title: Υποτροφίες διάρκειας τριών ετών για μεταπτυχιακές σπουδές από τον Σεπτέμβριο 1999 : Ιστορία και πολιτισμός, οικονομικές επιστήμες, νομικές επιστήμες, πολιτικές και κοινωνικές επιστήμες.

eurovoc_concepts:
economics
higher education
history
legal science
political science


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van de Raad betreffende een gemeenschappelijke belastingregeling inzake betalingen van rente en royalty's tussen verbonden ondernemingen van verschillende lid-staten"

eurovoc_concepts:
corporation tax
intra-EU payment
tax harmonisation
tax system
type of business

formats: html pdf print

text: C 284/50 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 14. 9. 98 In tegenstelling tot het aanvankelijke voorstel van de Commissie, opgesteld op basis van haar rapport van 23 juli 1997, is in de op 26 mei 1998 goedgekeurde verordening de etikettering „kan GGO’s bevatten” niet opgenomen. Voorts omvat de verordening een lijst met levensmiddelen waarvoor etikettering niet verplicht is (deze lijst is aanvankelijk leeg, maar wordt opgesteld op basis van adviezen van wetenschappelijke comités). In de overwegingen is het begrip „drempel” opgenomen voor de aanwezigheid van DNA of proteı¨ne waaronder etikettering niet noodzakelijk is. Er is geen exacte drempelwaarde vastgesteld. Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van de Raad betreffende een gemeenschappelijke belastingregeling inzake betalingen van rente en royalty’s tussen verbonden ondernemingen van verschillende lid-staten” (1) (98/C 284/09) Op 30 maart 1998 heeft de Raad besloten, overeenkomstig artikel 100 van het Verdrag tot oprichting van de Europese Economische Gemeenschap, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor economische, financiële en monetaire vraagstukken, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 9 juni 1998 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Pelletier. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 356e Zitting van 1 en 2 juli 1998 (vergadering van 1 juli) het volgende advies uitgebracht, dat met 136 stemmen vo´ o´r, 7 stemmen tegen, bij 4 onthoudingen) werd goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. Het Economisch en Sociaal Comité is ingenomen met dit initiatief van de Commissie om een fiscale anomalie recht te trekken die de voltooiing van een geı¨ntegreerde interne markt in de weg staat. in 1. 2. Opheffing de diverse bronbelasting op rente en royalty’s wordt al heel lang erkend als een prioritair doel met het oog op de voltooiing van de interne markt. lid-staten van 1. 3. Het eerste initiatief van de Commissie in deze zin dateert van 20 april 1990. In 1992 werd in het verslag-Ruding — waarvan de grote lijnen de goedkeu- ring van het Comité hadden weggedragen — prioriteit gegeven aan deze fiscale hervorming. Doordat bij de Raad helaas geen consensus mogelijk was, heeft de Commissie in 1994 besloten haar voorstel in te trekken. Pas in december 1997 heeft de ECOFIN-Raad de Commissie het groene licht gegeven om over te gaan tot het opstellen van onderhavig voorstel, waarover het Comité nu is geraadpleegd. Sociaal Comité zeer gewaardeerd. Hetzelfde doorzet- tingsvermogen moet aan de dag worden gelegd met betrekking tot het door de Raad bepleite en in de toelichting genoemde richtlijnvoorstel dat „een mi- nimumniveau van effectieve belastingheffing op inkom- sten van spaargelden” moet verzekeren, maar waarbij tegelijkertijd het concurrentievermogen van de Europese financiële markten in mondiaal verband bewaard moet blijven, wat een uitbreiding inhoudt naar derde landen en van de lid-staten afhankelijke of met de lid-staten geassocieerde gebieden. (2) Doel van dit richtlijnvoorstel is, te vermijden 1. 5. dat rente en royalty’s die betaald worden door een onderneming in een lid-staat aan een andere, verbonden onderneming in een andere lid-staat (waarin eerst- genoemde onderneming rechtstreeks dan wel onrecht- streeks een deelneming in het kapitaal heeft van tenmin- ste 25 %), onderworpen worden aan een bronbelasting in het land van waaruit de betalingen vertrekken, en ervoor te zorgen dat het voorrecht van belastingheffing op deze betalingen dus uitsluitend aan het land van de daadwerkelijke ontvanger ten goede komt. 2. Economische motivering van het richtlijnvoorstel 1. 4. Het doorzettingsvermogen, de hardnekkigheid van de Commissie worden door het Economisch en 2. 1. Economisch gezien moet dubbele belastinghef- fing worden voorkomen; dubbele belasting is per defini- (1) PB C 123 van 22. 4. 1998, blz. 9. (2) Conclusies van de ECOFIN-Raad van 1 december 1997 inzake belastingpolitiek — PB C 2 van 6. 1. 1998. 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/51 tie een slechte zaak en gaat in het beste geval gepaard met een kasstroomnadeel als gevolg van het feit dat de uiteindelijke ontvanger onvermijdelijk met tijd en moeite wordt geconfronteerd om de ingehouden belasting terug te vorderen. 2. 2. Het voorstel sluit aan bij de wensen en verlangens van de representatieve internationale beroepsorganisa- ties van de betrokken bedrijven: UNICE, European Banking Federation, Vereniging van Kamers van Koop- handel, enz. 2. 3. De tabellen in de bijlage bij het richtlijnvoorstel geven een vrij nauwkeurig beeld van de aard en omvang van het probleem. Wanneer er geen bilaterale belasting- verdragen zijn — wat doorgaans overigens niet voor de Europese Unie geldt — is de bronbelasting op rente en royalty’s zeer hoog in de meeste landen, met evenwel een grote spreiding van 45 tot 0 % voor rentebetalingen en 33 tot 0 % voor royalty’s. 2. 4. Dank zij de bilaterale belastingverdragen binnen de Europese Unie liggen deze percentages hier aanzienlijk lager, maar dubbele belastingheffing behoort hiermee nog niet altijd tot het verleden, en er zijn ingewikkelde mechanismen voor de toerekening van de bronbelasting in de landen waar de ontvangende bedrijven zijn gevestigd. 3. Waarom zo laat een richtlijn ? 3. 1. Er bestaat al lang een consensus over dat dit ogenschijnlijk zo eenvoudige probleem dient te worden opgelost. technologie, wat betekent dat zij meer aan derde landen betalen dan ontvangen. Andere landen daarentegen zijn structurele netto-exporteurs. 3. 6. Deze moeilijkheden kunnen de voorzichtige, afwachtende en pragmatische aanpak van de Commissie verklaren, hoewel misschien betreurd moet worden dat deze houding uiteindelijk een vorm van watervrees verraadt. 4. Een voorzichtige aanpak 4. 1. Het richtlijnvoorstel voorziet in uitgebreide voor- zorgsmaatregelen voor de tenuitvoerlegging ervan. 4. 2. Betaling van rente en royalty’s kan tot oneigenlijk gebruik of misbruik leiden, in de vorm van overdreven betalingen van rente of royalty’s van b. v. een dochter- maatschappij aan een moedermaatschappij. Dergelijke praktijken zijn eigenlijk verplaatsingen van winst en komen doorgaans voor binnen een concern met het doel om de winst naar een land met een lagere vennootschaps- belasting te sluizen. 4. 3. Gelet op deze fraudemogelijkheid wordt de lid-staten volgens het richtlijnvoorstel de mogelijkheid gegeven om tot aanpassing van de verrekenprijzen over te gaan wanneer de betaalde rente en royalty’s hoger zijn dan wat als „marktconform” kan worden beschouwd. 4. 4. Aangezien de inkomstenderving in samenhang met vrijstelling van bronbelasting groot is voor Grieken- land en Portugal, wordt een vijfjarige overgangsperiode — met degressieve belastingtarieven — ten behoeve van deze twee landen voorgesteld. 3. 2. De belemmeringen zijn het gevolg van de com- plexiteit van de fiscale voorschriften in de Europese Unie welke — met uitzondering van de BTW-voorschriften — slechts in zeer beperkte mate zijn geharmoniseerd. 5. Een vorm van watervrees 3. 3. Overigens behoort de fiscaliteit tot de nationale soevereiniteit, wegens het belang ervan voor de dekking van de budgettaire behoeften van de lid-staten. Om die reden schrijft het Verdrag van Rome voor dat besluiten op dit gebied met eenstemmigheid moeten worden genomen. 3. 4. Het Verdrag van Maastricht en het Stabiliteits- pact leggen de lid-staten belangrijke budgettaire beper- kingen op, zodat deze extra waakzaam zijn wanneer een eventuele daling van hun belastingontvangsten dreigt. Dat is thans het geval. De belangen van de EU-landen lopen uiteen: 3. 5. sommige landen zijn netto-importeurs van kapitaal en De draagwijdte van het richtlijnvoorstel lijkt te 5. 1. beperkt. 5. 2. Het voorstel voorziet namelijk slechts in vrijstel- ling van bronbelasting voor betalingen tussen verbonden ondernemingen terwijl een dergelijke maatregel ook volledig op haar plaats zou zij wanneer de bij de betalingen betrokken ondernemingen op geen enkele wijze van elkaar afhankelijk zijn. Volgens het voorstel is een verbonden onderne- 5. 3. ming een onderneming die een deelneming van ten minste 25 % bezit in het kapitaal van een andere onderneming, terwijl in bilaterale belastingverdragen de gunstigere regeling voor verbonden ondernemingen doorgaans geldt vanaf een deelnemingspercentage van 10 %. C 284/52 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 14. 9. 98 6. Algemene opmerkingen 6. 1. De Commissie is voornemens, in het kader van de verdieping van de interne markt in een later stadium een voorstel in te dienen om de maatregel uit te breiden tot inhoudingen aan de bron op betalingen van rente en royalty’s tussen ondernemingen die niet verbonden zijn. 6. 2. Het Comité ziet de logica niet in van een dergelijke formule, die bedoeld is om het begrotingseffect van het voorstel voor de lid-staten die netto-importeur zijn van kapitaal en technologie te beperken; ten behoeve van de betrokken lid-staten (Griekenland en Portugal) wordt voorgesteld om een overgangsperiode van vijf jaar in te voeren, tijdens welke de inhoudingen geleidelijk zullen worden verlaagd: het grondbeginsel is nl. dat betalingen van rente en royalty’s die in aanmerking komen voor vrijstelling van grondbelasting, „marktcon- forme” betalingen zijn (arm’s length) tussen onafhanke- lijke ondernemingen. Wanneer die betalingen plaatsvin- den tussen gelieerde ondernemingen, heeft toepassing van dit grondbeginsel tot gevolg dat het „overschotdeel” van deze betalingen behandeld wordt als een winstuitke- ring waarvoor de bepalingen van Richtlijn 90/435/EEG gelden. 6. 3. Het grondbeginsel is dus dat betalingen van rente en royalty’s plaatsvinden tussen onafhankelijke partijen: anders dan in het geval van dividendbetalingen binnen concerns, waarbij men de fiscale neutraliteit wil garande- ren door vestigingen in andere lid-staten (dochteronder- nemingen, gecontroleerde ondernemingen en minder vaak vaste vestigingen) niet te benadelen, is er in de hier bedoelde situatie geen enkele bijzondere reden om het toepassingsgebied van de vrijstelling van bronbelasting te beperken tot uitsluitend betalingen van rente en royalty’s tussen verbonden ondernemingen. Het is daar- entegen juist zaak om deze vrijstelling uit te breiden tot alle betalingen tussen onafhankelijke ondernemingen teneinde geen concurrentiedistorsie te creëren die het inschakelen van nationale dienstverleners ten onrechte zou stimuleren. De in bovenstaande paragrafen 6. 1 en 6. 2 geschet- 6. 4. ste motieven pleiten ervoor dat na afloop van de — eventueel verlengbare — vijfjarige overgangsperiode automatisch wordt overgegaan tot uitbreiding van de vrijstelling tot betalingen van rente en royalty’s tussen niet-verbonden ondernemingen. Daarom stelt het Comité voor om artikel 10 als volgt te laten luiden: „Drie jaar na de in artikel 9, lid 1, genoemde datum brengt de Commissie aan de Raad verslag uit over de toepassing van de richtlijn, in het bijzonder met het oog op een herijking van de toepassing van artikel 7. Uitbreiding van het toepassingsgebied van de richtlijn tot andere vennootschappen en ondernemingen dan die welke onder deze richtlijn vallen, mag niet worden uitgesteld tot na de in artikel 8, lid 1, bedoelde — eventueel verlengbare — overgangsperiode van vijf jaar. ” 6. 5. Overeenkomstig artikel 7 van het voorstel voor een richtlijn staat het de lid-staten vrij geen vrijstelling van bronbelasting toe te kennen wanneer de betaalde rente of royalty’s onderworpen zijn aan een preferentieel tarief van de vennootschapsbelasting in de lid-staat van de begunstigden. In artikel 10 staat in dat verband dat de toepassing van artikel 7 in het drie jaar na de inwerkingtreding van de richtlijn aan de Raad voor te leggen rapport o. m. moet worden beoordeeld. De Commissie acht het in dit stadium duidelijker om, met name in het licht van de voortgang die gemaakt wordt met de gedragscode inzake de belastingregeling voor ondernemingen, na te gaan of de in artikel 7 bedoelde mogelijkheid voor de lid-staten moet worden gehand- haafd. 6. 6. De Commissie wijst er in haar toelichting op het richtlijnvoorstel op dat de ECOFIN-Raad er op 1 december 1997 mee heeft ingestemd dat een gedragsco- de m. b. t. de belastingheffing inzake ondernemingen wordt opgesteld waarin bevriezing en ontmanteling van door de lid-staten genomen schadelijke fiscale maatregelen wordt voorgeschreven. Als schadelijk wor- den maatregelen aangemerkt die tot een effectieve belastingdruk leiden welke duidelijk beneden het nor- male tarief ligt, eventueel zelfs een nultarief, dat in de betrokken lid-staat doorgaans wordt toegepast. 6. 7. Het Comité vestigt de aandacht op het belang van coherentie tussen de voorgenomen communautaire maatregelen in het kader van de gedragscode en de in artikel 7 van het richtlijnvoorstel geboden mogelijkheid om geen vrijstelling van de bronheffing toe te passen wanneer in de lid-staat van vestiging van de ontvangende onderneming niet op een normale wijze belasting wordt geheven op rente en royalty’s, wanneer dus een in de gedragscode bedoelde situatie optreedt: de lid-staten mogen niet het recht hebben om eenzijdig nieuwe vergeldingsmaatregelen te nemen, zoals de instelling van een bronbelasting op rente en royalty’s. Dat zou neerkomen op het nemen van schadelijke fiscale maatre- gelen die onder de gedragscode vallen en tegelijkertijd een aantasting betekenen van de consensusgedachte die aan het opstellen van deze code ten grondslag heeft gelegen, met het gevolg dat de reikwijdte ervan aanzien- lijk aan betekenis zou inboeten. 6. 8. Om die reden is het zaak, het begin van de eerste zin van lid 1 van artikel 7 als volgt te formuleren: „In aanvulling op de in artikel 6 bedoelde situaties staat het de lid-staten vrij, niet over te gaan tot afschaffing van bestaande belastingen, zoals bedoeld in artikel 1, op alle betalingen van rente en royalty’s. ”. 14. 9. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 284/53 Tevens moet lid 2 van dit artikel als volgt worden gewijzigd: „Wanneer de in lid 1, onder a) of b) bedoelde omstandigheden slechts gelden voor een gedeelte van de in lid 1 bedoelde rente of royalty’s, dan is de in dat lid bedoelde toestemming van toepassing op het betrokken gedeelte van die rente of royalty’s. ” 7. Bijzondere opmerkingen 7. 1. Vereist deelnemingspercentage voor „verbonden ondernemingen” Aangezien het de bedoeling is om iedere bronheffing op intra-Europese betalingen van rente en royalty’s tussen ondernemingen op termijn af te schaffen, stelt het Comité voor om het deelnemingspercentage te verlagen van 25 % tot 10 %; laatstgenoemd percentage komt overeen met de limiet die in de meeste bilaterale belastingverdragen is vastgelegd om in aanmerking te kunnen komen voor een verlaagde bronbelasting op dividendbetalingen tussen gelieerde ondernemingen. In artikel 3, lid 1, onder b) moet „25 %” derhalve vervangen worden door „10 %”. 7. 2. Deelnemingsperiode Om te doen uitkomen dat de lid-staten de toepassing van de richtlijn niet mogen uitstellen zolang de periode van twee jaar voor het aanhouden van een deelneming Brussel, 1 juli 1998. nog niet is verstreken, moeten in artikel 3, lid 2, de woorden „a posteriori” vo´ o´r het woord „onthouden” worden ingevoegd. 7. 3. Definitie van royalty’s Het moet expliciet duidelijk zijn dat van bronbelasting zijn vrijgesteld alle betalingen die bedoeld zijn als bijdrage in de centrale onderzoeksuitgaven binnen een concern. Het comité voor sociale vraagstukken van de OESO heeft er zich uitdrukkelijk voor uitgesproken om geen bronbelasting te heffen op betalingen die in feite geen royalty’s zijn, maar het uitvloeisel van overeenkom- sten inzake het leveren van bijdragen in de centrale uitgaven binnen een concern. Daarom moeten in arti- kel 2, lid 1, onder b), de zevende en achtste regel als volgt worden gelezen „. of voor inlichtingen omtrent onderzoek of ervaringen op het gebied van. ”. 7. 4. Rente of royalty’s in de zin van artikel 5 De volgende zin aan artikel 5 toe te voegen: „De bepalingen van Richtlijn 90/435/EEG van de Raad zijn dan ook van toepassing op de betalingen van rente of royalty’s die in tweede instantie be- schouwd moeten worden als uitkering van winst, indien de betalingen plaatsvinden tussen onderne- mingen waarop de onderhavige richtlijn van toepas- sing is. ” Motivering: deze precisering heeft dezelfde aard en hetzelfde motief als die in artikel 4. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1402/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 1ης Ιουλίου 1998 για καθορισμό των κατ' αποκοπή τιμών κατά την εισαγωγή για τον καθορισμό της τιμής εισόδου ορισμένων οπωροκηπευτικών

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: L 188/18 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 2. 7. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 1402/98 TGS EPITQOPGS tgr 1gr Iouk(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) tgr til(cid:147)r eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3223/94 tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 21gr Dejelbq(cid:148)ou 1994, swetij(cid:145) le tir keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r tou jahest(cid:150)tor jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) opyqojgpeutij(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2375/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 4 paq(cid:145)cqavor 1, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 28gr Dejelbq(cid:148)ou 1992, swetij(cid:145) le tg kocistij(cid:147) lom(cid:145)da jai tir isotil(cid:148)er pou pq(cid:146)pei ma evaql(cid:149)fomtai sta pka(cid:148)sia tgr joim(cid:147)r ceyqcij(cid:147)r pokitij(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 150/95 (4), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti o jamomisl(cid:149)r (EJ) aqih. 3223/94, se evaqloc(cid:147) tym apotekesl(cid:145)tym tym pokuleq(cid:150)m elpoqij(cid:150)m diapqaclate(cid:151)- seym tou C(cid:151)qou tgr Ouqoucou(cid:145)gr, pqobk(cid:146)pei ta jqit(cid:147)qia cia tom jahoqisl(cid:149) ap(cid:149) tgm Epitqop(cid:147) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) ap(cid:149) tq(cid:148)ter w(cid:150)qer, cia ta pqo(cid:152)(cid:149)- mta jai tir peqi(cid:149)dour pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgl(cid:145) tou· (cid:149)ti, se evaqloc(cid:147) tym pqoamaveqh(cid:146)mtym jqitgq(cid:148)ym, oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m, (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla tou paq(cid:149)mtor jamomi- slo(cid:151), ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi jat’ apojop(cid:147) til(cid:146)r jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 4 tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 3223/94 jahoq(cid:148)fo- mtai (cid:149)pyr amacq(cid:145)vomtai stom p(cid:148)maja pou elva(cid:148)metai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 2 Iouk(cid:148)ou 1998. O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 1 Iouk(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r (1) EE L 337 tgr 24. 12. 1994, s. 66. (2) EE L 325 tgr 14. 12. 1996, s. 5. (3) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (4) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. 2. 7. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 188/19 PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 1gr Iouk(cid:148)ou 1998, cia tom jahoqisl(cid:149) tym jat’ apojop(cid:147) til(cid:150)m jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) cia tom jahoqisl(cid:149) til(cid:150)m eis(cid:149)dou oqisl(cid:146)mym opyqojgpeutij(cid:150)m Jydij(cid:149)r SO Jydij(cid:149)r tq(cid:148)tgr w(cid:150)qar (1) (se Ecu/100 wiki(cid:149)cqalla) Jat’ apojop(cid:147) til(cid:147) jat(cid:145) tgm eisacyc(cid:147) 0707 00 05 0709 90 70 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0809 10 00 0809 20 95 0809 40 05 052 999 052 999 382 388 524 528 999 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 052 064 999 052 060 064 068 400 616 999 624 999 70,6 70,6 57,6 57,6 60,1 59,3 57,0 58,6 58,7 71,2 82,8 90,5 121,6 75,3 67,6 70,2 165,6 107,2 94,7 203,5 152,3 177,9 333,9 172,3 140,1 158,8 265,0 201,6 212,0 361,6 361,6 (1) Omolatokoc(cid:148)a tym wyq(cid:150)m pou jahoq(cid:148)fetai ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 2317/97 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 321 tgr 22. 11. 1997, s. 19). O jydij(cid:149)r «999» amtipqosype(cid:151)ei «(cid:145)kker jatacyc(cid:146)r»


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Möjligheter och medel för att stärka nätverken för information om och utnyttjande av resultaten från FoTU-programmen i Europa"

eurovoc_concepts:
EU programme
information network
new technology
research and development
small and medium-sized enterprises

text: 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/19 7. 10. Kommissionen bör vart tredje år framlägga en rapport om förordningens effektivitet på grundval av rapporter från medlemsstaterna. 7. 11. Kommissionen bör samråda med medlemssta- terna, lufttrafikföretagen och konsumentgrupper om hur allmänheten bäst skall informeras om de rättigheter som fastställs i förordningen. 7. 12. Kommissionen bör göra en uttömmande analys av förordningens kostnader och fördelar, i samråd med berörda parter, innan förordningen ses över igen. Denna analys bör innefatta kostnaderna för att rapportera om och samla in de uppgifter som krävs enligt förordningen. Förordningen bör ses över oftare innan kompensations- nivåerna ändras. Kommissionen bör göra en jämförande analys 7. 13. av EU:s och USA:s regler för kompensation vid nekad ombordstigning för att klarlägga om det går att förenkla EU:s regler. Bryssel den 1 juli 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Möjligheter och medel för att stärka nätverken för information om och utnyttjande av resultaten från FoTU-programmen i Europa” (98/C 284/06) Den 29 januari 1998 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén att i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen utarbeta ett yttrande om ”Möjligheter och medel för att stärka nätverken för information om och utnyttjande av resultaten från FoTU-programmen i Europa”. Sektionen för energi, kärnkraft och forskning, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande enhälligt den 17 juni 1998. Föredragande var Henri Malosse. Vid den 356:e plenarsessionen den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) antog Ekonomiska och sociala kommittén enhälligt följande yttrande. I. REKOMMENDATIONER för att ny användbar teknik skall kunna spridas bland de europeiska företagen; Ekonomiska och sociala kommittén lägger i detta yttrande på eget initiativ fram nedanstående rekommen- dationer till rådet, Europaparlamentet och kommis- sionen, I. 1. det finns ett akut behov av en strategi för strukturell förstärkning av den europeiska industrins konkurrenskraft till förmån för tillväxt och sysselsätt- ning; I. 2. i detta perspektiv har informationsnätverk och kompletterande åtgärder en grundläggande roll för att sätta företagen, och särskilt de små och medelstora företagen, i kontakt med outnyttjad innovationskapaci- tet (”pionjärerna” i forskningsprogrammen); I. 4. för gemenskapens femte ramprogram för forsk- ning och teknisk utveckling finns det en reell möjlighet att hjälpa till att finna svar på denna utmaning för industrins konkurrenskraft och markera en verklig brytning med tidigare ramprogram, något som Europa- parlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kom- mittén har önskat; bestämmelser för hur forskningsresultat och ny- I. 3. danande teknik skall tas tillvara har en avgörande roll vad gäller nätverken anser kommittén att de I. 5. nuvarande insatserna, i medlemsstaterna eller i gemen- C 284/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 skapen, är för utspridda för att på ett effektivt sätt bidra till en strategi för ett sådant avgörande avsteg. Denna grupp skulle kunna ha en uppföljnings-, utvärde- rings- och observationsfunktion med anknytning till kommittén. Rekommendation 1 Rekommendation 5 Kommittén begär att Europeiska kommissionen lägger fram ett meddelande om en övergripande strategi vad gäller nätverk för information, kompletterande åtgärder och utnyttjande av resultaten vad gäller FoTU och innovationer. Denna strategi skall bestämma hur nuvarande mekanis- mer skall fungera och integrera olika berörda aspekter av EU-politik: handlingsplan för innovation, Femte ramprogrammet för FoTU, ekonomisk och social sam- manhållning, utbildningsprogram, politik för förstärkt konkurrenskraft, utvidgning och externa förbindelser. Rekommendation 2 Inom ramen för denna övergripande strategi rekommen- derar Ekonomiska och sociala kommittén att man använder sig av de medel (5:e ramprogrammet, struktur- fonderna, utbildningsprogram, program för de små och medelstora företagen) som redan står till buds för de specialiserade stödnätverk som skall befrämja kontakt- principen. Genom dessa nätverk vill man gynna samarbetsstrategier mellan företag, förbindelser företag-forskning-universi- tet, teknisk, vetenskaplig och ekonomisk informations- spridning samt det förberedande arbetet (juridiskt, ekonomiskt osv. ) inför realiseringen av projekt. Kommittén anser att det tredje övergripande program- met i det kommande femte ramprogrammet (”Förnyelse samt integration av små och medelstora företag”) i stor utsträckning skall koncentreras kring att söka uppnå denna målsättning. Rekommendation 3 Vad gäller gemenskapens nätverk för information och kompletterande åtgärder å ena sidan och utnyttjandet av resultat å andra sidan uppmanar kommittén Europeiska kommissionen att se till att de samordnas bättre samti- digt som man beaktar att de måste komplettera varandra. Kommissionen bör integrera nätverken i mer omfattande stödåtgärder för kontaktförmedling och inrikta dem på användarnas behov i stället för att använda dem som nätverk för att befrämja sin egen politik. Rekommendation 4 För att säkerställa en sådan samordning föreslår kom- mittén att en telekonferens anordnas för gemensamma, nationella och mellanstatliga nätverk (Eureka, OECD, osv. ) till vilken innovationsavdelningarna i det femte ramprogrammets specifika program knyts. Anpassade styrindikatorer för nationella, gemensamma och mellanstatliga åtgärder skulle göra det möjligt att bättre vägleda de berörda myndigheterna i den nödvändiga strävan efter en bättre samordning. Rekommendation 6 För att försäkra sig om insyn och överskådlighet för de berörda parterna (företag, forskare, universitet, nyföretagare, osv. ) föreslår kommittén att Euro-Info- Center anförtros att ansvara för inriktningen för de specialiserade nätverken, inklusive gemenskapens nät- verk. Det skulle innebära att man på ett decentraliserat sätt nära verksamheten tillförsäkrar sig om en första orientering mot det bäst tillämpliga nätverket för infor- mation, kompletterande åtgärder eller utnyttjande. Rekommendation 7 Kommittén rekommenderar att den förslagna strategin från och med nu utsträcks till att omfatta alla kandidat- länder inom ramen för anslutningsstrategin. Kommittén betonar också intresset av en strategi för ett förmånligt partnerskap med hjälp av lämpliga instru- ment med länderna runt Medelhavet, med de övriga europeiska länderna samt med de länder som underteck- nat Lomé-konventionen. Kommittén rekommenderar slutligen att synergier med våra internationella industrialiserade partner kartläggs, till förmån för alla parter. 1. Inledning Detta yttrande anknyter till raden av aktuella 1. 1. yttranden från kommittén om forskning, och då särskilt till yttrandet ”Mot femte ramprogrammet: De veten- skapliga och tekniska målen” (1) samt till initiativyttran- det om ”Konsekvenser för de små och medelstora företagen av den fortgående och utbredda minskningen av anslagen till forskning och teknisk utveckling i EU (på gemenskaplig och nationell nivå)” (2). Kommittén föreslår att en ”användargrupp” för gemen- skapens nätverk inrättas där användarna företräds: företag, laboratorier, universitet och stödorganisationer. (1) EGT C 355, 21. 11. 1997, s. 38. (2) EGT C 355, 21. 11. 1997, s. 31. 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/21 1. 2. I dessa yttranden konstaterade kommittén att gemenskapens FoTU-åtgärder inte påverkar industrin i tillräckligt hög grad, i synnerhet gäller detta de små och medelstora företagen som utgör 99,8 % av Europas företag. Denna uppfattning delas i stor utsträckning av olika organ och institutioner, till exempel EU:s kommitté för vetenskaplig och teknisk forskning (CREST) som vid förberedandet av det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling antog en rapport om de små och medelstora företagens deltagande i FoTU-aktiviteter. CREST betonade särskilt frågan om tillgång till information i sina rekommendationer. 1. 3. I yttrandet om det femte ramprogrammet fram- höll kommittén (1) möjligheten ”att direkt involvera forskare och slutanvändare, särskilt olika typer av små och medelstora företag, från ramprogrammets tillkomst till tillämpningen av forskningsresultaten”. 1. 4. I yttrandet om de små och medelstora företagen och FoTU (2) skiljer kommittén särskilt mellan tre typer av små och medelstora företag (”vanliga teknikanvända- re”, ”pionjärer” — dvs. företag med en outnyttjad innovationspotential — och slutligen ”småföretag med hög teknisk kompetens”) och rekommenderar att gemen- skapens åtgärder inriktas på ”pionjärerna”, eller ”tech- nology followers”, vars antal uppskattas till mellan en och en och en halv miljon i Europeiska unionen. frågor som är förutsättningar för strategins framgång, nämligen följande: 2. 1. 1. Möjligheten att genom tillgång till information och stöd försäkra sig om en verklig delaktighet i forskningsåtgärder från företagens sida, särskilt de små och medelstora företagen; 2. 1. 2. av forskningsresultaten, verkligen kan utnyttja dessa. Att företagen, som är de potentiella användarna 2. 2. Det är viktigt att uppmärksamma att detta yttrande utgår från att det är nödvändigt att dels tydligt hålla isär de särskilda funktioner som information om och utnyttjande av forskningsresultat har, dels beakta att de måste komplettera och växelverka med varandra. Metoderna för information och utnyttjande av forsk- ningsresultaten följer i själva verket inte en rak linje från forskningslaboratoriet till industriell tillämpning, utan består av flera inslag. 2. 2. 1. Informationen om FoTU-programmen är sam- tidigt inriktad på att ta fram möjliga initiativtagare till FoTU-åtgärder och på att upplysa om innovationspoten- tial, tekniköverföring och utnyttjande av forskningsre- sultat. Den består av en mängd olika men kompletteran- de inslag som kontroll, utbildning, rådgivning, gransk- ning och analys av behoven, vilka för att vara effektiva måste organiseras i ett ständigt flöde av informationsut- byte. 1. 5. Föreliggande yttrande är ett led i utformningen av gemenskapens femte ramprogram. För konsekvensens skull har emellertid kommittén avsiktligt utvidgat sin analys till EU:s alla andra åtgärder och program som berör olika teoretiska och praktiska aspekter av innova- tion. Samtidigt tas hänsyn till företagens förmåga att vidareutvecklas, stärka sin konkurrenskraft och skapa sysselsättning. Kommittén avser lägga fram samman- hängande förslag om regionala, nationella och mellan- statliga program som exempelvis Eureka. 2. 2. 2. Insatserna för att utnyttja forskningsresultaten, som innebär att man för in vetenskapliga inslag i system som inte är direkt förberedda för att integrera dem, särskilt när det handlar om små och medelstora företag, bör uppfattas som ett system som förbinder innovations- och överföringsprocessen med en rad andra faktorer som innovationskultur, kartläggning av behov och möjligheter till innovationer, teknikanpassning, överfö- ring av teoretisk och praktisk kunskap, ”business-plan” och marknadsundersökning. 2. Initiativyttrandets målsättningar 2. 1. Syftet med detta initiativyttrande är först och främst att stimulera utformningen av olika handlingsal- ternativ och lägga fram konkreta förslag för att vägleda och påverka gemenskapens åtgärder på forskningsområ- det. EU förbereder antagandet av ett femte ramprogram för forskning och teknisk utveckling, som man avser skall markera en klar brytning med tidigare program, i en strävan att genom konceptet nyckelåtgärder verkligen stärka den europeiska industrin och dess konkurrens- kraft. Kommitténs yttrande är koncentrerat till två (1) EGT C 355, 21. 11. 1997, s. 38, punkt 1. 3. (2) EGT C 355, 21. 11. 1997, s. 31. Trots ett antal lovvärda initiativ, som dock 2. 3. verkar vara spridda över ett antal avdelningar inom kommissionen (”kontaktpunkter” i nätverket Craft, centrum för innovationsspridning, nätverket Cordis, Euro-Info-Center, regionala innovationsstrategier samt sammanslutningar mellan universitet och företag), är forskningens och den tekniska utvecklingens effekter på industrin fortfarande sämre än vad man hoppats på. Kommitténs studiegrupp har gjort en granskning av dessa nätverk. Av denna framkom tydligt att vart och ett av dessa nätverk utgick från en särskild och varierande strategi och tematik, som också var motiverad: att öka små och medelstora företags deltagande i EU:s FoTU-program, upprätta ett europeiskt nätverk med strukturer för att utnyttja forskningsresultaten, ge små och medelstora företag allmän information om EU- frågor, stärka de regionala innovationsstrategierna för ekonomisk och sociala sammanhållning i unionen, förbättra förbindelserna mellan forskning och företag genom utbildning osv. Det har också framgått att det inte alltid gjorts klar åtskillnad på information och stöd C 284/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 å ena sidan och utnyttjande av forskningsresultat å andra sidan. Helheten visar problem med enhetlighet, överskådlighet, samordning och effektivitet. Det är för att på ett övergripande sätt svara på konkurrenskrafts- problemen genom ett specifikt och anpassat stöd som kommittén avser att lägga fram förslag som verkligen skulle innebära en brytning mellan 4:e och 5:e rampro- grammet. 2. 4. Eftersom gemenskapsforskningen bara represen- terar 4 % av den totala forskningen inom EU måste yttrandet även beakta i vilken utsträckning de europeis- ka, nationella och lokala åtgärderna kompletterar va- randra eller inte. Kommittén vill här påminna om sina observationer och rekommendationer som presentera- des i yttrandet om 5:e ramprogrammet (1), särskilt fastställande av anpassade styrmedel som gör det möjligt att jämföra och följa utvecklingen av nationella, euro- peiska och mellanstatliga program, verksamhetsområde för verksamhetsområde. 3. Att eftersträva samverkan och integration Alla analyser måste bygga på föresatsen att bryta 3. 1. uppdelningen av de olika nätverken för innovationsstöd i Europa, oavsett var den förekommer (gemenskaplig, mellanstatlig, nationell, regional eller privat nivå). Strä- van efter samordning, både inom femte ramprogrammet och med andra innovationsfrämjande gemenskapsåtgär- der eller nationella program, måste framför allt omfatta förslag om instrument och medel. 3. 2. Vid sidan om samordning måste förslagen garan- tera att de olika mål som dessa åtgärder skall uppnå är väl integrerade. Det kan gälla mål som att stärka konkurrenskraften, integration av målen ekonomisk och sociala sammanhållning och sysselsättning, hänsynsta- gande till små och medelstora företags strategiska roll och deras särskilda behov, systematiskt eftersträva att nätverken och olika typer av företag kompletterar och samverkar med varandra: avknoppning från storföretag, nya relationer mellan storföretag och små och medelsto- ra företag, främjande av ”cluster” (företagsgruppering- ar). En förutsättning för att denna integrationsstrategi skall lyckas är att man utformar ett ramverk för att intensifiera kontakterna mellan alla berörda parter: industrin, arbetsmarknadsorganisationer, branschråd, universitet, forskningscentra, regioner, utbildningsin- rättningar, finansieringföretag med inriktning på inno- vation osv. (1) EGT C 355, 21. 11. 1997, s. 38 und EGT C 73, 9. 3. 1998, s. 133. 3. 3. Efter att ha utvärderat problemet och bedömt situationen på både nationell nivå och på gemenskapsni- vå bör således de förslag som framförs bygga på samordning och integration och omfatta vissa priorite- ringar: 3. 3. 1. Man bör utvidga deltagandet i gemenskapens informationsnätverk när det gäller FoTU, och framföra allt rikta sig till de ”pionjärer” som har en dåligt definierad och outnyttjad potential för att knyta dem till programmen; 3. 3. 2. Man bör förändra formerna för hur forsknings- resultaten tas tillvara, i synnerhet när det gäller små och medelstora företag, genom att inleda en fortlöpande och komplex process för att överföra teoretisk och praktisk kunskap. Här spelar utbildning och rådgivning en huvudroll; 3. 3. 3. Man bör föreslå en lämplig ram för att bryta uppdelningen mellan de befintliga nätverken för innova- tionsstöd för att de skall få en verkligt europeisk dimension; 3. 3. 4. Man bör ta hänsyn till nyordningarna i det femte ramprogrammet för FoTU: 3. 3. 4. 1. Det femte ramprogrammet är mycket ambi- tiöst när det gäller det tematiska synsättet. Ramprogram- met kombinerar i själva verket innovativa nyckelåtgärder med klassiska delprogram. Programmet tar dessutom upp många olika tillämpningsförfaranden. Det finns till exempel inte mindre än 11 förslag till strategiska åtgärder i det stycke på 25 rader i förslaget till det femte ramprogrammet för FoTU som handlar om att ”upp- muntra de små och medelstora företagens deltagande i det tredje verksamhetsområdet. [och om]. förnyelse samt integration av de små och medelstora företagen”. Om det inte görs en extra ansträngning inom informa- tionsområdet finns det risk för att de minst förberedda företagen, i synnerhet ”pionjärerna” bland småföreta- gen, drar sig tillbaka eller blir ointresserade. 3. 3. 4. 2. En annan stor nyhet i det femte ramprogram- met för FoTU är enligt kommittén att alla aktörer är skyldiga att upprätta en ”teknisk plan för genomföran- de”. Kommittén ser positivt på denna åtgärd om planerna verkligen kan fungera som flexibla uppfölj- ningsmekanismer för att mäta effekterna av arbetet och som stöd för att underlätta företagens villkor när det gäller att utnyttja resultaten och söka finansiella medel för utvecklingsändamål. Mot bakgrund av detta kan nätverken för utnyttjande av forskningsresultat ha en avgörande betydelse när det gäller att komplettera det konkreta genomförandet av dessa planer. 4. Utformningsförslag 4. 1. Företagen och i synnerhet ”pionjärerna” bland de små och medelstora företagen har följande särskilda behov när det gäller komplettering, tekniskt stöd och specialiserade tjänster: 4. 1. 1. Information, kompletterande åtgärder och ut- bildning om både FoTU-programmen och tekniken (produkter och marknader). 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/23 4. 1. 2. Rådgivning om innovationernas tekniska och juridiska och finansiella genomförbarhet inklusive im- materialsrättsliga frågor. storföretag, strategier för företagsallianser och ”före- tagsgrupperingar”, relationer mellan företag, universitet och forskningscentra. 4. 1. 3. Utveckling av tekniska innovationsprojekt när det gäller lokalisering, teknisk och ekonomisk genomför- barhet, bedömning och certifiering av projekt samt vetenskapligt och tekniskt samarbete. 4. 1. 4. lingsprojekt. Förberedelse och studier av europeiska utveck- 4. 1. 5. Uppföljning och komplettering av det tekniska genomförandet, det vill säga utbildning, utvärdering, utveckling av prototyper, rådgivning när det gäller utnyttjande i förhållande till tredje part m. m. 4. 1. 6. Ekonomisk och kommersiell uppföljning och komplettering, det vill säga forskningsstudier, kommer- siell lansering, marknadsföring och europeisk utveckling m. m. 4. 2. Alla dessa åtgärder; kompletterande, stöd-, råd- givnings- och uppföljningsåtgärder borde få en tydligt proaktiv inriktning för att uppmuntra företagaranda genom att minimera riskerna och maximera chanserna. 5. Förslag till handlingsplan 5. 1. För att svara på utmaningarna i det femte ramprogrammet (nyckelåtgärder, planer för teknisk utveckling osv. ), garantera att instrumenten är samord- nade och att målen och åtgärderna är integrerade måste kommissionen införa en övergripande, sammanhängan- de och integrerad strategi som säkerställer att informa- tionsåtgärderna, de kompletterande åtgärderna och insatserna för att sprida forskningsresultaten samverkar och kompletterar varandra. Kommittén anser att följande åtgärder bör ingå 5. 2. i strategin: — främja och underlätta tillgången till specialiserade stödtjänster; — upprätta informationsenheter; — utforma verktyg på EU-nivå för genomförandet av samordnings- och integrationsstrategin; — befrämja samordning utanför Europeiska unionen. 6. Främja och underlätta tillgången till specialiserade stödtjänster 6. 1. Detta förslag bygger på att man utvecklar kon- taktprincipen, det vill säga att man genom offentliga eller privata externa eller interna stödtjänster garanterar forskningsföretag och -organ stöd och råd för överföring av teknik, kontakter mellan företag, avknoppning från Det är alltså lämpligt att avsätta medel för att främja dessa tjänster genom att kombinera regionala/nationella insatser och gemenskapsinsatser, offentliga medel och privat stöd. EU kan lämna ett betydelsefullt bidrag till dessa tjänster, i synnerhet i form av följande åtgärder: Bedömning av bästa lokala och regionala praxis 6. 1. 1. (i och utanför Europa) och på basis av dessa genomföra pilotåtgärder genom benchmarking. 6. 1. 2. Möjlighet att välja stödorgan (yrkesorganisa- tioner, handelskamrar, tekniska centra), vid sidan av företagen, när det gäller det femte ramprogrammets indirekta FoTU-åtgärder, och ge dem riktade uppgifter för att fastställa små och medelstora företags och hantverksföretags innovationspotential samt olika kol- lektiva åtgärdsalternativ: att delta i FoTU-åtgärder, testprojekt för att bedöma överföring och anpassning av teknik i en viss sektor. 6. 1. 3. Stöd till regionala innovationsstrategier (RIS), som tillförsäkrar att de helt integreras i de nya målsätt- ningarna för femte ramprogrammet och stärker tillämp- ningen genom strukturfonderna i de minst utvecklade länderna och regionerna liksom i kandidatländerna tack vare de verktyg som partnerskapet för anslutning ger. Dessa regionala innovationsstrategier måste emellertid innefatta inte bara en nationell utan även en gränsöver- skridande dimension. 6. 1. 4. O¨ kad uppmuntran av strategier för företagsal- lianser genom att de befintliga programmen (t. ex. BC-Net, Interprise) införlivas i de tematiska nyckelåtgär- derna i det femte ramprogrammet och med ett möjligt utnyttjande av det finansiella instrumentet Joint Euro- pean Ventures för stöd till samriskföretag. 6. 1. 5. Ett fastare stöd till kontraktsreglerade relatio- ner mellan universitet, forskning, utbildningscentra och företag för att via partnerskap inom kunskapssektorn utveckla en innovationskultur, allianser och överföring av know-how. 6. 1. 6. Förenkling och förstärkning av bestämmelser- na om ny teknik, sektorsavgränsade eller övergripande, som idag är otillräckligt utvecklade och i för hög grad nationella, för att till lägsta kostnad ge de europeiska företagen en enhetlig mekanism för ekonomisk informa- tionsspridning som snabbt kan upptäcka användbar teknik. 6. 2. Europeiska unionen bör således integrera sina egna nätverk (innovationsspridningscentra, kontakt- punkter i Craft, osv. ) med denna kontaktmekanism. C 284/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 14. 9. 98 Gemenskapens nätverk måste anslutas till de existerande organ som är kända och erkända av de möjliga användar- na. Nätverkens funktion kan bara vara komplemente- rande, klart målinriktad för att undvika fragmentering och dubbelarbete. Unionen bör icke desto mindre stödja principen om kontaktnätverk och underlätta tillgången till dessa med hjälp av femte ramprogrammets ekonomis- ka medel, även om de inte bara är knutna till gemenskaps- programmen. 7. Upprätta informationsenheter 7. 1. Vid en första granskning av de aktuella nationella åtgärderna och gemenskapsåtgärderna när det gäller information och utnyttjande av resultat framträder ett stort antal initiativ, nätverk och program med många olika aktörer. Många offentliga organ, föreningar och konsultbolag är inriktade på dessa olika specialiserade tjänster. Alla dessa aktörer är en tillgång som, om åtgärderna vidtas utan samordning, ganska snart kan leda till slöseri och sluta med stor förvirring och ineffektivitet. Hellre än att lägga till nya nätverk som staplas på de befintliga nätverken föreslår kommittén att man skall utnyttja samordningsvinsterna bättre mellan de befintliga nätverken. För att främja de specialiserade tjänsterna, som 7. 2. är nödvändiga för företagen, måste man bryta uppdel- ningen mellan de olika nätverken. Det handlar inte om att skapa nya strukturer som skall ansvara för hela tjänsteregistret, utan om att stödja befintliga lokala organisationer och ge dem i uppgift att samordna nätverken, fastställa och stödja specialiserade tjänster för att fördela resurserna och samordna tjänsteutbudet till företagen. Det skulle alltså röra sig om både ”first-stop-shop” och informationsenheter. När det gäl- ler enheternas egenskaper är det viktigt att de är enkla och väl förankrade inom de organisationer som representerar eller erkänns av företagen. Det skulle vara önskvärt att dessa varken är helt beroende av medlemsstaterna eller enbart underordnade kommer- siella intressen, utan snarare att de hör samman med privaträttsliga sammanslutningar utan vinstintresse, yr- kesorganisationer och handelskamrar för industrin eller hantverkare. För att vara effektiva, kan enheterna, vilka skall vara nära verksamheten, organiseras lokalt eller inom en sektor. 7. 4. Nätverket Euro-Info-Center (EIC) som sedan kort har förstärkts med ansvariga för EIC-nätverk och associerade EIC motsvarar väl detta koncept med informationsenheter för en första orientering. Kom- mittén rekommenderar att de får denna uppgift. 8. Utforma verktyg på EU-nivå för genomförandet av samordnings- och integrationsstrategin 8. 1. Att eftersträva samordning mellan åtgärderna och integration av målen är hörnstenen i dessa förslag. Den nuvarande situationen kan inte anses tillfredsstäl- lande i detta avseende. Kommittén vill inte lägga fram förslag som skulle innebära att nya strukturer läggs på de gamla eller att skapa nya nätverk. Kommittén anser att samordning och samverkan måste behandlas på ett politiskt plan: 8. 1. 1. Kommissionen anmodas därför publicera ett meddelande om nätverken för information om och utnyttjande av forskningsresultaten med en rangordning och beskrivning av deras kompletterande karaktär och hur man skall uppnå denna samordning. Kommissionen måste således ta på sig ansvaret för att skapa en bättre samordning. 8. 1. 2. Man bör inrätta en ”användargrupp” för nät- verken bestående av olika användare (företag, forsk- ningscentra, universitet, konsultbolag, yrkesorganisa- tioner, branschråd m. fl. ). Gruppen skulle ha till uppgift att kontrollera samordningen och integrationen och verka för att fler får tillträde till olika projekt för information om och utnyttjande av forskningsresultaten. Den skulle kunna organiseras i anslutning till ESK och dess sektion för energi, kärnkraft och forskning inom ramen för dess observations- och utvärderingsroll. 8. 2. Men EU:s roll skall också vara att, med hjälp av modern kommunikationsteknik (i form av ”virtuella konferenser”), organisera en ”ständig nätverkskonfe- rens” som skall främja samarbetet mellan gemenskapens olika kontaktnätverk, de nätverk som stöds av unionen, innovationsavdelningarna i femte ramprogrammets olika tematiska program, verksamhetsenheterna för en första orientering (EIC) och europeiska och nationella mekanismer för information och spridning av resultat, däribland Eureka, OECD-nätverken osv. 9. Befrämja samordning utanför Europeiska unionen 7. 3. Däremot är det nödvändigt att dessa enheter uppfyller vissa kriterier, till exempel att de har kapacitet att mobilisera olika lokala krafter, är lyhörda för de olika forskningsaktörerna, känner till de olika offentliga stödprogrammen för forskning och har förbindelser med universitet och privata laboratorier osv. 9. 1. Som en förberedelse för den kommande utvid- gningen måste EU och medlemsstaterna uppmanas att från och med nu utvidga denna övergripande strategi till att omfatta kandidatländerna inom ramen för strategin inför anslutningen. Vad gäller de andra öst- och central- europeiska länderna, länderna i före detta Sovjetunio- 14. 9. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 284/25 nen, tredje land i Medelhavsområdet, skulle partnerskap med företag och centrum för industriellt samarbete kunna främja tekniskt utbyte och befrämja tekniska överenskommelser (licenser, överlåtelse av patent m. m. ) mellan företag. Kommittén rekommenderar att man inriktar medlen i Phare, Tacis och Meda på detta. A¨ ven om kandidatländerna, våra övriga grann- 9. 2. länder och området Europa-Medelhavet prioriteras är det önskvärt att EU, enligt ömsesidighetsprincipen och i ömsesidigt intresse, vidtar åtgärder för att bryta den uppdelning av FoTU-nätverken för information, stöd och utnyttjande av resultat som finns mellan de viktigaste industriländerna. 9. 3. När det gäller utvecklingsländerna, och då i synnerhet de länder som omfattas av Lomékonventio- nen, skulle man kunna vidta åtgärder för att under gynnsamma villkor underlätta spridning av teknik som är anpassad efter deras behov, i synnerhet efter de små och medelstora företagens och det lokala hantverkarnas behov. I sitt yttrande om ”Grönbok om förbindelserna mellan europeiska unionen och AVS-länderna inför 2000-talet — Utmaningar och valmöjligheter inför ett nytt partnerskap” (1) föreslog kommittén övergripande instrument för samarbete och spridning av tekniska innovationer inom ramen för den nya Europeiska utvecklingsfonden. (1) EGT C 296, 29. 9. 1997, s. 65. Bryssel den 1 juli 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Fattigdomens och den sociala utslagningens kostnader i Europa” (98/C 284/07) Den 11 juli 1996 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23. 3 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om: ”Fattigdomens och den sociala utslagningens kostnader i Europa”. Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som utsetts att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 18 juni 1998. Föredragande var Roger Burnel. Kommittén antog vid sin 356:e plenarsession den 1-2 juli 1998 (sammanträdet den 1 juli) följande yttrande med 130 röster för, 6 emot och 14 nedlagda röster. I. EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SLA˚ R LARM ESK har alltid ägnat stor uppmärksamhet åt 1. ojämlika och orättvisa förhållanden och följaktligen även åt fattigdomen och dess allvarligaste form, nämli- gen social utslagning. Vi kan bland annat hänvisa till följande yttranden och rapporter (Dokumenten föreligger ej i svensk version och titlarna är således ej officiella): ”Program för pilotprojekt och pilotstudier för bekämp- ning av fattigdomen” (1). ”A¨ ndringar av programmet för pilotprojekt och pilotstu- dier för bekämpning av fattigdomen” (2). (1) EGT C 263, 17. 11. 1975. (2) EGT C 180, 28. 7. 1977. ”Tillfälliga åtgärder för att bekämpa fattigdomen” (3). ”Särskilda åtgärder på gemenskapsnivå för att bekämpa fattigdomen” (4). ”A¨ ndring av beslutet om särskilda åtgärder på gemen- skapsnivå för att bekämpa fattigdomen” (5). ”Informationsrapport om fattigdomen” (mars 1989) ej publicerad i EGT. ”Ekonomisk och social integration av de mest missgyn- nade grupperna” (6). (3) EGT C 113, 7. 5. 1980. (4) EGT C 25, 28. 1. 1985. (5) EGT C 263, 20. 10. 1986. (6) EGT C 159, 26. 6. 1989