title: Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en gemensam ram för elektroniska signaturer

eurovoc_concepts:
approximation of laws
commercial transaction
data protection
electronic mail
information network

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION ft^ft ft ft ft ft ft ft ft ^ ft Bryssel den 13. 05. 1998 KOM(1998) 297 slutlig 98/0191 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om en gemensam ram för elektroniska signaturer (framlagt av kommissionen) MOTIVERING BAKGRUND öppna nät, som till exempel Internet, blir allt viktigare för den globala kommunikationen. Genom dessa nät kan parter som inte tidigare haft kontakt kommunicera interaktivt. De kan dessutom skapa nya affärsmöjligheter genom att de dels erbjuder verktyg som ökar produktiviteten och reducerar kostnaderna och dels erbjuder nya metoder för att nå kunder. Företag använder näten för att dra nytta av nya affärsmetoder och nya arbetssätt, som till exempel distansarbete och virtuella miljöer som kan delas mellan flera användare. Offentliga myndigheter använder näten vid kontakt med företag och privatpersoner. Genom den elektroniska handeln ges Europeiska unionen ett utmärkt tillfälle att påskynda den ekonomiska integreringen. För att dessa möjligheter skall kunna utnyttjas på bästa sätt krävs en säker miljö för elektronisk autentisering. Det finns för närvarande flera olika metoder för att underteckna dokument elektroniskt: allt från mycket enkla metoder som att lägga in en scannad bild av en handskriven signatur i ett dokument i en ordbehandlare till mycket avancerade metoder som digitala signaturer där "kryptering med öppen nyckel" används. Tack vare elektroniska signaturer kan en mottagare av elektroniskt skickade uppgifter verifiera uppgifternas ursprung (autentisering av källan) och kontrollera att uppgifterna är kompletta och inte har ändrats och på så vis förvissa sig om deras integritet (dataintegritet). Verifiering av autenticiteten och dataintegriteten är i sig inget bevis för identiteten hos undertecknaren som skapat den elektroniska signaturen. Hur kan till exempel mottagaren av ett meddelande vara säker på att avsändaren verkligen är den han utger sig för att vara? Mottagaren kanske därför vill ha mer tillförlitlig information om undertecknarens information kan undertecknaren ge själv çenom att skicka mottagaren pålitliga bevis. En annan lösning kan vara att en tredje part bekräftar identiteten (t. ex. en person eller institution som bägge parter litar på). I detta direktiv kallas sådana tredje parter tillhandahållare av certifieringstjänster. identitet. Den typen av I meddelandet "Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel"1 av den 16 april, riktat till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, angav kommissionen digitala signaturer som en av de viktigaste vägarna för att uppnå säkerhet och skapa förtroende för öppna nät. Även i ministerdeklarationen2 från mötet i Bonn angavs digitala signaturer som en av de viktigaste frågorna i fråga om elektronisk handel. Som ett första steg presenterade kommissionen meddelandet "Om säkerhet och pålitlighet vid elektronisk kommunikation - mot en europeisk ram för digitala signaturer och kryptering"3 för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Meddelandet innehöll en beskrivning av 1 KOM(97) 157, slutlig, 16. 4. 1997. 2 Europeiska ministerkonferensen Bonn 6-8 juli 1997. 3 KOM(97) 503 slutlig, 8. 10. 1997. "Globala informationsnät: förverkliga potentialen", behovet av en sammanhållen strategi på området. Den 1 december 1997 välkomnade rådet meddelandet och uppmanade kommissionen att så snart som möjligt inlämna ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om digitala signaturer. Som ett resultat av offentliggörandet av meddelandet och av möten med medlemsstaterna, med representanter från den privata sektorn, i synnerhet den europeiska krypteringsindustrin, och det internationella samrådet med experter i Köpenhamn4, har kommissionen mottagit synpunkter från de inblandade parterna. Följande slutsatser kan dras från dessa synpunkter: 1. 2. 3. 4. 5. 6. I flera medlemsstater ökar lagstiftningen på detta område, vilket ökar behovet av en harmoniserad rättslig ram på europeisk nivå så att allvarliga hinder för den inre marknaden undviks. Även om det förekommer många diskussioner om och mycket arbete läggs ner på teknik för digitala signaturer som använder sig av kryptering med öppen nyckel, så bör ett direktiv på europeisk nivå inte innehålla krav på att en viss teknik används och bör inte heller vara inriktat på endast dessa typer av signaturer. Eftersom man räknar med att ett stort antal autentiseringsmekanismer kommer att utvecklas, bör detta direktiv omfatta ett brett utbud av "elektroniska signaturer", som skulle innefatta digitala signaturer som är baserade på kryptering med öppen nyckel samt på andra sätt att autentisera data. förhandsauktorisering undvikas. För För att den inre marknaden skall fungera, och som stöd för en snabb marknadsutveckling när det gäller efterfrågan från användare och ny vinna teknik, måste konsumenternas förtroende kan tillhandahållare av certifieringstjänster välja att använda frivilliga ackrediteringssystem som syftar till att erbjuda högre säkerhet. Om marknaden efterfrågar sådana åtgärder kan de ge en tydligare och mer förutsägbar rättslig säkerhet både för tillhandahållaren av certifieringstjänsten och konsumenterna. att Elektroniska signaturer som används inom slutna grupper, till exempel där det redan finns kontrakt mellan användarna, bör inte automatiskt omfattas av detta direktiv. I sådana fall bör avtalsfriheten ha företräde. Den viktigaste frågan på området anses vara att garantera rättsligt erkännande, i synnerhet över gränserna, av elektroniska signaturer och av certificeringstjänster. I frågan ingår att klargöra de grundläggande kraven för tillhandahållare av certifieringstjänster, vilket bland annat omfattar deras ansvarsskyldighet. Näringslivet förväntas tillsammans med standardiseringsorgan ta initiativet till att utveckla internationellt erkända standarder för elektroniska signaturer. Sådana standarder bör vara inriktade på att skapa en öppen miljö för inbördes kompatibla produkter och tjänster. Kommissionens roll kommer att vara att stödja detta arbete. 4 Internationell utfrågning, Köpenhamn, 23-24 april 1998. 3 På internationell nivå pågår många diskussioner och aktiviteter. Förenade nationernas kommission för internationella handelslagar (UNCITRAL) har antagit en modellag om elektronisk handel och har inlett förberedande arbete för enhetliga regler om digitala signaturer. Även OECD bedriver verksamhet på detta område, till exempel i form av uppföljning av internationella 1997 års organisationer, bland andra WTO, är inblandade i frågor på området. Denna utveckling bör tas i beaktande när en rättslig ram införs på europeisk nivå. för krypteringspolitik. Övriga riktlinjer II. BEHOV AV HARMONISERING Flera medlemsstater har redan inlett detaljerade initiativ på lagstiftningsområdet när det gäller elektroniska signaturer: Medlemsstat Utvecklingen inom lagstiftningsarbetet Osterrike FSrberedande arbete. Belgien • Telekommunikationslag: frivillig fbrberedande avsiktsfbrklaring fran tjanstetillhandahallaren. • Utkast till signaturer. lag om certificeringstjanster i fraga om digitala • Utkast till lag om andringar av civilrattslig lagstiftning i fraga om elektronisk bevisning. • Utkast till lag om anvandning av digitala signaturer inom socialtjansten och sjukvarden. Danmark Frankrike till lag om sSker och effektiv anvandning av digital Utkast kommunikation. • Telekommunikationslag (dekret om auktorisering och undantag): =>utbud av produkter och tjanster inom omradet elektroniska signaturer efter ett informationsfbrfarande, => fri anvandning, import och export av produkter inom omr&det elektroniska signaturer. • Lagstiftning om anvandning socialtjansten och sjukvarden av digitala signaturer inom Finland • Utkast till lag om elektroniskt informationsutbyte inom forvaltning och forvaltningens rattsliga procedurer. • Utkast till lag om det centrala folkbokfbringsregistret som tillhandahallare av certifieringstjanster. Tyskland • Lag och fbrordning om digitala signaturer firms: villkor enligt vilka ackreditering av signaturer anses frivillig s£kra, digitala tillhandahallare av tjanster. • Utkast till katalog 6ver lampliga sakerhetsatgSrder. • Offentligt samrad om rattsliga aspekter pa digitala signaturer och digitalt undertecknade elektroniska dokument p&gar. Italien • AllmSn lag om reformering av den offentliga fbrvaltningen och minskad byrSkrati pagan princip om rattsligt erkannande av elektroniska dokument. • Dekret om upprattande, arkivering och flverffcring av elektroniska dokument och kontrakt. • Dekret om krav pa produkter och tjanster fbrbereds. • Dekret om skattemftssiga konsekvenser i samband med elektroniska dokument fbrbereds. Nederlanderna • Frivilligt ackrediteringssystem fbr tillhandahallare av tjanster fbrbereds. • Skattelag som innebar art det kan bli mojligt art lagra sjalvdeklarationer elektroniskt. • Utkast till lag om andring av den civilrSttsliga lagstiftningen fbrbereds. Spanien • Skrivelser fran Generaltullstyrelsen om anvandning av elektroniska signaturer. • Beslut pa socialfbrsakringsomradet om anvandning av elektroniska medel. • Lagar och skrivelser pa omradena Ian, beskattning, finansiella som tiliater anvandning av tjanster och elektroniska procedurer. 1998 ars budgetlag, som bemyndigar spanska myntverket att fungera som tillhandahallare av certifieringstjanster. fbretagsregistrering, • Sverige Fbrberedande arbete. Fbrenade kungariket Utkast till lagstiftning om frivillig licensiering av tillhandahallare av certifieringstjanster och om rattsligt erkannande av elektroniska signaturer. i frågor, samma fokusera arbetet på framgår att lagstiftningsarbetet i de olika Av ovanstående översikt medlemsstaterna har lett till en splittrad lagstiftning. Även om medlemsstaterna tycks synnerhet kraven på tjänstetillhandahållare och produkter, villkoren för att elektroniska signaturer skall få rättslig effekt samt strukturen på ackrediteringssystem, har det blivit allt tydligare att de relevanta förordningarna, eller bristen på dem, kommer att skilja sig så mycket från varandra att det kommer att hota den inre marknaden i fråga om elektroniska signaturer. Olika regler i fråga om den rättsliga effekten för elektroniska signaturer är särskilt skadliga för den fortsatta utvecklingen av elektronisk handel och därmed också för ekonomisk tillväxt och sysselsättningen inom gemenskapen. Ytterligare osäkerhet beror på olika ansvarsregler och rättslig i olika i fråga om ansvarsskyldigheten när tjänster erbjuds osäkerhet medlemsstater. Utvecklingen pekar också mot att medlemsstaterna kommer att besluta om olika tekniska villkor som skall gälla för att elektroniska signaturer skall anses säkra. Den splittrade situationen kan leda till att en spärr skapas för kommunikation och affärstransaktioner via öppna nät i gemenskapen genom att den fria användningen och tillhandahållandet av tjänster som är kopplade till elektroniska signaturer förhindras. Dessutom kan utvecklingen av den del av ekonomin som är förknippad med elektronisk handel begränsas. Huvudmålet i det bifogade förslaget till direktiv är att ta bort hinder, i synnerhet skillnader i det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer och begränsningar av den fria rörligheten för certifieringstjänster och -produkter mellan medlemsstaterna. Mot bakgrund av målens typ faller ansvaret för den planerade åtgärden under gemenskapens exklusiva behörighet. Förslaget till direktiv syftar till att göra det möjligt att använda elektroniska signaturer inom ett område utan inre gränser genom att det är fokuserat på de grundläggande kraven för elektroniska tjänster, medan medlemsstaterna får lösa frågan om detaljerade bestämmelser om genomförande. Förslaget överensstämmer med kommissionens policy i fråga om lagstiftning när det gäller subsidiaritet, proportionalitet och förenkling av lagstiftning. Kommissionen föreslår därför att den rättsliga grunden för det aktuella förslaget skall utgöras av artikel 57. 2, 66 och 100a. Av proportionalitetsskäl anser kommissionen att det lämpligaste rättsliga instrumentet utgörs av ett direktiv. III. MÅL OCH RÄCKVIDD FÖR DIREKTIVET 1. 2. 3. 4. Detta direktiv syftar till att garantera att den inre marknaden fungerar korrekt i fråga om elektroniska signaturer genom att dels skapa en harmoniserad och lämplig rättslig ram för användningen av elektroniska signaturer inom Europeiska gemenskapen och dels fastställa kriterier som bas för ett rättsligt erkännande av elektroniska signaturer. Den globala elektroniska kommunikationen och handeln är beroende av att internationella och nationella lagar stegvis anpassas till den tekniska infrastrukturen som genomgår en snabb utveckling. Även om analogier till befintliga regler i flera fall kan erbjuda en tillfredsställande lösning, kan det mot bakgrund av den tekniska utvecklingen vara nödvändigt med vissa anpassningar till dessa befintliga lagar för att undvika olämpliga och oönskade effekter. Även om digitala signaturer som framställts med hjälp av kryptering för närvarande anses som en viktig typ av elektronisk signatur, måste en europeisk rättslig ram vara så flexibel att den även omfattar annan teknik som kan komma att användas för autentisering. Det finna naturliga användningsområden för teknik som använder elektroniska signaturer i slutna miljöer, till exempel ett företags lokala datanät eller ett banksystem. Certifiering och elektroniska signaturer används även för auktoriseringsändamål, som till exempel tillträde till privata konton. Inom ramen för de nationella lagarna gör principen om avtalsfrihet det möjligt för avtalsparter att inbördes komma överens om affärsvillkor, t. ex. godkännande av elektroniska signaturer. På dessa områden finns inget uttalat behov av reglering. Mot bakgrund av antalet tjänster och deras användningsområden bör tillhandahållare av certifieringstjänster tillåtas att erbjuda sina tjänster utan krav på förhandsauktorisering. Tjänstetillhandahållare kan dock tänkas vilja dra nytta av den rättsliga giltigheten hos de elektroniska signaturerna genom frivilliga ackrediteringssystem som är kopplade till gemensamma krav. Ackreditering skall ses som en allmän tjänst som erbjuds som önskar erbjuda höga tillhandahållare av certifieringstjänster 5. 6. 7. servicenivåer. Detta skall dock inte uppfattas som att en tjänst som inte är ackrediterad skulle vara mindre säker. En tjänstetillhandahåliare kan erbjuda ett stort antal tjänster. Det nuvarande direktivet är särskilt inriktat på certifieringstjänster i samband med elektroniska signaturer. C ert i fikat kan användas för flera olika funktioner och kan innehålla olika informationsdelar. Informationen kan exempelvis innehålla konventionella identifieringsmetoder som namn, adress, registreringsnummer eller personnummer, momsregistrerings nummer eller särskilda uppgifter avseende den som undertecknar, t. ex. fullmakt att agera för företagets räkning, kreditvärdighet, betalningsgarantier, innehav av särskilda tillstånd eller licenser. Som en följd av detta kan man vänta sig att ett brett utbud av certifikat för olika användningsområden utvecklas. En rättslig ram behövs dock för certifikat främst för att möjliggöra autentisering av den undertecknande personens elektroniska signatur. Detta direktiv är därför inriktat på ett certifikats (kallat "kvalificerat certifikat") funktion som länk till en persons identitet eller roll. skatteregistreringsnummer, eller De juridiska effekter som elektroniska signaturer medför är ett nyckelelement i ett öppet men samtidigt trovärdigt system för elektroniska signaturer. Tillämpningen av detta direktiv skall också bidra till en harmoniserad rättslig ram inom gemenskapen genom att säkerställa dels att man inte skall kunna vägra ge en elektronisk signatur rättslig giltighet, rättslig effekt eller rättsligt genomförande enbart av de skäl att signaturen utgörs av elektroniska data, inte är baserad på ett kvalificerat certifikat eller på ett certifikat som är utställt av ackrediterad tillhandahållare av certifieringstjänster, dels att elektroniska signaturer skall få samma rättsliga status som handskrivna signaturer. Dessutom bör man skapa nationella bevisregler för erkännande av elektroniska signaturer. Det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer bör baseras på objektiva, överskådliga, icke-diskriminerande och proportionella kriterier och skall inte vara kopplat till någon auktorisering eller ackreditering av den berörda tillhandahållarcn av tjänster. Gemensamma regler för innebära ett stöd för tillhandahållare av certifieringstjänster skulle gränsöverskridande erkännande av signaturer och certifikat inom Europeiska gemenskapen. Listan över krav skall gälla tillhandahållare av som certifieringstjänster, oberoende av vilken ackrediteringsmodell används i de enskilda medlemsstaterna. Eftersom teknisk utveckling och utveckling på marknaden kan göra det nödvändigt med anpassningar, kan kraven komma att behöva ses över med jämna mellanrum. Kommissionen kan därför komma att föreslå ändrade krav i framtiden mot bakgrund av inkomna råd. 8. Gemensamma ansvarsregler skulle fungera som ett stöd för att skapa förtroende, både hos konsumenterna och företag som är beroende av certifikaten, och hos tillhandahållarna av tjänster. Därigenom skulle ett brett erkännande av elektroniska signaturer gynnas. Samverkande åtgärder som skulle stödja gränsöverskridande erkännande av signaturer och certifikat med tredje land är viktiga för utvecklingen av internationell elektronisk handel. Framför allt skulle gränsöverskridande handel underlättas på ett enkelt men effektiv sätt om det blev möjligt för tillhandahållare av certifieringstjänster inom Europeiska gemenskapen att gå i god för certifikat i tredje land i samma utsträckning som för sina egna. Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om en gemensam ram för elektroniska signaturer (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 57. 2,66 och 100a i detta, med beaktande av kommissionens förslag5, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande6, med beaktande av Regionkommitténs yttrande7, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget8, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. Den 16 april 1997 lade kommissionen fram ett meddelande om ett europeiskt inom området elektronisk handel9 ' för Europaparlamentet, rådet, initiativ Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Den 8 oktober 1997 lade kommissionen fram meddelandet "Om säkerhet och pålitlighet vid elektronisk kommunikation - Mot en europeisk ram för digitala signaturer och kryptering"10 för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Den 1 december 1997 uppmanade rådet kommissionen att så snart som möjligt lägga fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om digitala signaturer. Elektronisk kommunikation och handel kräver elektroniska signaturer och därtill hörande tjänster som gör det möjligt att autentisera data. Olika bestämmelser för signaturer och ackreditering av rättsligt tillhandahållare av certifieringstjänster i medlemsstaterna kan skapa betydande hinder för elektronisk kommunikation och elektronisk handel och därigenom hindra utvecklingen av den inre marknaden. Med hänsyn till att de åtgärder som erkännande av elektroniska 5 EGTC 6 EGTC 7 EGTC 8 EGTC 9 KOM(97) 157 slutlig 10 KOM(97) 503 slutlig 5. 6. 7. 8. 9. medlemsstaterna vidtar skiljer sig från varandra behövs harmonisering på gemenskapsnivå. Driftskompatibiliteten för produkter för elektroniska signaturer bör främjas. Enligt artikel 7a i fördraget skall den inre marknaden omfatta ett område där fri rörlighet för varor säkerställs. För att säkerställa fri rörlighet på den inre marknaden och bygga upp förtroendet för elektroniska signaturer, måste vissa väsentliga krav som är specifika för produkter för elektroniska signaturer som används av tillhandahållare av certifieringstjänster uppfyllas. Den snabba tekniska utvecklingen och Internets globala karaktär kräver öppenhet inför olika tekniker och tjänster för att autentisera data elektroniskt. Digitala signaturer som baseras på kryptering med öppen nyckel är dock för närvarande den mest erkända formen av elektronisk signatur. Den inre marknaden gör det möjligt för tillhandahållare av certifieringstjänster att utveckla sin gränsöverskridande verksamhet för att stärka sin konkurrenskraft och därigenom erbjuda konsumenter och företag nya möjligheter att utbyta information och bedriva elektronisk handel på ett säkert sätt oberoende av gränser. För att stimulera tillhandahållandet av certifieringstjänster i hela gemenskapen via öppna nät, bör tillhandahållare av certifieringstjänster generellt kunna erbjuda sina tjänster utan föregående tillstånd. Frivilliga ackrediteringssystem som syftar till att öka tillhandahållandet av tjänster kan vara en lämplig ram för att tillhandahållare av certifieringstjänster skall kunna fortsätta att utveckla sina tjänster så att de uppnår den tillförlitlighet, säkerhet och kvalitet som krävs på en marknad i utveckling. Sådana system bör uppmuntra utarbetandet av bästa praxis bland tillhandahållarna av certifieringstjänster. Tillhandahållarna av certifieringstjänster bör ha frihet att ansluta sig till och dra fördel av sådana ackrediteringssystem. Medlemsstaterna bör inte förbjuda tillhandahållarna sådana ackrediteringssystem. Det bör säkerställas att ackrediteringssystem inte minskar konkurrensen beträffande vissa tjänster. Det är viktigt att uppnå balans mellan konsumenternas och företagens behov. certifieringstjänster utanför verka att av Detta direktiv bör därför bidra till användandet och det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer inom gemenskapen. En rättslig ram behövs inte för elektroniska signaturer som endast används inom slutna system. Parternas frihet att sinsemellan komma överens om på vilka villkor de godkänner elektroniskt signerade data bör respekteras, så länge detta är förenligt med den nationella lagstiftningen. Detta direktiv syftar inte till att harmonisera nationell avtalsrätt, såsom ingående och genomförande av avtal, eller andra utomobligatoriska formaliteter som kräver signaturer. Därför berör bestämmelserna om elektroniska signaturers rättsverkningar inte formkrav, som är bestämda i nationell lag med avseende på ingående av avtal eller de regler som bestämmer var ett kontrakt har ingåtts. 10. För att bidra till ett allmänt godkännande av elektroniska signaturer bör en elektronisk signatur inte bedömas som ogiltig enbart på den grunden att den är i elektronisk form, inte är grundad på ett kvalificerat certifikat eller på ett certifikat som är utfärdat av en ackrediterad tillhandahållare av certifieringstjänster, eller att 10 den tjänstetillhandahållare som utfårdade det berörda certifikatet är från en annan medlemsstat. Elektroniska signaturer som är knutna till trovärdiga tillhandahåilare av certifieringstjänster som uppfyller de grundläggande kraven bör ha samma rättsliga status som handskrivna signaturer. Det bör säkerställas att elektroniska signaturer kan användas som bevis vid rättsliga förfaranden i alla medlemsstater. Det rättsliga erkännandet av elektroniska signaturer bör baseras på objektiva till auktoriseringen av den berörde kriterier och tjänstetillhandahållaren. Harmoniserade elektroniska beträffande signaturers rättsliga effekt kommer att innebära en sammanhängande rättslig ram i hela gemenskapen. inte vara knutet regler Tillhandahåilare àv certifieringstjänster som erbjuder sådana tjänster till allmänheten omfattas av nationella bestämmelser om ersättningsansvar. Skillnader i omfattning och innehåll i sådana ersättningsregler kan leda till rättsosäkerhet, särskilt för tredje man som förlitar sig på deras tjänster. Sådan osäkerhet kommer att skada utvecklingen av handeln över gränserna och hindra i fråga om den ersättningsskyldighet för tillhandahåilare av certifieringstjänster och konsumenter. Sådana bestämmelser skulle bidra till att elektroniska signaturer godkänns allmänt och erkänns rättsligt inom gemenskapen vilket skulle ha en gynnsam effekt på den inre marknadens funktion. inre marknadens funktion. Harmoniserade bestämmelser förutsägbarhet både rättssäkerhet och skapar Utvecklingen av internationell elektronisk handel kräver gränsöverskridande mekanismer som även omfattar tredje länd. Sådana mekanismer bör utvecklas på företagsnivå. Avtal med tredje land om multilaterala bestämmelser om ömsesidigt erkännande av certifieringstjänster kan bidra till att garantera driftskompatibilitet på global nivå. För att stimulera elektronisk kommunikation och elektronisk handel genom att säkerställa kundernas förtroende, bör medlemsstaterna ålägga tillhandahållarna av certifieringstjänster att respektera dataskyddslagstiftningen och privatlivet, och de bör också åläggas att tillhandahålla certifieringstjänster även för pseudonymer, på begäran av undertecknaren. Den nationella lagstiftningen bör fastställa om och på vilka villkor uppgifter som avslöjar den registrerade personens identitet bör lämnas ut vid brottsutredningar. Tillhandahållarna av certifieringstjänster bör i förväg, skriftligen och på ett lättfattligt språk och med hjälp av ett pålitligt kommunikationsmedel informera användarna om sina villkor, särskilt beträffande den exakta användningen av certifikat och begränsningar i ansvarsskyldigheten. För tillämpningen av detta direktiv bör kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté. I enlighet med principerna om subsidiaritet och proportionalitet i artikel 3b i fördraget kan målet att skapa en harmoniserad rättslig ram för tillhandahållandet av elektroniska signaturer och därmed förknippade tjänster inte uppnås av medlemsstaterna själva och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv är begränsat till de minimikrav som behövs för att uppnå detta mål. 11 11. ) 12. 13. 14. 15. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel Tillämpningsområde Detta direktiv gäller rättsligt erkännande av elektroniska signaturer. Det gäller inte andra frågor med avseende på ingående av och giltighet hos avtal eller andra utomobligatoriska formaliteter som kräver signatur. I direktivet fastställs en rättslig ram för vissa certifieringstjänster som gjorts allmänt tillgängliga. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv avses med: 1. elektronisk signatur: en signatur i digital form i, fogad till, eller logiskt knuten till uppgifter och som används av en undertecknare för att ange att undertecknaren godkänner innehållet i uppgifterna, och som uppfyller följande krav: a) b) c) d) Den är endast knuten till undertecknaren. Den kan identifiera undertecknaren. Den är skapad med medel som undertecknare kan kontrollera fullständigt. Den är kopplad till de uppgifter som den har avseende på, på ett sådant sätt att varje efterföljande ändring av uppgifterna upptäcks. undertecknare: en person som skapar en elektronisk signatur. system för signatur gener ering: unika uppgifter, som till exempel koder eller privat kryptering med öppen nyckel, eller ett fysiskt system med unik konfiguration, som används av undertecknaren för att skapa en elektronisk signatur. system för signaturverifiering: unika uppgifter, som till exempel koder eller privat kryptering med öppen nyckel, eller ett fysiskt system med unik konfiguration, som används för att verifiera den elektroniska signaturen. kvalificerat certifikat: en digital attestering som knyter ett system för att verifiera signaturer till en person, bekräftar identiteten hos den personen och uppfyller kraven i bilaga I. tillhandahållare av certifieringstjänster: en person eller ett företag som utfärdar certifikat eller tillhandahåller andra tjänster som har anknytning till elektroniska signaturer till allmänheten. produkt inom området elektroniska signaturer: maskinvara eller programvara, eller relevanta komponenter i sådana system, som är avsedda att användas av en 2. 3. 4. 5. 6. 7. 12 tillhandahållare av certifieringstjänster för sådana tjänster som har avseende på elektroniska signaturer. Artikel 3 Marknadstillträde Medlemsstaterna får inte göra tillhandahållandet av certifieringstjänster beroende av tillstånd i förväg. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1, får medlemsstaterna införa eller behålla frivilliga ackrediteringssystem som berör tillhandahållande av certifieringstjänster på hög nivå. Alla villkor som gäller sådana system måste vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke diskriminerande. Medlemsstater får inte begränsa antalet tillhandahållare av certifieringstjänster av skäl som omfattas av detta direktiv. Kommissionen får enligt förfarandet i artikel 9 fastställa och offentliggöra referensnummer för allmänt erkända standarder för produkter inom området tidning. elektroniska Medlemsstaterna skall utgå ifrån att produkter inom området elektroniska signaturer som uppfyller dessa standarder överensstämmer med kraven i bilaga Il. e. i Europeiska gemenskapernas officiella signaturer Medlemsstaterna får förena användningen av elektroniska signaturer i den offentliga sektorn med ytterligare krav. Sådana krav skall vara objektiva, genomblickbara, proportionella och icke-diskriminerande, och skall endast gälla de särskilda kännetecknen för den aktuella användningen. Artikel 4 Inre marknaden Medlemsstaterna skall tillämpa de nationella bestämmelser, som de antar enligt detta direktiv, på tillhandahållare av tjänster som är etablerade på deras territorier och på de tjänster som dessa tillhandahåller. Medlemsstaterna får inte begränsa tillhandahållandet av certifieringstjänster som har ursprung i andra medlemsstater på områden som omfattas av detta direktiv. Medlemsstaterna skall säkerställa att produkter inom området elektroniska signaturer som överensstämmer med detta direktiv kan cirkulera fritt på den inre marknaden. 1. 2. 3. 4. 1. 2. Artikel 5 Rättsverkningar 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en elektronisk signatur inte förvägras rättsverkan, giltighet eller verkställbarhet enbart på den grunden att signaturen är i elektronisk form eller inte är baserad på ett kvalificerat certifikat, eller på ett 13 certifikat certifieringstj änster. som är utfärdat av en ackrediterad tillhandahållare av 2. certifikat Medlemsstaterna skall säkerställa att elektroniska signaturer, som är baserade på kvalificerade av utfärdats certifieringstj änster, som uppfyller kraven i bilaga II, å den ena sidan erkänns såsom uppfyllande de rättsliga krav som ställs på en handskriven signatur, å den andra sidan kan godtas som bevis vid rättsliga förfaranden på samma sätt som handskrivna signaturer. tillhandahållare som av en Artikel 6 Ersättningsansvar 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstj änster som utfärdar ett kvalificerat certifikat åt ersättningsskyldig mot personer som har rimlig anledning att förlita sig på att certifikatet: a) b) c) d) innehåller korrekt information från och med den dag då det utfärdades, om inte tillhandahållaren av certifieringstjänster har angivit något annat i certifikatet, överensstämmer med alla krav i detta direktiv för att utfärda kvalificerade certifikat, garanterar att den person som anges i det kvalificerade certifikatet vid tidpunkten för utfärdandet av certifikatet var i besittning av det system för att skapa en signatur som motsvarar det system för att kontrollera en signatur som anges i certifikatet, i de fall då tillhandahållaren av certifieringstjänsterna genererar systemet för signaturgenerering och systemet för signaturverifiering för att skapa och verifiera signaturer, kan garantera att de två systemen fungerar ihop. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster inte har något ersättningsansvar för fel i de uppgifter i det kvalificerade certifikatet som tillhandahållits av den person som certifikatet är utställt på, om tillhandahållaren av certifieringstjänster kan visa att han vidtagit alla rimliga, praktiska åtgärder för att kontrollera uppgifterna. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange begränsningar i ett visst certifikats användningsområde. Om ett sådant kvalificerat certifikat med begränsat av sätt fel användningsområde certifieringstjänster inte vara ersättningsskyldig. tillhandahållaren används på skall Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster i ett kvalificerat certifikat kan ange en gräns för värdet av de transaktioner som certifikatet är giltigt för. Tillhandahållaren av certifieringstjänster skall inte vara ersättningsskyldig för skador som överstiger denna gräns. 14 2. 3. 4. 5. Bestämmelserna i direktiv 93/13/EEG». punkt 1 - 4 påverkar inte tillämpningen av Artikel 7 Internationella aspekter 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att certifikat som utfärdats av tillhandahållare av certifieringstjänster som är etablerade i ett tredje land anses vara likvärdiga i rättsligt avseende med certifikat tillhandahållare av certifieringstjänster som är etablerade inom gemenskapen under förutsättning att som utfärdats av a) b) c) tillhandahållaren av certifieringstjänster uppfyller kraven i detta direktiv och har ackrediterats inom ramen för ett frivilligt ackrediteringssystem som upprättats av en medlemsstat inom tillhandahållaren av certifieringstjänster, gemenskapen och som uppfyller kraven i bilaga II, ger samma garantier för certifikatet som för sina egna, som är etablerade certifikatet eller tillhandahållaren av certifieringstjänster är godkänd enligt ett bilateralt eller multilateralt avtal mellan gemenskapen och tredje land eller internationella organisationer. För att underlätta gränsöverskridande certifiering med tredje land och rättsligt erkännande av elektroniska signaturer med ursprung i tredje land kommer kommissionen vid behov att lägga fram förslag som syftar till ett effektivt genomförande av standarder och internationella avtal om certifieringstjänster. Den kommer särskilt och vid behov att överlämna förslag till rådet om nödvändiga mandat för att förhandla om bilaterala och multilaterala avtal med tredje land och internationella organisationer. Rådet skall fatta beslut med kvalificerad majoritet. Artikel 8 Dataskydd Medlemsstaterna skall säkerställa att tillhandahållare av certifieringstjänster och nationella organ med ansvar för ackreditering eller tillsyn uppfyller kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG12 och 97/66/EG13. Medlemsstaterna skall säkerställa att en tillhandahållare av certifieringstjänster endast får hämta personliga uppgifter direkt från den person som skall registreras och endast i den utsträckning som krävs för att utfärda ett certifikat. Uppgifterna får inte samlas in eller bearbetas för andra ändamål utan samtycke från den person som skall registreras. 2. 1. 2. 11 EGTL 95,21. 4. 1993, s. 29. 12 EGTL281,23. 11. 1995, s. 31. 13 EGT L 24, 30. 1. 1998, s. 1. 15 3. 4. Medlemsstaterna skall säkerställa att tillhandahållaren av certifieringstjänster, pä begäran av undertecknaren, för in en pseudonym i stället för undertecknarens namn i certifikatet. Medlemsstaterna skall säkerställa att tillhandahållaren av certifieringstjänster i de fall där pseudonym används, på begäran och med den registrerade personens samtycke, skall överföra uppgifter om sådana personers identitet till offentliga, myndigheter. Om det enligt nationell lagstiftning är nödvändigt att med användning av elektroniska signaturer under en pseudonym överföra uppgifter som avslöjar den registrerade personens identitet vid brottsutredningar, skall överföringen registreras och den registrerade personen skall så snart utredningen är klar informeras om överföringen av uppgifterna. Artikel 9 Kommitté Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté kallad "Kommittén för elektroniska signaturer" (nedan kallad "kommittén"). Den skall bestå av företrädare frän medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att fä sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. Artikel 10 Samråd med kommittén skall vid behov tillhandahållare av Kommittén certifieringstjänster i bilaga II och om allmänt erkända standarder för produkter inom området elektroniska signaturer enligt artikel 3. 3. rådfrågas om kraven på Artikelll Anmälan 1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna följande information: a) Information om frivilliga nationella ackrediteringssystem, inbegripet alla ytterligare krav enligt artikel 3. 4. 16 b) c) Namn och adress på de nationella organ som ansvarar för ackreditering och övervakning, och Namn och adress på ackrediterade nationella certifieringstjänster. tillhandahållare av 2. All information som skall överlämnas enligt punkt 1 och ändringar i denna information skall anmälas av medlemsstaterna så snart som möjligt. Artikel 12 översyn 1. 2. Kommissionen skall göra en översyn av hur direktivet fungerar och överlämna en rapport om detta till Europaparlamentet och rådet senast den 31 december 2002. Översynen skall bland annat innehålla en bedömning av om direktivet behöver ändras med hänsyn till den tekniska och rättsliga utvecklingen. Rapporten skall på grundval av de erfarenheter som vunnits särskilt innehålla en bedömning av harmoniseringsfrågor. Rapporten skall vid behov åtföljas av förslag till kompletterande lagbestämmelser. Artikel 13 Genomförande 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv och inom anslutande områden samt en jämförelsetabell över bestämmelserna i detta direktiv och de antagna nationella bestämmelserna. Artikel 14 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 17 Artikel IS Mottagare Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den Pä Europaparlamentets vagnar På rådets vagnar Ordförande Ordförande 18 BILAGA I Krav på kvalificerade certifikat Kvalificerade certifikat skall innehålla: a) b) c) d) e) f) g) h) i) identitetsbeteckning för den ti II handahål lare av certifieringstjänster som utfärdar de kvalificerade certifikaten, innehavarens entydiga namn eller entydiga pseudonym, där det framgår att det rör sig om en pseudonym, särskilda attribut för innehavaren, t. ex. adress, fullmakt att agera för företaget, kreditvärdighet, momsregistreringsnummer eller annat skatteregistreringsnummer, förekomst av betalningsgarantier eller särskilda tillstånd eller licenser, ett system för signaturverifiering som motsvarar ett system för signaturgenerering som innehavaren har kontroll över, start- och slutdatum certifikatets giltighetstid, certifikatets unika identifieringskod, den elektroniska signaturen för den tillhandahållare av certifieringstjänster som utfärdar certifikatet, eventuella begränsningar av certifikatets användningsområde, och eventuella begränsningar av ansvarsskyldigheten hos tillhandahållaren av certifieringstjänster och av värdet för transaktioner som certifikatet är giltigt för. 19 BILAGA II Krav på tillhandahållare av certifieringstjänster Tillhandahållare av certifieringstjänster skall: a) b) c) d) e) f) visa att de har den pålitlighet som krävs för att erbjuda certifieringstjänster, ha ett snabbt och säkert system för återkallande, med lämpliga medel kontrollera identiteten och behörigheten hos den person till vilket ett kvalificerat certifikat ställs ut, ha personal som besitter de expertkunskaper, den erfarenhet och de kvalifikationer som krävs för de tjänster som erbjuds, i synnerhet i fråga om ledningskompetens, expertkunskaper inom teknik för elektroniska signaturer och säkerhetsarbete; personalen skall också använda adekvata administrativa rutiner som uppfyller erkända standarder, använda pålitliga system och produkter inom området elektroniska signaturer som är skyddade mot ändringar av produkterna så att de inte kan användas för andra ändamål än de de är avsedda för; de skall också använda produkter inom området elektroniska signaturer som ger teknisk och kryptografisk säkerhet i de certifieringsprocesser som stöds, vidta åtgärder mot förfalskning av certifikat och, om tillhandahållaren av en certifieringstjänster konfidentiell genereringsprocess, genererar privata krypteringsnycklar, garantera g) förfoga över tillräckliga finansiella medel för att bedriva verksamheten i enlighet i synnerhet för att kunna bära risken för med kraven i detta direktiv, skadeståndsskyldighet, till exempel genom en lämplig försäkring, h) i) j) lagra all relevant information som rör ett kvalificerat certifikat för en lämplig tidsperiod, särskilt i syfte att kunna presentera bevis för certifiering i rättsliga sammanhang; lagringen kan ske i elektronisk form, inte lagra eller kopiera privata krypteringsnycklar som tillhör den person som tillhandahållaren av certifieringstjänster har erbjudit nyckelhanteringstjänster om personen i fråga inte uttryckligen ber om det, skriftligt informera konsumenterna före kontraktsskrivandet, på ett lättfattligt språk och via ett pålitligt kommunikationsmedel, om de exakta villkor som gäller för användning av certifikatet; villkoren skall innehålla begränsningar i ansvaret, förekomsten av frivillig ackreditering och förfaranden för klagomål och biläggande av tvister. 20 ISSN 1024-4506 KOM(98) 297 slutlig DOKUMENT SV 15 06 10 01 Katalognummer : CB-CO-98-336-SV-C ISBN 92-78-36446-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1518/98 do Deputado Thierry JEAN-PIERRE à Comissão. Aquisição do D3 - Empréstimo

eurovoc_concepts:
Belgium
European Parliament
award of contract
borrowing
invitation to tender
real property
single market

formats: html pdf print

text: C 13/40 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 18. 1. 1999 2. Embora se nªo oponha (cid:224) privatiza(cid:231)ªo da Centrale del Latte di Roma, a Comissªo encetou aquele procedimento devido a dœvidas sobre a existŒncia de determinados aux(cid:237)lios › e sua compatibilidade com o Tratado › que terªo sido concedidos durante o processo de privatiza(cid:231)ªo. (1999/C 13/056) PERGUNTA ESCRITA E-1518/98 apresentada por Thierry Jean-Pierre (PPE) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Aquisi(cid:231)ªo do D3 › EmprØstimo HÆ alguns meses, a Comissªo relembrou ao Estado belga as suas obriga(cid:231)ıes a prop(cid:243)sito da constru(cid:231)ªo do Parlamento flamengo, levada a cabo sem que as directivas comunitÆrias aplicÆveis em matØria de contratos pœblicos tivessem sido respeitadas. Tenciona a Comissªo demonstrar o mesmo rigor na defesa do direito comunitÆrio em rela(cid:231)ªo ao Parlamento Europeu, que recorreu (cid:224) SociØtØ Espace LØopold (ela pr(cid:243)pria uma capa jur(cid:237)dica que protege os interesses dos bancos belgas e franceses) e a incumbiu de, em nome do Parlamento, contrair um emprØstimo de 525 milhıes de ecus e 7 mil milhıes de FB, destinados a permitir a aquisi(cid:231)ªo (cid:224) pr(cid:243)pria SEL do complexo imobiliÆrio D3, sem publica(cid:231)ªo de um aviso de concurso no JOCE? Resposta dada pelo ComissÆrio Monti em nome da Comissªo (24 de Julho de 1998) As directivas comunitÆrias sobre contratos pœblicos (1) aplicam-se (cid:224)s entidades adjudicantes definidas como «o Estado, as autarquis locais e regionais, os organismos de direito pœblico e as associa(cid:231)ıes formadas por uma ou mais autarquias locais ou um ou mais desses organismos de direito pœblico». Segundo esta defini(cid:231)ªo, as institui(cid:231)ıes europeias nªo devem ser consideradas entidades adjudicantes na acep(cid:231)ªo das referidas directivas. Nªo obstante, o Regulamento Financeiro de 21 de Dezembro de 1977 (2) estabelece que as institui(cid:231)ıes europeias estªo sujeitas (cid:224)s mesmas obriga(cid:231)ıes que as impostas (cid:224)s entidades adjudicantes dos Estados-membros por for(cid:231)a das directivas sobre contratos pœblicos. As institui(cid:231)ıes europeias aplicam assim as referidas directivas, completadas por uma sØrie de normas adicionais. Assim, por exemplo, os contratos de arrendamento de edif(cid:237)cios e de escrit(cid:243)rios (nªo abrangidos pelas direectivas sobre contratos pœblicos) e todos os contratos de valor superior ao limiar fixado pelas referidas directivas sªo adjudicados mediante processos especiais precedidos de anœncios de concurso. Estes anœncios sªo publicados no Suplemento do Jornal Oficial. Cabe como Ø evidente a cada institui(cid:231)ªo tomar as suas pr(cid:243)prias decisıes sobre estas questıes. (1) Directiva 92/50/CEE do Conselho, de 18 de Junho de 1992, relativa (cid:224) coordena(cid:231)ªo dos processos de adjudica(cid:231)ªo de contratos pœblicos de servi(cid:231)os; JO L 209 de 24. 7. 1992. Directiva 93/36/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1993, relativa (cid:224) coordena(cid:231)ªo dos processos de adjudica(cid:231)ªo de empreitada de obras pœblicas; JO L 199 de 9. 8. 1993. (2) Artigo 56o do Regulamento financeiro de 21. 12. 1977, JO L 356 de 31. 12. 1977. , com a œltima redac(cid:231)ªo que lhe foi dada pelo Regulamento no 2335/95 de 18. 9. 1995, JO L 240 de 7. 10. 1995. (1999/C 13/057) PERGUNTA ESCRITA P-1520/98 apresentada por Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (GUE/NGL) (cid:224) Comissªo Objecto: Desastre ecol(cid:243)gico no Parque de Doæana (7 de Maio de 1998) Na madrugada de sÆbado, 25 de Abril, registou-se uma rotura na barragem das Minas de Aznalc(cid:243)llar na prov(cid:237)ncia de Sevilha, que lan(cid:231)ou no rio Guadamar um caudal com mais de 5. 000 milhıes de litros de Ægua contaminada por res(cid:237)duos minerais altamente t(cid:243)xicos, que inundou uma importante superf(cid:237)cie de terras cultivadas e que alcan(cid:231)ou o Parque de Doæana. Qual Ø a posi(cid:231)ªo da Comissªo perante esta catÆstrofe? Tomou a Comissªo algumas medidas para fazer face a este desastre? Estabeleceu a Comissªo algum contacto com as autoridades espanholas sobre esta


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1609/98 von Michael McGOWAN an den Rat. Westsahara

eurovoc_concepts:
Western Sahara
humanitarian aid
logistics
peacekeeping
referendum
return migration
settlement of disputes

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1513/98 by Elly PLOOIJ-VAN GORSEL to the Commission. Publication of answers to written questions to the Commission

eurovoc_concepts:
access to EU information
administrative transparency
dissemination of EU information
right to information
written question


title: Reglamento (CE) n° 1003/98 de la Comisión de 13 de mayo de 1998 por el que se fan las restituciones a la exportación en el sector de la carne de porcino

eurovoc_concepts:
export refund
meat product
pigmeat

formats: pdf print

text: L 142/34 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 5. 98 REGLAMENTO (CE) No 1003/98 DE LA COMISI(cid:222)N de 13 de mayo de 1998 por el que se fijan las restituciones a la exportaci(cid:155)n en el sector de la carne de porcino LA COMISI(cid:222)N DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 2759/75 del Consejo, de 29 de octubre de 1975, por el que se establece una organiza- ci(cid:155)n com(cid:156)n de mercados en el sector de la carne de porcino (1), cuyas (cid:156)ltimas modificaciones las constituyen el Acta de adhesi(cid:155)n de Austria, de Finlandia y de Suecia y el Reglamento (CE) no 3290/94 (2), y, en particular, el segundo p(cid:145)rrafo del apartado 3 de su art(cid:146)culo 13, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CEE) no 2759/75, la diferencia entre los precios de los productos contemplados en el apartado 1 del art(cid:146)culo 1 de dicho Reglamento, en el mercado mundial y en la Comunidad, puede cubrirse mediante una restituci(cid:155)n a la exportaci(cid:155)n; Considerando que la aplicaci(cid:155)n de dichas normas y crite- rios a la situaci(cid:155)n actual de los mercados de la carne de porcino conduce a fijar la restituci(cid:155)n como sigue; Considerando que, para los productos del c(cid:155)digo NC 0210 19 81 es conveniente fijar la restituci(cid:155)n en un importe que tenga en cuenta, por una parte, las caracter(cid:146)s- ticas cualitativas de los productos de dicho c(cid:155)digo NC y, por otra parte, la evoluci(cid:155)n previsible de los costes de producci(cid:155)n en el mercado mundial; que es conveniente, no obstante, garantizar el mantenimiento de la participa- ci(cid:155)n de la Comunidad en el comercio internacional para determinados productos t(cid:146)picos italianos del c(cid:155)digo NC 0210 19 81; Considerando que, por raz(cid:155)n de las condiciones de competencia en determinados terceros pa(cid:146)ses que son tradicionalmente los mayores importadores de productos de los c(cid:155)digos NC 1601 00 y 1602, es conveniente prever para dichos productos un importe que tenga en cuenta dicha situaci(cid:155)n; que es conveniente, no obstante, garan- tizar que la restituci(cid:155)n (cid:156)nicamente se conceda para el peso neto de las materias comestibles, con exclusi(cid:155)n del peso de los huesos que pudieran contener dichos prepa- rados; Considerando que, de conformidad con el art(cid:146)culo 13 del Reglamento (CEE) no 2759/75, la situaci(cid:155)n del mercado mundial o las exigencias espec(cid:146)ficas de determinados mercados pueden hacer necesaria la diferenciaci(cid:155)n de la restituci(cid:155)n para los productos mencionados en el art(cid:146)culo 1 del Reglamento (CEE) no 2759/75 seg(cid:156)n su destino; fijar conviene Considerando que restituciones teniendo en cuenta las modificaciones de la nomenclatura de los productos para las restituciones, establecida en el Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisi(cid:155)n (3), cuya (cid:156)ltima modificaci(cid:155)n la constituye el Reglamento (CE) no 707/98 (4); las Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comit(cid:130) de gesti(cid:155)n de la carne de porcino, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Art(cid:146)culo 1 Se establece en el Anexo la lista de los productos a cuya exportaci(cid:155)n se concede la restituci(cid:155)n contemplada en el art(cid:146)culo 15 del Reglamento (CEE) no 2759/75 y los importes de dicha restituci(cid:155)n. Art(cid:146)culo 2 El presente Reglamento entrar(cid:145) en vigor el 14 de mayo de 1998. El presente Reglamento ser(cid:145) obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 13 de mayo de 1998. Por la Comisi(cid:155)n Franz FISCHLER Miembro de la Comisi(cid:155)n (1) DO L 282 de 1. 11. 1975, p. 1. (2) DO L 349 de 31. 12. 1994, p. 105. (3) DO L 366 de 24. 12. 1987, p. 1. (4) DO L 98 de 31. 3. 1998, p. 11. 14. 5. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 142/35 del Reglamento de la Comisi(cid:155)n, de 13 de mayo de 1998, por el que se fijan las restituciones a la exportaci(cid:155)n en el sector de la carne de porcino ANEXO C(cid:155)digo del producto Destino de la restituci(cid:155)n (1) Importe de la restituci(cid:155)n C(cid:155)digo del producto Destino de la restituci(cid:155)n (1) Importe de la restituci(cid:155)n (en ecus/100 kg de peso neto) (en ecus/100 kg de peso neto) 0203 11 10 9000 0203 12 11 9100 0203 12 19 9100 0203 19 11 9100 0203 19 13 9100 0203 19 15 9100 0203 21 10 9000 0203 22 11 9100 0203 22 19 9100 0203 29 11 9100 0203 29 13 9100 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 (1) Los destinos se identifican como sigue: 01 todos los terceros pa(cid:146)ses. 20,00 20,00 20,00 20,00 20,00 13,00 20,00 20,00 20,00 20,00 20,00 0203 29 15 9100 0210 11 31 9110 0210 11 31 9910 0210 12 19 9100 0210 19 81 9100 0210 19 81 9300 1601 00 91 9000 1601 00 99 9110 1602 41 10 9210 1602 42 10 9210 1602 49 19 9120 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 01 13,00 90,00 90,00 20,00 95,00 76,00 28,00 25,00 62,00 34,00 25,00 NB: Los c(cid:155)digos de productos, incluidas las notas a pie de p(cid:145)gina, se definen en el Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisi(cid:155)n


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1502/98 do Deputado Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA à Comissão. Sociedade da Informação e Coesão Económica

eurovoc_concepts:
EU initiative
European Commission
co-financing
economic and social cohesion
information
information policy
regional cooperation
regional policy
telecommunications
telematics

text: 5. 2. 1999 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 31/47 Essas orienta(cid:231)ıes basear-se-ªo, nomeadamente, na avalia(cid:231)ªo cont(cid:237)nua das diferentes iniciativas financiadas pelos fundos estruturais e na revisªo intercalar das interven(cid:231)ıes estruturais. Por exemplo, a avalia(cid:231)ªo do impacto dos fundos estruturais nas pequenas e mØdias empresas (PME) fornecerÆ elementos quanto (cid:224) tipologia das despesas relacionadas com a sociedade da informa(cid:231)ªo. Estes elementos permitirªo focalizar melhor as orienta(cid:231)ıes e a ac(cid:231)ªo futura da Comissªo no apoio (cid:224)s PME, tendo em vista a plena integra(cid:231)ªo das tecnologias da informa(cid:231)ªo e da comunica(cid:231)ªo. Do mesmo modo, a avalia(cid:231)ªo dos programas IRISI › as estratØgias regionais da sociedade da informa(cid:231)ªo desenvolvidas pelas seis regiıes percursoras dos actuais projectos-piloto IRISI empreendidos com base no artigo 10o do Regulamento Feder em vigor › estÆ a fornecer pistas importantes sobre a percep(cid:231)ªo regional da sociedade da informa(cid:231)ªo e sobre os problemas institucionais e processuais levantados pelos investimentos intang(cid:237)veis, como Ø o caso dos investimentos associados (cid:224) sociedade da informa(cid:231)ªo. AlØm disso, no seguimento da comunica(cid:231)ªo «Viver e trabalhar na sociedade da informa(cid:231)ªo › prioridade (cid:224)s pessoas», a Comissªo estÆ a examinar questıes relacionadas com as mudan(cid:231)as na organiza(cid:231)ªo do trabalho › na sequŒncia, nomeadamente, da difusªo das tecnologias da informa(cid:231)ªo e da comunica(cid:231)ªo ›, a fim de seleccionar exemplos de prÆticas mais adequadas. (1) COM(98) 131 final. (1999/C 31/062) PERGUNTA ESCRITA E-1500/98 apresentada por Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Sociedade da Informa(cid:231)ªo e Coesªo Econ(cid:243)mica e Social Na reuniªo de 23 de Janeiro de 1997 da Comissªo da Pol(cid:237)tica Regional do Parlamento Europeu e no (cid:226)mbito da apresenta(cid:231)ªo da Comunica(cid:231)ªo da Comissªo: «A Coesªo e a Sociedade da Informa(cid:231)ªo» (COM(97) 7 final de 22 de Janeiro de 1997), a ComissÆria W. Mathies fez referŒncia ao facto de terem sido inscritos recursos or(cid:231)amentais no (cid:226)mbito do artigo 10o FEDER (cid:224) disposi(cid:231)ªo de um determinado nœmero de regiıes para a elabora(cid:231)ªo de uma estratØgia e de um programa de ac(cid:231)ªo sobre o tr(cid:226)nsito na Sociedade da Informa(cid:231)ªo. PoderÆ a Comissªo fornecer informa(cid:231)ıes sobre todos os projectos que se referem (cid:224) Sociedade da Informa(cid:231)ªo co- -financiados pela pr(cid:243)pria Comissªo no (cid:226)mbito do artigo 10o do FEDER atØ (cid:224) data, bem como sobre os que o serªo atØ ao final do actual per(cid:237)odo de programa(cid:231)ªo, especificando as regiıes favorecidas, os custos totais da execu(cid:231)ªo e o co-financiamento comunitÆrio? (1999/C 31/063) PERGUNTA ESCRITA E-1502/98 apresentada por Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Sociedade da Informa(cid:231)ªo e Coesªo Econ(cid:243)mica Na reuniªo de 23 de Janeiro de 1997 da Comissªo da Pol(cid:237)tica Regional do Parlamento Europeu e no (cid:226)mbito da apresenta(cid:231)ªo da Comunica(cid:231)ªo da Comissªo: «A Coesªo e a Sociedade da Informa(cid:231)ªo» (COM(97) 7 final de 22 de Janeiro de 1997), a ComissÆria W. Mathies fez referŒncia ao facto de se proceder ao financiamento de 10 projectos da Sociedade da Informa(cid:231)ªo no (cid:226)mbito da Coopera(cid:231)ªo Inter-regional. PoderÆ a Comissªo fornecer informa(cid:231)ıes sobre todos os projectos que se referem (cid:224) Sociedade da Informa(cid:231)ªo co- -financiados pela pr(cid:243)pria Comissªo no (cid:226)mbito das iniciativas comunitÆrias, bem como sobre os que o serªo atØ ao final do actual per(cid:237)odo de programa(cid:231)ªo, especificando as regiıes favorecidas, os custos totais da execu(cid:231)ªo e o co- -financiamento comunitÆrio?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1463/98 van Quinídio CORREIA aan de Commissie. Aan de Commissie door de Portugese consumentenvereniging UGC voorgelegde projecten

eurovoc_concepts:
EU financing
Portugal
consumer movement
consumer protection
project evaluation

text: 11. 12. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 386/131 1. 2. hoeveel en welke Portugese projecten de Europese Commissie voor 1998 heeft goedgekeurd? van welke Portugese organisaties projecten zijn goedgekeurd? 3. welke criteria doorslaggevend waren voor de goedkeuring van deze projecten? 4. hoe de voor deze actie beschikbare begrotingskredieten over de diverse lidstaten van de Europese Unie zijn verdeeld? (98/C 386/183) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1463/98 van Quin(cid:237)dio Correia (PSE) aan de Commissie (13 mei 1998) Betreft: Aan de Commissie door de Portugese consumentenvereniging UGC voorgelegde projecten Kan de Commissie naar aanleiding van de weigering van financiºle steun voor projecten van de UGC op het gebied van het consumentenbeleid voor het jaar 1998 mededelen: 1. welke de criteria zijn die worden gebruikt en bepalend zijn voor de goedkeuring van de projecten; 2. 3. hoe de begrotingskredieten over de verschillende EU-lidstaten worden verdeeld; hoeveel en welke projecten zij voor 1998 ter uitvoering in Portugal heeft goedgekeurd? (98/C 386/184) SCHRIFTELIJKE VRAAG P-1466/98 van Helena Torres Marques (PSE) aan de Commissie (7 mei 1998) Betreft: Portugese projecten in het kader van het consumentenbeleid De Uniªo Geral de Consumidores (UGC › Consumentenbond) heeft bij de Europese Commissie in overeen- stemming met de bekendmaking van PB C 277 van 12. 09. 1998drie projecten voor het consumentenbeleid ingediend. Deze projecten zijn verworpen, hoewel ze aan de prioriteiten beantwoordden die de Commissie voor 1998 had geformuleerd. Kan de Commissie de volgende vragen beantwoorden, zodat de UGC beter kan begrijpen waarom zijn projecten niet voor financiering in aanmerking komen? Hoeveel en welke Portugese projecten heeft de Commissie voor 1998 in het kader van het consumenten- 1. beleid goedgekeurd? 2. Van welke Portugese instanties zijn de projecten goedgekeurd? 3. Welke doorslaggevende criteria zijn er bij de goedkeuring van de projecten gehanteerd? 4. Hoe zijn de voor deze actie beschikbare begrotingskredieten over de diverse EU-lidstaten verdeeld? Gecombineerd Antwoord van mevrouw Bonino namens de Commissie op de schritftelijke vragen E-1448/98, E-1463/98 en P-1466/98 (19 juni 1998) In reactie op de in het Publicatieblad (1) verschenen oproep tot het indienen van voorstellen heeft de 1. 2. Commissie 378 subsidieaanvragen ontvangen. Er zijn 60 projecten geselecteerd die subsidie zullen krijgen, waarvan er drie afkomstig zijn uit Portugal: Edideco-Editores para Defesa do Consumidor, Lda (gezamenlijke actie met het oog op de afschaffing van drie oneerlijke bedingen in reiscontracten, subsidie van 35. 610 ecu); Associa(cid:231)ªo de arbitragem de conflitos de consumo do distrito de Coimbra (vereenvoudiging van de procedures


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1506/98 von Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA an die Kommission. Informationsgesellschaft und wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt

eurovoc_concepts:
Structural Funds
economic and social cohesion
environmental protection
information
information policy
less-favoured region
structural policy
telecommunications

text: C 31/46 Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften DE 5. 2. 1999 w(cid:252)rde, und allgemein eine Informationsgesellschaft der zwei Geschwindigkeiten entsteht. In diesem Sinne (cid:228)u(cid:223)erte sich auch der Ausschu(cid:223) f(cid:252)r Regionalpolitik des Europ(cid:228)ischen Parlaments in seinem Bericht A4-0399/97. Kann die Kommission mitteilen, in welcher Weise dieses Erfordernis in den von den Mitgliedern der Kommission am 18. M(cid:228)rz d. J. gebilligten endg(cid:252)ltigen Vorschl(cid:228)gen der Kommission f(cid:252)r die Reform der Strukturfonds f(cid:252)r den neuen Zeitraum 2000-2006 ber(cid:252)cksichtigt wurde, und zwar insbesondere was die kleinen und mittleren Unternehmen und allgemein die benachteiligten Regionen (l(cid:228)ndliche Gebiete, Insel- und Randregionen) anbelangt? (1999/C 31/060) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1506/98 von Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Informationsgesellschaft und wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt Aus der Mitteilung der Kommission (cid:132)Koh(cid:228)sion und Informationsgesellschaft(cid:147) (KOM(97) 7 endg. vom 22. 1. 1997) geht hervor (S. 17), da(cid:223) die weniger entwickelten Regionen teilweise gro(cid:223)e Schwierigkeiten haben, Zugang zu den M(cid:246)glichkeiten der Informationsgesellschaft zu erhalten und diese zu nutzen. Gleichzeitig kann durch eine gute Telekommunikationsinfrastruktur der physische Transport von Personen und Waren verhindert oder eingeschr(cid:228)nkt werden, was geringere Belastungen f(cid:252)r die Umwelt, eine geringere Inanspruchnahme der Energieressourcen und die Einsparung der daf(cid:252)r erforderlichen Mittel bedeuten w(cid:252)rde. Kann die Kommission mitteilen, ob dieser Aspekt im Rahmen der von den Mitgliedern der Kommission am 18. M(cid:228)rz d. J. gebilligten endg(cid:252)ltigen Vorschl(cid:228)gen der Kommission f(cid:252)r die Reform der Strukturfonds f(cid:252)r den neuen Zeitraum 2000-2006 ber(cid:252)cksichtigt wurde? (1999/C 31/061) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1507/98 von Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Informationsgesellschaft und wirtschaftlicher und sozialer Zusammenhalt Der Ausschu(cid:223) f(cid:252)r Regionalpolitik des Europ(cid:228)ischen Parlaments (Bericht A4-0399/97 vom 9. 12. 1997) hatte die Kommission aufgefordert, die spezifischen Notwendigkeiten der weniger entwickelten Regionen sowie die Notwendigkeiten der Koh(cid:228)sion der gegenw(cid:228)rtigen Mitgliedstaaten im Hinblick auf die Bew(cid:228)ltigung der sich aus der Erweiterung ergebenden Herausforderungen hinsichtlich der Entwicklung ihrer Politik auf dem Gebiet der Informationsgesellschaft geb(cid:252)hrend zu ber(cid:252)cksichtigen. Kann die Kommission mitteilen, inwieweit diese Forderung im Rahmen der von den Mitgliedern der Kommission am 18. M(cid:228)rz d. J. gebilligten endg(cid:252)ltigen Vorschl(cid:228)gen f(cid:252)r die Reform der Strukturfonds f(cid:252)r den neuen Programmplanungszeitraum 2000-2006 ber(cid:252)cksichtigt wurde? Gemeinsame Antwort von Frau Wulf-Mathies im Namen der Kommission auf die Schriftlichen Anfragen E-1499/98, E-1503/98, E-1506/98 und E-1507/98 (13. Juli 1998) Im neuen Verordnungsvorschlag der Kommission mit allgemeinen Bestimmungen f(cid:252)r die Strukturfonds (1) ist die technische Innovation und insbesondere die Verbreitung von Informations- und Kommunikationstechnolo- gien als eines der Ziele genannt, die mit den Interventionen der Strukturfonds erreicht werden sollen. In Artikel 2 Absatz 2 des Vorschlags f(cid:252)r eine Verordnung (EG) des Rates (cid:252)ber den Europ(cid:228)ischen Fonds f(cid:252)r regionale Entwicklung (EFRE) wird die Entwicklung der Informationsgesellschaft besonders hervorgehoben. Der Bedeu- tung dieses Bereichs wird dadurch Rechnung getragen, da(cid:223) Investitionen in die Telekommunikation geplant sind, und Beihilfen f(cid:252)r Unternehmensdienste und die technologische Entwicklung im Hinblick auf die Einf(cid:252)hrung neuer Technologien und innovativer Ma(cid:223)nahmen in den Unternehmen gew(cid:228)hrt werden. Mit den Leitlinien, die die Kommission gem(cid:228)(cid:223) Artikel 9 Absatz 4 des Kommissionsvorschlags f(cid:252)r eine Verordnung des Rates mit allgemeinen Bestimmungen zu den Strukturfonds nach Inkrafttreten dieser Verord- nung festlegen will, soll im einzelnen bestimmt werden, wie die Informationsgesellschaft in die Interventionen der Fonds einbezogen wird


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1518/98 af Thierry JEAN-PIERRE til Kommissionen. Køb af D3-Bygningen - optagelse af lån

text: C 13/40 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 18. 1. 1999 2. Selv om Kommissionen ikke er imod privatiseringen af Central del Latte di Roma, har den indledt proceduren efter EF-traktatens artikel 93, stk. 2, fordi der er tvivl om, hvorvidt en stłtte, der synes at v(cid:230)re ydet i forbindelse med den n(cid:230)vnte privatisering, er forenelig med traktaten. (1999/C 13/056) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1518/98 af Thierry Jean-Pierre (PPE) til Kommissionen (13. maj 1998) Om: Kłb af D3 › Bygningen › optagelse af l(cid:229)n For nogle m(cid:229)neder siden gjorde Kommissionen den belgiske stat opm(cid:230)rksom p(cid:229) dens forpligtelser i forbindelse med opfłrelsen af det flamske parlament, der blev gennemfłrt uden, at de g(cid:230)ldende f(cid:230)llesskabsdirektiver om offentligt udbud var blevet overholdt. Har Kommissionen som vogter af f(cid:230)llesskabsretten til hensigt at udvise den samme strenghed over for Europa- Parlamentet, der har rettet henvendelse til SociØtØ Espace LØopold, (der selv fungerer som juridisk garant for beskyttelse af de belgiske og franske bankers interesser), og har anmodet selskabet om i Europa-Parlamentets navn at optage l(cid:229)n p(cid:229) henholdsvis 525 mio ecu og 7 mia FB til kłb af hele D3 › Bygningen fra selvsamme SociØtØ Espace LØopold uden, at der er blevet offentliggjort en udbudsbekendtgłrelse i EFT? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (24. juli 1998) Direktiverne om offentlige udbud (1) finder anvendelse p(cid:229) ordregivende myndigheder, der defineres som »staten, regionale eller lokale myndigheder, offentligretlige organer og sammenslutninger af en/et eller flere af disse lokale myndigheder eller offentligretlige organer«. Som det fremg(cid:229)r af definitionen betragtes EF-institutionerne ikke som ordregivende myndigheder i henhold til direktiverne. Finansforordningen af 21. december 1977 (2) fasts(cid:230)tter imidlertid, at alle EF-institutioner skal opfylde samme forpligtelser som dem, de ordregivende myndigheder i medlemsstaterne skal opfylde p(cid:229) grundlag af direktiverne om offentlige udbud. EF-institutionerne anvender s(cid:229)ledes bestemmelserne i disse direktiver, som suppleres med en r(cid:230)kke andre regler. F. eks. tildeles kontrakter vedrłrende leje af ejendomme og kontorer (som ikke er omfattet af direktiverne om offentlige udbud) samt en lang r(cid:230)kke kontrakter, hvis v(cid:230)rdi ikke overstiger gr(cid:230)nserne i direktiverne om offentlige udbud, ved s(cid:230)rlige procedurer efter forudg(cid:229)ende udbud. Bekendtgłrelser offent- liggłres i till(cid:230)gget til De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende. Det er naturligvis op til den enkelte institution selv at tr(cid:230)ffe beslutning i disse sager. (1) R(cid:229)dets direktiv 92/50/E(cid:216)F af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsm(cid:229)derne ved indg(cid:229)else af offentlige tjenesteydelsesaftaler, EFT L 209 af 24. 7. 1992. R(cid:229)dets direktiv 93/36/E(cid:216)F af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsm(cid:229)derne ved offentlige indkłb, EFT L 199 af 9. 8. 1993. (2) Artikel 56 i finansforordningen af 21. 12. 1977 vedrłrende De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers almindelige budget, EFT L 356 af 31. 12. 1977, senest (cid:230)ndret ved forordning (EF) 2335/95 af 18. 9. 1995, EFT L 240 af 7. 10. 1995. (1999/C 13/057) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-1520/98 af Mar(cid:237)a Sornosa Mart(cid:237)nez (GUE/NGL) til Kommissionen Om: (cid:216)kologisk katastrofe i Doæana (7. maj 1998) Om morgenen lłrdag den 25. april skete der et brud p(cid:229) d(cid:230)mningen ved Aznalc(cid:243)llar-minerne i provinsen Sevilla, hvorved mere end 5 mia liter vand forurenet af meget giftige mineralholdige affaldsstoffer flłd ud i Guadamar- floden, som oversvłmmede et stort areal landbrugsjord; vandmasserne n(cid:229)ede endog frem til Doæana-naturpar- ken. Hvilke kommentarer har Kommissionen til denne łkologiske katastrofe? Har Kommissionen allerede iv(cid:230)rksat nogen form for hj(cid:230)lpeforanstaltninger i lyset af denne katastrofe? Er Kommissionen i kontakt med de