title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen 'Europeiska kapitalmarknader för små och medelstora företag: Framtidsutsikter och tänkbara hinder för framsteg'"

eurovoc_concepts:
capital market
financial market
investment
small and medium-sized enterprises
stock exchange

text: 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/13 6. 2. 1. Kommissionen uppmanas att praktiskt vidta åtgärder, som innebär att man förklarar hur den inre marknaden fungerar och som leder till konkreta resultat, på grundval av en regelbunden inventering av de verkliga resultat som uppnås genom EU:s åtgärder. 6. 2. 2. Slutligen vill kommittén uppmana de företag och företagare i medlemsstaterna som är intresserade av att etablera sig på andra marknader att kavla upp ärmarna och uppamma hela sin inneboende dynamik för att utnyttja alla möjligheter att på egen hand komma till rätta med så många hinder som möjligt. Bryssel den 27 maj 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen ‘Europeiska kapitalmarknader för små och medelstora företag: Framtidsutsikter och tänkbara hinder för framsteg‘” (98/C 235/04) Den 13 maj 1998 beslutade Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande denden 6 maj 1998. Föredragande var Antonello Pezzini. Vid sin 355:e plenarsession den 27-28 maj 1998 (sammanträdet den 27 maj 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 101 röster för, 1 emot och 1 nedlagd röst. 1. Allmänna synpunkter Europeiska kommissionen har gjort lovvärda 1. 1. och avsevärda ansträngningar för att stimulera tillkoms- ten av lämpliga europeiska kapitalmarknader för små och medelstora företag (SMF). Kommissionens åtgärder beskrevs i ett meddelande från kommissionen ”Rapport om genom-förbarheten av upprättandet av en europeisk kapitalmarknad för expansiva mindre företag” (1), om vilken ESK inte avgav något yttrande. Dessa initiativ från kommissionen var svar på en tidigare begäran från kommittén att göra en studie av om det skulle vara möjligt att upprätta en erkänd europeisk kapitalmark- nad som ger europeiska företag, och då särskilt småföre- tag, tillgång till kapital. Kommissionen har i och med detta uppföljande 1. 2. meddelande lagt fram ett konstruktivt dokument. Det finns emellertid vissa punkter, som till exempel hur E:s lagstiftning om värdepappershandel fungerar i prakti- (1) KOM(95) 498 slutlig, 25. 10. 1995. ken, som inte har studerats så noggrant som de förtjänar. Det finns även några andra viktiga aspekter som kommissionen inte har tagit upp. Det finns ett stort antal faktorer förutom tillräck- 1. 3. lig tillgång till kapital som avgör om ett företag kommer att växa till betydande storlek. ESK beslutade att de mest avgörande av dess förtjänade att behandlas i detta yttrande för att göra det möjligt att göra en bättre totalbedömning av problemen. Några av rekommenda- tionerna i yttrandet stammar från EVK:s studieresa till USA i november 1997. Idén till resan kom till stor del från referenserna till USA:s kapitalmarknad i inledningen till kommissionens meddelande och från ordförande Jacques Santers uppmaning vid ett sammanträde i ESK den 28 oktober 1998 att man skulle undersöka förhållandena i USA. Därför blir ämnesområdet som tas upp i detta yttrande mycket mer omfattande än det som behandlas i kommissionens meddelande som enbart begränsar sig till kapitalmarknader för SMF. C 235/14 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 1. 4. Meddelandet kan även kritiseras för att det inte gör klart att de nya europeiska kapitalmarknaderna bara är av intresse för företag som, trots att de tekniskt sett är SMF (mindre än 250 anställda, mindre än 40 miljoner ecu i omsättning och 27 miljoner ecu i balansräkningen) varken är medelstora, särskilt innova- tiva nyföretag eller företag som är särskilt kapitalinten- siva. A¨ ven i USA uppgår de företag som kan attrahera 1. 5. kapital från informella privata investerare eller från riskkapitalfonder till högst 2 % av det totala antalet företag trots att de har en tillväxtpotential över genom- snittet. Enligt kommissionens uppskattningar uppgår antalet företag som kan gå vidare till att få sina aktier noterade på en fondbörs vid någon tidpunkt till maximalt 20 000 i Europeiska unionen. Det är emellertid dessa företag som har den största möjligheten att uppnå en hög tillväxttakt och skapa ny sysselsättning av betydelse, vilket är ett gott skäl till att kommissionen har ägnat så stor uppmärksamhet åt deras finansiella behov, vilka tidigare varit mindre väl tillgodosedda i Europa än i USA. 2. Sammanfattning av kommissionens meddelande De huvudsakliga målsättningarna med medde- 2. 1. landet är att undersöka de hinder som finns för att ge små och medelstora företags aktier tillträde till handeln på kapitalmarknaderna; att starta en debatt i hela Europa om vilka villkor som skall gälla för tillträde till kapitalfinansiering; att beskriva och dra uppmärksam- het till de framsteg som flera initiativ att skapa nya finansiella marknader i Europeiska unionen har haft, som till exempel ”EASDAQ” och Euro-NM; samt att översiktligt beskriva de åtgärder som kommissionen för ögonblicket genomför och planerar för att överkomma hinder mot utvecklingen av kapitalmarknader som riktar sig till små och medelstora företag samt underlätta för dessa marknader att fungera väl. 2. 2. I meddelandet konstateras att det finns två huvudområden som hindrar utvecklingen av dessa kapi- talmarknader. Det första rör sig om attityder, förmåga och begränsningar som finns inom de små och medelsto- ra företagen själva. Det rör sig särskilt om attityden hos små och medelstora företag angående finansiering, deras kunnande eller brist på kunskap vad gäller finansiella frågor och de bördor som en börsintroduktion skulle innebära för dem. 2. 3. Det andra området av möjliga hinder omfattar handel över gränserna med aktier på paneuropeiska aktiemarknader, särskilda valutarelaterade problem, skillnader i beskattning och nationell bokföringspraxis, företagsledning och institutionella investeringar. Det är kommissionens uppfattning att inom många av dessa områden skulle en snar och fullständig tillämpning av gällande gemenskapslagstiftning avhjälpa problemen. Vad gäller området institutionella investeringar och fri rörlighet för kapital hävdar kommissionen att om diskriminerande nationella restriktioner inte avskaffas kan det bli nödvändigt att inleda överträdelseför- faranden. 3. Detaljerade kommentarer till meddelandet 3. 1. Inledning Utöver det som redan sagt i avsnitt 1 i detta yttrande accepterar ESK det som anförs i inledningen. 3. 2. Ytterligare framsteg inom utvecklingen av kapital- marknader för små och medelstora företag i Europeiska unionen och deras framtidsutsikter 3. 2. 1. I Europa finns nu kapitalmarknader anpassade för att bättre svara mot innovativa och snabbt växande företags behov än traditionella aktiemarknader. Två av dem, EASDAQ och EURO. NM, har målsättningen att verka i hela Europa. AIM (Alternative Investment Market — ”Alternativ investeringsmarknad”) i London verkar för närvarande vara mer koncentrerad på Storbri- tannien. 3. 2. 2. Tillväxttakten för de företag som söker inträde på dessa marknaden kommer troligen att vara mycket högre än de 10 % som nämns på sidan två i meddelandet. Om man jämför försäljningen 1996 och 1997, ökade tre fjärdedelar av de företag vars aktier man handlar med på EASDAQ-marknaden sin försäljning med över 25 %. Nästan en tredjedel av alla företag på marknaden ökade omsättningen med över 100 %. 3. 2. 3. Dessa marknaders långsiktiga framgång beror på om de kommer att ge tillträde till en tillräcklig mängd innovativa företag eftersom det är de som verkar väcka investerarnas verkliga intresse. Alla initiativ som leder till att dessa företag, särskilt de inom bioteknikområdet, blir fler, är ett välkommet bidrag. Dessvärre finns det ingen helt tillförlitlig metod för att på ett tidigt stadium bestämma vilka företag som kommer att ha en snabb tillväxttakt och vara framgångsrika på lång sikt. Det som i stor utsträckning avgör deras slutliga förmåga att locka till sig externa investeringar är den förmåga man bedömer att deras ledningar har. 3. 2. 4. Ansträngningarna bör därför koncentreras till att stödja fler initiativ att starta nya företag och se till att de får tillgång till finansiering liksom till lämplig rådgivning så att ledningsförmågan kan höjas inom dessa företag och den nuvarande höga nivån av nedläggningar kan reduceras. Enligt Europeiskt övervakningscentrum för små och medelstora företag läggs ungefär 50 % av dessa företag ned inom de första fem åren från det att de startats. Det finns redan bra program igång inom EU som kan ge vägledning när man utvecklar riktlinjer. Ett 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/15 exempel är ”Artigiancassa”, en finansiell institution i Italien. utbildning. Det bör övervägas om sådan rådgivning skall vara ett villkor för att få lånegarantier. 3. 2. 4. 1. Med anledning av att det vid finansiering är ovanligt att nya företag kan ge säkerheter för lån bör en lånegarantimekanism för små och medelstora företag, med särskilda åtgärder för mycket små ”mikro”-lån göras tillgänglig i alla medlemsstater. Vilken kanal som skall användas, om det skall ske genom statliga program eller genom andra arrangemang som till exempel system för ömsesidiga garantier bör beslutas mot bakgrund mot de nationel- la förhållandena. Eftersom många företag inte anpas- sar sig till aktiebolagsformen måste deras speciell behov ges särskilda uppmärksamhet. Garantier behöver eventuellt inte ha en så hög övre gräns som inom det administrativa programmet för småföretag i Förenta staterna (Small Business Adminis- tration Scheme) (1 miljon US-dollar, varav 750 000 dollar garanteras), men åtminstone 250 000 ecu verkar vara lämpligt. Om dessa tjänster ges på ett lämpligt sätt bör de inte innebära en stor belastning för statens finanser. I USA är lån som inte betalas mindre än 2,5 % av den summa som totalt garanteras och de avgifter som företagen får betala för att få lån kompenserar för en del av detta. På grundval av erfarenheterna av system för ömsesidiga garantier uppgår den så kallade ”multipli- katorn”, vilken ökar konsortiers möjligheter att få lån, till 22. Det innebär att med 50 % garantier och ett tänkt riskkapital om 100 ecu skulle det vara möjligt att bevilja ett lån på 4 400 ecu. Den siffran tillåter en fyraprocentig insolvens och kostnaderna för att undersöka kreditvär- dighet. A¨ ven om ett sådant system inte kommer att bli så billigt som SBA SCORE-programmet, i vilket den som är mentor bara får ersättning för utlägg, behöver det inte bli överdrivet dyrt. Under det sista fullständiga verksamhetsåret (1990) kostade det Småföretagartjäns- ten (Small Firm’s Service) i Storbritannien bara runt 14 miljoner ecu att hålla 300 rådgivare verksamma. Införandet av en sådan rådgivning i syfte att minska antalet affärsnedläggelser och bromsa det nyföretagande som inte har nödvändiga förutsättningar är en mycket god nationell investering. Man bör betänka att med ett utvidgat system kan man nedbringa antalet företag som inte är framgångsrika, man kan till och med nå siffror på 80 %. 3. 2. 4. 3. Det är inte alla företag som lägger ned verksamheten på grund av brist på finansiering eller på grund av dålig management. Ett okänt antal gör det på grund av att de tycker att de administrativa bördor som läggs på dem är omöjliga att hantera. Det finns förmodligen också många som avskräcks från att starta företag på grund av den byråkrati det medför. Europeis- ka kommissionen och medlemsstaterna erkänner detta, men åtgärder för att ta itu med problemet måste genomföras snabbare. I USA behöver nya företag bara förbinda sig att betala sociala avgifter och registrera sig hos skatte- myndigheterna. Medlemsstaterna borde på liknande sätt minska igångsättningsformaliteterna till det som de anser vara ett absolut minimum samtidigt som man tar hänsyn till de olika ekonomiska och sociala strukturerna. De borde också beakta en höjning av nivåerna för undantag från momsregistrering, vilket det redan finns utrymme för i enlighet med moms- direktiven, för att på så sätt stödja mycket små företag. 3. 2. 4. 2. En huvudanledning till att företag misslyckas är brist på ekonomiska kunskaper eller bristande förmå- ga i fråga om ekonomisk och finansiell ledning. Det rör sig inte om några stora hemligheter och kunskaper eller färdigheter kan föras vidare i de flesta fall under förutsättning att den som står för rådgivningen har tillräcklig ekonomisk erfarenhet och pedagogisk förmå- ga. Det är synd att många av de som bäst behöver råd inte söker det. Att administrera moms från företag som betalar in mycket små belopp kostar mer än vad det ger. En sådan reform medför med andra ord inga budgetkostnader medan den i gengäld ger nya företag en andningspaus innan de måste anpassa sig till vad som för många är ett mycket komplicerat system, vilket tvingar dem att betala för externa tjänster för att säkerställa att de följer reglerna. Varje medlemsstat borde tillsammans med berörda organisationer inom den privata sektorn tillse att affärsrådgivning kan ges enskilt till låg eller ingen initialkostnad till alla som är egenföretagare och till ägare eller ansvariga för små och medelstora företag. För att vara mentor bör man ha haft affärserfarenhet och vara medlem av ett yrkesförbund (vilket även skulle kunna inkludera nationella organisationer för småföretagare och hantverkare) som kan se till att mentorerna får en bra introduktion och fortlöpande 3. 2. 4. 4. Det är enkelt att starta ett företag i USA och driva det i hemmet, under förutsättning att det inte medför buller och skadliga utsläpp. Man kan undra om företag som Microsoft och Dell Computers, som bägge startades i ett garage skulle ha kunnat starta någonstans i Europa. Offentliga myndigheter måste se mer till innehåll än till form och förenkla förfarandena när de ger tillstånd till nya företagsstarter. Restriktioner mot C 235/16 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 att starta och driva ett företag i hemmet under en begränsad tid bör mjukas upp i de fall där det inte stör eller medför ett hot mot miljön eller de anställda. det uppenbarligen är lättare och billigare att få patent på uppfinningar i USA. 3. 2. 4. 5. Om det övergripande målet är att uppmuntra uppkomsten av innovativa företag bör man notera erfarenheten från USA som visar att dessa företag ofta bäst utvecklas runt universitet eller forskningscentrum. Det finns redan sådana centra i Europa, men de är varken tillräckligt många eller tillräckligt stora. Kommissionens avsikt att lägga fram ett tidigt utkast till lagstiftning om instiftandet av ett verkligt europeiskt patent välkomnas varmt. Rådet och Europaparlamentet uppmanas att snabbt behandla och anta denna lagstiftning tillsamman med det lika viktiga utkastet till direktiv om bruksmönsterskydd. Att uppmuntra att fler högteknologiska företagsbyar upprättas runt universitet eller andra forskningscen- tra och att höja kvalitetsnivån hos dem som redan finns borde prioriteras för att öka chanserna att vetenskapliga upptäckter kan ges kommersiella till- lämpningar. Det är också mycket viktigt att se till att det hela tiden finns tillgång till stöd i form av riskvilligt kapital. Kommissionen borde undersöka vilka metoder som för närvarande har störst framgång i medlemsstaterna och sprida information om dem för att uppmuntra fortsatt utveckling. Akademiker i USA verkar vara mycket mer 3. 2. 4. 6. beredvilliga att starta företag och att vara verksamma i dem än sina europeiska kollegor. En anledning kan vara att det finns bättre tillgång till riskkapital på ett tidigt stadium (en skillnad som nu åtgärdas efter det Europeiska rådets extra möte om sysselsättning i Luxemburg) parat med mycket bra affärsrådgivning. En annan orsak kan vara kulturell, där mycket större betydelse fästs vid akademisk än världslig framgång. Det behövs en undersökning om vilka metoder som skulle kunna göra akademiker mer medvetna om möjligheterna att utveckla kommersiella tillämp- ningar av sin teoretiska kunskap, särskilt inom en affärsrörelse i vilken de har del. Det kan visa sig vara nödvändigt att överväga incitament, som till exempel ytterligare medel till grundforskning till de akademis- ka institutioner som reagerar på ett positivt sätt. Dessutom borde medlemsstaterna lätta på de tradi- tionella restriktioner som hindrar forskarna från att utöva alla former av affärsverksamhet. Det kommer att finnas praktiska hinder att övervinna, inte minst immaterialsrättsliga sådana, särskilt i de fall där de lärosäten det rör sig om får alla sina medel från staten. Emellertid får man inte ta svårigheterna till intäkt för att inte göra något. Ytterligare en anledning till att det görs färre 3. 2. 4. 7. kommersiella tillämpningar av forskning i Europa är att 3. 2. 4. 8. I de områden i USA där företagarandan är mycket utbredd skuldbelägger man i mindre utsträck- ning de företagare som misslyckas. De federala staternas lagar gör det möjligt för dem att lära av de fel som begåtts och att gå vidare genom att få företaget på fötter igen eller inleda ny verksamhet. Medlemsstaterna borde granska den nationella konkurs- lagstiftningen för att införa ändringar när det gäller att begränsa antalet onödiga företagskonkurser och erbjuda ökade möjligheter att börja om från början för dem som har gått i konkurs men som har handlat i god tro. 3. 2. 5. En annan faktor som kommer att vara avgöran- de för om dessa marknader är framgångsrika är om de i tillräcklig grad kommer att väcka investerarnas intresse. Hittills har intresset från institutionella investerare förefallit uppmuntrande, medan fler frågetecken finns vad gäller privata investerare. En orsak till det bristande intresset för aktier bland enskilda europeiska investerare, som det refereras till i sjunde stycket i avsnitt II, kan säkert sökas i de kulturella skillnaderna. I Europa finns inte samma sorts företagskultur som i USA. När det gäller investeringar har den säkerhet som skapats av investeringar med fast avkastning traditionellt sett varit viktigare än möjligheten att få större avkastning genom investeringar i aktier. Införandet av en enhetlig europeisk valuta kan förutses förändra investerarnas attityder. Avkastning på statspapper kommer att ha en tendens att bli lägre, liksom de belopp som sätts i omlopp. Det innebär att investerarna kommer att bli tvungna att söka efter alternativ. 3. 2. 6. Attityden till investeringar tycks redan vara på väg att förändras, och ytterligare en faktor av betydelse för det bristande intresset för aktier kan ha varit att möjligheterna saknas. På senaste tiden har det bland annat genom den framgång som rönts vid privatiseringar genom aktieförsäljning visat att det mycket väl kan finnas mer uppdämd efterfrågan på aktier än vad man trott. Hur som helst är det troligt att majoriteten av små privata investerare kommer att äga sina aktieandelar indirekt, genom kollektiva investeringar och genom försäkringsbolag och pensionsfonder. Det är viktigt att dessa institutionella investerare inte begränsas i sina investeringar genom föråldrade nationella regleringar, vilka i ökad grad kommer att bli irrelevanta i eurozonen (se även punkt 4. 1. 4). 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/17 3. 2. 7. Växande företag kräver mycket kapital och brist på medel hindrar ofta deras tillväxt i Europa. Detta är i mindre utsträckning fallet i USA där det finns många olika källor till kapital. I USA finns informella privata investerare (Business Angels), vilka ofta är framgångs- rika affärsmän som är beredda att investera relativt betydande belopp, enligt uppgift mellan 50 000 och 100 000 US-dollar, i företag som har stor tillväxtpoten- tial. Dessutom anses de råd och kontakter som de kan tillföra företagen vara lika värdefulla för företagen som de pengarna de investerar. De uppmuntras genom att de kan kvitta förluster mot skatt som skall betalas på annan verksamhet, på vissa bestämda villkor. Liknande investerare verkar förekomma i Europa, men situationen är ojämn och möjliga investerare klagar över att det är svårt att finna lämpliga företag. Small Business Administration i USA har på sistone försökt förbättra kontaktytorna i USA genom att införa en nationell databas som ska främja kontakter. Medlemsstaterna bör undersöka hur informella pri- vata investeringar kan uppmuntras, både genom skattefördelar och genom upprättandet av kontakt- nätverk, där sådana inte redan existerar. 3. 2. 7. 1. När informella privata investeringar inte längre är tillräckliga, skall riskkapitalfonder i teorin ta över för de företag som växer snabbt, till dess att företagen nått den punkt då en börsintroduktion kan bli aktuell. I praktiken, även i USA, sker detta bara för ett fåtal företag eftersom medianinvesteringen blir allt mer omfattande. Small Business Administration i USA har försökt fylla gapet genom att ge garantier för mindre riskkapitalinvesteringar. Efter det att rådet har erkänt att detta är ett problem (punkt 48 i slutsatserna från Luxemburg) har kom- missionen reagerat genom att lägga fram ett utkast till beslut som skall göra det möjligt att ge sådana garantier. Det förslaget kommer att behandlas i ett särskilt yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén. 3. 2. 8. Ett drag på den amerikanska marknaden som är väl värt att notera är det stora antalet små företag som växer till mellanstora företag. En anledning till det kan finnas i kapitalbeskattningen vilken sänktes i USA under 1980-talet. Företagare är mer benägna att ta de risker som hänger samman med snabb tillväxt om de tillåts behålla en substantiell del av framgångens resultat om de till slut skulle börsintroducera företaget eller sälja det. Om de inte vill göra något av detta kan de vilja låta företaget gå vidare till yngre familjemedlemmar utan att få kostnader för arvsskiftet som berövar företaget medel som det skulle behöva för sin verksamhet eller för att finansiera vidare expansion. Medlemsstaterna bör undersöka kapitalbeskattning- ens och arvskattens effekter på de små och medelstora företagens tillväxt och genomföra de reformer som är nödvändiga. Det är åtgärder som kommittén önskat vid upprepade tillfällen. Det torde trots allt vara de totala skatteintäkterna som är viktiga för regeringarna, inte de aktuella skattesatserna. Det är också nödvändigt att tillhandahålla 3. 2. 9. vederhäftig information till investerarna, särskilt när det gäller nyemissioner. För stora aktieemissioner är detta en komplicerad men praktisk möjlighet, men för mindre emissioner försvåras detta för närvarande av två faktorer vad gäller emissioner över gränserna. Den första är avsaknaden av en gemensam definition av ”ett erbjudande till allmänheten” i Europeiska unionen. Den andra är det restriktiva sätt på vilket bestämmelserna för ömsesidigt godkännande enligt prospekt-direktivet (1) tolkas av medlemsstaterna. De begär ofta översättningar av omfattande dokument, förutom en ansenlig mängd ytterligare information, liksom dyr annonsering i natio- nella tidningar. Detta är helt lagenligt, men tvingar dem som emitterar aktier i små och medelstora företag att begränsa ett första aktieerbjudande till allmänheten i en medlemsstat och i övrigt förlita sig på privata placeringar i aktier genom professionella investerare. Dessutom utesluter de mycket olikartade nationella reglerna för annonsering effektivt många privata investerare från att delta, antingen på grund av okunnighet eller därför att en privat placering bara görs i det land där de har sitt säte. Dessa två faktorer får också det olyckliga resultatet att det begränsar likviditet på eftermarknaden och drar ner aktiekurserna. Om inte dessa svårigheter kan övervinnas kommer det att bli praktiskt taget omöjligt att utnyttja de potentiella medel och det intresse som finns i Europa för aktier i de innovativa små och medelstora företag. Det kommer inte heller att vara möjligt för kapitalmarknader för små och medelstora företag att bidra med finansiering av Europas framtida ”handels- och industrijättar” på det sätt som de annars skulle kunna. 3. 3. Tänkbara hinder för introduktion av små och medelstora företag på aktiemarknaderna Kommissionen ställer fem frågor i detta avsnitt av meddelandet. De besvaras i samma ordning. (1) 89/298/EEG (Rådets direktiv om samordning av kraven på upprättande, granskning och spridning av prospekt som skall offentiliggöras när överlåtbara värdepapper erbjuds till allmänheten). C 235/18 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 3. 3. 1. F i n n s e t t d e t t i l l r ä c k l i g t o c h m e d e l s t o r a s o m ä r a n t a l i s m å o c h E u r o p a , m o g n a a k t i e m a r k n a d s - f i n a n s i e r i n g , o c h o m s å ä r f a l l e t , h u r k a n m a n i g e n k ä n n a d e m ? l ä m p a d e f ö r e t a g f ö r e n Utifrån de delstudier som hittills gjorts och 3. 3. 1. 1. som nämns i kommissionens meddelande verkar det finnas ett tillräckligt antal företag som är intresserade och som har möjligheter till detta, men hur många som är redo eller ens medvetna om de möjligheter en börsnotering innebär är mindre säkert. Med tanke på att företagen i Europa är förbehållsamma med att yppa sina affärer för utomstående, och att det finns mycket mindre information tillgänglig för allmänheten än det gör i USA, är det svårt att tänka ut metoder för att urskilja dem. Kanske kan professionella rådgivare (banktjänstemän, advokater och revisorer) och organ (handelskammare m. m. ) förmås att bidra till att urskilja de företag som är tänkbara kandidater till en aktiefinan- siering. 3. 3. 2. A¨ r ä g a r n a t i l l d e s m å o c h m e d e l - s t o r a f ö r e t a g s o m ä r r e d o f ö r e n g o d t a g a f i n a n s i e r i n g a t t v i l l i g a d e n m ö j l i g a m i n s k n i n g a v k o n - t r o l l e n s o m e n a l l m ä n a k t i e e m i s - s i o n o f t a m e d f ö r ? 3. 3. 2. 1. Om ägarna till små och medelstora företag ännu inte är redo att godta att de kommer att förlora viss kontroll och att de kommer att stå till svars inför en större allmänhet än hittills, bör de inte fundera över någon aktiefinansiering. I många fall är motviljan att acceptera detta faktum ett generationsproblem. Många av dem som grundade företag efter andra världskriget går i pension, och de som efterträder dem är mycket mer villiga att ge upp en viss grad av kontroll i utbyte mot finansieringar utifrån och de ökade möjligheter till expansion som detta innebär. De som har mottagit riskvilligt kapital, eller har skaffat sig informella privata investeringar, har redan vant sig vid att deras besluts- fattande granskas utifrån. Kommissionens uppfattning att fler företag skulle visa sig intresserade om det fanns offentligt understödda kampanjer för att klargöra fördelarna med aktiefinansiering för lämpliga små och medelstora företag bör övervägas, även om rådgivning beträffande vilken marknad som är lämpligast för företaget och liknande frågor faller inom ramen för en professionell rådgivares ansvarsområde. 3. 3. 3. H a r d e s m å o c h m e d e l s t o r a f ö r e - t a g e n d e n b e r e d v i l l i g h e t o c h f i - n a n s i e l l a s o m ä r s k i c k l i g h e t , n ö d v ä n d i g a f ö r a t t m o t s v a r a d e h ö g a f i n a n s i n f o r m a t i o n s - o c h i n - s y n s k r a v e n , e n a v n o t e r i n g p å a k t i e m a r k n a d e n ? s o m f ö l j e r utgöra ett hinder för hela processen. Det krävs avsevärda insatser och dessutom innebär det höga kostnader i form av den managementtid som tas från att utveckla företaget en hög kostnad. Dessa krav hänger emellertid oavhängigt samman med den insyn som både investerare och tillsynsmyndigheter kräver. Det är svårt att förstå hur kommissionens förslag att privata företag skall anta liknande normer för finansiell insyn skulle kunna avhjäl- pa problemet. Det skulle endast innebära ytterligare en börda för de företag som varken vill eller har för avsikt att tillgå aktiefinansiering. Vad beträffar det andra förslaget som handlar 3. 3. 3. 2. om finansutbildning för företag som förbereder ett prospekt, måste det påpekas att det är finansiärerna av emissionen, inte företaget, som utarbetar prospektet och att de bokförings- och redovisningsansvariga ansvarar för att siffrorna är korrekta och att de redovisas. Man kan hoppas att företag som nått detta stadium har utvecklat en tillräcklig finansiell expertis. Annars kan man förmoda att de kommer att stöta på problem när det gäller att leva upp till ett börsnoterat aktiebolags skyldigheter. 3. 3. 4. H a r t i l l s m å o c h m e d e l s t o r a f ö r e t a g r å d g i v - e r f o r d e r l i g t i l l g å n g n i n g o c h s t ö d h o s s p e c i a l i s t e r , s o m e r f o r d r a s f ö r a t t f ö r b e r e d a e n i n l e d a n d e m a r k n a d s i n t r o d u k t i o n a v a k t i e r ( e n I P O ) ? 3. 3. 4. 1. Potentiella IPO-värden som understiger 100 miljoner ecu kan förmodas stöta på problem såtillvida att de antagligen inte är av intresse för större investeringsbanker. I några av de större finanscentrumen finns det små företag som arbetar med investeringstjäns- ter och som är beredda att introducera aktier till ett ganska lågt värde på marknaden, men denna situation gäller inte överallt och det kan uppstå svårigheter med att få hjälp och stöd. Detta är av betydelse eftersom finansiärens namn är en faktor som kan avgöra om en investerare är intresserad av en aktie eller inte. När allt kommer omkring är det finansiärerna som agerar som filter/bedömare, rådgivare/planerare och fortlöpande stöd för små och medelstora företag som introduceras på aktiemarknaden. Man kan hoppas att Ekonomiska och monetära unionen samt en ökad konkurrens på finansmarknaderna kommer att leda till att det etableras fler investeringstjänsteföretag som är beredda att åta sig mindre aktieemissioner, kanske till och med utanför det land där de i huvudsak är etablerade. 3. 3. 5. A¨ r s m å o c h m e d e l s t o r a f ö r e t a g v i l l i g a o c h f ö r m ö g n a a t t b ä r a d e s t o r a k o s t n a d e r f ö r e n a d e m e d i n t r ä d e s f ö r l o p p e t p å a k t i e - m a r k n a d e n , b å d e m e d t a n k e p å i n l e d a n d e i n t r o d u k t i o n e n d e n ( I P O ) f o r t g å e n d e d e p å k o s t n a d e r n a f ö r n o t e r i n g e n ? s o m ä r o c h Behovet av att ta fram kvalificerad finansiell 3. 3. 3. 1. information när man förbereder en introduktion kan Kostnaderna för en aktieemission är höga, 3. 3. 5. 1. men siffran 20 % av aktiekapitalet som citeras i kommis- 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/19 sionens meddelande måste hänvisa till en mycket liten aktieemission. NASDAQ anger att kostnaden vanligtvis ligger på 7-9 % av emissionsvärdet. Det vore inte till särskilt stor nytta att erbjuda de små och medelstora företag som gör mycket små emissioner särskild hjälp med kostnaderna för den inledande marknadsintroduk- tionen (IPO), eftersom avgifterna inte betalas förrän det nya kapitalet har flutit in. I vilket fall som helst är aktiemarknaderna inte särskilt intresserade av sådana aktieemissioner, som har en tendens att vara svåra att realisera efter emissionen, och de fortlöpande avgifterna är svåra att motivera. 3. 3. 5. 2. Vissa ansträngningar görs för att möta kraven från de mindre av de små och medelstora företagen varav endast en minoritet kommer att bli högteknologiska företag med internationella ambitioner. Två tycks vara värda att nämna: — Handelskammarnas sammanslutning i Lombardiet i Italien har nyligen grundat en sekundär kapitalmark- nad för företag med ett kapital på minst 0,5 miljoner ecu. — Den irländska fondbörsen startade sin ”marknad för företag under utveckling” (Developing Companies Market) i januari 1997. Det är en kapitalmarknad med mindre betungande villkor än de som gäller för aktier på den officiella listan, vilket bland annat innebär att det bara krävs redovisning för ett år i stället för tre. Dessutom behöver bara 10 % av aktierna bjudas ut till allmänheten. Det tycks krävas fler sådana initiativ som skapar kapitalmarknader för mindre företag där det jämförelse- vis är billigt att gå med. 3. 3. 5. 3. Förutom de två exempel som citeras i före- gående punkt finns det den sedan tidigare etablerade tyska ”Freiverkehr”, som är en marknad för onoterade papper, där det handlas med aktier från omkring 500 olika företag. 3. 3. 5. 4. Tillkomsten av en Internetmarknad skulle kunna vara en lösning som bör uppmuntras i synnerhet när det gäller de små och medelstora företagens aktier. I juni 1997 tillkännagav den australiska fondbörsen (AS) sina planer på att sätta igång en ”alternativ kapitalmarknad” under 1998, där onoterade företag oavsett storlek skulle kunna söka investerare via Internet. Den australiska fondbörsen beräknar att det finns omkring en miljon små och medelstora företag i Austra- lien, varav 10 % kan tänkas ha en reell tillväxtpotential och 2 % vara intresserade av att försöka skaffa kapital utifrån. Företag som vill komma in på marknaden skulle vara tvungna att använda sig av ”finansiärer” som är godkända och kontrollerade av den australiska fondbörsen, vilken skulle få lov att granska den informa- tion som deras kunder lämnar på Internet. En viss obligatorisk information skulle behöva ingå, men man skulle inte kräva något så omfattande som ett prospekt. 3. 3. 5. 5. I USA börjar några företag att erbjuda aktier via Internet. Ett prospekt måste utarbetas och registreras hos finansieringsspektionen [Securities and Exchange Commission (SEC)] men det är företagen själva som fastställer aktiepriserna, vilket leder till brist på insyn på eftermarknaden. Hittills verkar det som om majorite- ten av de aktier som emitteras på detta sätt har sålts till investerare som geografiskt sett befinner sig relativt nära företaget. 3. 3. 5. 6. En ny och mer utvecklad form av riskkapital som riktar sig till medelstora företag är s. k. ”Public Venture Offerings” och som nu erbjuds i USA, även via Internet. Det rör sig i allmänhet om belopp på 5-10 miljoner US-dollar. Ett prospekt måste registreras hos SEC och hos tillsynsmyndigheten i de stater där aktien skall säljas. Erbjudandet kan därefter utannonse- ras utan några restriktioner och upp till fem institutionel- la och ett obegränsat antal privata investerare kan teckna sig. Aktiehandel kan inte ske under en period på 18 månader räknat från emissionsdatumet. Detta slags finansiering är svår att utnyttja, antagligen på grund av att den är så ny. Bland 2000 företag som visat intresse accepterade ett investeringsbolag bara att bjuda ut fyra. Icke desto mindre tycks detta vara ett finansinstrument som innebär möjligheter. 3. 3. 5. 7. Ett problem som måste bemötas om man uppmuntrar en liknande utveckling i Europa är hur man på ett lämpligt sätt ska reglera verksamheten och undvika bedrägerier. Inte ens SEC är ännu i stånd till att ge ut något regelverk. Detta betyder att det mycket väl kan bli kommissionen som tar itu med frågan först och förhoppningsvis etablerar den ett regelverk inom vilket en meningsfull och ärlig aktiemarknad som är öppen för insyn kan utvecklas för små och medelstora företag. De positiva ansträngningar som Europeiska kommis- sionen gjort på området för elektronisk handel får vårt erkännande och stöd. Mot denna bakgrund uppmanas Europeiska kommissionen och medlems- staterna att sätta igång rådfrågningar och upprätthål- la kontakterna med SEC för att etablera ett regelverk som kan täcka de värdepapper som investerare erbjuds via Internet. C 235/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 3. 4. Tänkbara hinder för gränsöverskridande aktie- handel på kapitalmarknader för små och medel- stora företag 3. 4. 1. F r å g o r s o m k o m m i s s i o n e n t a g i t u p p 3. 4. 1. 1. Valutaproblem Vi stöder kommissionens uppfattning att valutaproble- men endast kan lösas genom införandet av euron och dess inverkan på den gränsöverskridande aktiehandeln. Det kommer dock att bero på antalet medlemsstater som deltar från början och kan inte ses som en fristående del av EU:s ekonomi. 3. 4. 1. 2. Regleringen av värdepappershandeln på EU- nivå 3. 4. 1. 2. 1. Europeiska unionen har ca 18 aktiemarkna- der och 18 tillsynsorgan. USA har tre huvud- eller ”nationella” aktiemarknader. Samtliga är mycket effek- tiva och de utför ett gott arbete åt investerare och företag. Sedan 1996, när kongressen antog en lagstiftning som åsidosatte delstatslagstiftningen beträffande aktie- handeln på dessa marknader, har de bara en tillsynsmyn- dighet, SEC. Det fragmenterade regelverket som finns i Europa och de verksamma investeringstjänsteföretagen lyckas inte konkurrera effektivt med den amerikanska modellen. 3. 4. 1. 2. 2. För närvarande medger EU-lagstiftningen för finansiella tjänster fri kapitalrörlighet och etable- ringsrätt. Vad som saknas är en konsekvent tolkning av reglerna från de nationella tillsynsmyndigheternas sida. Detta — i kombination med det inkonsekventa sätt på vilket man på nationell nivå har tillämpat de alternativ som lagstiftningen för finansiella tjänster ger utrymme för — är antagligen de mest grundläggande problem som kvarstår för EU:s aktiemarknader. Enbart den gemensamma valutan kommer inte att innebära någon lösning, även om den utgör en förutsättning för att man skall kunna finna en lösning. Dess verkliga förtjänster kommer inte att märkas inom finanstjänstesektorn med rådande lagstiftnings- och tillsynssystem. 3. 4. 1. 2. 3. Det förekommer särskilda problem vad gäller prospekt-direktivets bestämmelser när företag söker inträde på en marknad utanför den egna medlems- staten. Direktivet föreskriver inte ett automatiskt ömse- sidigt erkännande av ett prospekt som är utarbetat i enlighet med artikel 12 för att få tillträde till en reglerad marknad, även om detta prospekt har granskats av en behörig myndighet. Somliga myndigheter är beredda att utfärda ett intyg att de har granskat ett prospekt, andra inte. Det nuvarande lappverket av nationella tillsynsbestämmelser, som avspeglar hur somliga av de alternativ som de olika artiklarna ger utrymme för på olika sätt helt lagligt överförts till medlemsstaternas lagar, gör att det inte är lika lätt som det borde vara att uppnå ett ömsesidigt erkännande i enlighet med artikel 21. 1 i prospekt-direktivet. 3. 4. 1. 2. 4. Såsom det påpekas i punkt 3. 2. 9 uppstår också större problem på grund av att vissa behöriga myndigheters kräver att prospektet skall översättas och att ytterligare information som är specifik för den berörda medlemsstaten skall läggas till; regler för in- komstskatt, finansiella företag som anlitats för att ombesörja betalningar för emittentens räkning i den medlemsstaten samt hur informationen till investerarna skall offentliggöras. I praktiken åläggs de små emittenter en nästan omöjlig uppgift. 3. 4. 1. 2. 5. Om man tillåter att sådana missförhållan- den kvarstår kommer det att undergräva vissa fördelar med en gemensam europeisk valuta och placera de europeiska kapitalmarknaderna i en ofördelaktig ställ- ning i jämförelse med de amerikanska. Kapitalmarkna- derna i USA är inte bara effektiva, det erbjuder företagen valmöjligheter och stora möjligheter för investerarna. Den grundläggande orsaken tycks vara regelverkets utformning, som säkerställer insyn och gynnar konkur- rens. Detta ökar i sin tur marknadsstorleken och minskar kostnaderna, både för investerare och företag som är i behov av kapital. Europeiska unionen har nu ett övergripande regelverk som styr finansmarknaderna och -tjänsterna men det är mycket komplext och dessutom kompletteras det av specifika nationella bestämmelser och kontrolleras av nationella tillsynsmyndigheter. Europeiska kommissionen och medlemsstaterna måste överväga huruvida det nuvarande lagstift- nings- och tillsynssystemet främjar den effektivise- ring av kapitalmarknaderna som nu är nödvändig, samt vidta lämpliga åtgärder för att göra ändringar, främst i prospekt-direktivet. Det skulle inte erfordras några större ändringar för att detta skulle bli ett effektivt instrument, men det skulle kräva att somliga av medlemsstaterna avstår från vissa alternativ som lagstiftningen nu ger utrymme för och som fastställdes vid en tidpunkt då finansmarknaderna hade en mycket mer nationell karaktär än vad de kommer att ha i framtiden. Medan ett europeiskt tillsynsorgan i linje med Värdepappers- och börs- kommissionen (SEC) antagligen inte kommer att inrättas inom överskådlig framtid krävs det större 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/21 ansträngningar för att säkerställa att genomförandet på nationell nivå är mer koherent än vad som nu är fallet. krävs på managementnivå i det mycket föränderliga företagsklimatet skulle begränsas och hindra Europa i dess försök att konkurrera med resten av världen. 3. 4. 1. 3. Skillnader i nationella lagar och sedvänjor 3. 4. 1. 3. 1. Beskattning A¨ ven om kommissionen har rätt i att dubbelbeskatt- ningsavtal existerar i de flesta fall gäller detta inte för samtliga medlemsländer, och två länder uppvisar särskilt stora brister i detta avseende. Dock är det uppenbarligen bristen på information om ländernas säregenheter snara- re än skillnaderna i sig som orsakar problem. Dessa brister är något som kommissionen bör överväga att ta upp genom att utforma utförliga riktlinjer eller tillse att sådana utarbetas. 3. 4. 1. 3. 2. Redovisningsnormer Kommittén instämmer i kommissionens åsikt att redo- visningsnormerna inte utgör ett stort problem, även om det vore värdefullt för analytiker, som svarar för mycket offentlig information om företag, om fler redovisningar gjordes i enlighet med internationella redovisningsnor- mer. Detta är emellertid något som börserna måste ansvara för med hjälp av interna regler, inte kommissio- nen. För att detta skall fungera i praktiken måste dock några medlemsstater ändra sina lagstiftning, vilket man i princip har kommit överens om, för att företagen skall kunna använda de internationella normerna. Det förefaller som om medlemsländer har föresatt sig att göra detta och de anmodas att göra det skyndsamt. 3. 4. 1. 3. 3. Företagsledning — corporate governance Det förefaller värdefullt att föra en bred 3. 4. 1. 3. 3. 1. debatt i Europa om hur omfattande normerna för ”corporate governance” bör vara, men man måste ifrågasätta varje lösning som grundar sig på lagbestäm- melser, särskilt med tanke på problemen med att antingen skapa ett heltäckande direktiv, som skulle kunna vinna gehör i rådet, eller skapa någotsånär enhetliga nationella regler. En inledande svårighet är att korrekt 3. 4. 1. 3. 3. 2. definiera termen ”corporate governance”. Den definition av begreppet som Ernst & Young gjorde i en rapport för kommissionen är extremt vid och lyder: ”alla de regler gällande förvaltning och kontroll som styr ett företag i ett givet historiskt och geografiskt samman- hang”. Ett försök att omsätta detta till lagstiftning skulle kunna kräva ett väldigt komplicerat arbete, särskilt på europeisk nivå då vissa medlemsstaters mest grund- läggande principer för bolagsförvaltning är underutveck- lade. En fara med detta är att den flexibilitet som A¨ ven uppförandekodex måste ha ett 3. 4. 1. 3. 3. 3. inslag av flexibilitet om de inte skall bli överdrivet betungande för de mindre privatföretagen. En europeisk aktiemarknad har satt upp vissa grundläggande principer för företagsledning som företagen, vars aktier skall släppas på aktiemarknaden, måste leva upp till även i fortsättningen: — Styrelsen måste ha minst två oberoende ledamöter (vilket utesluter dels samtliga chefer och anställda på företaget eller dess dotterbolag, dels aktieägare med ett innehav som överstiger 20 % och varje person som står i ett sådant förhållande att hans opartiskhet kan ifrågasättas. — En lönekommitté måste inrättas som uteslutande skall bestå av oberoende personer i ledande ställning, och denna skall arbeta enligt bästa nationella praxis vid lönesättning och paketlösningar för prestations- lön till styrelseledamöter och chefer. — En revisionskommitté, som till största delen skall bestå av oberoende personer i ledande ställning, måste också inrättas och bibehållas. — Samtliga transaktioner som görs av delägarna måste granskas löpande av ett organ med en oberoende majoritet, såsom revisionskommittén, och detta organ måste också granska situationer där det kan uppstå en risk för intressekonflikter. 3. 4. 1. 3. 3. 4. Om andra europeiska aktiemarknader utarbetade liknande bindande regler skulle problemen med företagsledning avseende publika aktiebolag i hög grad kunna övervinnas, åtminstone vad beträffar företagsledningens övergripande förvaltning. Andra problem kan uppstå i framtiden. Eftersom frågeställning- en är så ny kunde det kanske lämpligt att vidta åtgärder steg för steg och försöka åtgärda missförhållanden när de väl uppträder, företrädesvis utan att gå via lag- stiftningsvägen. 3. 4. 1. 3. 4. Institutionell investering Två grundläggande argument för en lägre volym av medel som avsätts till riskkapitalinvesteringar i Europa är att det i dag finns färre fullt finansierade pensions- system och där de finns, är deras frihet att investera starkt inskränkt i vissa medlemsstater. Man tror att det kommer att bli nödvändigt att skapa fler sådana finansierade system på grund av de demografiska proble- men i Europa under nästa århundrade och för att dessa C 235/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 fonder skall bli maximalt effektiva måste de kunna få en högre avkastning genom betydande riskkapitalinves- teringar. Kommittén stödjer kommissionen när den understryker vikten av institutionella investeringar för att dessa marknader skall lyckas och behovet av att undanröja förlegade och onödiga inskränkningar av pensionsfondernas investeringar. försäkran om en sådan marknads tillförlitlighet. Om man ser detta tillsammans med de stränga regler som åläggs företag vars aktier säljs på denna marknad, är det klart olämpligt att regler som är strängare än de som gäller den ”officiella aktiemarknaden” skall gälla eller anses gälla av tillsynsmyndigheter. Kommissionen an- modas undersöka hur detta missförhållande kan rättas till. Pensionsfonderna bör vara underkastade tydliga och strängt övervakade regler och få frihet att utforma investeringsstrategier som bäst tar tillvara fondspa- rarnas intressen. 4. Andra viktiga punkter att ta upp 4. 1. Det begränsade begreppet ”reglerad marknad” 4. 1. 1. Det rättsliga begreppet ”reglerad marknad” är endast tillämpligt för direktivet om investeringstjänster och direktivet om kapitaltäckningskrav, och inte för något av de andra EU-direktiven om finansiella tjänster. Detta medför ett antal möjliga konsekvenser: i) Det skulle kunna tolkas som att aktier som skall släppas till försäljning i själva verket skulle kunna klassificeras som icke-börsnoterade värdepapper under vissa omständigheter, trots att de måste uppfylla normer och insynsregler som är lika stränga, eller strängare, än dem som tillämpas av ”officiella” börser. ii) Om man skulle tillämpa klassificeringen ”icke- börsnoterade värdepapper”, skulle de finansiella tjänsteföretagen kanske tvingas tilldela dessa värde- papper ett nollvärde när de räknar ut soliditetsgra- den, vilket skulle begränsa de institutionella investe- ringarna. iii) Investeringsbolag som handlar med UCITS, det vill säga bolag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper, kan enligt nationella lagbestämmelser till följd av direktiv 85/611/EEG bli tvungna att fullfölja en grundlig undersökning av den aktuella marknaden innan de kan göra investeringar i aktier som säljs på just denna marknad. iv) Direktiv 88/627/EEG — om sådana uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag — kan inte tillämpas. Detta kan leda till en situation där ett betydande innehav skulle kunna byggas upp i ett företag på dessa marknader, där förvärvaren inte är skyldig att informera vare sig företaget eller den aktuella marknaden. 4. 1. 2. Man kan anta att kommissionens val av benäm- ningen ”reglerad marknad” även skulle innefatta en 4. 2. Förenta staternas erfarenheter A¨ ven om det finns stora ekonomiska skillnader 4. 2. 1. mellan USA och EU kan man dra vissa lärdomar av USA som kan förbättra de små och medelstora företagens situation, i synnerhet på det finansiella planet och även när det gäller rådgivning till företagen vilket skulle kunna bidra till att det skapas fler nya företag och därmed fler arbetstillfällen. Att ta nya initiativ eller anpassa befintliga 4. 2. 2. strukturer i ljuset av dessa lärdomar skulle inte innebära att hela Europa blir en kontinent som sjuder av företag- samhet. Många områden i USA motiverar långtifrån en sådan beskrivning. Tillväxten inom innovativa industri- företag och tjänsteföretag (det blir allt svårare att avgränsa dessa båda former) tycks vara koncentrerad till kunskapsintensiva centra, som i hög grad är lokalise- rade i anslutning till universitet i områden som de väster om Washington DC. 4. 2. 3. En förklaring till att det skapas så många nya företag i USA är kulturell; ett förhållningssätt präglat av företagaranda, oberoende och flexibilitet är mer utbrett bland befolkningen. Att försöka införa en starka- re företagaranda i Europa via utbildningssystemet, något som kommissionen uppenbarligen avser att främja, kommer att ta tid, minst en generation. 4. 2. 4. De offentliga insatserna i Europa måste syfta till att skapa nya företag och undvika att företagen läggs ned under de första fem verksamhetsåren och att företagens livslängd är längre än den i USA samt att fler företag ges möjlighet att växa till medelstorlek. 4. 2. 5. Målsättningen måste vara att ge små och medelstora företag, särskilt de nystartade, möjlighet att få stöd. Hur stödet skall ges, antingen via statliga myndigheter, privata företag eller på andra sätt måste avgöras av medlemsstaterna, företrädesvis efter att ha överlagt med arbetsmarknadens parter. Medlemsstater- na bör emellertid garantera att ”förskjutningseffekten” blir minimal, det vill säga att stöd inte beviljas i en sådan form att det ger orättvisa konkurrensfördelar på kort sikt. 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/23 5. Kommissionens slutsatser Det går inte att bestrida kommissionens slutsatser 5. 1. i meddelandet, utan man kan bara konstatera att det kan bli en lång process för att uppnå målet att etablera en aktiekultur bland små och medelstora företag i Europa. Men problemen kan mildras genom ett nytt och positivt engagemang bland lagstiftare och nationella tillsynsmyndigheter för att minska de onödiga hindren. Det är särskilt viktigt att nytänkandet på värdepappers- marknaderna inte bromsas upp eller förhindras av regelsystemet. Man ska hålla i minnet att det huvudsakli- ga syftet med värdepapperslagstiftning och tillsynsmyn- digheter är att: — reglera förhållandena mellan aktiemäklare och kund så att den senare inte behandlas orättvist eller riskerar att utsättas för bedrägeri; — skydda investerare mer generellt mot bedrägerier och manipulationer av marknaden. 5. 2. Det är inte för att försöka skydda dem mot marknadsrisker eller för att skydda särskilda nationella marknadsintressen, något som för övrigt kommer att visa sig allt svårare att uppnå på dagens internationella finansmarknader. 5. 3. Den primära ekonomiska uppgiften för aktie- marknaderna är att slussa över passiva besparingar till produktiva investeringar. Investeringsbolagen kan för närvarande inte garantera en optimal likviditetsnivå på marknaden på grund av den restriktiva attityden hos de nationella tillsynsmyndigheterna och lagstiftarna när det gäller godkännande av prospekt, definitionen av ett erbjudande till allmänheten och vad som skall räknas som ett ”Euro-värdepapper” (se artikel 3 f i prospekt- direktivet 89/298/EEG). Kommissionen bör tillse att denna artikel i direktivet tillämpas korrekt på nationell nivå. 5. 4. Vad Europa behöver för att skapa fler företag och arbetstillfällen, med hjälp av effektiva finansmarknader som i USA men utan att förlora sin sociala särart, är följande: — Fler sunda företag som söker tillträde till aktiemark- naden. Detta innebär att det totala antalet företag måste öka, att man ser till att de inte drabbas av likviditetsproblem, att de ges möjlighet att få utförlig Bryssel den 27 maj 1998. företagsrådgivning, att deras utveckling inte försenas av onödiga regler och att de lättare kan skydda sina innovationer rättsligt. — Att man uppmuntrar ett större flöde av investeringar i aktiekapital på företagets samtliga utvecklings- stadier. — Att företagen ges tillträde till aktiemarknader för mindre företag, sannolikt på regional nivå, som de kan flytta från till större nationella eller europeiska marknader när de har nått ett lämpligt utvecklings- stadium, samt kan utnyttja de möjligheter som Internet ger. — Att man reformerar de europeiska värdepappersreg- lerna för att öka insynen och konkurrensen samt gör det möjligt för finansiella tjänstesektorer att arbeta på en verkligt europeisk nivå. 5. 5. På de olika områdena har sannolikt vissa med- lemsstater redan fullt fungerande mekanismer för att ta itu med det berörda problemet, samtidigt som fler sannolikt kommer att införas till följd av resultaten från Europeiska rådets extrainsatta möte om sysselsättning i november 1997. Avsikten med dessa rekommendationer är att uppmuntra utvecklingen av ett övergripande ramverk för att underlätta de små och medelstora företagens utveckling och skapa fler arbetstillfällen i samtliga delar av Europeiska unionen genom att man åtgärdar bristerna i den kvarvarande stödramen. Detta kommer i sin tur att ha positiva effekter när det gäller den totala nivån på EU:s ekonomiska utveckling, med tanke på att majoriteten av alla företag utgörs av SMF. På vilket sätt åtgärderna vidtas beror på traditionerna och strukturerna i varje medlemsstat. 6. Ytterligare kommentarer 6. 1. Kommittén välkomnar den positiva utveckling av riktlinjerna som skisseras i kommissionens meddelande ”Riskkapital. En nyckel till att skapa sysselsättning i Europeiska unionen”(1). Kommittén noterar även att en stor majoritet av de föreslagna åtgärderna ligger i linje med förslagen i detta yttrande. Kommittén ställer sig bakom de ställningstaganden som förekommer i kommissionens dokument och önskar bli rådfrågad när det gäller att framdeles utarbeta strategier på detta område. (1) KOM(98) 522 slutlig. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Freedom to set up a business (SMO)'

eurovoc_concepts:
approximation of laws
freedom to provide services
right of establishment
single market
small and medium-sized enterprises

formats: html pdf print

text: C 235/10 EN Official Journal of the European Communities 27. 7. 98 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Freedom to set up a business (SMO)’ (98/C 235/03) On 18 March 1997 the Economic and Social Committee, acting under the third paragraph of Rule 23 of its Rules of Procedure, decided to draw up an opinion on ‘Freedom to set up a business (SMO)’. The Section for Industry, Commerce, Crafts and Services, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 6 May 1998. The rapporteur was Mr Folias. At its 355th plenary session (meeting of 27 May 1998) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 88 votes, with one abstention. 1. Introduction of specific obstacles which have been reported or identified. 1. 1. In its work in recent months on the functioning of the Single Market, the Single Market Standing Study Group has frequently identified problems related to the opportunity to set up businesses and operate branches of existing companies in other EU countries. 1. 2. The progress thus far achieved in creating a Single Market, with the many new opportunities it offers SMEs and the self-employed to operate in Member States other than their own, cannot be denied. At the same time, however, the continuing existence of numerous obstacles to the freedom to establish businesses in other Member States is also undeniable. 1. 6. ‘Freedom to set up a business’ must not be seen as a way of exempting a company from the rules of the host country. The purpose is to help individuals or companies wishing to set up business in a Member State and not to demand that they meet more rigorous or different conditions from local businesses. In this case ‘more rigorous conditions’ means any unfair treatment that creates obstacles or prevents a business from setting up. It is not easy to separate the problem of setting 1. 7. up business from other aspects of the Single Market, e. g. freedom to provide services. Since the ESC has already produced several opinions on the various types of obstacles that affect the functioning of the free market (1), this opinion focuses on practical suggestions to help individuals and firms set up business. 1. 3. It should be borne in mind, in the interests of accuracy, that points relevant to the 15 Member States also apply to the three EFTA/EEA countries (Norway, Iceland and Liechtenstein) which, under the EEA agree- ment, are also considered to belong to the Single Market. 2. Findings 1. 4. The purpose of the present opinion is to show that much remains to be done in completing the Single Market, to call upon all those concerned to make efforts in the right direction, to provide practical examples of both real and artificially erected barriers, and to put forward proposals to overcome such obstacles. 2. 1. Numerous and varied problems persist in setting up businesses in other EU Member States, constituting a whole range of ‘obstacles’ to the freedom of establish- ment. Beyond these, however, there are others facing 1. 5. In order to achieve these aims, use will be made of the findings of the questionnaires which were drawn up, distributed and returned complete, the information recorded at the hearing in Nice (France), and a sample (1) Impact and effectiveness of the Single Market — OJ C 206, 7. 7. 1997, p. 65; SME’s — Cross-border relations — OJ C 206, 7. 7. 1997, p. 70; The Single Market and the protection of the environment: coherence or conflict — OJ C 19 of 21. 1. 1998, p. 95; Preventing new barriers from arising in the Single Market — CES 453 of 25. 3. 1998, p. 98; Removal of certain obstacles to trade — CES 643 of 29. 4. 1998, p. 98. 27. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 235/11 companies or independent professionals after they have set up, which prevent them from offering their services. 4. Examples of specific obstacles 2. 2. Many national restrictions are due to the particu- lar care that certain Member States take to protect their own consumers. Governments’ entirely legitimate interest in protecting their consumers — a central task of theirs — should not be to justify making it difficult for businesses to set up. 3. Identified obstacles A series of actual obstacles which have been reported or recorded is set out below, highlighting the problems faced by businesses. 4. 1. The labour codes of one Member State require local modelling agencies to set up a guarantee fund of at least ECU 15 000. This means that modelling agencies from other Member States cannot operate in the country concerned, even occasionally, without setting up the type of same fund. 3. 1. Obstacles to free establishment have been found to be multiple and varied, national and regional, subjective and objective; some can be removed while others are insuperable without individual or collective efforts. Artisans avoid being employed in another Mem- 4. 2. ber State, as they must have a tax representative — whose services come very dear — to deal with payment of their indirect tax charges. 3. 2. Legal obstacles The following is a brief list of those occurring most frequently in a number of different countries: — Recognition of qualifications; — Recognition of requirements for practising a pro- fession; — Obtaining permission to exercise a profession; — Requirements for establishing a business; — Official red tape; — Ban on entry to certain professions (dispensing chemists, notaries, engineers, etc. ); — Legal form of companies. In countries with decentralized administrations, specific regional conditions exist that create additional obstacles. 3. 3. Subjective obstacles — Lack of information on national laws; — Linguistic difficulties; — Lack of data on target markets; 4. 3. 7 000 estate agents fulfilling all the necessary conditions are officially licensed by the national au- thorities of one Member State. Under these conditions, only four(!) non-local agents have succeeded in obtaining a licence. The relevant department of a Member State’s 4. 4. Finance Ministry requires a written statement in cases where travellers have more than ECU 7 500 in cash on their person when entering or leaving the country. As enforcement, officials search travellers’ luggage, regardless of nationality. 4. 5. For years the relevant administration in a Mem- ber State has been dealing unsympathetically with requests for VAT refunds to companies of another Member State who have paid the tax in that country when taking part in international trade fairs and are entitled to a refund. Similarly, the terms and procedures required make requests impracticable. 4. 6. The Member State’s authorities restrict the right to payment for services of non-resident intermediaries (insurance agents, estate agents, etc. ). 4. 7. In order to work in a given Member State, security companies must have their head offices in that country, and both members of the board and employees must be residents. Public order and security are the reasons invoked for this. — Unfamiliarity with local rules and principles; — Different culture, way of thinking; — Different patterns of consumer behaviour. 4. 8. A company from an EFTA country was unable to fulfil a contract for construction work in a Member State, because the local authorities would not allow it to be placed on the local construction register on the grounds that it did not belong to a Member State. C 235/12 EN Official Journal of the European Communities 27. 7. 98 5. Proposals The proposals set out here come from businesses which have suffered the practical consequences of these obstacles, from exchanges of views, and are, of course, made with a view to helping to remove such obstacles. The ESC calls for the creation of an environment 5. 1. in the EU where the setting up of companies and individuals in other Member States is seen as a means of creating jobs and boosting economic activity. Cultural exchange, above all, is at the heart of this dynamic vision. In this spirit, the Commission must launch a publicity campaign to provide information about the rights of companies and individuals to set up business in the country of their choice, provided they comply with its basic legislation. 5. 2. General proposals — to create data-banks listing the appropriate au- thorities, and channels through which information can be obtained; — to promote development and better use of the Euro Info Centres, which could play a decisive role in providing information and explanations to compa- nies, and to organize bilateral or multilateral meet- ings to exchange views, as well as to publish a yearly report describing the problems most commonly encountered when setting up a business; — to set up national ‘one-stop shops’ as part of the professional chambers (of commerce, crafts,. ) providing standardized services; — to draw up a comparative table on the individual legislation of each Member State; — the preparation by each Member State of Internet sites, in the 11 languages, containing comprehensive guidelines about the conditions and legislation in effect for setting up on the markets, for each sector; the Commission can also provide information centrally on its existing Internet pages (EUROPA, ISPO, etc. ); — further improvement in the use of ‘Europartenariat’; — allocation of more resources for venture capital and seed capital; — a Community initiative seeking to harmonize individ- ual laws in specific areas; — the final conclusion of the Commission’s efforts to determine a form for the European company, so that businesses can choose a legal basis whereby they can expect to be treated in the same way throughout Europe (1); — priority access to sources of funding at both European (‘growth and employment’) and national level, for the purpose of setting up business activities. 5. 3. Specific proposals — direct negotiations between those concerned and national and regional authorities to settle specific issues; — cooperation between professional chambers (of com- merce, crafts,. ) to exchange views and experiences which will be communicated to national adminis- trations and the competent Community bodies; — alerting and informing MEPs, and possible lodging of proposals and/or questions in the European Parliament, also on the initiative of representatives from business entities; — freedom of establishment uninfluenced by company size; — equal opportunities regardless of company size; — special provisions for non-profit enterprises and charitable bodies. 6. Post script Through its Single Market Observatory and the 6. 1. present opinion, the Economic and Social Committee seeks to define a substantial and documented approach to the major problem of obstacles to the freedom to set up a business, which is seriously hampering the completion of the internal market. 6. 2. In order to achieve this aim, the ESC would appeal to the parties concerned who are both responsible for creating, and capable of effectively tackling, these problems, albeit to varying degrees. — best possible use of the Community’s new Joint European Ventures programme; (1) European Company Statute — OJ C 129, 27. 4. 1998, p. 1. 27. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 235/13 6. 2. 1. Firstly, it calls upon the Commission to make concerted practical efforts to explain the workings of the Single Market, and so produce specific findings based on regularly documenting the practical consequences of EU measures. 6. 2. 2. Lastly, the Committee urges those Member State companies and entrepreneurs who consider it in their interest to establish themselves and operate in another market to roll up their sleeves, harness all their undoubted dynamism and exploit every opportunity they have to overcome by their own efforts as many obstacles as they can. Brussels, 27 May 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission — European capital markets for Small and Medium-sized Enterprises: prospects and potential obstacles to progress’ (98/C 235/04) On 13 May 1998 the European Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Industry, Commerce, Crafts and Services, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 6 May 1998. The rapporteur was Mr Pezzini. At its 355th plenary session (meeting of 27 May 1998) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 101 votes to one, with one abstention. 1. Overall remarks The European Commission is to be congratulated 1. 1. on its positive and sustained efforts to stimulate the creation of European capital markets suitable for small and medium-sized enterprises (SMEs). Its actions were described in an earlier Communication ‘Reporting on the feasibility of the creation of a European Capital Market for smaller entrepreneurially managed growing companies’ (1), on which the ESC did not deliver an opinion. These endeavours by the Commission respond- ed to an earlier request by the Committee to ‘carry out a feasibility study on the establishment of a recognized European capital market giving European firms, especially small firms, access to capital. ’ In this follow-up communication the Com- 1. 2. mission has produced a constructive document. Never- theless, there are certain points, such as the manner in (1) COM(95) 498 final, 25. 10. 1995. which EU securities legislation operates in practice, which have not received the detailed examination they deserve. There are others in which factors other than those put forward by the Commission are significant. There are a whole range of other factors besides 1. 3. the adequate provision of finance which determine whether firms will grow to a significant size. It was decided that the most significant of these deserved examination in this opinion in order that a better overall assessment of the problems might be made. A number of the recommendations made arise from a fact-finding mission by the ESC to the USA made in November 1997. This was largely inspired by the reference to the US capital markets in the introduction to the Commission communication and by the encouragement to examine the US situation given by Commission President Santer in his speech at the Economic and Social Committee on 28 October 1997. As a result, this opinion covers a much wider field than the Commission communication, which merely deals with capital markets for SMEs


eurovoc_concepts:
EU action
European symbol
cultural cooperation
cultural event
town

formats: pdf print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27. 05. 1998 KOM( 1998) 350 lopull. 97/0290 (COD) Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta (komission EY:n perustamissopimuksen 189 A (2) artiklan nojalla esittämä) Perustelut Euroopan kulttuuripääkaupunki Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta 1. Komissio teki lokakuun 30 päivänä 1997 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi Euroopan kulttuuripääkaupunki -tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta (KOM 97/549-97/0290COD). Huhtikuun 30 päivänä 1998 Euroopan parlamentti antoi lainsäädäntöpäätöslauselman (A4/0083/98), jossa parlamentti hyväksyy komission ehdotuksen tarkistuksin1. Muutettuun ehdotukseen sisältyvät ne tarkistukset, jotka komissio on hyväksynyt keskusteltuaan parlamentin kanssa. Komissio hyväksyi useimmat tarkistukset parlamentin esittämässä muodossa. 2. Hyväksytyt tarkistukset tuovat parannuksia ehdotuksen sanamuotoon tai lisäävät ehdotukseen uusia seikkoja. 3. Komissio ei katsonut voivansa hyväksyä eräitä tarkistuksia kokonaan tai osittain, etenkin neljän asian osalta (kaupungin valintamenettely, eräiden Euroopan kolmansien lopettaminen ja maiden osallistuminen, Euroopan kulttuurikuukausi -tapahtuman aloitteen rahoitus) seuraavista syistä: - Komission ehdottama menettely, johon kaikki yhteisön toimielimet osallistuvat, on riittävän joustava, jotta päätös voidaan käytännössä tehdä kohtuullisessa ajassa. Sen sijaan 189 b artiklassa määrätyn kaltainen raskas menettely ei käytännön syistä ole toimiva ja haittaisi ohjelman sujumista. Ja kuten parlamentin oikeudellinen yksikkö on vahvistanut, komission ehdotus on oikeudellisesti säännönmukainen, koska kyseessä ei ole normatiivinen toimenpide, vaan pikemminkin yhteispäätösmenettelyssä hyväksytyn säädöksen toimeenpanoa tai toteuttamista koskeva päätös. - Komission ehdotuksessa otetaan huomioon unionia sitovat velvoitukset ja sopimukset assosioituneiden kolmansien maiden osallistumisesta yhteisön toimintaohjelmiin. Kuten muidenkin yhteisön ohjelmien osalta, tämä aloite on näiden sitoumusten mukaan avoin talousalueen maille, Keski- ja Itä-Euroopan assosioituneille maille, Euroopan Kyprokselle sekä niille Euroopan kolmansille maille, jotka ovat tehneet yhteisön kanssa kulttuurilausekkeita sisältäviä yhteistyösopimuksia. - Komissio katsoi aiheelliseksi lopettaa Euroopan kulttuurikuukausi -tapahtuman siksi, ettei sillä lyhyen kestonsa takia koskaan ole ollut merkittävää vaikutusta, ja erityisesti siksi, että pääkaupunkialoite avataan ETA-ja KIE-maille. - "Eurooppalaista kulttuuripääkaupunkia" koskeva rahoitus on otettu huomioon komission laatimassa kulttuurin puiteohjelmaa koskevassa ehdotuksessa, johon tänä aloite sisältyy. 1 Pöytäkirja N:o 268301, s. 16. Euroopan Parlamentin tarkistukset jotka sisältyvät Komission muutettuun ehdotukseen 1-2-3-4-5-6-11 Osittain hyväksytyt tarkistukset 9 Hylätyt tarkistukset 7-8-10-12-13-14 3 Ehdotus Euroopan parlameiitin j a neuvoston paatokseksi Muutettu ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston paatokseksi Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PAATOKSEKSI Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PAATOKSEKSI Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtumaa koskevan yhteisön aloitteen perustamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä. sekä katsovat, että EUROOPAN PARLAMENTTI ja EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 128 artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen, ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat, että 1/ Eurooppa on koko historiansa ja olemassa olonsa ajan ollut erityisen rikkaan ja monipuolisen kulttuurikehityksen keskus ja kaupungistumisella on ollut tärkeä osa Euroopan kulttuurien muodostumisessa ja leviämisessä, 1/ Eurooppa on koko historiansa ja olemassa olonsa ajan ollut erityisen rikkaan ja monipuolisen kulttuurikehityksen keskus ja kaupungistumisella on ollut tärkeä osa Euroopan kulttuurien muodostumisessa ja leviämisessä, 2/ EY:n perustamissopimuksen (128 artikla) mukaisen Euroopan yhteisön toimivallan laajentaminen myös kulttuurin alueelle edellyttää yhteisön johtaman kulttuurin edistämistoiminnan asettamista uudelle oikeusperustalle perustamissopimuksessa yhteisölle asetettujen tavoitteiden ja keinojen mukaisesti, 2/ EY:n perustamissopimuksen (128 artikla) mukaisen Euroopan yhteisön toimivallan laajentaminen myös kulttuurin alueelle edellyttää yhteisön johtaman kulttuurin edistämistoiminnan asettamista uudelle oikeusperustalle perustamissopimuksessa yhteisölle asetettujen tavoitteiden ja keinojen mukaisesti. 3/ neuvostossa koolla olleet kulttuuriasioista vastaavat ministerit hyväksyivät 13 päivänä kesäkuuta 1985 päätöslauselman vuosittaisen yhteisön tukeman Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtuman järjestämisestä, minkä tärkeimpänä tavoitteena oli "antaa eurooppalaisille mahdollisuus päästä 3/ neuvostossa koolla olleet kulttuuriasioista vastaavat ministerit hyväksyivät 13 päivänä kesäkuuta 1985 päätöslauselman vuosittaisen yhteisön tukeman Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtuman järjestämisestä, minkä tärkeimpänä tavoitteena oli "antaa eurooppalaisille mahdollisuus päästä H osallisiksi kyseessä olevan maan, alueen tai kaupungin kulttuurista", osallisiksi kyseessä olevan maan, alueen tai kaupungin kulttuurista", 4/ Euroopan parlamentti esitti komissiolle pyynnön jo Kaleidoskooppi-ohjelmasta 7 päivänä huhtikuuta 1995 antamaansa lausuntoa1 edeltäneissä keskusteluissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artiklaan perustuvan Euroopan kulttuuripääkaupunki -erityisohjelman perustamisesta vuoden 2000 jälkeen, 4/ Euroopan parlamentti esitti komissiolle pyynnön jo Kaleidoskooppi-ohjelmasta 7 päivänä huhtikuuta 1995 antamaansa lausuntoa1 edeltäneissä keskusteluissa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 128 artiklaan perustuvan Euroopan kulttuuripääkaupunki -erityisohjelman perustamisesta vuoden 2000 jälkeen, 5/ Euroopan kulttuuripääkaupunkia koskevan yhteisön aloitteen on vastattava perustamissopimuksessa määriteltyjä tavoitteita ja käytettävä siinä tarkoitettuja keinoja 128 artiklassa säädettyjen ehtojen mukaisesti, 5/ Euroopan kulttuuripääkaupunkia koskevan yhteisön aloitteen on vastattava perustamissopimuksessa määriteltyjä tavoitteita ja käytettävä siinä tarkoitettuja keinoja 128 artiklassa säädettyjen ehtojen mukaisesti, 5a/ Euroopan kulttuuripääkaupungeissa saavutettuja tuloksia koskeva tarkastelu osoittaa, että tapahtuman vaikutus on myönteinen tiedotusvälineissä saatavan huomion osalta, kulttuurin ja matkailun alalla ilmenevän kehityksen vuoksi sekä kaupungin asukkaiden tiedostaessa oman kaupunkinsa valinnan tärkeyden, 5b/ myönteiset vaikutukset eivät kuitenkaan aina johda kestäviin, hankkeen päätyttyäkin vaikuttaviin tuloksiin, ja on tarpeen saada valituissa kaupungeissa julkisia tehtäviä hoitavat vastuulliset henkilöt kiinnittämään huomionsa tarpeeseen yhdistää tällainen kulttuurihanke dynaamisiin keskipitkän aikavälin toimenpiteisiin, 5c/ tämä aloite on tärkeä sekä paikallisen identiteetin että Euroopan yhdentymisen kannalta, 5d/ tällä aloitteella voi olla erittäin suuri merkitys keskisuurille kaupungeille. 6/vastauksena 128 artiklassa esitettyihin toimintaperiaatteisiin on joka vuosi aiheellista nimetä Euroopan •kulttuuripääkaupunki, jonka tehtävänä on 6/ vastauksena 128 artiklassa esitettyihin toimintaperiaatteisiin on joka vuosi aiheellista nimetä Euroopan kulttuuripääkaupunki, jonka tehtävänä on _r toteuttaa Eurooppaa kiinnostavan erityisaiheen pohjalta kulttuurihanke tarvittaessa yhdessä muiden eurooppalaisten kaupunkien kanssa, toteuttaa sellainen kulttuurihanke, jonka avulla kulttuurista luovuutta tuetaan tehokkaasti, aiheesta, joka pohjautuu kaupungin identiteettiin, erityispiirteisiin, historiaan, muutokseen; jota tukevat kaupungin tuotantoelämä sekä taloudelliset, yhteiskunnalliset ja kulttuurivoimat; jolla pyritään myötävaikuttamaan monimuotoisen eurooppalaisen kulttuurin kehittymiseen, 6a/ hanke voidaan toteuttaa yhteistyössä muiden Euroopan kaupunkien kanssa, mihin saattaa liittyä etuja; hakijakaupungin on johdonmukaisuussyistä otettava vastuu ohjelman suunnittelusta Euroopan viranomaisiin ja kumppanuuskaupunkeihin nähden, II on aihetta lopettaa samalla Euroopan kulttuurikuukausi -tapahtuma, II on aihetta lopettaa samalla Euroopan kulttuurikuukausi -tapahtuma, 8/ tähän saakka yhteisön avustusta on myönnetty Euroopan kulttuuripääkaupungille ja Euroopan kulttuurikuukaudelle Kaleidoskooppi- ohjelmasta, ja että tämä ohjelma päättyy vuonna 19982, 8/ tähän saakka yhteisön avustusta on myönnetty Euroopan kulttuuripääkaupungille ja Euroopan kulttuurikuukaudelle Kaleidoskooppi- ohjelmasta, ja että tämä ohjelma päättyy vuonna 19982, 9/ neuvosto 30. kesäkuuta 1997 antamallaan päätöksellä komissiota EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan nojalla tekemään tutkimuksen ennen kuin toukokuuhun 1998 mennessä esitetään ehdotukset yhteisön kulttuuriohjelmaksi, johon Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtuma yhdistetään rahoitusjärjestelyineen, OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 9/ neuvosto 30. kesäkuuta 1997 antamallaan päätöksellä komissiota EY:n perustamissopimuksen 152 artiklan nojalla tekemään tutkimuksen ennen kuin toukokuuhun 1998 mennessä esitetään ehdotukset yhteisön kulttuuriohjelmaksi, johon Euroopan kulttuuripääkaupunki - tapahtuma yhdistetään rahoitusjärjestelyineen, OVAT TEHNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla 1 artikla Yhteisö panee täytäntöön aloitteen, jonka nimi on "Euroopan kulttuuripääkaupunki". Tämän aloitteen tarkoituksena on lisätä kulttuurien rikkauden, erilaisuuden ja yhteisten ominaispiirteiden arvostusta Yhteisö panee täytäntöön aloitteen, jonka nimi on "Euroopan kulttuuripääkaupunkir Tämän aloitteen tarkoituksena on lisätä kulttuurien rikkauden, erilaisuuden ja yhteisten ominaispiirteiden arvostusta c eurooppalaisten keskuudessa ja auttaa unionin kansalaisia tuntemaan toisensa paremmin. eurooppalaisten keskuudessa ja auttaa unionin kansalaisia tuntemaan toisensa paremmin. 2 artikla 2 artikla Euroopan kulttuuripääkaupunki nimitetään vuodesta 2002 lähtien seuraavien edellytysten mukaisesti: - asianomaiset jäsenvaltiot toimittavat Euroopan komissiolle kolme vuotta ennen tapahtuman alkua soveltuvan kaupungin tai kaupunkien hakemukset kyseistä vuotta varten 3 artiklassa esitetyllä tavalla. - komissio kutsuu koolle valintalautakunnan, joka on nimetty antamaan lausunto esitetyistä hakemuksista tämän toimen tavoitteiden ja erityispiirteiden mukaisesti. Valintalautakunta koostuu tunnetuista riippumattomista henkilöistä, joiden määrä on seitsemän. Näistä kaksi nimittää Euroopan parlamentti, kaksi neuvosto, kaksi komissio ja yhden alueiden komitea. Valintalautakunta antaa lausuntonsa komissiolle. - komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentin annettua asiasta lausunnon neuvosto nimeää määräenemmistöpäätöksellä Euroopan kulttuuripääkaupungin kyseiseksi vuodeksi. Euroopan kulttuuripääkaupunki nimitetään vuodesta 2002 lähtien seuraavien edellytysten mukaisesti: - asianomaiset jäsenvaltiot toimittavat Euroopan komissiolle kolme vuotta ennen tapahtuman alkua soveltuvan kaupungin tai kaupunkien hakemukset kyseistä vuotta varten 3 artiklassa esitetyllä tavalla. - komissio kutsuu vuosittain koolle valintalautakunnan, joka on nimetty antamaan lausunto esitetyistä hakemuksista tämän toimen tavoitteiden ja erityispiirteiden mukaisesti. Valintalautakunta koostuu tunnetuista riippumattomista henkilöistä, joiden määrä on seitsemän ja jotka ovat kulttuurialalta ja alan asiantuntijoita. Näistä kaksi nimittää Euroopan parlamentti, kaksi neuvosto, kaksi komissio ja yhden alueiden komitea. Valintalautakunnan jäsenenä ei voi toimia henkilö, joka vaaleilla valittuna hoitaa julkista tehtävää. Valintalautakunta valitsee yhden jäsenistään puheenjohtajaksi. Valintalautakunta antaa lausuntonsa komissiolle; - komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamentin annettua asiasta lausunnon neuvosto nimeää määräenemmistöpäätöksellä Euroopan kulttuuripääkaupungin kyseiseksi vuodeksi. 3 artikla 3 artikla Hakemuksiin on sisällyttävä Eurooppaa kiinnostavaan erityisaiheeseen liittyvä eurooppalainen kulttuurihanke, joka perustuu pääasiallisesti kulttuuriyhteistyöhön EY. n perustamissopimuksen 128 artiklan tarkoittamien tavoitteiden ja toimien mukaisesti. Hanke voidaan toteuttaa Hakemuksiin on sisällyttävä Eurooppaa kiinnostavaan erityisaiheeseen liittyvä kulttuurihanke, joka perustuu pääasiallisesti kulttuuriyhteystyöhön EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan tarkoittamien tavoitteiden ja toimien mukaisesti. Hanke voidaan toteuttaa yhdessä muiden Euroopan kaupunkien } yhdessä muiden Euroopan kaupunkien kanssa. Hakemuksissa on erityisesti täsmennettävä, millä tavoin - valitun aiheen puitteissa - eurooppalainen hakijakaupunki aikoo: - lisätä sellaisten eurooppalaisille yhteisten kulttuurivirtausten arvostusta, joita se on innoittanut tai joihin se on huomattavasti myötävaikuttanut, - edistää tapahtumia ja kulttuurihankkeita, joihin osallistuvat unionin muiden jäsenvaltioiden bilttuuritoimijat ja jotka johtavat kestävien kulttuuriyhteistyöhankkeiden perustamiseen, - varmistaa, että unionin kansalaiset ottavat toimet vastaan, ja edistää suunniteltujen toimien levittämistä multimedian ja monikielisen lähestymistavan avulla, - edistää Euroopan kulttuurien ja muun maailman kulttuurien välistä vuoropuhelua. kanssa, jotka hankkeesta vastaava hakijakaupunki valitsee. Hakemuksissa on erityisesti täsmennettävä, millä tavoin - valitun aiheen puitteissa - eurooppalainen hakijakaupunki aikoo: - lisätä sellaisten eurooppalaisille yhteisten kulttuurivirtausten arvostusta, joita se on innoittanut tai joihin se on huomattavasti myötävaikuttanut, - edistää tapahtumia, joihin osallistuvat unionin muiden j äsenvaltioiden kulttuiiritoimijat ja jotka johtavat kestävien kulttuuriyhteistyöhankkeiden perustamiseen, sekä edistää näiden siirtymistä Euroopan unionissa, - tukea ja edistää luomistyötä, joka on kulttuuripolitiikan keskeinen osa, - varmistaa väestön laajapohjainen osallistuminen hankkeeseen ja niin muodoin toimien yhteiskunnallinen vaikutus sekä sen jatkuminen vuoden jälkeenkin, - edistää sitä, että unionin kansalaiset ottavat toimet vastaan, ja edistää suunniteltujen tapahtumien levittämistä hyödyntämällä kaikkia multimedian keinoja, erityisesti audiovisuaalisia, perustamalla Internet-kotisivu, ja käyttämällä monikielistä lähestymistapaa, jotta mahdollisimman laaja yleisö kulttuuripääkaupungissa, Euroopan unionissa ja sen ulkopuolella pääsee osallistumaan kulttuuriohjelmiin ja näin edesauttamaan pysyvien kulttuuriyhteistyöhankkeiden syntymistä, - edistää Euroopan kulttuurien ja muun maailman kulttuurien välistä vuoropuhelua ja tämän hengen mukaisesti edistää muiden suuntaan tapahtuvaa avautumista ja erilaisuuden ymmärtämistä, jotka ovat perustavia kulttuuriarvoja, - lisätä kaupungin kulttuuriulottuvuudesta erottamattomien historiaperinnön, kaupunkisuunnitteluun liittyvän muotoilun ja elämänlaadun arvostusta sekä korostaa kulttuuriperinnön jatkuvan käytön ja nykyisen luomistyön välistä suhdetta. 4 artikla 4 artikla Tähän aloitteeseen voivat osallistua Euroopan talousalueen maat, Keski-ja Itä- Euroopan assosioituneet maat, Kypros sekä ne muut Euroopan maat, jotka ovat tehneet yhteisön kanssa yhteistyösopimuksia, joihin kuuluu kulttuuria koskeva lauseke. Tähän aloitteeseen voivat osallistua Euroopan talousalueen maat, Keski-ja Itä- Euroopan assosioituneet maat, Kypros sekä ne muut Euroopan maat, jotka ovat tehneet yhteisön kanssa yhteistyösopimuksia, joihin kuuluu kulttuuria koskeva lauseke. 5 artikla 5 artikla Komissio on vastuussa aloitteen täytäntöönpanosta. Se valmistaa joka vuosi arviointikertomuksen edellisenä vuonna saavutetuista tuloksista. Tämä kertomus toimitetaan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle. Komissio on vastuussa aloitteen täytäntöönpanosta. Se valmistaa joka vuosi arviointikertomuksen edellisenä vuonna saavutetuista tuloksista. Tämä kertomus toimitetaan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle. 6 artikla Aloite ja sen sisältämät tarkat menettelyjä koskevat ohjeet sekä hakemusten toimittamiselle asetut määräajat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehden C- sarjassa. 6 artikla Aloite ja sen sisältämät tarkat menettelyjä koskevat ohjeet sekä hakemusten toimittamiselle asetut määräajat julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehden C- sarjassa. 7 artikla 7 artikla Tämä päätös tulee voimaan Tämä päätös tulee voimaan Katso Parlamentin jäsen Augiasin kertomus EP 211/116 lopullinen 27. 3. 1995, Komission muutettu ehdotus KOM(95)373 lopullinen 28. 7. 1995, 2 Katso 29. 3. 96 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 719/96/EY Kaleidoskooppi- ohjelman perustamisesta (toimi 4). °l ISSN 1024-4492 KOM(98) 350 lopullinen ASIAKIRJAT FI 16 13 14 Luettelonumero : CB-CO-98-360-FI-C ISBN 92-78-36921-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 4 o


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 92/23/EEG om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon"

eurovoc_concepts:
Community certification
commercial vehicle
motor vehicle
noise protection
pneumatic tyre

text: C 235/24 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 7. 98 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 92/23/EEG om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon” (1) (98/C 235/05) Den 6 januari 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 6 maj 1998. Föredragande var Edoardo Bagliano. Vid sin 355:e plenarsessionen den 27-28 maj 1998 (sammanträdet den 27 maj 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 101 röster för och 2 nedlagda röster. 1. Inledning Kommissionens förslag till direktiv är ett bra 1. 1. komplement till de åtgärder som hittills antagits mot det buller som orsakas av vägtrafiken. Direktivet 70/157/EEG om tillåten ljudnivå för 1. 2. motorfordon är upplagt så att det framhåller — och sålunda begränsar — enbart det buller som härrör från avgassystemet och fordonens mekaniska delar. Tidigare var dessa två faktorer faktiskt den främsta bullerkällan. 1. 2. 1. De allt strängare tekniska kraven som uppkom- mit genom de olika ändringarna av nämnda direktiv har resulterat i en kraftig minskning av bullret från dessa källor, men samtidigt har det accentuerat problemet med det buller som uppstår vid kontakten mellan rullande däck och vägbanan. 1. 3. Detta framhålls i artikel 4 i den senaste ändringen av ovan nämnda direktiv 70/157/EEG (direktiv 92/97/EEG av den 19 december 1992) i vilket rådet ger kommissionen i uppdrag att lägga fram ett förslag som syftar till att begränsa det buller som uppkommer vid kontakten mellan rullande däck och vägbanan och att förena dessa krav med säkerhetskraven. Med det aktuella förslaget till direktiv fyller man sin uppgift. 1. 3. 1. Det är i själva verket en ändring av direk- tiv 92/93/EEG om däck och däckmontering på motorfor- don och släpvagnar — som dock inte behandlade buller. Den fastställer såväl en metod för att mäta bullret från ett rullande däck som den högsta tillåtna nivån för olika typer av däck. 2. Allmänna synpunkter Tillämpningsområdet för detta förslag till direk- 2. 1. tiv gäller alla typer av däck, monterade såväl på fordon i kategorin M1 som på lätta och tunga nyttofordon (i kategorin M2, M3, N1, N2 och N3) och deras släpvagnar. (1) EGT C 30, 28. 1. 1998, s. 8. Undantagna är fordon tillverkade för annat än person- eller varutransport men som ändå tillfälligtvis kan utnyttja väginfrastrukturen (t. ex. jordbrukstraktorer). 2. 1. 1. Kommissionen har därför utvecklat — även med tanke på det vida tillämpningsområdet — en gemensam mätmetod men föreslår differentierade högs- ta tillåtna bullernivåer alltefter fordonskategori. Inom varje kategori är dessa nivåer sedan kopplade: — för personbilar: till den nominella fälgbredden (däri- genom tas hänsyn till begränsningar till följd av väggrepp och särskilt bruk); — för nyttofordon: till däckets specifika användning (normalt bruk, snötäckta vägar, särskilt bruk). 2. 1. 2. Man har på så sätt försökt fastställa normer som syftar till att begränsa det buller som uppkommer vid kontakten mellan rullande däck och vägbanan utan att för den skull äventyra trafiksäkerheten. 2. 1. 3. Bullernivåer som uppkommer vid olika väg- beläggningar (eller vid olika atmosfäriska förhållanden), med liknande däck, omfattas däremot inte av detta direktiv. I det sammanhanget påminner kommittén om att det i den tolfte beaktandemeningen i direktiv 92/97/EEG av den 19 december 1992 sägs att ”det är nödvändigt att fortsätta studier och undersökningar för att få fram indexsiffror så att objektiva siffror för väglikformighet kan fastställas”. 3. Tidsplan 3. 1. I förslaget till direktiv föreskrivs att dessa bestäm- melser skall tillämpas från och med den 1 oktober 2001. Detta gäller både för nya typer av däck som finns på marknaden och för nya fordon, på vilka man enbart får montera däck som uppfyller kraven i bestämmelserna. 3. 2. Från och med den 1 oktober 2005 måste alla däck på marknaden uppfylla kraven i detta förslag till direktiv. 27. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 235/25 Undantagna från bestämmelserna i förslaget till 3. 3. direktiv är: bidrag till de förbättringar som redan åstadkommits av bilindustrin på detta område. — däck som är avsedda att monteras på fordon som inregistrerats för första gången före den 1 oktober 1980; — provisoriska reservdäck, däckkategorier avsedda för hastigheter under 80 km/h eller med en nominell fälgdiameter som inte överskrider 254 mm. 4. Särskilda synpunkter 4. 1. Mätmetoden bygger på att man mäter bullret från ett rullande däck vid en normalhastighet av 80 km/h medan fordonet färdas med motorn avstängd och växeln i friläge, på normal vägbeläggning. 4. 1. 1. De åtgärder som kommer att vidtas för att följa dessa bestämmelser kommer sålunda att få optimal effekt, när det gäller att minska bullret från biltrafik i områden utanför städerna och biltrafik som håller en jämn hastighet. 4. 1. 2. från ett Däremot kontrolleras inte bullret accelererande eller bromsande däck, vanliga företeelser vid stadstrafik och trafikstockningar. Kommittén med- ger för övrigt att det inte finns någon vedertagen provmetod när det gäller denna så viktig fråga. 4. 2. Tekniska lösningar, som krävs för att säkerställa däckens prestanda för särskilt bruk, t. ex. på snötäckta vägar eller grusvägar, motiverar högre bullergränsvär- den än vad som fastställs i förslaget till direktiv. 4. 2. 1. Differentierade gränsvärden är också motivera- de för däck (på fordon), vilkas egenskaper bör vara förenliga med prestationsförmågan hos fordonen på vilka de är monterade, i syfte att säkerställa maximal körsäkerhet. Kommittén stöder detta synsätt. De datum för när bestämmelserna skall träda i 4. 4. kraft som föreskriv i förslaget till direktiv stämmer överens med de tidsplaner som är nödvändiga för däckindustrins anpassning. Rådet måste dock förhöra sig med industrin 4. 4. 1. om det finns däcktyper, som redan uppfyller kraven i dessa bestämmelser, tillgängliga för alla fordonsmodel- ler som kommer att tillverkas under 2001, den tidpunkt då det enbart får monteras däck som överensstämmer med nivåerna i det aktuella förslaget till direktiv. 4. 4. 2. Kommittén anser det realistiskt att man skjuter upp detta datum åtminstone två år (dvs. 2003) för nyligen inregistrerade fordon (gamla modeller) och låta 2001 kvarstå som datum för enbart nytypgodkännande (nya modeller). 4. 5. Kommissionens uttalande att dessa bestämmel- ser utgör ett första steg i kampen mot det buller som uppstår vid kontakten mellan rullande däck och vägbanan är viktigt, liksom också att de bör granskas efter hand mot bakgrund av den effekt de haft på marknaden och på miljön. Detta uttalande som ingår i ”motiveringen” 4. 5. 1. bör dock upprepas som nr (6) i beaktandedelen i samma förslag till direktiv: ”Bestämmelserna, som syftar till att minska det buller som uppstår vid rullande däcks kontakt med vägbanan, utgör ett första steg i strävan att minska denna bullerkälla. I ett senare skede bör bestämmel- serna granskas mot bakgrund av den effekt de har haft på marknaden och på miljön. I det sammanhang- et skall hänsyn tas till att typen av vägbeläggning kommer att få allt större betydelse som bullerkälla. ” Detta förslag till ”beaktande” knyter an till och komplet- terar den tolfte beaktandemeningen i direktiv 92/97/EG som citeras i föregående punkt 2. 1. 3. 4. 3. De föreslagna bullernivåerna är rimliga eftersom de — även om det innebär betydande ansträngningar för däckindustrin — är möjliga att förverkliga industriellt inom den fastställda tidsplanen. 4. 3. 1. Dessa ”nivåer” svarar dessutom mot förvänt- ningarna från allmänheten, som väntar på insatser för att minska buller från biltrafiken, och ger ett ytterligare 5. Sammanfattning Kommittén stöder direktivets målsättning och rekom- menderar särskilt: — att man beaktar synpunkten i punkt 4. 4 och — att man fäster större vikt — på lämpligt ställe i beaktandedelen — vid att granska effekten av de vidtagna åtgärderna. Bryssel den 27 maj 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS