yhdisteiden kokonaispäästöistä ei ole kovin merkittävä silloin, kun hyväksyttyjä polt- toaineita käytetään asianmukaisesti. Lisäksi päästöissä saattaa ilmetä suuria alueellisia eroja polttoaineiden tyypin ja laadun, sovellusten maantieteellisen esiintymistiheyden ja käytön vuoksi. 44. Pienpolton tulisijojen polttoarvot polttoaineiden sisältämien hiilivetyjen ja jätekaasujen loppuunpalamisen osalta ovat huonommat kuin suurien teollisuuslaitosten vastaavat arvot. Näin on erityisesti silloin, kun kotitalouksissa käytetään kiinteitä polttoaineita, kuten puuta ja hiiltä; tällöin PCDD/F-päästöjen pitoisuudet ovat välillä 0,1— 0,7 ng TE/m3. 45. Pakkausmateriaalien poltto yhdessä kiinteiden polttoaineiden kanssa lisää PCDD/F-päästöjä. Vaikka tämä on jois- sakin maissa kiellettyä, joissakin yksityistalouksissa saatetaan polttaa roskia ja pakkausmateriaalia. Lisääntyvien kaatopaikkamaksujen vuoksi kotitalouksien jätemateriaaleja poltetaan pienpolttojärjestelmissä. Puun poltto yhdessä jätepakkausmateriaalien kanssa saattaa johtaa siihen, että PCDD/F-päästöt kasvavat tasosta 0,06 ng TE/ m3 (jolloin poltetaan ainoastaan puuta) tasoon 8 ng TE/m3 (hapen pitoisuuden ollessa 11 prosenttia). Monissa maissa tehdyt tutkimukset ovat vahvistaneet nämä tulokset; jätemateriaalien pienpolton aikana päästöjen arvoksi mitattiin 114 ng TE/m3 (hapen pitoisuuden ollessa 13 prosenttia). 46. Pienpolttolaitteista peräisin olevia päästöjä voidaan vähentää rajoittamalla syöttöaineet laadukkaisiin polttoainei- siin sekä välttämällä jätteiden, halogenoitujen muovien ja muiden materiaalien polttoa. Pienpolttolaitteiden hankkijoille/käyttäjille suunnatut yleiset tiedotusohjelmat voivat olla tehokas keino saavuttaa kyseinen tavoite. E. Puunpolttolaitokset (alle 50 MW:n kapasiteetti) 47. Puunpolttolaitoksissa toteutetut mittaukset osoittavat, että pitoisuudeltaan yli 0,1 ng TE/m3 olevia päästöjä esiintyy jätekaasuissa erityisesti epäedullisissa palamisolosuhteissa ja/tai kun poltettavat aineet sisältävät suu- rempia pitoisuuksia klooriyhdisteitä kuin tavallinen käsittelemätön puu. Heikon palamisen osoituksena on jäte- kaasun kokonaishiilipitoisuus. CO-päästöjen, palamislaadun ja PCDD/F-päästöjen välillä on osoitettu riippuvuus- suhde. Taulukossa 3 esitetään joidenkin päästöjen pitoisuudet sekä tekijät puunpolttolaitosten osalta. Taulukko 3 Määrään liittyvät päästöjen pitoisuudet ja tekijät puunpolttolaitosten osalta Polttoaine Päästöjen pitoi- suus (ng TE/m3) Päästötekijä (ng TE/kg) Päästötekijä (ng/GJ) Luonnonpuu (pyökki) 0,02-0,10 0,23-1,3 12-70 Metsästä kerätty luonnonpuu lastuina 0,07-0,21 0,79-2,6 43-140 Lastulevy 0,02-0,08 0,29-0,9 16-50 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/59 Polttoaine Päästöjen pitoi- suus (ng TE/m3) Päästötekijä (ng TE/kg) Päästötekijä (ng/GJ) 2,7-14,4 26-173 1 400-9 400 3 230 114 0,03 Yhdyskuntajätepuu Kotitalousjätteet Hiili 48. Yhdyskuntajätepuun (purkupuun) poltto liikkuvilla arinoilla aiheuttaa suhteellisen suuria PCDD/F-päästöjä muuta kuin jätepuuta käyttäviin lähteisiin verrattuna. Päästöjä vähentävänä esitoimenpiteenä on käsitellyn jäte- puun käytön välttäminen puunpolttolaitoksissa. PCDD/F-päästöjen pitämiseksi mahdollisimman pieninä käsi- teltyä puuta olisi poltettava ainoastaan laitoksissa, joissa on asianmukaiset savukaasuja puhdistavat laitteet. V PAH-yhdisteiden vähentämistä koskevat tekniikat A. Koksintuotanto 49. Koksintuotannon aikana PAH-yhdisteitä vapautuu ympäröivään ilmaan pääasiassa: a) kun uunia täytetään täyttöaukkojen kautta; b) vuotoina uunin luukusta, nousuputkista ja täyttöaukkojen kansista; c) koksin ulostyönnön ja koksin jäähdytyksen aikana. 50. Bentso(a)pyreenin (BaP) pitoisuudet vaihtelevat suuresti koksilaitteiston yksittäisten lähteiden välillä. Suurimmat BaP-pitoisuudet on havaittu laitteiston yläosassa ja aivan luukkujen läheisyydessä. 51. Koksintuotannossa syntyvien PAH-yhdisteiden määrää voidaan vähentää parantamalla nykyisten yhdistettyjen rauta- ja teräslaitosten tekniikkaa. Tämä saattaa edellyttää vanhojen koksilaitteistojen poistamista käytöstä ja niiden korvaamista uusilla sekä koksintuotannon kokonaistason vähentämistä esimerkiksi käyttämällä enemmän hyvälaatuista hiiltä terästuotannossa. 52. PAH-yhdisteiden vähentämisstrategiaan koksilaitteistojen osalta olisi sisällytettävä seuraavat tekniset toimenpi- teet: a) Koksiuunien täyttäminen: — hiukkaspäästöjen vähentäminen siirrettäessä koksia säiliöstä täyttövaunuihin, — suljetut koksinsiirtojärjestelmät käytettäessä koksin esilämmitystä, — syntyvien kaasujen poisto ja sen jälkeinen käsittely, joko ohjaamalla kaasut viereiseen uuniin tai kuljetta- malla ne kokoomajohdon kautta polttouuniin ja siihen liitettyyn hiukkasten poistolaitteeseen. Joissakin tapauksissa syntyneet poistokaasut voidaan polttaa täyttövaunuissa, mutta ympäristön kannalta näiden täyttövaunuihin perustuvien järjestelmien suorituskyky ja turvallisuus on edellä mainittuja menetelmiä heikompi. Riittävä imu olisi saatava aikaan suihkuttamalla nousuputkiin höyryä tai vettä; b) Täyttöaukkojen kansista koksinvalmistuksen aikana vuotavat päästöt olisi vältettävä: — käyttämällä erittäin tehokkaasti tiivistettyjä täyttöaukkojen kansia, — tiivistämällä täyttöaukkojen kannet savella (tai muulla yhtä tehokkaalla materiaalilla) kunkin täyttökerran jälkeen, — puhdistamalla täyttöaukkojen kannet ja puitteet ennen täyttöaukon sulkemista, — pitämällä uunin kattopinnat puhtaina koksijäämistä; c) Nousuputkien kannet olisi varustettava vesilukoilla kaasu- ja tervapäästöjen välttämiseksi ja vesilukkojen asianmukainen toiminta olisi varmistettava puhdistamalla ne säännöllisesti; d) Koksiuunin luukkujen käsittelyssä käytettävät koneistot olisi varustettava järjestelmällä, jolla uunin luukkujen puitteissa ja uunin luukuissa olevat tiivisteet pidetään puhtaana; L 81/60 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 e) Koksiuunien luukut: — luukuissa olisi oltava erittäin tehokkaat tiivisteet (kuten jousikuormitteiset kalvo-ovet), — uunin luukuissa ja luukkujen puitteissa olevat tiivisteet olisi puhdistettava kunnolla kunkin käsittely- kerran yhteydessä, — luukut olisi suunniteltava siten, että uuniin voidaan asentaa erityinen ulostyönnön yhteydessä käytettävä hiukkasten poistojärjestelmä, joka on (kokoomajohdon välityksellä) yhteydessä hiukkasten poistolaittee- seen; f) Koksinsiirtokone olisi varustettava siihen liitettävällä kuvulla, kiinteällä kanavalla ja kiinteällä kaasunpuhdis- tusjärjestelmällä (mieluiten kangassuodattimella); g) Koksin jäähdyttämisessä olisi sovellettava päästöjä vähentäviä menettelyitä, kuten koksin kuivajäähdytystä. Märkäsammutusprosessin korvaamista koksin kuivajäähdytysmenetelmällä olisi suosittava niin kauan kuin jäteveden syntyminen kyetään välttämään käyttämällä suljettua kiertojärjestelmää. Kuivasammutettua koksia käsiteltäessä syntyviä hiukkasia olisi pyrittävä vähentämään. 53. ”Muuksi kuin talteenottavaksi koksinvalmistukseksi” nimitetty koksinvalmistusmenetelmä päästää ympäristöön huomattavasti vähemmän PAH-yhdisteitä kuin tavanomainen sivutuotteet talteenottava prosessi. Tämä johtuu siitä, että uunit toimivat negatiivisen paineen alaisina ja estävät koksiuunien luukuista pääsevät vuodot ilma- kehään. Koksauksen aikana raakakoksista syntyvä uunikaasu poistuu uuneista luonnollisen vedon vaikutuksesta, minkä avulla negatiivinen paine uunissa säilyy. Näitä uuneja ei ole tarkoitettu raakakoksin uunikaasuista synty- vien kemiallisten sivutuotteiden talteenottoa varten. Sen sijaan koksauksessa syntyvät poistokaasut (mukaan lukien PAH-yhdisteet) poltetaan tehokkaasti korkeissa lämpötiloissa, ja niillä on pitkät viipymäajat. Tästä pala- misesta syntyvä hukkalämpö käytetään koksaukseen energiana, ja ylimääräistä lämpöä voidaan käyttää höyryn- kehitykseen. Ollakseen taloudellista tällainen koksaus saattaa edellyttää ylimääräisestä höyrystä sivutuotteena sähköä tuottavan yksikön käyttämistä. Tällä hetkellä Yhdysvalloissa on toiminnassa ainoastaan yksi muu kuin talteenottava koksilaitos; toinen tällainen laitos on toiminnassa Australiassa. Pääasiassa prosessiin kuuluu vaaka- tasossa oleva yksihorminen talteenottamaton koksiuuni sekä siihen liitetty kahden uunin polttokammio. Prosessin ansiosta kahta eri uunia voidaan käyttää vuorotellen niin, että toista täytettäessä toisessa valmistetaan koksia. Tämän ansiosta uunin polttokammiossa voi koko ajan polttaa koksikaasuja. Koksikaasun palaminen polttokammiossa toimii tarvittavana lämmönlähteenä. Polttokammio on suunniteltu niin, että viipymäaika on tarvittavan pitkä (noin 1 sekunti) ja lämpötila on korkea (vähintään 900 °C). 54. Koksiuunin tiivisteistä, nousuputkista ja täyttöaukkojen kansista peräisin olevien vuotojen varalta olisi käytettävä tehokasta seurantajärjestelmää. Tämä tarkoittaa vuotojen seurantaa ja rekisteröintiä sekä laitosten välitöntä korjausta ja huoltoa. Näin hajapäästöjä voidaan merkittävästi vähentää. 55. Nykyisten koksilaitteistojen jälkiasennus mistä tahansa kuormituslähteestä peräisin olevien savukaasujen tiivistä- misen (johon sisältyy lämmön talteenotto) helpottamiseksi saa aikaan sen, että PAH-yhdisteiden päästöt vähe- nevät vähintään 86 prosenttia ja ilmassa jopa 90 prosenttia (lukuun ottamatta jäteveden käsittelyä). Investointi- kustannukset voidaan kuolettaa viidessä vuodessa, kun otetaan huomioon talteenotettu energia, lämmin vesi, synteesissä tarvittava kaasu ja säästetty jäähdytysvesi. 56. Koksiuunien kapasiteetin lisääminen aikaansaa uunien kokonaismäärän, uuninluukun päivittäisten avauskertojen sekä koksilaitteistoissa käytettävien tiivisteiden määrän vähenemisen ja tämän vaikutuksesta PAH-päästöjen vähenemisen. Samoin tuottavuus lisääntyy, kun käyttö- ja työvoimakustannukset vähenevät. 57. Koksin kuivajäähdytysjärjestelmät edellyttävät suurempia investointeja kuin märkämenetelmät. Suurempia käyttökustannuksia voidaan tasoittaa käyttämällä talteenotettu lämpö koksin esilämmitysprosessissa. Koksin kuivajäähdytyksen ja esilämmityksen yhdistävässä järjestelmässä energiatehokkuus on 65 prosenttia, kun se aikaisemmassa järjestelmässä on 38 prosenttia. Koksin esilämmitys lisää energiatehokkuutta 30 prosenttia. Edel- listä koksausmenetelmää tasaisemman laadun ansiosta tehokkuus lisääntyy kokonaisuudessaan 40 prosenttia. 58. Kaikki kivihiilitervan ja kivihiilitervatuotteiden säilytykseen ja käsittelyyn tarkoitetut säiliöt ja laitteet on varus- tettava tehokkaalla höyrynkierrätys- ja/tai höyryntiivistysjärjestelmällä. Höyryntiivistysjärjestelmän aiheuttamia käyttökustannuksia voidaan pienentää autotermisellä jälkipoltolla, jos jätteen sisältämien hiiliyhdisteiden pitoi- suus on tarpeeksi suuri. 59. Koksaamoissa käytettävät PAH-yhdisteiden päästöjä vähentävät toimenpiteet esitetään taulukossa 4. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/61 Taulukko 4 PAH-yhdisteiden päästöjen vähentäminen koksintuotannossa Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Vanhojen laitosten jälkiasennukset eri kuormituslähteistä peräisin olevien tiivistämiseksi savukaasupäästöjen sisältävät seuraavat toimenpiteet: Yhteensä (ilman jätevettä) alle 10 Suuret Märkäsammutuksen yhteydessä jäteve- simäärät ovat hyvin suuria. Tätä mene- telmää olisi käytettävä ainoastaan siinä tapauksessa, että vesi käytetään uudelleen suljetussa järjestelmässä. — Uunien täyttämisen aikana syntyvien kaasujen poistaminen tai jälkipoltto ja kaasujen ohjaaminen mahdolli- simman syvälle viereiseen uuniin, 5 vuodessa, (Investointikustannusten kuolettaminen viidessä otetaan huomioon energian talteenotto, lämmin vesi, tarvittava kaasu ja synteesissä säästetty jäähdytysvesi. ) kun — Täyttöaukkojen kansista peräisin olevat päästöt olisi vältettävä niin tehokkaasti kuin mahdollista esimer- kiksi erityisillä aukkojen kansiraken- teilla ja erittäin tehokkailla tiivistys- menetelmillä. Koksiuunien luukkujen olisi oltava erittäin tehokkaasti tiivis- tetyt. Täyttöaukkojen kannet ja puit- teet olisi puhdistettava ennen täyt- töaukon sulkemista, — Ulostyönnön yhteydessä syntyvät jätekaasut olisi otettava talteen ja syötettävä hiukkasten poistolaittee- seen, < 5 < 5 — Nopea jäähdytys koksinjäähdytyksen aikana märkämenetelmin ainoastaan siinä tapauksessa, että se suoritetaan asianmukaisesti ilman jätevettä. Päästöjä vähentävät koksinjäähdytys- menetelmät, kuten koksin kuivajääh- dytys. Ei päästöjä veteen verrattuna Märkäjäähdytykseen suu- remmat investointikustannukset (mutta koksin esilämmityksen ja hukkalämmön käytön ansiosta pienemmät käyttökus- tannukset). suurten uunien Kapasiteetiltaan käytön lisääminen uunien avausker- tojen pinta-alan tiivisteiden pienentämiseksi. ja Huomattava Investoinnit noin 10 prosenttia suu- remmat kuin tavanomaisten laitosten kohdalla. Useimmissa tapauksissa tarvitaan kattava jälkiasennus tai uuden koksilaitteiston asennus. a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. B. Anodituotanto 60. Anodituotannosta peräisin olevia PAH-yhdisteiden päästöjä on käsiteltävä samalla tavoin kuin koksintuotan- nosta peräisin olevia päästöjä. 61. PAH-epäpuhtauksia sisältävien hiukkasten päästöjen vähentämiseksi käytetään seuraavia jälkitoimenpiteitä: a) tervan sähkösuodatus; b) tavanomaisen tervan sähkösuodattimen ja märkäsähkösuodattimen käyttö teknisen tason tehostamiseksi; c) jätekaasujen poltto jälkilämmössä; ja d) kuivapesu kalkkikiven/öljykoksin tai alumiinioksidin (Al2O3) avulla. 62. Jälkilämmössä tapahtuvan polton aiheuttamia käyttökustannuksia voidaan vähentää autotermisellä palamisella, mikäli hiiliyhdisteiden pitoisuus jätekaasuissa on riittävän suuri. Anodituotannosta peräisin olevien PAH-yhdis- teiden päästöjen vähentämistoimenpiteet esitetään lyhyesti taulukossa 5. L 81/62 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 Taulukko 5 Anodituotannosta peräisin olevien PAH-päästöjen vähentämistoimenpiteet Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Vanhentuneiden laitosten nykyaikais- taminen hajapäästöjä vähentämällä seuraavien toimenpiteiden avulla: 3-10 Suuret — vuotojen vähentäminen, — joustavien tiivisteiden kiinnittäminen uunien luukkuihin, — syntyvien kaasujen poistaminen ja sitä seuraava käsittely joko johtamalla kaasut viereiseen uuniin tai johta- malla kaasut kokoomajohtoa pitkin siihen liitettyyn polttouuniin sekä maahan hiukkasten- poistolaitteeseen, kiinnitettyyn — käyttöjärjestelmät ja koksausuunin luukun jäähdytysjärjestelmät, ja — koksista peräisin hiuk- kaspäästöjen poistaminen ja puhdis- taminen. olevien Anodituotannossa käyttöönotetut tekniikat: Alankomaissa 45-50 — uusi kuivaerottimella varustettu polt- (jossa kalkkikiveä/ öljykoksia touuni tai alumiinia) — poistoveden kierrätys massayksikössä. Paras käytettävissä oleva tekniikka: — pölyn sähkösuodatus, — poltto jälkilämmössä. 2-5 15 a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. Otettu käyttöön Alankomaissa vuonna 1990. Kalkkikiven tai öljykoksin avulla tapahtuva erottelu vähentää PAH-yhdis- teitä tehokkaasti; alumiinin avulla tapah- tuvan erottelun tehokkuus ei ole tiedossa. Autotermisesti käyttökustannukset. käytettäessä pienet Laite on puhdistettava tervasta säännölli- sesti. autotermisesti Käyttö mahdollista ainoastaan siinä tapauksessa, että jäte- kaasun PAH-pitoisuus on suuri. C. Alumiiniteollisuus 63. Alumiinia tuotetaan alumiinioksidista (Al2O3) sähköisesti sarjaksi kytketyissä astioissa (kennoissa) elektrolyysin avulla. Astiat luokitellaan käytetyn anodityypin mukaan joko panosastioiksi tai Söderbergin astioiksi. 64. Panosastioissa on anodeja, jotka koostuvat vaihdettavista kalsinoiduista (käsitellyistä) hiilisauvoista. Söderbergin anodit käsitellään kennossa öljykoksin ja kivihiilipien muodostaman seoksen toimiessa sideaineena. 65. Söderbergin prosessissa vapautuu hyvin suuret määrät PAH-päästöjä. Päästöjä vähentävät esitoimenpiteet sisältävät nykyisten laitosten nykyaikaistamisen ja prosessioptimoinnin; toimenpiteiden avulla PAH-päästöjä voidaan vähentää 70—90 prosenttia. Päästöt voidaan laskea tasolle 0,015 kg bentso(a)pyreeniä/alumiinitonni. Nykyisten Söderbergin astioiden korvaaminen panosastioilla edellyttäisi nykyisten prosessien huomattavaa uudelleenjärjestämistä, mutta poistaisi PAH-päästöt lähes kokonaan. Kyseisestä korvaamisesta aiheutuvat pää- omakustannukset ovat hyvin korkeat. 66. Alumiinituotannossa käytettävät PAH-päästöjen vähentämistoimenpiteet esitetään lyhyesti taulukossa 6. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/63 Taulukko 6 PAH-päästöjen vähentämistoimenpiteet Söderbergin prosessia käyttävässä alumiinituotannossa Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustannukset Käsittelyyn liittyvät riskit Söderbergin minen: elektrodien korvaa- 3-30 Suuret 800 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria elektrodi- kustannukset, noin Söderbergin elektrodit ovat käsiteltyjä elektrodeja koska niitä edullisempia, käytettäessä ei tarvita lainkaan anodien käsittelylaitosta. Tutkimus etenee koko ajan, mutta odotukset ovat vaatimat- tomat. Tehokas käyttö ja päästöjen seu- ranta ovat päästöjen vähentämisen olen- naiset osat. Heikko suorituskyky saattaisi aiheuttaa merkittäviä hajapäästöjä. — käsitellyillä elektrodeilla (pikeä sisältä- vien sideaineiden välttäminen), — inerteillä anodeilla. Suljetut käsittelyjärjestelmät, joissa on keskitetty alumiinansyöttö, tehokas prosessinohjaus sekä astiaa täydelli- sesti suojaavat kuvut, jotka mahdollis- tavat ilman epäpuhtauksien tehokkaan talteenoton. 1-5 Söderbergin astia, johon kuuluvat pystysuorat liitinpidikkeet sekä jäte- kaasujen talteenottojärjestelmät. > 10 Söderbergin teknologian jälkiasennus koteloinnin ja syöttökohteen muuton avulla: 10 000—50 000 Yhdysvaltain dollaria uunia kohden Hajapäästöjä ilmenee syötön ja pinnan repeämisen yhteydessä sekä käännett- äessä rautaisia kosketusliittimiä yläasen- toon. Sumitomo-teknologia VSS-prosessia varten). (anodibriketit Pienet — keskisuuret Kaasupuhdistus: — tervan sähkösuodattimet, — tavanomaisten tervan sähkösuodatti- mien ja kaasujen märkäsähkösuoda- tuksen yhdistäminen, — poltto jälkilämmössä. 2-5 > 1 Pienet keskisuuret Suuri kipinöinti ja valokaaret; ja korkeamman sulamispisteen Pien- käyttö (HSS + VSS). Suuret Kuivapesun HSS + VSS-laitoksissa. käyttö nykyisissä Pienet—keskisuuret Keskisuuret—suuret a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. D. Pienpoltto 67. Pienpolton yhteydessä PAH-yhdisteitä pääsee ympäristöön uuneista tai avotakoista erityisesti käytettäessä polt- toaineena puuta tai hiiltä. Pienpoltto voi olla merkittävä PAH-päästöjen lähde. Tämä johtuu takkojen ja kiinteitä polttoaineita käyttävien pienikokoisten polttolaitteiden käytöstä pienpoltossa. Joissakin maissa takkojen tavan- omaisena polttoaineena käytetään hiiltä. Hiilenpolttouunit päästävät puunpolttouuneja vähemmän PAH-yhdis- teitä ympäristöön, koska hiilenpolttouuneissa polttolämpötila on suurempi ja polttoaineiden laatu on tasai- sempi. 68. Tämän lisäksi optimoiduin käyttöominaisuuksin (esimerkiksi polttoaika) varustetut polttojärjestelmät vähentävät pienpoltosta peräisin olevia PAH-päästöjä tehokkaasti. Optimoidut poltto-ominaisuudet sisältävät optimoitujen polttokammioiden suunnittelun sekä optimoidun ilmansyötön. Käytettävissä on useita tekniikoita, joilla poltto- olosuhteet voidaan optimoida ja päästöjä vähentää. Erilaisten tekniikoiden synnyttämien päästöjen välillä on merkittäviä eroja. Nykyaikaisella parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa hyödyntävällä puulämmitteisellä lämmi- tyskattilalla, jossa on kuumavesivaraaja, päästöjä voidaan vähentää 90 prosenttia verrattuna vanhentuneeseen, ilman kuumavesivaraajaa toimivaan lämmityskattilaan. Nykyaikaisessa lämmityskattilassa on kolme eri osaa: tulisija puun kaasuunnuttamista varten, keraamisia tai muita materiaaleja sisältävä kaasunpoltto-osa, joka kestää noin 1 000 °C:n lämpötilan, sekä lämpöä johtava osa. Lämpöä johtavan osan, jossa vesi absorboi lämmön, olisi oltava riittävän pitkä ja tehokas, jotta kaasun lämpötila ehtisi laskea 1 000:sta 250 °C:seen tai sen alle. Käytettä- joilla vanhojen ja vanhentuneiden lämmityskattiloiden toimintaa voidaan vissä on myös useita tekniikoita, tehostaa esimerkiksi kuumavesivaraajien, keraamisten syöttimien ja pelletinpolttimien avulla. L 81/64 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 69. Palamisnopeuksien tehostaminen johtaa hiilimonoksidin (CO), hiilen kokonaispäästöjen ja PAH-päästöjen vähe- nemiseen. CO:n ja hiilen kokonaispäästöjä koskevien raja-arvojen (tyyppihyväksyntää koskevat asetukset) asetta- minen vaikuttaa myös PAH-päästöihin. Määrältään vähäiset CO:n ja hiilen kokonaispäästöt aikaansaavat määrältään vähäisiä PAH-päästöjä. Koska PAH-päästöjen mittaaminen on huomattavasti kalliimpaa kuin CO- päästöjen mittaaminen, on kustannustehokkaampaa asettaa raja-arvot CO:n ja hiilen kokonaispäästöille. Työskentelyä enintään 300 kW:n hiili- ja puulämmitteisten lämmityskattiloiden CEN-standardia koskevan ehdo- tuksen laatimiseksi jatketaan (katso taulukko 7). Taulukko 7 Luonnokset CEN-standardeiksi vuonna 1997 Luokka Teho (kW) Manuaalinen Automaattinen < 50 > 50-150 > 150-300 < 50 > 50-150 > 150-300 3 5 000 2 500 1 200 3 000 2 500 1 200 2 CO 8 000 5 000 2 000 5 000 4 500 2 000 Huomaa: Päästötasot mg/m3 happipitoisuuden ollessa 10 prosenttia. 1 3 2 1 3 2 1 Hiilivetyjen kokonaispäästöt Hiukkaset 25 000 12 500 12 500 15 000 12 500 12 500 150 100 100 100 80 80 300 200 200 200 150 150 2 000 1 500 1 500 1 750 1 250 1 250 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 150/125 180/150 200/180 70. Pienpolton puunpolttouuneista peräisin olevia päästöjä voidaan vähentää: a) nykyisten uunien osalta asianmukaista uunien käyttöä, yksinomaan käsittelemättömän puun käyttöön kannustamista, polttoaineiden käsittelyjärjestelmiä sekä puun kosteudenpoistomenetelmiä koskevalla yleisellä tiedottamisella ja tietoisuutta lisäävillä ohjelmilla; b) uusien uunien osalta soveltamalla CEN-standardiluonnoksen (ja Yhdysvaltojen ja Kanadan vastaavien tuote- standardien) mukaisia tuotestandardeja. 71. PAH-päästöjä vähentäviä yleisiä toimenpiteitä ovat pienpolton keskuslämmitysjärjestelmien kehittämiseen sekä energiansäästöön liittyvät toimenpiteet, kuten tehostettu lämmöneristys energiankulutuksen vähentämiseksi. 72. Tiedot esitetään lyhyesti taulukossa 8. Taulukko 8 Pienpoltosta peräisin olevien PAH-päästöjen vähentämistä koskevat toimenpiteet Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) a/ Arvioidut kustan- nukset Käsittelyyn liittyvät riskit Kuivan hiilen ja kuivan puun käyttö (kuiva puu on puuta, jota on varastoitu vähintään 18—24 kuukautta). Suuri tehokkuus Kuivan hiilen käyttö. Suuri tehokkuus Kiinteiden polttoaineiden järjestelmien suun- nittelu optimoitujen, täydellisen palamisen takaavien olosuhteiden luomiseksi: 55 Keskisuuret Uunien valmistajien kanssa on käytävä neuvotteluja uunien hyväksymisjärjestelmän käyttöön ottami- seksi. — kaasuuntumisosa, — palaminen keraamisissa osissa, — tehokas lämpöä johtava osa. Kuumavesivaraaja. Tekniset ohjeet käytön tehostamiseksi. 30—40 Pienet Yleinen puunpolttouunien käyttöä koskeva tiedotusohjelma. a/: Jäljellä olevat päästöjen tasot verrattuna vähentämättömiin päästöihin. Voidaan saavuttaa myös tehokkaalla yleiskoulutuk- sella, johon yhdistetään käytännön ohjeita ja uuni- tyyppejä koskevia säännöksiä. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/65 E. Puunsuojausta harjoittavat laitokset 73. Puunsuojaus, jossa käytetään PAH-yhdisteitä sisältäviä kivihiilitervatuotteita, on yksi merkittävä ilmakehään vapautuvien PAH-päästöjen lähde. Päästöt voivat aiheutua joko itse puun kyllästysprosessin tai ulkoilmassa tapahtuvan kyllästetyn puun varastoinnin, käsittelyn tai käytön aikana. 74. Laajimmin käytetyt PAH-yhdisteitä sisältävät kivihiilitervatuotteet ovat karbolineumi ja kreosootti. Molemmat aineet ovat PAH-yhdisteitä sisältäviä kivihiilitervatisleitä, joita käytetään puutavaran (puun) suojaamiseen luon- nolliselta lahoamiselta. 75. Puunsuojaamisesta, puunsuojauslaitteistoista ja varastointitiloista vapautuvia PAH-päästöjä voidaan vähentää soveltamalla erilaisia lähestymistapoja joko erikseen tai yhdistelmänä, kuten: a) varastointiolosuhteita koskevat vaatimukset huuhtoutuneiden PAH-yhdisteiden sekä sadeveteen joutuneiden epäpuhtauksien aiheuttaman maa- ja pintavesien saastumisen ehkäisemiseksi (kuten sadeveden pitäminen poissa varastointitiloista, kattojen peittäminen, epäpuhtauksia sisältävän veden käyttäminen uudelleen kylläs- tysprosessissa, valmistettuja materiaaleja koskevat laatuvaatimukset); b) kyllästyslaitoksista ilmakehään vapautuvia päästöjä vähentävät toimenpiteet (esimerkiksi kuuma puutavara jäähdytettävä 90 °C:sta vähintään 30 °C:seen ennen sen kuljettamista varastotiloihin). Kuitenkin jossa painehöyryä olisi parhaana käytettävissä olevana tekniikkana olisi suosittava vaihtoehtoista menetelmää, käytetään tyhjiössä puun kyllästämiseen kreosootilla; c) puunsuoja-aineiden optimaalinen käyttö, jossa käsitellylle puutuotteelle annetaan asianmukainen suoja paikan päällä, voidaan pitää parhaana käytettävissä olevana tekniikkana, koska tämä tekniikka vähentää kuljetustarvetta ja puunsuojauslaitoksista peräisin olevia päästöjä; d) sellaisten puunsuojaustuotteiden käyttäminen, joissa on vähäinen määrä pysyviksi orgaanisiksi yhdisteiksi luokiteltavia PAH-yhdisteitä: — mahdollisesti käyttämällä muunnettua kreosoottia, jota voidaan pitää 270—355 °C:n lämpötilassa kiehu- vana tislausjakeena, minkä avulla voidaan vähentää sekä helpommin haihtuvien että raskaampien ja myrkyllisempien PAH-yhdisteiden päästöjä, — myös karbolineumin käytön rajoittaminen vähentäisi PAH-päästöjä; e) PAH-pohjaisten tuotteiden käyttöä vähentävien, taulukossa 9 esitettyjen kaltaisten vaihtoehtojen arvioiminen ja tämän jälkeen niiden käyttäminen soveltuvin osin. 76. Kyllästetyn puun polttaminen lisää PAH-yhdisteiden päästöjä ja synnyttää muita haitallisia aineita. Mikäli kyse- istä polttamista tapahtuu, sen olisi tapahduttava asianmukaisella vähennystekniikalla varustetuissa laitoksissa. Taulukko 9 PAH-pohjaisia tuotteita käsittävän puunsuojauksen vaihtoehdot Eri käsittelyvaihtoehdot Käsittelyyn liittyvät riskit Muita ympäristöongelmia on arvioitava, tällaisia ovat: — soveltuvalla tavalla tuotetun puun saatavuus, — muovien, erityisesti PVC:n, tuotannosta ja hävittä- misestä syntyvät päästöt. Vaihtoehtoisten materiaalien käyttäminen rakentami- sessa: — kestävällä tavalla tuotettu kovapuu (reunavallit, aidat, portit), — muovit (puutarhatolpat), — betoni (ratapölkyt), — keinotekoisten rakenteiden korvaaminen luonnon- rakenteilla (reunavallit, aidat, jne. ), — käsittelemättömän puun käyttäminen. Kehitteillä on useita vaihtoehtoisia puunsuojausteknii- koita, jotka eivät sisällä puun kyllästystä PAH-pohjai- silla tuotteilla. L 81/66 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 LIITE VI RAJA-ARVOJEN SEKÄ PARHAAN KÄYTETTÄVISSÄ OLEVAN TEKNIIKAN KÄYTTÖÖNOTTOA KOSKEVA AIKATAULU UUSIEN JA NYKYISTEN KIINTEIDEN LÄHTEIDEN OSALTA Raja-arvojen ja parhaan käytettävissä olevan tekniikan käyttöottoa koskeva aikataulu on seuraava: a) uudet kiinteät lähteet: kaksi vuotta tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä, b) nykyiset kiinteät lähteet: kahdeksan vuotta tämän pöytäkirjan voimaantulopäivästä. Tarvittaessa tätä ajanjaksoa voidaan pidentää tiettyjen nykyisten kiinteiden lähteiden osalta kansallisessa lainsäädännössä säädetyn siirtymäjakson mukaisesti. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/67 LIITE VII LIIKKUVISTA LÄHTEISTÄ PERÄISIN OLEVIEN PYSYVIEN ORGAANISTEN YHDISTEIDEN PÄÄSTÖJÄ KOSKEVAT SUOSITELLUT VÄHENTÄMISTOIMENPITEET 1. Asian kannalta merkitykselliset määritelmät ovat tämän pöytäkirjan liitteessä III. I Uusia ajoneuvoja koskevat saavutettavissa olevat päästötasot sekä polttoaineita koskevat muuttujat A. Uusia ajoneuvoja koskevat saavutettavissa olevat päästötasot 2. Dieselkäyttöiset henkilöajoneuvot Vuosi Vertailukohde Raja-arvot Hiilivety- ja Nox-määrä Hiukkasmäärä 1. 1. 2000 1. 1. 2005 (viitteellinen) 3. Raskaat ajoneuvot Kaikki Kaikki 0,56 g/km 0,3 g/km 0,05 g/km 0,025 g/km Vuosi/testisykli 1. 1. 2000/ESC-sykli 1. 1. 2000/ETC-sykli Raja-arvot Hiilivetymäärä 0,66 g/kWh 0,85 g/kWh 4. Muut kuin tieliikenneajoneuvot V a i he 1 (viite: asetus (ETY) N:o…. /…. (*)) Nettoteho (P) (kW) Hiilivetymäärä P ≥ 130 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 1,3 g/kWh 1,3 g/kWh 1,3 g/kWh Hiukkasmäärä 0,1 g/kWh 0,16 g/kWh Hiukkasmäärä 0,54 g/kWh 0,70 g/kWh 0,85 g/kWh (*) Yhtenäiset määräykset maanviljelys- ja metsätraktoreihin asennettavien ahdinmoottoreiden hyväksynnästä moottoreista peräisin olevien epäpuhtauksien päästöjen osalta. Sääntö tuli voimaan 15 päivänä joulukuuta 1995, ja asetuksen muutos tuli voimaan 5 päivänä maaliskuuta 1997. V a i he 2 Nettoteho (P) (kW) Hiilivetymassa Hiukkasmassa 0 ≤ P < 18 18 ≤ P < 37 37 ≤ P < 75 75 ≤ P < 130 130 ≤ P < 560 1,5 g/kWh 1,3 g/kWh 1,0 g/kWh 1,0 g/kWh 0,8 g/kWh 0,4 g/kWh 0,3 g/kWh 0,2 g/kWh L 81/68 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 B. Polttoaineita koskevat muuttujat 5. Dieselpolttoaine Muuttuja Yksikkö Setaaniluku Tiheys 15 °C:ssa Haihtuvuus (95%) PAH-yhdisteet Rikki E. M Ei määritelty. (*) Arvo 1. tammikuuta kyseisenä vuonna. (**) Ohjearvo. — kg/m3 °C massa-% ppm Raja-arvot Vähimmäisarvo (2000/2005) (*) Enimmäisarvo (2000/2005) (*) Testimenetelmä 51/E. M. — ISO 5165 — — — — 845/E. M. ISO 3675 360/E. M. ISO 3405 11/E. M. prIP 391 350/50 (**) ISO 14956 II Polttoaineissa ja voiteluaineissa käytettävien halogenoitujen puhdistavien lisäaineiden käyttöä koskevat rajoitukset 6. Joissakin maissa 1,2-dibromimetaania käytetään yhdessä 1,2-dikloorimetaanin kanssa lyijypitoisen bensiinin puhdis- tavana lisäaineena. Tämän lisäksi PCDD/F-aineita muodostuu koneessa polttoprosessien aikana. Kolmitiekatalysaat- toreiden käyttö autoissa edellyttää lyijyttömän polttoaineen käyttöä. Puhdistavien lisäaineiden ja muiden halogeeneja sisältävien yhdisteiden käyttöä lisäaineina bensiinissä ja muissa polttoaineissa olisi vältettävä mahdollisimman tehok- kaasti. 7. Tieliikennemoottoriajoneuvojen pakokaasujen PCDD/F-aineiden päästöjen vähentämistoimenpiteet esitetään lyhyesti taulukossa 1. Tieliikennemoottoriajoneuvojen pakokaasujen PCDD/F-aineiden päästöjen vähentämistoimenpiteet Taulukko 1 Käsittelyvaihtoehdot Käsittelyyn liittyvät riskit Halogenoitujen yhdisteiden polttoaineisiin lisäämisen välttäminen — 1,2-dikloorimetaani, — 1,2-dikloorimetaani bromiyhdisteet kipinäsytytys-moottoreiden lyijypitoisissa polttoai- neissa käytettyinä puhdistavina lisäaineina. (Bromiyhdisteet saattavat johtaa bromattujen dioksii- nien tai furaanien muodostumiseen. ) vastaavat ja Halogenoidut puhdistavat lisäaineet poistuvat käytöstä, kun lyijypitoisten polttoaineiden markkinat supistuvat kipinä-sytytysmoottoreissa silmukaltaan suljettujen kolmitiekatalysaattoreiden lisääntyvän käytön vuoksi. käytettävien Halogenoitujen lisäaineiden välttäminen polttoaineissa ja voiteluaineissa. III Liikkuvista lähteistä aiheutuvia pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöjä koskevat torjuntatoimenpiteet A. Moottoriajoneuvoista aiheutuvat pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt 8. Moottoriajoneuvoista aiheutuvat pysyvien orgaanisten yhdisteiden päästöt ovat hiukkasiin sitoutuneita PAH-yhdis- teitä, jotka vapautuvat ilmakehään dieselkäyttöisistä ajonevoista. PAH-yhdisteitä pääsee ilmakehään vähäisiä määriä myös bensiinikäyttöisistä ajoneuvoista. 9. Voiteluöljyt ja polttoaineet saattavat sisältää halogenoituja yhdisteitä öljyjen ja polttoaineiden lisäaineina tai tuotan- toprosessien takia. Nämä yhdisteet saattavat muuntua palamisen yhteydessä PCDD/F-yhdisteiksi, ja tämän jälkeen ne saattavat vapautua ilmakehään pakokaasujen mukana. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/69 B. Tarkastus ja huolto 10. Dieselkäyttöisten liikkuvien lähteiden osalta PAH-yhdisteiden päästöjen vähentämisen tehokkuus voidaan varmistaa ohjelmilla, joissa liikkuvat lähteet testataan säännöllisesti mittaamalla hiukkaspäästöt, mittaamalla läpinäkymättö- myys vapaan kiihdytyksen aikana tai käyttämällä muita vastaavia menetelmiä. 11. Bensiinikäyttöisten liikkuvien lähteiden osalta PAH-yhdisteiden (muiden pakokaasun ainesosien lisäksi) päästöjen vähentämisen tehokkuus voidaan varmistaa ohjelmilla, joissa polttoaineiden annostelu ja katalysaattorin tehokkuus testataan säännöllisesti. C. Diesel- ja bensiinikäyttöisistä moottoriajoneuvoista peräisin olevien PAH-yhdisteiden päästöjen vähentämistekniikat 1. Vähe nn ysteknologi a a koskeva t y lei se t nä kökoh da t 12. On tärkeää varmistaa se, että ajoneuvojen suunnittelussa otetaan huomioon päästöjä koskevat standardit koko ajoneuvon käyttöiän osalta. Tämä voidaan toteuttaa varmistamalla tuotannon vaatimustenmukaisuus, koko kestä- vyys käyttöiän aikana, päästöjä vähentäviä rakenneosia koskeva takuu sekä viallisten ajoneuvojen kunnostus. Käytössä olevien ajoneuvojen osalta päästöjen vähentämisen jatkuvuus voidaan varmistaa tehokkaan tarkastus- ja huolto-ohjelman avulla. 2. Pä ä stöj en v ä h en tä mi stä koske v a t te kni se t toi me n pi te e t 13. Seuraavat PAH-päästöjen vähentämistoimenpiteet ovat tärkeitä: a) polttoaineiden laatuvaatimukset ja moottoreiden säätäminen päästöjen vähentämiseksi (esitoimenpiteet); b) pakokaasujen käsittelyjärjestelmien, kuten hapettavien katalysaattoreiden tai hiukkaserottimien asentaminen (jälkitoimenpiteet). 1) Dieselmoottorit 14. Dieselpolttoaineen muuntamisella voidaan saavuttaa kahdenlaista etua: pienentynyt rikkipitoisuus vähentää hiuk- kaspäästöjä ja lisää hapettavien katalyyttien muuntotehokkuutta, ja di- ja tri-aromaattisten yhdisteiden väheneminen vähentää PAH-yhdisteiden muodostumista ja päästöjä. 15. Yksi päästöjä vähentävä esitoimenpide on moottorin muuntaminen entistä täydellisemmän palamisen saavuttami- seksi. Käytössä on useita erilaisia muuntotapoja. Yleensä ajoneuvojen pakokaasujen koostumukseen vaikuttavat muutokset polttokammion suunnittelussa ja tavallista suurempi polttoaineen ruiskutuspaine. Tällä hetkellä useim- missa dieselmoottoreissa käytetään mekaanisia moottorin ohjausjärjestelmiä. Uusissa moottoreissa käytetään yhä enemmän tietokoneistettuja elektronisia ohjausjärjestelmiä, joiden avulla päästöjä on mahdollista vähentää entistä joustavammin. Toisessa päästöjä vähentävässä teknologiassa yhdistyvät ja välijäähdytystekniikka. Kyseinen järjestelmä vähentää tehokkaasti Nox-päästöjä sekä säästää polttoainetta ja lisää moottorin tehoa. Raskaiden ja kevyiden ajoneuvojen moottoreiden osalta yksi mahdollisuus on imusarjojen säätö. turboahdin- 16. Voiteluöljyn säätely on tärkeää hiukkasaineksen vähentämiseksi, koska 10—50 prosenttia hiukkasaineksesta muodostuu moottoriöljystä. Öljyn kulutusta voidaan vähentää tarkemmilla moottoreiden valmistusvaatimuksilla ja parannetuilla moottoritiivisteillä. 17. Päästöjen torjunnan jälkitoimenpiteet koskevat pakokaasujen käsittelyjärjestelmien lisäämistä. Yleensä dieselmootto- reiden osalta happikatalyyttien käyttö yhdessä hiukkassuodattimen kanssa on osoittautunut tehokkaaksi PAH- päästöjen vähentäjäksi. Tällä hetkellä arvioidaan hiukkasten hapetuserotinta. Kyseinen erotin sijoitetaan pakokaa- sujärjestelmään erottelemaan hiukkasaineksia, ja se mahdollistaa suodattimen osittaisen regeneroinnin, erotin polttaa kerätyt hiukkasainekset järjestelmän sähkölämmitystä tai jotakin muuta talteenottomenetelmää hyödyntäen. Passii- visten järjestelmäerottimien moitteettomasti toimiva regenerointi tavallisen käytön yhteydessä edellyttää polttimella tehostetun regenerointijärjestelmän tai lisäaineiden käyttöä. 2) Bensiinimoottorit 18. Bensiinikäyttöisten moottoreiden PAH-päästöjä vähentävät toimenpiteet perustuvat pääasiassa silmukaltaan suljet- tujen kolmitiekatalysaattoreiden käyttöön, katalysaattorin toimiessa PAH-yhdisteet vähentyvät osana hiilive- typäästöjä. 19. Parannettu kylmäkäynnistys vähentää orgaanisia päästöjä yleisesti ja erityisesti PAH-päästöjä (esimerkiksi käynnistys- katalyytit, tehostettu polttoaineen höyrystyminen/atomisointi, kuumakatalyytit). 20. Moottoroitujen tieliikenneajoneuvojen pakokaasujen sisältämiä PAH-päästöjä vähentävät toimenpiteet esitetään lyhyesti taulukossa 2. L 81/70 FI Euroopan unionin virallinen lehti 19. 3. 2004 Moottoroitujen tieliikenneajoneuvojen pakokaasujen sisältämiä PAH-päästöjä vähentävät toimenpiteet Taulukko 2 Käsittelyvaihtoehdot Päästötaso (%) Käsittelyyn liittyvät riskit Kipinäsytytysmoottorit: — silmukaltaan suljetut kolmitiekatalysaattorit, — kylmäkäynnistyksen aikana vapautuvia päästöjä vähentävät katalyytit. Kipinäsytytysmoottoreiden polttoaineet: — aromaattisten aineiden vähentäminen, — rikin vähentäminen. Dieselmoottorit: — happikatalyytit, — hapetuserottimet, hiukkassuodattimet. Dieselpolttoaineen muuntaminen: — rikin vähentäminen hiukkaspäästöjen vähentämi- seksi. 10—20 5—15 20—70 Lyijyttömän bensiinin saatavuus Markkinoilla joissakin maissa. Jalostuskapasiteetin saata- vuus. Jalostuskapasiteetin saata- vuus. Dieselmoottoreita koskevien vaatimusten parantaminen: Nykyiset tekniikat. — elektroninen ohjausjärjestelmä, ruiskutustehon säätö ja polttoaineen suuripaineinen ruiskutus, — turboahtaminen ja välijäähdytys, — pakokaasujen uudelleenkierrätys. 19. 3. 2004 FI Euroopan unionin virallinen lehti L 81/71 LIITE VIII HUOMATTAVAT KIINTEIDEN LÄHTEIDEN LUOKAT I Johdanto Tämä luettelo ei kata uusia tuotteita koskevaan tutkimukseen, uusien tuotteiden kehittelyyn ja testaukseen käytettäviä laitoksia eikä näiden laitoksien osia. Tätä luetteloa yksityiskohtaisempi luokkien kuvaus on liitteessä V. Luokka 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 II Luokat Luokan kuvaus Yhdyskuntajätteen, vaarallisen jätteen, sairaalajätteen ja jätevesilietteen poltto, mukaan lukien rinnakkais- poltto Sintrauslaitokset Kuparin tuotanto ja jalostus Teräksen tuotanto Alumiinin jalostuksessa käytettävät sulatot Fossiilisten polttoaineiden poltto lämpökapasiteetiltaan yli 50 MWth:n hyötylämpökattiloissa ja teolli- suuslämpökattiloissa Pienpoltto Lämpökapasiteetiltaan alle 50 MWth:n puunpolttolaitokset Koksin tuotanto Anodituotanto Alumiinin tuotanto Söderbergin prosessin avulla Puunsuojausta harjoittavat laitokset, paitsi ne osapuolet, joiden osalta tämä luokka ei muodosta merkittävää osuutta PAH-yhdisteiden kokonaispäästöistä (kuten liitteessä III on määritelty)