title: QUESTION ECRITE no 1469/98 de Johanna MAIJ-WEGGEN à la Commission. Répartition des effectifs au sein de la DG VI

eurovoc_concepts:
European official
administrator
animal welfare
food technology
hormone
infectious disease
medicinal product
recruitment
veterinary legislation

text: 22. 12. 98 FR Journal officiel des CommunautØs europØennes C 402/137 (98/C 402/181) QUESTION (cid:201)CRITE E-1469/98 posØe par Johanna Maij-Weggen (PPE) (cid:224) la Commission (13 mai 1998) Objet: RØpartition des effectifs au sein de la DG VI La Commission pourrait-elle indiquer le nombre de ses collaborateurs du grade «A» engagØs (cid:224) temps plein au sein de la DG VI dans les secteurs d(cid:146)activitØs suivants: › bien-Œtre des animaux (Ølevage, transport et abattage) › rØsidus alimentaires (y compris hormones et antibiotiques) › zoonose (salmonelle, campylobactØrie, listØriose, etc. )? La Commission pourrait-elle Øgalement prØciser s(cid:146)il s(cid:146)agit de fonctionnaires, d(cid:146)agents temporaires ou d(cid:146)experts nationaux dØtachØs en mentionnant, pour les deux derniŁres catØgories, la date de la fin de leur mandat auprŁs de la Commission? RØponse donnØe par M. Fischler au nom de la Commission (22 juin 1998) L(cid:146)unitØ responsable de ces questions au sein de la Direction gØnØrale de l(cid:146)agriculture est l(cid:146)unitØ VI/B/II. 2 «LØgislation vØtØrinaire et zootechnique». Cette unitØ compte vingt-deux fonctionnaires de la catØgorie A. Dans le domaine du bien-Œtre des animaux (Ølevage, transport et abattage), l(cid:146)unitØ occupe un agent temporaire de la catØgorie A dont le contrat vient (cid:224) expiration le 15 juillet 1998, ainsi qu(cid:146)un expert national dØtachØ de la catØgorie A dont le contrat expire le 31 janvier 1999. Dans le domaine des rØsidus alimentaires (y compris hormones et antibiotiques), l(cid:146)unitØ occupe un agent temporaire de la catØgorie A dont le contrat arrive (cid:224) expiration le 31 aoßt 1998. Dans le domaine des zoonoses (salmonelle, campylobactØrie, listØriose, etc. ), l(cid:146)unitØ emploie un expert national dØtachØ de la catØgorie A dont le contrat expire le 31 janvier 2001. (98/C 402/182) QUESTION (cid:201)CRITE E-1477/98 posØe par Lis Jensen (I-EDN) (cid:224) la Commission (13 mai 1998) Objet: Projet d(cid:146)agrandissement et d(cid:146)amØnagement de l(cid:146)aØroport international de Sofia Le projet d(cid:146)agrandissement et d(cid:146)amØnagement de l(cid:146)aØroport international de Sofia est financØ par la BEI (cid:224) concurrence de 60 millions d(cid:146)Øcus. Ce financement doit servir (cid:224) l(cid:146)agrandissement de la piste et (cid:224) la construction d(cid:146)un terminal de passagers. Bien que le contrat soit dØj(cid:224) signØ, il n(cid:146)a toujours pas ØtØ ØlaborØ de projet en bonne et due forme et il n(cid:146)a pas ØtØ effectuØ d(cid:146)EIE. Il n(cid:146)existe qu(cid:146)un plan gØnØral de reconstruction de l(cid:146)aØroport de Sofia ØlaborØ par la sociØtØ britannique «Sir Halkrow and Partners». Il n(cid:146)existe donc pas de projet spØcifique. Le plan gØnØral propose plusieurs variantes pour le prolongement de la piste. Les travaux commenceront sans Øvaluation prØalable des variantes et du projet. Or, il convient de procØder (cid:224) une EIE du projet en tant que tel et non du seul plan gØnØral. Au cours de la rØunion publique sur l(cid:146)EIE du plan gØnØral, des voies se sont ØlevØes contre le plan actuel et pour d(cid:146)autres sites possibles, autant d(cid:146)ØlØments qui n(cid:146)ont aucunement ØtØ pris en compte. Il est inadmissible que l(cid:146)aØroport soit aussi rapprochØ de la ville de Sofia. Les bruits et les niveaux de nuisance acoustique dØpassent les limites autorisØes. La population locale a massivement protestØ et adressØ des pØtitions contre ce nouvel agrandissement de l(cid:146)aØroport. Pourquoi la BEI a-t-elle procØdØ au financement d(cid:146)un projet dont le contenu n(cid:146)est pas prØcisØ et qui n(cid:146)a pas fait l(cid:146)objet d(cid:146)une EIE?


title: Reglamento (CE) n° 996/98 de la Comisión de 13 de mayo de 1998 por el que se fan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales por importación de melaza en el sector del azúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: 14. 5. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 142/7 REGLAMENTO (CE) No 996/98 DE LA COMISIÓN de 13 de mayo de 1998 por el que se fijan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales por importación de melaza en el sector del azúcar LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1785/81 del Consejo, de 30 de junio de 1981, por el que se establece la organización común de mercados en el sector del azúcar (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 1599/ 96 (2), Visto el Reglamento (CE) no 1422/95 de la Comisión, de 23 de junio de 1995, por el que se establecen las disposi- ciones de aplicación para la importación de melaza en el sector del azúcar y se modifica el Reglamento (CEE) no 785/68 (3) y, en particular, el apartado 2 de su artículo 1 y el apartado 1 de su artículo 3, Considerando que el Reglamento (CE) no 1422/95 esta- blece que el precio de importación cif de melaza, en lo sucesivo denominado «precio representativo», se fijará de acuerdo con el Reglamento (CEE) no 785/68 de la Comi- sión (4); que este precio se considerará fijado para la calidad tipo mencionada en el artículo 1 del citado Regla- mento; Considerando que el precio representativo de la melaza se calcula para un punto de paso de frontera de la Comu- nidad, que es Amsterdam; que dicho precio debe calcu- larse a partir de las posibilidades de compra más favora- bles en el mercado mundial, establecidas sobre la base de las cotizaciones o precios de este mercado, ajustados en función de las posibles diferencias de calidad en relación con la calidad tipo; que la calidad tipo de la melaza quedó establecida en el Reglamento (CEE) no 785/68; Considerando que, para la observación de las posibili- dades de compra más favorables en el mercado mundial, debe tenerse en cuenta toda la información relativa a las ofertas realizadas en el mercado mundial, los precios registrados en mercados importantes de los terceros países y las operaciones de venta celebradas en el marco de intercambios internacionales de las que tenga conoci- miento la Comisión, ya sea a través de los Estados miem- bros o por sus propios medios; que, al realizar dicha comprobación, la Comisión puede, en virtud de lo dispuesto en el artículo 7 del Reglamento (CEE) no 785/ 68, basarse en una media de varios precios, siempre que dicha media pueda considerarse representativa de la tendencia efectiva del mercado; Considerando que la Comisión no debe tener en cuenta la citada información cuando la mercancía no sea de calidad sana, cabal y comercial, o cuando el precio indi- cado en la oferta únicamente se refiera a una pequeña (1) DO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) DO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) DO L 141 de 24. 6. 1995, p. 12. (4) DO L 145 de 27. 6. 1968, p. 12. cantidad no representativa del mercado; que, asimismo, deben excluirse los precios de oferta que no puedan considerarse representativos de la tendencia efectiva del mercado; Considerando que, con objeto de obtener datos compara- bles relativos a la melaza de calidad tipo, es conveniente, según la calidad de la melaza ofrecida, aumentar o dismi- nuir los precios en función de los resultados obtenidos mediante la aplicación del artículo 6 del Reglamento (CEE) no 785/68; Considerando que, con carácter excepcional, un precio representativo puede mantenerse al mismo nivel durante un período limitado cuando el precio de oferta que haya servido de base para la fijación precedente del precio representativo no sea conocido por la Comisión y los precios de oferta disponibles que no parezcan suficiente- mente representativos de la tendencia efectiva del mercado impliquen modificaciones bruscas y considera- bles del precio representativo; Considerando que, cuando exista una diferencia entre el precio desencadenante del producto de que se trate y el precio representativo, deberán fijarse derechos de impor- tación adicionales en las condiciones mencionadas en el artículo 3 del Reglamento (CE) no 1422/95; que, en caso de suspensión de los derechos de importación según lo dispuesto en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/ 95, es preciso fijar importes específicos para estos dere- chos; Considerando que la aplicación de las presentes disposi- ciones conduce a fijar los precios representativos y los derechos adicionales de importación de los productos de que se trate, tal como se indica en el Anexo del presente Reglamento; Considerando que las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité de gestión del azúcar, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Los precios representativos y los derechos adicionales aplicables en la importación de los productos mencio- nados en el artículo 1 del Reglamento (CE) no 1422/95 quedan fijados tal como se indica en el Anexo. Artículo 2 El presente Reglamento entrará en vigor el 14 de mayo de 1998. L 142/8 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 14. 5. 98 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 13 de mayo de 1998. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión ANEXO al Reglamento por el que se fijan los precios representativos y los importes de los derechos adicionales aplicables a la importación de melaza en el sector del azúcar Código NC Importe en ecus del precio representativo por 100 kg netos de producto Importe en ecus del derecho adicional por 100 kg netos de producto Importe en ecus del derecho aplicable a la importación por el hecho de la suspensión contemplada en el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/95 por 100 kg netos de productos (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,00 8,29 0,02 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fijación por la calidad tipo establecida en el artículo 1 del Reglamento (CEE) no 785/68, modificado. (2) Este importe sustituye, de conformidad con el artículo 5 del Reglamento (CE) no 1422/95, el tipo de los derechos del arancel aduanero común fijado para estos productos


title: WRITTEN QUESTION No. 1487/98 by Hiltrud BREYER to the Commission. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
testing

formats: html pdf print

text: 19. 11. 98 EN Official Journal of the European Communities C 354/101 (98/C 354/159) WRITTEN QUESTION P-1465/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (7 May 1998) Subject: Mochovce How does the Commission explain the fact that, in spite of the conclusions of Walkdown 1 (1995), Slovakia is planning to put the Mochovce nuclear power station into operation in July 1998? Which of the 201 measures identified by Walkdown 1 and Riskaudit does the Commission consider essential in order to guarantee the safety of the people of Europe, and is the potential threat posed by this nuclear power station greater than that represented by others in the EU? Will the Commission provide Parliament with a report on the safety situation of nuclear power stations in Slovakia well in advance of the planned opening date of Mochovce? What would be the effects on the EU area of a serious accident at the Mochovce power station? What was the outcome of the visit of the ad hoc delegation to Slovakia called for by the European Parliament on 16 February 1995? Does the Commission know how and when the various requirements of the risk audit study are to be fulfilled? Will the Commission call on Slovakia to remedy the safety problems (identified by the IAEA, Riskaudit and Walkdown 1 + 2) and does the Commission consider that failure to meet these requirements would stand in the way of granting further EU financial aid to Slovakia and lessen its chances of being accepted as an EU member? (98/C 354/160) WRITTEN QUESTION E-1487/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (13 May 1998) Subject: Mochovce Is the Commission aware that the (cid:145)proof(cid:146) of the efficacy of confinement as a substitute for Western-style containment at the Mochovce nuclear power station is based solely on calculations and tests which take insufficient account of the real facts about the installation, particularly its structural and operational state? The fact that the real conditions differ significantly from the ideal ones can be clearly seen from the example of the first nuclear power station location in Jaslovske Bouhunice. Does the Commission intend to intend to investigate this matter? (98/C 354/161) WRITTEN QUESTION E-1488/98 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (13 May 1998) Subject: Mochovce Is the Commission aware that in the former Czechoslovakia the highest executive posts in the nuclear industry were occupied by leading members of the Communist Party(cid:146)s civil service and people(cid:146)s militia? Is it also aware that the same people, who still occupy high executive posts (e. g. at Skoda), are now deliberately attempting to leave the population in ignorance of the dangers of the nuclear power station and irresponsibly concealing the seriousness of the situation?


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1507/98 dell'on. Daniel VARELA SUANZES-CARPEGNA alla Commissione. Società dell'informazione e coesione economica e sociale

eurovoc_concepts:
Structural Funds
economic and social cohesion
enlargement of the Union
information
information policy
less-favoured region
regional policy
structural policy

text: C 31/46 Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:224) europee IT 5. 2. 1999 nell(cid:146)UE e, in generale, che si sviluppi una societ(cid:224) dell(cid:146)informazione a due velocit(cid:224). Anche la commissione per la politica regionale del PE si Ł espressa in termini simili nella sua relazione A4-0399/97. Potrebbe la Commissione indicare in che modo queste esigenze sono state riprese nelle sue proposte definitive concernenti la riforma dei Fondi strutturali per il nuovo periodo 2000-2006, approvate dal collegio dei Commissari lo scorso 18 marzo, specialmente per quanto riguarda le PMI e in generale le regioni meno favorite (rurali, insulari e periferiche)? (1999/C 31/060) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1506/98 di Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) alla Commissione Oggetto: Societ(cid:224) dell(cid:146)informazione e coesione economica e sociale (13 maggio 1998) La comunicazione della Commissione «la Coesione e la societ(cid:224) dell(cid:146)informazione» (COM(97) 0007 def. del 22. 1. 1997) ha evidenziato (pag. 15) come nelle regioni meno favorite sia piø difficile avere accesso alle possibilit(cid:224) offerte dalla societ(cid:224) dell(cid:146)informazione e godere dei relativi vantaggi. Nel contempo, una buona infrastruttura di telecomunicazioni pu(cid:242) evitare o limitare il trasporto fisico delle persone ed anche delle merci, con la conseguenza di una minore incidenza in termini di impatto ambientale, consumo di risorse energetiche e necessit(cid:224) di ricorso al credito. Potrebbe la Commissione indicare se tale prospettiva Ł stata ripresa nelle sue proposte definitive concernenti la riforma dei Fondi strutturali per il nuovo periodo 2000-2006, approvate dal collegio dei Commissari lo scorso 18 marzo? (1999/C 31/061) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1507/98 di Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) alla Commissione Oggetto: Societ(cid:224) dell(cid:146)informazione e coesione economica e sociale (13 maggio 1998) La commissione per la politica regionale del Parlamento europeo (relazione A4-0399/97 del 9. 12. 1997) ha chiesto alla Commissione di tenere debitamente conto delle necessit(cid:224) specifiche delle regioni meno sviluppate, nonchØ delle necessit(cid:224) della coesione degli attuali Stati membri, al momento di affrontare le sfide derivanti dall(cid:146)am- pliamento nello sviluppare la sua politica in materia di societ(cid:224) dell(cid:146)informazione. Potrebbe la Commissione indicare in che misura ha tenuto conto di tale richiesta nel quadro delle proposte definitive di riforma dei Fondi strutturali per il nuovo periodo di programmazione 2000-2006, approvate dal collegio dei Commissari lo scorso 18 marzo 1998? Risposta comune data dalla sig. ra Wulf-Mathies in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-1499/98, E-1503/98, E-1506/98 e E-1507/98 (13 luglio 1998) Nella proposta della Commissione riguardante nuovi regolamenti per i Fondi strutturali (1), l(cid:146)innovazione tecnologica (e in particolare la divulgazione di tecnologie di informazione e comunicazione) Ł elencata tra gli obiettivi dell(cid:146)intervento dei Fondi. Piø in particolare, l(cid:146)articolo 2, paragrafo 2 della proposta di regolamento del Consiglio, sul Fondo europeo di sviluppo regionale (FESR), stabilisce chiaramente che lo sviluppo della societ(cid:224) dell(cid:146)informazione viene considerato un settore prioritario. Tale priorit(cid:224) si concreta in investimenti nelle telecomunicazioni, assistenza ai servizi per le imprese e sviluppo tecnologico inteso all(cid:146)introduzione di nuove tecnologie e di innovazione nelle aziende. Negli orientamenti che la Commissione formuler(cid:224) dopo l(cid:146)entrata in vigore del nuovo regolamento (attuale articolo 9, paragrafo 4 della proposta di regolamento del Consiglio recante disposizioni generali sui Fondi strutturali) verranno precisate le modalit(cid:224) di integrazione della societ(cid:224) di informazione nell(cid:146)intervento dei fondi


title: WRITTEN QUESTION No. 1476/98 by Alexandros ALAVANOS to the Commission. Destruction of national highway by landslide in Greece

eurovoc_concepts:
Central Greece
co-financing
geology
impact study
natural disaster
operational programme
public works
rail transport
road building
road network

text: 22. 2. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 50/41 Answer given by Mr Papoutsis on behalf of the Commission (13 July 1998) The Commission confirms that the report covering the period 1991-1992 (published in 1994) was the last submitted to the Parliament and made available to the public. The Commission is currently preparing a report on the operation of Euratom safeguards covering the years 1993 to 1997 which it will submit to the Parliament and will make available to the public. (1999/C 50/057) WRITTEN QUESTION E-1476/98 by Alexandros Alavanos (GUE/NGL) to the Commission Subject: Destruction of national highway by landslide in Greece (13 May 1998) In its answer of 19 April 1995 to my question (E-749/95 (1)) concerning the destruction of the national highway and railway line by a landslide in Greece, the Commission stated that (cid:145)it is too early yet for the Commission to state its position on the question of part-financing works to re-establish the road and rail links, since expert appraisals and the necessary technical studies must be conducted to determine the reasons for the landslide, any responsibilities involved, recommendations for technical measures and the cost of these. (cid:146) Three years have now passed since the Commission(cid:146)s answer, will it, therefore, say: 1. whether it has the data to determine the reasons for the landslide, the responsibilities, the recommendations for technical measures and the cost of these, and 2. whether part-financing is available for the works to re-establish the road and rail links? (1) OJ C 270, 16. 10. 1995, p. 10. Answer given by Mrs Wulf-Mathies on behalf of the Commission (2 July 1998) The accident that occurred in February 1995 at Malakasa, on the main road to Pathe, was due to subsidence which the geological and geotechnical surveys carried out in the 1980s failed to predict. New geotechnical surveys were carried out after the accident which indicate that a drainage system to drain away underground water in the affected area must first be built before work on rebuilding the motorway can start. The Greek Ministry of Public Works has costed the work at GRD 5 000 million. This project is part-funded under the (cid:145)Main Highways(cid:146) Operational Programme in the 1994-99 Community Support Framework for Greece. The Ministry also believes that the contract to carry out the work will be concluded shortly. (1999/C 50/058) WRITTEN QUESTION E-1479/98 by Bartho Pronk (PPE) and Ria Oomen-Ruijten (PPE) to the Commission Subject: Holiday pay and bad-weather payments (13 May 1998) I have received a complaint from the Netherlands-Germany Building Export Foundation to the effect that Dutch building firms which have posted workers to Germany are having to pay premiums in respect of holiday pay both in the Netherlands and in Germany. This is very expensive, particularly for small companies, and it is claimed that it has led in some cases to bankruptcies. 1. Is the Commission aware of this? Does the Commission consider that this double payment is contrary to the freedom to provide services, since it leads to distortions of the market and of competition, with no benefits to the workers concerned?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1457/98 του Cristiana MUSCARDINI προς την Επ τροπή. Ο κώδικας του York και η ελεύθερη κυκλοφορία

eurovoc_concepts:
capital transfer
free movement of capital
free movement of goods
free movement of persons
freedom to provide services
fundamental rights

formats: html print


title: Verordnung (EG) Nr. 1000/98 der Kommission vom 13. Mai 1998 zur Änderung der Anhänge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 des Rates zur Schaffung eines Gemeinschaftsverfahrens für die Festsetzung von Höchstmengen für Tierarzneimittelrückstände in Nahrungsmitteln tierischen Ursprungs (Text von Bedeutung für den EWR)

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
public health
veterinary drug
veterinary legislation
waste

text: L 142/18 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 14. 5. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 1000/98 DER KOMMISSION vom 13. Mai 1998 zur (cid:142)nderung der Anh(cid:132)nge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 des Rates zur Schaffung eines Gemeinschaftsverfahrens f(cid:129)r die Festsetzung von H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r Tierarzneimittelr(cid:129)ckst(cid:132)nde in Nahrungsmitteln tierischen Ursprungs (Text von Bedeutung f(cid:129)r den EWR) DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 des Rates vom 26. Juni 1990 zur Schaffung eines Gemeinschaftsver- fahrens f(cid:129)r die Festsetzung von H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r Tierarzneimittelr(cid:129)ckst(cid:132)nde in Nahrungsmitteln tierischen Ursprungs (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 613/98 (2) der Kommission, insbesondere auf die Artikel 6, 7 und 8, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 sind schritt- weise H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r R(cid:129)ckst(cid:132)nde aller pharmakolo- gisch wirksamen Stoffe festzusetzen, die in der Gemein- schaft in Tierarzneimitteln f(cid:129)r zur Lebensmittelerzeugung genutzte Tiere verwendet werden. Die H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r R(cid:129)ckst(cid:132)nde werden erst festge- setzt, nachdem der Ausschuß f(cid:129)r Tierarzneimittel alle relevanten Daten zur Unbedenklichkeit von R(cid:129)ckst(cid:132)nden des betreffenden Stoffes f(cid:129)r den Verbraucher von Lebens- mitteln tierischen Ursprungs und zu den Auswirkungen der R(cid:129)ckst(cid:132)nde auf die industrielle Verarbeitung von Lebensmitteln (cid:129)berpr(cid:129)ft hat. Bei der Festsetzung von H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r Tierarznei- mittel in Lebensmitteln tierischen Ursprungs ist es erfor- derlich, die Tierart, in der R(cid:129)ckst(cid:132)nde vorkommen k(cid:148)nnen, die Mengen, die in jedem der aus dem behan- delten Tier gewonnenen relevanten eßbaren Gewebe vorkommen k(cid:148)nnen (Zielgewebe), sowie die Beschaffen- heit des f(cid:129)r die R(cid:129)ckstands(cid:129)berwachung relevanten R(cid:129)ck- standes (Marker-R(cid:129)ckstand) zu spezifizieren. F(cid:129)r die Kontrolle von R(cid:129)ckst(cid:132)nden gem(cid:132)ß den entspre- chenden Rechtsvorschriften der Gemeinschaft sind die H(cid:148)chstmengen normalerweise f(cid:129)r die Zielgewebe Leber oder Niere festzusetzen. Leber und Nieren werden im internationalen Handel jedoch h(cid:132)ufig aus den Schlacht- k(cid:148)rpern entfernt. Aus diesem Grund sind auch stets H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r R(cid:129)ckst(cid:132)nde im Muskel- oder Fettge- webe festzusetzen. Bei Tierarzneimitteln, die f(cid:129)r Legegefl(cid:129)gel, Tiere in der Laktationsphase sind, m(cid:129)ssen auch H(cid:148)chstmengen f(cid:129)r R(cid:129)ckst(cid:132)nde in Eiern, Milch oder Honig festgesetzt werden. oder Honigbienen bestimmt Thiabendazol, Flubendazol, Thiamphenicol, Doxycycline und Oxibendazol sollen in Anhang I der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 aufgenommen werden. Natriumselenit, Natriumselenat und Kaliumselenat sollen in Anhang II der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 aufge- nommen werden. Bis zum Inkrafttreten dieser Verordnung muß den Mitgliedstaaten eine Frist von 60 Tagen gew(cid:132)hrt werden, um es ihnen zu erm(cid:148)glichen, die gem(cid:132)ß der Richtlinie 81/851/EWG des Rates (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Richtlinie 93/40/EWG (4), erteilten Genehmigungen f(cid:129)r das Inverkehrbringen von Tierarzneimitteln erforderli- chenfalls an die Bestimmungen dieser Verordnung anzu- passen. Die Bestimmungen dieser Verordnung entsprechen der Stellungnahme des St(cid:132)ndigen Ausschusses f(cid:129)r Tierarznei- mittel — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die Anh(cid:132)nge I und II der Verordnung (EWG) Nr. 2377/90 werden gem(cid:132)ß dem beiliegenden Anhang ge(cid:132)n- dert. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am sechzigsten Tag nach ihrer der Europ(cid:132)ischen Ver(cid:148)ffentlichung Gemeinschaften in Kraft. im Amtsblatt (1) ABl. L 224 vom 18. 8. 1990, S. 1. (2) ABl. L 82 vom 19. 3. 1998, S. 14. (3) ABl. L 317 vom 6. 11. 1981, S. 1. (4) ABl. L 214 vom 24. 8. 1993, S. 31. 14. 5. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 142/19 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 13. Mai 1998 F(cid:129)r die Kommission Martin BANGEMANN Mitglied der Kommission L 142/20 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 14. 5. 98 n e t f i r h c s r o V e g i t s n o S e b e w e g l e i Z - t s h c (cid:148) h s d n a t s k c (cid:129) R e g n e m t r a r e i T d n a t s k c (cid:129) R - r e k r a M h c s i g o l o k a m r a h P ) r ( e m a s k r i w ) e ( f f o t S a k i t o i b i t n A e n i l c y c a r t e T. t t e F + t u a H “ n e r e i N r e b e L l e k s u M n e r e i N r e b e L l e k s u M g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l 0 0 1 0 0 3 0 0 6 0 0 1 0 0 3 0 0 3 0 0 6 l e g (cid:129) l f e G , e n i e w h c S r e d n R i n i l c y c y x o D n i l c y c y x o D „. 2 1. 6 2 1. n e n o i t k e f n I n e g e g l e t t i M. 1 n e t f i r h c s r o V e g i t s n o S e b e w e g l e i Z - t s h c (cid:148) h s d n a t s k c (cid:129) R e g n e m t r a r e i T d n a t s k c (cid:129) R - r e k r a M h c s i g o l o k a m r a h P ) r ( e m a s k r i w ) e ( f f o t S n e g n u d n i b r e V e t d n a w r e v d n u l o c i n e h p m a i h T l e k s u M r e b e L t t e F n e r e i N h c l i M l e k s u M t t e F + t u a H “ n e r e i N r e b e L g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l 0 5 0 5 0 5 0 5 0 5 0 5 0 5 0 5 0 5 n o v , n e r e i T i e b n e d n e w n a n e h c i l h c s n e m n e d r (cid:129) f r e i E t h c i N n e n e d n e d r e w n e n n o w e g r h e z r e V r e n h (cid:129) H r e d n R i l o c i n e h p m a i h T l o c i n e h p m a i h T „. 7 2 1. G N A H N A : t r e d n (cid:132) e g t g l o f e i w d r i w 0 9 / 7 7 3 2. r N ) G W E ( g n u n d r o r e V r e d I g n a h n A. A 14. 5. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 142/21 n e t f i r h c s r o V e g i t s n o S e b e w e g l e i Z - t s h c (cid:148) h s d n a t s k c (cid:129) R e g n e m t r a r e i T d n a t s k c (cid:129) R - r e k r a M t t e F + t u a H n e r e i N r e b e L g k / g l g k / g l g k / g l 0 5 0 0 4 0 0 3 r e i E g k / g l 0 0 4 t t e F + t u a H l e k s u M n e r e i N r e b e L l e k s u M r e b e L t t e F n e r e i N “ h c l i M g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l g k / g l 0 0 1 0 0 5 0 0 2 0 0 1 0 0 1 0 0 1 0 0 1 0 0 1 0 0 1 l e g (cid:129) l f e g d l i W , r e n h (cid:129) H , e n i e w h c S l o z a d n e b u l F n o v e m m u S - i z n e b - H 1 o n i m a - 2 ( d n u - o r o r u l f 4 ( ) l y - 5 - l o z a d i m n o n a h t e m ) l y n e h p r e n h (cid:129) H l o z a d n e b u l F l o z a d i m i z n e B - o r P d n u l o z a d i m i z n e B. 3 1 2. h c s i g o l o k a m r a h P ) r ( e m a s k r i w ) e ( f f o t S l o z a d n e b u l F „ e n i e w h c S l o z a d n e b i x O l o z a d n e b i x O r e d n R i - a d n e b a i h t n o v e m m u S - a i h t y x o r d y h - 5 d n u e l o z e l o z a d n e b l o z a d n e b a i h T : t r e d n (cid:132) e g t g l o f e i w d r i w 0 9 / 7 7 3 2. r N ) G W E ( e f f o t S e h c s i n a g r o n A. 1 g n u n d r o r e V r e d I I g n a h n A. B n e t f i r h c s r o V e g i t s n o S t r a r e i T ) e ( f f o t S ) r ( e m a s k r i w h c s i g o l o k a m r a h P n e t r A n e t z t u n e g g n u g u e z r e l e t t i m s n e b e L r u z e l l A n e t r A n e t z t u n e g g n u g u e z r e l e t t i m s n e b e L r u z e l l A “ n e t r A n e t z t u n e g g n u g u e z r e l e t t i m s n e b e L r u z e l l A t a n e l e s m u i l a K „ t a n e l e s m u i r t a N t i n e l e s m u i r t a N


title: WRITTEN QUESTION No. 1498/98 by Peter SKINNER to the Commission. Human Rights in Sierra Leone

eurovoc_concepts:
Sierra Leone
democracy
financial aid
human rights
humanitarian aid
institutional structure
political asylum
political refugee
repatriation grant

text: C 386/138 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 11. 12. 98 (98/C 386/192) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1498/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Peter Skinner (PSE) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Sierra Leonen ihmisoikeustilanne Ottaen huomioon Sierra Leonen viimeaikaiset tapahtumat, voiko komissio ilmoittaa, mit(cid:228) toimenpiteit(cid:228) on toteutettu demokraattisen hallinnon vahvistamiseksi? Voiko komissio lis(cid:228)ksi kommentoida niit(cid:228) keskusteluja, joita se on k(cid:228)ynyt poliittista turvapaikkaa hakevien pakolaisten t(cid:228)m(cid:228)nhetkisest(cid:228) tilanteesta? Komission j(cid:228)senen Joªo de Deus Pinheiron komission puolesta antama vastaus (23. kes(cid:228)kuuta 1998) Presidentti Kabbahin palattua maanpaosta ja demokraattisen hallinnon tultua uudelleen valtaan Sierra Leonessa 10. maaliskuuta 1998 asetettiin ensisijaisen t(cid:228)rke(cid:228)ksi keinot, joilla demokraattista hallintoa voidaan vakiinnuttaa ja vahvistaa, jotta maan j(cid:228)lleenrakennukselle ja tulevalle kehitt(cid:228)miselle voidaan taata vakaa perusta. Maan sis(cid:228)inen turvallisuus on jatkossa viel(cid:228) jonkin aikaa riippuvainen L(cid:228)nsi-Afrikan valtioiden talousyhteis(cid:246)n rauhanturvajoukkojen (Ecomog) l(cid:228)sn(cid:228)olosta. Ecomogin toiminnan onnistumisesta riippuu Sierra Leonessa nykyisen hallinnon suunnitteleman paikallisen hallinnon palauttamisen ajankohta ja j(cid:228)rjestelyt. Keskiasteen hallinto on sitoutunut luomaan aikaisempaa vastuullisemman ja avoimemman tavan ker(cid:228)t(cid:228) ja hallinnoida julkisia varoja pyrkiess(cid:228)(cid:228)n poistamaan vuosikymmeni(cid:228) kest(cid:228)neist(cid:228) laajasta korruptiosta ja asioiden huonosta hoidosta johtuvan kansan ja asevoimien tyytym(cid:228)tt(cid:246)myyden ja levottomuuden. Komissio rahoittaa n(cid:228)in ollen valtiovarainministeri(cid:246)(cid:246)n perustettua instituutioiden tukiohjelmaa, jonka tarkoituksena on vahvistaa hallinnon kyky(cid:228) hallinnoida valtion varoja ja vastata niist(cid:228) ja komissio suunnittelee t(cid:228)m(cid:228)nkaltaisen avun laajentamista kahdeksannen Euroopan kehitysrahaston (EKR) varoista rahoitettuihin tuleviin ohjelmiin. Maan muiden alueiden osalta hallinto helpottaa rahoittajien avulla kotiseudultaan siirtym(cid:228)(cid:228)n joutuneen v(cid:228)est(cid:246)n paluuta kyliins(cid:228) ja kaupunkeihinsa. Kiireellist(cid:228) humanitaarista apua annetaan oikein suunnatun ravinnon ja l(cid:228)(cid:228)kint(cid:228)ohjelman muodossa (2,9 miljoonaa ecua) sek(cid:228) maatalouden elvytt(cid:228)miseen tarkoitettua tukea siemen- ja ty(cid:246)kaluohjelmien muodossa (1,9 miljoonaa ecua). Komissio valmistelee my(cid:246)s uudelleenasutusohjelmiensa jatkamista maaseutualueilla auttamalla viimeisen 7 vuoden aikana vallinneiden kansan levottomuuksien ja vuoden 1997 toukokuun sotilasvallankaappauksen j(cid:228)lkeen k(cid:228)ytyjen viimeaikaisten taisteluiden vuoksi vahin- goittuneen sosiaalisen infrastruktuurin j(cid:228)lleenrakentamisessa. Maaseutualueille annettavaa apua taloudellisen toiminnan uudelleenpalauttamiseksi ja jatkamiseksi ja yhteiskunnallisten peruspalveluiden saamiseksi pidet(cid:228)(cid:228)n ensisijaisen t(cid:228)rke(cid:228)n(cid:228) ottaen huomioon aiemman sosiaalisen syrj(cid:228)ytymisen ja taantuman vaikutukset itsen(cid:228)isyy- den j(cid:228)lkeiselle jatkuvalle hallinnon vakaudelle. Komission tiedossa ei ole pakolaisten poliittisen turvapaikan hakemista koskevia keskusteluita. Guineassa oleskeleville pakolaisille annetaan kuitenkin apua eurooppalaisen kansalaisj(cid:228)rjest(cid:246)n kautta, ja maassa tehd(cid:228)(cid:228)n parhaillaan valmisteluja n(cid:228)iden mahdolliseksi palaamiseksi vapaaehtoisesti Sierra Leoneen, heti kun maan turvallisuustilanne sen sallii. (98/C 386/193) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1508/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) komissiolle (13. toukokuuta 1998) Aihe: Tietoyhteiskunta ja taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus Euroopan parlamentin aluepoliittinen valiokunta korosti (mietint(cid:246) A-0399/97), ett(cid:228) tietoyhteiskunnan syntymi- nen yleens(cid:228) ja kyky k(cid:228)ytt(cid:228)(cid:228) tietoa k(cid:228)yt(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) ja muuttaa sit(cid:228) my(cid:246)hemmin merkitykselliseksi vaativat erityisi(cid:228) taitoja. Siksi valiokunta korostaa Amsterdamin sopimuksen m(cid:228)(cid:228)r(cid:228)yst(cid:228), jonka mukaan (cid:148)J(cid:228)senvaltiot ja yhteis(cid:246)


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1467/98 του Rosemarie WEMHEUER προς την Επ τροπή. Διαδικασία που εφαρμόζεται όταν υπάρχει υποψία διαφθοράς

eurovoc_concepts:
EU Member State
European official
civil service
corruption
criminal law
fraud
fraud against the EU


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1492/98 von Hiltrud BREYER an die Kommission. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
geology
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
seismology
siting of power stations

text: 19. 11. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 354/103 (98/C 354/165) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1492/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce Ist der Kommission bekannt, da(cid:223) die AKW-Blo¤cke in Mochovce auf einer alten sowjetischen Technologie aus den 70er Jahren ohne Containment basieren und zudem die Anlage als Langzeitbaustelle mit mehrja¤hrigen Unterbrechungen an einem nachweislich seismisch und tektonisch ungeeigneten Standort errichtet wurde, wodurch bei der Anlage eine Reihe von weiteren unkalkulierbaren Risikofaktoren zum Tragen kommen? (98/C 354/166) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1493/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce › Walkdown 2 Wird die Kommission die Ergebnisse der internationalen Mochovce-Kommission (Walkdown 2) als Grundlage ihrer weiteren U¤ berlegungen zum AKW Mochovce beru¤cksichtigen? (98/C 354/167) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1494/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce Ist der Kommission bewu(cid:223)t, da(cid:223) die vorgesehene Umru¤stung eines WWER 440/213-Reaktors in einem solch spa¤ten Stadium bisher noch nirgends erprobt wurde und da(cid:223) deutsche Beho¤rden sich gegen eine solche Umru¤stung im Falle von AKW Greifswald entschieden haben, weil die Gefahr zu gro(cid:223) wa¤re und nur durch den Steuerzahler finanzierbar? Die wirtschaftlich prosperierenden Energiekonzerne in Deutschland waren nicht bereit, die Beseitigung der 201 Sicherheitsma¤ngel zu finanzieren, haben es als zu risikoreich und nicht wirtschaftlich gesehen. Welche Auswirkungen wird in Anbetracht der Liberalisierung des europa¤ischen Strommarktes die Lieferung aus den mit AKW Greifswald typengleichen AKW Mochovce auf den europa¤ischen Strommarkt haben? Gemeinsame Antwort auf die Schriftlichen Anfragen P-1465/98, E-1487/98, E-1488/98, E-1489/98, E-1490/98, E-1491/98, E-1492/98, E-1493/98 und E-1494/98 von Herrn Van den Broek im Namen der Kommission (5. Juni 1998) Die technischen Aspekte der nuklearen Sicherheit des Modernisierungsprogramms fu¤r das Atomkraftwerk Mochovce wurden 1994 von dem unabha¤ngigen Beratungsunternehmen Riskaudit, einem gemeinsamen Unternehmen der fu¤r die technische Sicherheit verantwortlichen Organismen (cid:132)Gesellschaft fu¤r Reaktorsicher- heit(cid:147) (GRS, Deutschland) und (cid:132)Institut de protection et de surete· nucle·aire(cid:147) (IPSN, Frankreich) im Anschlu(cid:223) an ein bei Euratom › Europa¤ische Bank fu¤r Wiederaufbau und Entwicklung (EBWE) beantragtes Darlehen gepru¤ft. Die Pru¤fung durch Riskaudit ergab die Gewi(cid:223)heit, da(cid:223) der Bau, die Bewirtschaftung und der Betrieb des Kernkraftwerks von Mochovce mit den in Deutschland und Frankreich geltenden Sicherheitsbestimmungen und -praktiken u¤bereinstimmen, vorausgesetzt, seine Empfehlungen werden fachgerecht und vollsta¤ndig ausgefu¤hrt. Der Bericht von Riskaudit kam zu der Schlu(cid:223)folgerung, da(cid:223) (cid:132)unter Beru¤cksichtigung der in Mochovce vorhandenen Situation und der Durchfu¤hrung der vorgeschlagenen Ma(cid:223)nahmen (. ) festgestellt werden kann, da(cid:223) der Bau, die Bewirtschaftung und der Betrieb des Kraftwerkes mit den (. ) Sicherheitsanforderungen und -praktiken westlicher Staaten u¤bereinstimmen, vorausgesetzt, die Empfehlungen von IPSN-GRS werden fachgerecht und vollsta¤ndig beru¤cksichtigt(cid:147)


eurovoc_concepts:
EU policy
Economic and Monetary Union
economic convergence
economic growth
economic policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 13. 05. 1998 KOM(1998)279 endelig udg. Kommissionens henstilling om de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker udarbejdet i henhold til artikel 103, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab Indholdsfortegnelse 1. Hovedmålsætninger: høj beskæftigelse og en fremgangsrig ØMU 2. Prisstabilitet 3. Et vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk policy-mix 4. Den monetære politik og valutakurser 5. Sunde og effektive offentlige finanser 5. 1. Generelle retningslinjer 5. 2. Landespecifikke retningslinjer 6. Lønudvikling 7. Strukturpolitik for vækst og beskæftigelse 8. Produkt-, tjeneste- og kapitalmarkeder 9. Arbejdsmarkeder og investering i viden 1 3 4 5 6 6 9 11 13 14 17 M. Overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker 1. Hovedmålsætninger: høj beskæftigelse og en fremgangsrig ØMU Indførelsen af euroen den 1. januar 1999 markerer en ny fase i den europæiske integrationsproces og i tilrettelæggelsen af økonomisk politik i EU. Medlemsstaternes ihærdige og troværdige bestræbelser på, især i løbet af de sidste to år, at gennemføre politikker rettet mod tilvejebringelse af en høj grad af vedvarende økonomisk konvergens i EU har båret frugt. For det første fordi disse bemærkelsesværdige bestræbelser og resultater med hensyn til konvergens dannede baggrund for, at Rådet for Den Europæiske Union i dets sammensætning af stats- og regeringschefer besluttede den 2. maj 1998, at elleve medlemsstater opfyldte de nødvendige betingelser for indførelsen af euroen,. For det andet fordi disse bestræbelser har affødt et makroøkonomisk policy-mix. der er befordrende for vækst og beskæftigelse. Imidlertid er det ikke hidtil lykkedes at mindske ledigheden i EU tilstrækkeligt. Siden sommeren 1997, hvor de foregående overordnede økonomiske retningslinjer blev vedtaget, har ét stadig mere robust og bredt funderet økonomisk opsving fået fodfæste i EU, og det er sket i sammenhæng med en historisk lav inflation. Takket være den ledige kapacitet og udsigterne til en sund stigning i investeringerne, navnlig investeringerne i maskiner m. v. , skulle der være mulighed for en solid vækst, som ikke hæmmes af kapacitetsbegrænsninger, og som ikke giver anledning til inllationsspændinger. hvis lønudviklingen - som ventet - forbliver rimelig. De monetære vilkår kan således forblive gunstige for væksten og beskæftigelsen i en længere periode. Desuden er de underliggende økonomiske fundamentale forhold sunde og i fortsat bedring, efterspørgselsudviklingen tegner sig lysere, og tilliden til den økonomiske udvikling vokser til stadighed. De finansielle og økonomiske begivenheder i Asien vil formentlig kun få en begrænset indvirkning på EU's vækstudsigter, forudsat at krisen hverken forværres eller spreder sig til andre lande i regionen, og forudsat at den håndteres korrekt. Skønt begivenhederne i Asien vil lægge en lille dæmper på den økonomiske aktivitet i EU, navnlig på eksporten, vil de monetære vilkår, som er gunstigere end forventet, og stigningen i den indenlandske efterspørgsel bidrage til at fastholde det nuværende vækstmomentum. Med udgangspunkt i et forstærket opsving ventes det, at beskæftigelsen vil stige en anelse, hvilket igen kan føre til et mindre fald i ledigheden frem til 1999 i EU som helhed. Det vil udgøre et første, om end beskedent, skridt i retning af målsætningen - om et højt beskæftigelsesniveau, jf. Amsterdam-traktatens artikel 2. Beskæftigelsesniveauet i EU (der i dag ligger på omkring 60% af arbejdsstyrken) er lavt. Det skyldes ikke blot den høje ledighed (omkring 18 mio. personer i 1997), men også de ringe beskæftigelsesudsigter over lange perioder, som har holdt mange mennesker tilbage fra at søge arbejde. Mange af disse personer modtager i dag andre overførselsindkomster. Den stigende beskæftigelse skal således absorbere ikke blot de ledige, men også den stigende erhvervsfrekvens og en demografisk stigning i arbejdsstyrken. På kort sigt udgør det nuværende store antal ikke-beskæftigede uden tvivl en svaghed og en kilde til store sociale, økonomiske og budgetmæssige omkostninger. Den arbejds kraftreserve, som de ikke-beskæftigede repræsenterer, udgør imidlertid også et meget betydeligt vækstpotentiel ud over den vækst, der stammer i arbejdskraftproduktiviteten, uanset hvor hurtigt sidstnævnte stiger. Udnyttelsen af dette potentiel på mellemlang og lang sigt vil medføre en betydelig lettelse for medlemsstaternes offentlige finanser, bidrage til effektivt at bekæmpe fattigdom og social udstødelse og dermed gøre det nemmere at bevare og videreudvikle de fælles sociale værdier i EU og at sænke skattetrykket for både erhvervslivet og borgerne. Desuden vil selve arten af de fleste nye beskæftigelsesmuligheder gøre overgangen til en mere miljøvenlig produktion langt lettere. stigningen fra Med hensyn til den økonomiske politik består opgaven i at skabe de rette betingelser for dels en yderligere styrkelse af opsvinget, dels en omdannelse af dette opsving til en ikke- inflationær, selvbærende proces med høj økonomisk vækst på mellemlang og lang sigt, som er en forudsætning for en væsentlig og holdbar forøgelse af beskæftigelsen. Der vil være behov for en styrket makroøkonomisk og strukturel indsats og en stringent gennemførelse af de vedtagne retningslinjer for beskæftigelsen i 1998 for at tackle en række vigtige udfordringer, samtidig med at økonomierne i EU får mulighed for bedre at tilpasse sig forandringer i årene fremover. Euroens indførelse vil ikke i sig selv løse arbejdsløshedsproblemet i EU. Men som led i løsningen af ovennævnte opgaver kan overgangen til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) yde et betydeligt bidrag. Det gælder ikke kun for de lande, der indfører euroen, men også for de øvrige fire lande, hvis de, som ventet, fortsætter deres konvergensbestræbelser. Den stabilitetsorienterede ramme, som ØMU'en udgør, vil bidrage til al fastholde et policy- mix, der er gunstigt for væksten og beskæftigelsen. På det makroøkonomiske område bør såvel regeringerne som arbejdsmarkedets parter gøre enhver tænkelig indsats for ikke at komme i konflikt med stabilitetsmålsætningen for den fælles monetære politik. Lykkes det, er der ikke behov for en restriktiv monetær politik. Samtidig er der behov for strukturelle politikker og reformer på produkt-, tjeneste- og arbejdsmarkedet for at fremme en vækstproces uden spændinger, styrke konkurrenceevnen, øge vækstens beskæftigelsesindhold og gøre væksten mere miljøvenlig. Denne policy-strategi skal forfølges med beslutsomhed af alle aktører, og den skal gennemføres på velkoordineret vis i overensstemmelse med resolutionen fra Det Europæiske Råd i Luxembourg, hvis det - i overensstemmelse med traktatens artikel 2 - også skal lykkes at udnytte ØMU til at opfylde de overordnede målsætninger for EU, herunder en bæredygtig og ikke-inflationær vækst, som respekterer miljøet, et højt beskæftigelsesniveau og en højnelse af levestandarden. 2. Prisstabilitet Prisstabilitet er en vigtig forudsætning for realiseringen af en bæredygtig økonomisk vækst på mellemlang sigt. Efter de seneste års imponerende fremskridt har EU nu opnået en vedvarende grad af prisstabilitet. Det er nødvendigt, at alle politikker er forudsigelige, troværdige og forenelige med målsætningen om vedvarende prisstabilitet. I det forestående euroområde, hvor den gennemsnitlige inflation er faldet til under 2%, er det nødvendigt, at alle de deltagende medlemsstater fører en økonomisk politik, der tager hensyn til prisstabiliteten i euroområdet, således at der skabes plads for vækstfremmende monetære vilkår. De skal også undgå for store inflationsforskelle, der ellers vil skabe problemer for konkurrenceevnen. Der er også opnået prisstabilitet i Danmark, Sverige og Det Forenede Kongerige. For disse lande består opgaven i at konsolidere dette inflationsresultat på mellemlang sigt. I Danmark vil det være vigtigt at fastholde prisstabiliteten i lyset af flere års vækst over trenden og et strammere arbejdsmarked. I Sverige og Det Forenede Kongerige har inflationen de seneste år været lav sammenlignet med tidligere tider. Disse to medlemsstater skal fortsætte deres bestræbelser på det pengepolitiske og økonomisk-politiske område for at sikre vedvarende prisstabilitet. I Det Forenede Kongerige har regeringen udtalt, at den vil overvåge sin inflationsmålsætning i lyset af Den Europæiske Centralbanks praksis. Grækenland har gjort betydelige fremskridt i retning af prisstabilitet de seneste år. Kombineret med landets budgetkonsolideringsbestræbelser de seneste år bidrog dette til at gøre det muligt for drakmen at indtræde i ERM i marts 1998. ERM-medlemskabet vil bidrage til at bedre landets inflationsudvikling yderligere. Der er imidlertid behov for en øget indsats for at modvirke de inflationsmæssige konsekvenser af den markante devaluering af drakmen og for at opnå prisstabilitet hurtigst muligt. 3„ Et vækst- og stabilitetsorienteret makroøkonomisk policy-mix På det makroøkonomiske område er det vigtigt, at medlemsstaterne lægger sig fast på fortsat at forfølge den vækst- og stabilitetsorienterede strategi, der blev anbefalet i de foregående overordnede retningslinjer, og som er begyndt at bære frugt. Denne strategi indeholder følgende tre hovedelementer: en stabilitetsorienteret monetær politik en vedholdende indsats for at opnå og fastholde en sund budgetstilling, der er i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagten en udvikling i de nominelle lønninger, der er forenelig med prisstabilitetsmålet; samtidig bør reallønsudviklingen i forhold til produktivitetsstigningen afspejle behovet for at øge investeringsafkastet samt højne levestandarden. Jo mere den monetære politiks stabilitetsmål fremmes af passende budgetforanstaltninger og en fornuftig lønudvikling, jo gunstigere vil de monetære vilkår, herunder valutakurser og lange renter, være for vækst og beskæftigelse. Det overordnede makroøkonomiske policy-mix / euroområdet vil hovedsagelig følge af samspillet mellem på den ene side den fælles monetære politik og på den anden side den gennemsnitlige budget- og lønudvikling i deltagerlandene. Dette overordnede policy-mix vil være befordrende for vækst og beskæftigelse, hvis alle aktører og grupper af aktører følger de retningslinjer, der er gengivet ovenfor. Med udgangspunkt i traktaten plus stabilitets- og vækstpagten og resolutionen fra Det Europæiske Råd i Amsterdam om "vækst og beskæftigelse" fordeler ansvarsområderne sig således: (i) Den uafhængige ECB og det uafhængige ESCB vil være ansvarlige for den fælles monetære politik i euroområdet. I henhold til artikel 105, stk. 1, vil hovedformålet med den monetære politik være at fastholde prisstabilitet og under hensyntagen hertil støtte gennemførelsen af EU's økonomiske mål, herunder især fremme en bæredygtig og ikke-inflationær vækst og tilstræbe et højt beskæftigelsesniveau, jf. traktatens artikel 2. (ii) De nationale regeringer vil fortsat være ansvarlige for deres egen budgetpolitik, dog under hensyn til reglerne i traktaten (artikel 104-104 C) og stabilitets- og vækstpagten, der understreger behovet for budgetter, der er tæt på balance eller udviser et overskud under normale økonomiske omstændigheder, og præciserer traktatens vigtigste bestemmelser om budgetpolitikken. De nationale regeringer vil skulle koordinere deres budgetpolitikker inden for rammerne af de overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker. (iii) Ansvaret for løndannelsen vil fortsat påhvile arbejdsmarkedets parter på nationalt, regionalt og sektoralt plan eller på et endnu mere decentralt plan i overensstemmelse med deres respektive traditioner. Som understreget i resolutionen fra Amsterdam om "vækst og beskæftigelse" er det arbejdsmarkedets parters ansvar at forene hensynet til et højt beskæftigelsesniveau og rimelige lønaftaler og at opbygge en egnet institutionel ramme for løndannelsen. Eftersom den har betydelig indflydelse på det overordnede makroøkonomiske policy-mix, er den samlede lønudvikling et spørgsmål af bred interesse. Inden for rammerne af det overordnede makroøkonomiske policy-mix i euroonirådct vil policy-mixet i de enkelte deltagerlande også være betinget af de specifikke økonomiske omstændigheder og af den specifikke budget- og lønudvikling i disse lande. For at sikre et hensigtsmæssigt policy-mix i både euroområdet som helhed og i de enkelte deltagerlande vil de makroøkonomiske politikker også udgøre en integreret del af den styrlede multilaterale overvågning og koordinering af de økonomiske politikker, som blev aftalt på Det Europæiske Råds møde i Luxembourg. For de lande, der ikke fra starten indfører den fælles valuta, vil behovet for at føre en stabilitetsorienteret og konvergent makroøkonomisk politik være tilsvarende stort, navnlig hvis de deltager i ERM2, hvilket landene med dispensation forventes at gøre. Da der på det økonomiske og monetære plan vil herske en høj grad af indbyrdes afhængighed mellem landene i og uden for euroområdet,. og da der vil være behov for at sikre yderligere konvergens og et velfungerende indre marked, er det nødvendigt, at samtlige medlemsstater deltager i koordineringen af de økonomiske politikker. 4. Den monetære politik og valutakurser En velgennemført overgang til euroen den 1. januar 1999 er nødvendig for at sikre, at ØMU'en lanceres under de bedst tænkelige forhold. Til denne ende vil det i resten af 1998 være nødvendigt at intensivere den monetære koordinering mellem de medlemsstater, der indfører euroen. Der kan især forventes en koordinering af de nationale monetære politikker for at sikre, at de officielle rentesatser konvergerer harmonisk i retning af en fælles rentesats for euroområdet, som vil være gældende fra ØMU'ens begyndelse, og at markedsvalutakurserne konvergerer forudannoncerede bilaterale omregningskurser. Dette vil også sikre kontinuiteten mellem de nationale rentesatser og eurorenten og hindre, at der opstår usikkerhed om euroomregningskurserne. For at tilvejebringe denne konvergens i renteniveau og valutakurser forud for ØMU'ens start er det nødvendigt, at de deltagende medlemsstater tager større hensyn til forhold, der er relevante for det kommende euroområde, ved udformningen af deres nationale monetære politikker. retning af de i forenelig med prisstabilitetsmålsætningen, vil Den fælles rentesats for euroområdet vil afhænge af de fremherskende økonomiske vilkår og forventninger, når ØMU'en lanceres, men det er sikkert, at ECB vil fastsætte renten under hensyn til prisstabiliteten i området som helhed. Da rentesatsen for euroområdet vil være rentekonvergensen mellem medlemsstaterne ikke skabe problemer for euroområdet som helhed. Rentesatsen for euroområdet vil imidlertid næppe matche de indledningsvis forskellige konjunkturforhold i deltagerlandene helt nøjagtigt. Derfor kan det tænkes, at konvergensen i retning af den fælles rentesats - og i mindre grad konvergensen i retning af de forudannoncerede bilaterale omregningskurser - vil fordre en justering af policy-mixet, navnlig ved hjælp af budgetpolitiske foranstaltninger (se afsnit 5. 2). De medlemsstater, der ikke indfører den fælles valuta fra starten, bevarer deres egne monetære beføjelser, men i overensstemmelse med traktaten forventes de at behandle deres valutakurspolitik som et spørgsmål af fælles interesse. ERM2 vil udgøre en nyttig ramme for de monetære relationer mellem dispensationslandene og euroområdet fra og med 1999 og være til støtte for dispensationslandenes konvergensbestræbelser, indtil de selv er rede til at indføre euroen. Dispensationslandene kan selv bestemme, om de vil være med i ERM2, men de forventes at deltage. 5. Sunde og effektive offentlige finanser 5. 1. Generelle retningslinjer Efter at være toppet i 1993 med 6,1% af BNP er det faktiske offentlige underskud i EU som helhed faldet støt, således at det i 1997 udgjorde 2,4% af BNP. For EU-landene som gennemsnit blev budgettilpasningen opnået udelukkende ved en nedbringelse af de offentlige udgifters andel af BNP (fra 52,4% af BNP i 1993 til 48,7% af BNP i 1997). Dette bemærkelsesværdige resultat kan først og fremmest tilskrives de beslutsomme konsolideringsbestræbelser i samtlige medlemsstater, navnlig i 1997, ledsaget af en kraftigere økonomisk vækst og faldende rentesatser. På basis af de frem til medio april 1998 trufne budgetforanstaltninger vil den offentlige sektors nettolåntagning / EU som helhed efter al sandsynlighed falde til lige under 2% af BNP i 1998 og yderligere til 1,6% af BNP i 1999, forudsat at der føres en uændret politik. Det konjunkturkorrigerede offentlige underskud forventes imidlertid kun at falde en anelse i den periode, der betragtes her. I det forestående euroområde udgjorde det offentlige underskud 2,5% af BNP i 1997, og med en uændret politik kunne det falde til 2% af BNP i 1999. En stringent gennemførelse af de landespecifikke budgetpolitiske retningslinjer, der er redegjort for i afsnit 5. 2, kunne mindske budgetunderskuddet til under 1,5% af BNP i 1999 i euroområdet som helhed. Trods tilvejebringelsen af holdbare offentlige finanser i så godt som alle medlemsstater er der i de fleste medlemsstater behov for yderligere tiltag i overensstemmelse med stabilitets- og vækstpagtens mellemsigtede målsætning om budgetstillinger tæt på balance eller med overskud. Dette krav gælder for samtlige medlemsstater, men især for dem, der indfører euroen i januar 1999, og dét af følgende årsager: (i) Sunde budgetpolitikker vil, fordi de understøtter forventningerne om lav og stabil inflation, gøre det lettere for den fælles monetære politik at sikre prisstabilitet. Under de nuværende konjunkturer vil en yderligere mindskelse af de offentlige underskud bidrage til at gøre det økonomiske opsving bæredygtigt, da en sådan mindskelse vil gøre det muligt at fastholde gunstige monetære vilkår til gavn for investeringsniveauet og bekæmpelsen af kapacitetsbegrænsninger. (ii) I mange lande har de offentlige finanser endnu ikke genvundet det råderum, der er nødvendigt for at tackle en eventuel ugunstig økonomisk udvikling. Efter indførelsen af den fælles valuta vil tilpasningen til en negativ konjunkturudvikling og landespecifikke chok i vidt omfang afhænge af budgetpolitikken, og åct vil derfor være af allerstørste betydning at sikre, at de automatiske stabilisatorer får mulighed for at slå fuldt igennem. En sund budgetpolitik vil med al sandsynlighed også gøre de automatiske stabilisatorer mere effektive. En velunderbygget budgetdisciplin vil styrke de økonomiske beslutningstageres tillid til, at et stigende underskud under en recession ikke vil være til permanent skade for de offentlige finanser, og derved kan eventuelle negative virkninger, der måtte stamme fra de finansielle markeder, forhindres. (iii) En sund budgetpolitik vil bidrage til at bevare de lange renter på et lavt niveau og dermed fremme den såkaldte "crowding-in" af private investeringer. Under disse omstændigheder vil staten ikke længere absorbere den private opsparing, men yde et positivt bidrag til opsparingen i økonomien, så stigningen i invester i ngskvoten - alt andet lige - kan finde sted uden at lægge pres på betalingsbalancen og de lange rentesatser. (iv) Endelig vil budgetter, der er tæt på at være i balance eller udviser et overskud, muliggøre en hurtig nedbringelse af den offentlige gældskvote - der stadig er relativt høj i nogle medlemsstater - således at renteudgifterne på gælden mindskes. Det vil igen gøre det lettere at gennemføre dels den fornødne omlægning af de offentlige udgifter i retning af mere produktive anvendelser, dels en sænkning af skatter og obligatoriske skattesystemet mere beskæftigelsesvenligt. Det vil også bidrage til at forberede medlemsstaterne på de budgetmæssige konsekvenser af et større antal ældre i befolkningen. samtidig bidrag, gøre det vil og På denne baggrund er det vigtigt, at medlemsstaterne skaber sikre forventninger om, at budgettilpasningen vil fortsætte. De bør således give tilsagn om, (i) at de til fulde vil gennemføre deres budgetter for 1998 og derved hindre ethvert tilbagefald, og at de vil udnytte enhver uventet styrkelse af den økonomiske vækst til at nedbringe deres underskud (ii) at de vil udnytte de særlige muligheder, som udspringer af de nuværende gunstige økonomiske vilkår i form af økonomisk vækst og yderligere fald i renteudgifterne, til at definere ambitiøse budgetmål med henblik på snarest muligt at tilvejebringe en budgetstilling tæt på balance eller med overskud (iii) at de vil fremskynde fremsendelsen af deres stabilitets- og konvergensprogrammer, således at Kommissionen og Rådet får mulighed for at evaluere alle disse programmer, inkl. den samlede budgetsituation og policy-mixet i euroområdet, ved begyndelsen af ØMU'ens tredje fase (iv) at de i det fornødne omfang vil sikre et yderligere støt fald i den offentlige gæld og tilstræbe en hensigtsmæssig forfaldsstruktur med henblik på at mindske deres offentlige finansers sårbarhed over for en ugunstig renteudvikling. Timingen, omfanget og sammensætningen af budgettilpasningerne er afgørende for deres evne til at øve varig indflydelse på den offentlige budgetstilling og til at forbedre den økonomiske dynamik, konkurrenceevnen og beskæftigelsen. Skønt der vil være behov for at skræddersy tilpasningerne til de specifikke forhold i de enkelte medlemsstater, er der i tidligere retningslinjer blevet peget på en række generelle principper. Nærværende retningslinjer bekræfter og bygger på disse principper. (i) Nedbringelsen af budgetunderskud bør bygge på en afdæmpning af de offentlige udgifter snarere end på skattestigninger. (ii) I de tilfælde, hvor det offentlige underskud og/eller den offentlige gældskvote stadig ligger på et relativt højt niveau, bør der i første omgang satses på en hurtig reduktion af underskuddet. Et kontinuerligt fald i de offentlige udgifters andel af BNP vil accelerere reduktionen af underskuddet og gøre underskuddet mere bæredygtigt. pensionsforpligtelser, (iii) Budgetkonsolideringen skal foregå på en socialt afbalanceret måde og uden at forringe kvaliteten af offentlige tjenester. Den skal sigte på en effektivisering af udgiftssiden på de offentlige budgetter. Med henblik herpå bør de foranstaltninger, der træffes, fokusere på en bedre kontrol med eller en omlægning af det offentlige forbrug, offentlige passive arbejdsmarkedsforanstaltninger og subsidier. De senere år har der desuden været tendens til at reducere de offentlige investeringer i forhold til BNP, skønt en del af dette fald afspejler et skift i retning af privat finansiering og drift af offentlige infrastrukturinvesteringer. I det omfang, der er mulighed for det, og uden at bringe den fornødne ekstra nedbringelse af de offentlige underskud i fare bør der navnlig satses på en omlægning af de offentlige udgifter i retning af investeringer i infrastrukturer, menneskelig kapital og aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger. Denne omlægning vil med al sandsynlighed føre til en stigning i beskæftigelsen og/eller en mindskelse af den del af arbejdsstyrken, der modtager sociale overførsler, hvilket vil bidrage til at forbedre budgetstillingen på mellemlang sigt. sundhedsvæsenet, (iv) Med henblik på at forbedre den økonomiske effektivitet og fremme den økonomiske dynamik er en reduktion i det samlede skattetryk ønskelig i de fleste medlemsstater, men skattenedsættelser bør gøres betinget af, at der gøres støt fremskridt i retning af en sund budgetstilling. I overensstemmelse med retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998 anbefales det, at medlemsstaterne reducerer de obligatoriske bidrag eller skattekilerne som helhed for at vende tendensen til en stigning i skattebyrden på arbejdskraft, navnlig i den lave ende af lønskalaen. Det er afgørende, at tidsrammen og de nærmere betingelser for indsatsen for at lette skattebyrden på arbejdskraft lastsættes således, at beskæftigelseseffekten maksimeres, samtidig med at der skabes sunde offentlige finanser og bevares et holdbart socialsikringssystem gennem en bedre kontrol med de offentlige udgifter og/eller benyttelse af alternative finansieringskilder. 5. 2. Landespecifikke retningslinjer (i) Eurolandene I Belgien har gunstige økonomiske vækstbetingelser medvirket til, at budgetmålene i konvergensprogrammet er blevet fremrykket et år. Der er imidlertid fortsat behov for at gøre en indsats for at sikre, at regeringens mål om at opretholde et primært overskud på 6% af BNP på det mellemlange sigt gennemføres, således at der sker en hurtig reduktion af gældskvoten, der fortsat ligger på et meget højt niveau. Der er behov for en strammere styring af transfereringerne til husholdningerne og specielt af udgifterne i sundheds væsenet. I Tyskland er der behov for at reducere det offentlige underskud i de kommende år. Subsidierne, overførslerne til husholdningerne og det offentlige forbrug bør dæmpes yder ligere. Der er behov for at gøre en ekstra indsats for at nedbringe de offentlige udgifter, hvis regeringen skal realisere sin målsætning om inden år 2000 at reducere udgifterne til 46%o af BNP, hvilket var udgiftsniveauet før genforeningen. Tyskland har behov for at fremskynde budgettilpasningen for sikkert at bringe gældskvoten ind i en faldende bane og for hurtigt igen at bringe den ned under referenceværdien på 60% af BNP i den nærmeste fremtid. I Spanien vil en fastholdelse af den nuværende budgetpolitik give mulighed for at reducere underskuddet i de kommende år i lyset af de gunstige økonomiske vækstbetingelser. Spanien vil imidlertid fortsat have brug for at gøre en ekstra indsats for at forbedre budgetstillingen yderligere for at kunne realisere den mellemfristede målsætning om en budgetstilling tæt på balance eller med overskud. En yderligere stramning af finans politikken i Spanien er også nødvendig for at forhindre risikoen for overophedning. Udgif terne skal styres nøjere, hvis regeringen skal realisere sin målsætning om at reducere udgifterne til under 42% af BNP inden år 2000. I Frankrig skal budgetstrategien for det mellemlange sigt lægges fast. Budgettilpas ningsbestræbelserne bør fremskyndes for klart at bringe underskuddet ned under refe renceværdien på 3% af BNP i 1999 og i årene derefter videreføres for at overholde, de mellemfristede forpligtelser i stabilitets- og vækstpagten. Disse konsolideringsbestræbelser er også nødvendige for at stabilisere gældskvoten og for at bringe den ind i en nedadgående bane i den nærmeste fremtid. Ved nedbringelsen af underskuddet skal overførslerne til husholdningerne og det offentlige forbrug fortsat styres stramt. I Irland forventes det offentlige budget at udvise stigende overskud i de kommende år, og gældskvoten forventes at falde til under 60% af BNP i 1998 og fortsætte med at falde derefter. I betragtning af den nuværende stærke vækst og muligheden for overophedning bør merindtægterne i forhold til budgettet for 1998 bruges til at øge budgetoverskuddet. 1 Irland er det desuden nødvendigt at føre en stram finanspolitik for at reducere risikoen for overophedning, specielt i 1999, og denne politik bør ikke fraviges ved, at der gives yder ligere skattereduktioner. Efter med held at have reduceret det offentlige underskud til under referenceværdien på 3% af BNP i 1997 har Italien behov for yderligere at øge budgetkonsolideringsindsatsen. Det er nødvendigt at tilvejebringe en hurtig reduktion af underskudskvoten ved at sikre et passende stort primært overskud på det mellemlange sigt. En sådan udvikling i det samlede underskud, som understøttes af privatiseringsindtægter, vil sikre et fortsat fald i gældskvoten. Luxembourg forventes at fastholde et budgetoverskud i de kommende år, samtidig med at landets gældskvote vil fortsætte med at ligge på et meget lavt niveau. Nederlandene skal undgå, at den nuværende budgetstilling forværres. I betragtning af de gunstige økonomiske vækstvilkår, der forventes i de kommende år, bør underskuddet bringes yderligere ned. Budgetpolitikken bør derfor ikke slækkes, og det offentlige underskud bør ikke fa lov til igen at vokse. Budgettilpasningen bør fastholdes for at sikre en yderligere fortsat reduktion af gældskvoten. Østrig bør fortsætte sine konsolideringsbestræbelser i de kommende år for at realisere målsætningen om en budgetstilling tæt på balance eller med overskud over konjunktur cyklen. Østrig bør føre en stram kontrol med budgettet for at sikre, at de igangværende reformer på pensionsområdet og tilpasningen af familiebeskatningen, der skal bringes i overensstemmelse med den konstitutionelle domstols afgørelser, ikke fører til, at der bliver lagt et øget pres på budgettet. Det er også nødvendigt med en yderligere budgetkonsolidering for klart at få gældskvoten til at udvise en faldende tendens. Portugal bør udnytte de muligheder, som de gunstige økonomiske vækstbetingelser i de kommende år giver, for hurtigt at bringe underskuddet til en stilling tæt på balance eller med overskud som krævet i stabilitets- og vækstpagten. Dette vil også bidrage til at reducere risikoen for overophedning. Budgettilpasningen bør i stigende grad fokusere på udgiftssiden, i stedet for at der overvejende satses på indtægtsforøgelser og reduktioner i rentebetalingerne. Gældskvoten forventes at falde til 60% af BNP i 1998 og at fortsætte med at falde i de kommende år. I Finland forventes budgettet at udvise overskud i 1998, og der sigtes på øgede overskud i de kommende år. Finland planlægger at indføre en indkomstskattereduktion i 1999. Denne foranstaltning bør implementeres på en sådan måde, at processen med yderligere budgettilpasninger fortsættes. (il) Medlemsstater, der ikke indfører euroen fra januar 1999 Danmark forventes at stramme finanspolitikken yderligere og at øge budgetoverskuddene i de kommende år. Skatteindtægterne vil fortsat ligge højt, mens de offentlige investeringer vil blive yderligere reduceret. På baggrund af de voksende budgetoverskud og regeringens salg af finansielle aktiver forventes gældskvoten af falde til under 60% af BNP i 1998 og at fortsætte med at falde i de kommende år. 10 Grækenland har gjort betydelige fremskridt med at reducere de store uligevægte i de offentlige finanser i de seneste år, men underskuddet lå fortsat på 4% af BNP i 1997, og den store offentlige gældskvote er hidtil kun blevet reduceret i et år. Grækenland bør fort sætte sin budgetkonsolideringsindsats - specielt ved resolut at implementere de foran staltninger, som regeringen bebudede, da drakmen trådt ind i valutakursmekanismen - for at sikre en problemfri og velordnet deltagelse i valutakursmekanismen. Disse foranstalt ninger omfatter en yderligere reduktion af de primære udgifter, reformer af socialsikrings systemet på mellemlang sigt, udvidede privatiseringsplaner og omstrukturering af store offentlige virksomheder. Sverige planlægger at fortsætte sine budgettilpasningsbestræbelser, om end i et gradvis aftagende tempo, og at skabe øgede overskud i de kommende år. Sverige sigter på et budgetoverskud på omkring 2% af BNP over konjunkturcyklen. Budgettilpasningen bør fokusere på at kontrollere udgifterne, specielt transfereringerne til husholdningerne, samtidig med at der er behov for at lette skattebyrden. I Det Forenede Kongerige er målet at reducere underskuddet yderligere, således at budgetstillingen når tæt på balance eller udviser overskud inden årtiets slutning. For at nå denne stilling bør Det Forenede Kongerige nøje implementere de annoncerede budget foranstaltninger. De offentlige udgifter bør fortsat styres stramt. Finanspolitikken i Det Forenede Kongerige bør også tage hensyn til, at der er behov for at tilvejebringe stabilitetsbetingelser for den britiske økonomi. 6. Lønudvikling Udviklingen i de samlede lønninger og lønstrukturen har væsentlige virkninger for infla tion, vækst, beskæftigelse og vækstens beskæftigelsesindhold. I ØMU'en - med en fælles valuta - vil forbindelsen mellem lønninger og beskæftigelse blive tydeligere og mere direkte. På den anden side vil troværdige og stabilitetsorienterede makroøkonomiske rammer bidrage til at skabe en passende lønadfærd. Hvis lønudviklingen skal bidrage til et beskæftigelsesvenligt policy-mix, bør arbejds markedets parter fortsætte med at følge en ansvarlig linje og indgå nationale og regionale lønaftaler i overensstemmelse med følgende generelle regler. (i) I euroområdet skal den samlede nominelle lønudvikling være konsistent med prisstabilitet. Dette indebærer, at lønaftaler skal inkorporere det inflationsmål, som Den Europæiske Centralbank forfølger. Den offentligt kendte og troværdige målsætning om prisstabilitet vil lette den fortsatte overholdelse af denne regel. Lønstigninger i hele euroområdet, som ikke er forenelige med prisstabilitet, vil uundgåeligt føre til en stramning af de monetære betingelser i euroområdet med heraf følgende negative virkninger for vækst og beskæftigelse. For høje nominelle lønstigninger i et land eller en region vil ikke nødvendigvis have en betydelig virkning på inflationen i hele Den Monetære Union, men de vil, via deres virkning på enhedslønomkostningerne, forværre det pågældende lands eller den pågældende regions konkurrenceevne og beskæftigelsesvilkår. 11 (ii) Reallønsstigninger set i forhold til væksten i arbejdsproduktiviteten bør tage hensyn til behovet for at styrke - og efterfølgende fastholde - rentabiliteten af kapacitets- forøgende og beskæftigelsesskabende investeringer, samtidig med at de understøtter arbejdstagernes købekraft. Dette betyder, at mulighederne for makroøkonomiske reallønsstigninger vil være reduceret i de lande, hvor den samlede arbejdsproduktivi- tetsvækst er aftagende som følge af økonomisk-politiske foranstaltninger med henblik på at øge beskæftigelsesindholdet i væksten (f. eks. nedsættelse af arbejdstiden og reduktion af indirekte lønomkostninger i den nedre ende af lønskalaen). For at en forbedret rentabilitet kan resultere i højere investeringer inden for og ikke uden for EU, til er det vigtigt at skabe et efterspørgselsudvikling, arbejdsmarkedsvilkår, beskatning og det overordnede regelsæt. investeringsfremmende miljø med hensyn (iii) Lønaftalerne bør bedre afspejle forskelle i produktivitetsniveauer alt efter kvalifika tioner og færdigheder, regioner og, i et vist omfang, sektorer. I denne sammenhæng bør arbejdsmarkedets parter overveje at indføre indslusningslønninger for unge, lavtuddannede eller langtidsarbejdsløse, hvis virkninger kunne blive forstærket af foranstaltninger til fremme af arbejdskraftens beskæftigelses- og tilpasningsevne. (iv) "Lønefterligningsvirkninger" skal undgås, hvilket betyder, at lønomkostningsforskelle mellem medlemsstaterne fortsat bør afspejle forskelle i arbejdsproduktiviteten. Som følge af en fælles valuta vil forskelle i lønniveauer mellem medlemsstaterne blive mere gennemsigtige. Dette kan føre til en vis forøgelse af arbejdskraftmobiliteten, men kan også give anledning til lønkrav i lavlønslande for at lukke gabet til højlønslande. En stigning i lønningerne, der er hurtigere, end produktivitetsniveauerne i et land tilsiger, fører til en forringelse af konkurrenceevnen og investeringsrentabiliteten og resulterer derfor i en forringet tiltrækningskraft som produktionssted. Landets eksport vil lide, investeringerne vil blive væk, og arbejdsløsheden vil stige. Disse krav om en hensigtsmæssig lønadfærd gælder specielt for de lande, der indfører den fælles valuta, men også for de øvrige medlemsstater, da de i lige så høj grad bør være indstillet på at føre en vækst- og stabilitetsorienteret politik. Overholdelse af disse krav indebærer imidlertid ikke, at lønudviklingen bør være ensartet overalt i euroområdet. Der vil sandsynligvis være forskelle i produktivitetsvæksten og dermed for råderummet for reallønsudviklingen. Der i arbejdsmarkedssituationer og økonomiske betingelser. I ØMU'en vil løntilpasningen nødvendigvis spille en vigtigere til ændrede økonomiske i omstændigheder, specielt for så vidt angår landespecifikke forstyrrelser, således at der kræves en højere grad af fleksibilitet i løndannelsesprocessen. tilpasningen forskelle desuden hensyn tages rolle skal til Da arbejdsmarkedets parter primært er ansvarlige for at opnå en lønudvikling, der er forenelig med opnåelse og fastholdelse af en høj beskæftigelse, og dermed spiller en væsentlig rolle for at sikre et passende makroøkonomisk policy-mix, er det væsentligt at styrke den sociale dialog på alle relevante niveauer. På nationalt plan vil det eventuelt være hensigtsmæssigt, at regeringerne i højere grad interesserer sig for at fremme en dialog og fremme forståelsen af den økonomisk-politiske strategi, der udvikles i de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker. På EU-plan fortsætte med at udvikle den sociale dialog, specielt om vi; Kommissionen 12 makroøkonomiske spørgsmål. Inden for rammerne af en styrket økonomisk-politisk samordning er der desuden behov for at etablere en høj grad af troværdighed og skabe et tillidsklima mellem de vigtigste aktører, som kunne blive forbedret ved en regelmæssig dialog mellem arbejdsmarkedets parter på den ene side og, på den anden side, de myndigheder, der er ansvarlige for finans- og pengepolitikken. 7. Strukturpolitik for vækst og beskæftigelse Strukturpolitikken spiller en afgørende rolle for at skabe økonomisk vækst, genskabe konkurrenceevnen og øge beskæftigelsesniveauet. Strukturpolitikkens rolle er at bidrage til at sikre en spændingsfri makroøkonomisk vækstproces, at forbedre EU's konkurrenceevne, at øge vækstens beskæftigelsesindhold og at gøre væksten mere miljøvenlig. Hvis strukturpolitikken skal være effektiv, skal den imidlertid harmonere med en sund makro økonomisk politik. I denne forbindelse er det afgørende, at budgetomkostningerne ved strukturpolitikken holdes under kontrol og ikke truer med at forhindre en sund budget stilling. De økonomiske fordele vil først vise sig gradvis over tiden og vil klart være mest markante i en situation med høj økonomisk vækst. På baggrund af utilstrækkelige fremskridt i implementeringen af strukturreformer på produkt-, tjeneste- og specielt arbejdsmarkederne i de fleste medlemsstater er der behov for en fortsat og intensiveret indsats for at fjerne ofte dybt rodfæstede strukturmangler. Dette gælder i endnu højere grad efter indførelsen af en fælles valuta. Medlemsstaternes tilpasning til landespecifikke økonomiske stød vil i et betydeligt omfang komme til at afhænge af deres produkt-, tjeneste- og faktormarkeders fleksibilitet og tilpasningsevne. ØMU vil også forstærke konkurrencepresset på virksomhederne som følge af øget prisgennemsigtighed og elimineringen af mulige valutakursændringer for euroområdet. inden Det vil få alvorlige konsekvenser, hvis der ikke gøres resolutte fremskridt med at tilveje bringe en større fleksibilitet i medlemsstaternes økonomier; hvis dette ikke sker, vil den økonomiske vækst ikke blive tilstrækkeligt understøttet, beskæftigelsesniveauerne vil ikke blive væsentligt øget, og der vil være risiko for, at der ikke gøres fremskridt i retning af øget økonomisk og social samhørighed mellem medlemsstaterne. På den anden side vil indførelsen af euroen i sig selv sandsynligvis virke som en katalysator for strukturreformer. Den fælles valuta vil frigøre konkurrencekræfter, der vil styrke incitamenterne til at gennemføre strukturreformer, således at chancerne for at reducere arbejdsløsheden forbedres. Ligesom relevansen af Maastricht-kravene skabte støtte for makroøkonomisk tilpasning, kan forpligtelsen til at få en velfungerende ØMU og til varigt at reducere arbejdsløsheden bidrage til at mobilisere støtte til et program for gensidigt forstærkende strukturforanstaltninger inden for områder som beskatning, sociale beskyttelsesordninger og produkt- og arbejdsmarkeder, hvilket kan øge både markedseffekti vi teten og den sociale samhørighed. 13 8. Produkt-, tjeneste- og kapitalmarkeder For at bevare og fremme EU's konkurrenceevne, beskæftigelse og levestandard i en verden med frihandel og konstante teknologiske ændringer er det vigtigt, at medlemsstaterne og Fællesskabet intensiverer deres indsats for at forbedre effektiviteten på produkt-, tjeneste- og kapitalmarkederne. Denne indsats bør ske på fire hovedområder. (i) Reformer med henblik på at realisere det indre marked Forbedringen af det indre markeds virkemåde er af afgørende betydning for en succesfuld ØMU. Trods betydelige fremskridt er der fortsat en række store problemer. Den lovgivningsmæssige ramme for det indre marked er stadig ufuldkommen, hovedsagelig som følge af at der ikke er foretaget en fuldstændig gennemførelse af EU-direktiverne på nationalt plan. For så vidt angår direktiverne for det indre marked, bør indsatsen for at reducere graden af manglende implementering specielt videreføres i Portugal, Frankrig, Østrig, Italien og Belgien, hvor den manglende implementering ligger på mellem 6 og 7,5%. I erkendelse af dette problem blev Kommissionen og medlemsstaterne enige om en handlingsplan for det indre marked i juni 1997, hvorefter medlemsstaterne resterende lovgivningsmæssige gab. Blandt de områder, der kræver en yderligere indsats, kan specielt nævnes offentlige indkøb og gensidig anerkendelse. inden 1. januar 1999 vil lukke de alvorligste Indsatsen bør nu fokusere på at sikre en hurtig implementering af handlingsplanen og på at overvåge fremskridtene i retning af et effektivt indre marked. Til dette formål er der lavet en resultattavle for det indre marked, der offentliggøres hvert halve år. I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Luxembourg blev det desuden både fremhævet, at det er vigtigt at være opmærksom på de nationale økonomiske udviklinger og politikker, som kan hindre det indre marked i at fungere tilfredsstillende, og at der er behov for samordning med sigte på at skabe skattereformer for at øge effektiviteten og for at eliminere skadelig skattekonkurrence. På dette område bør behandlingen af skatteincitamenter harmonere med EU-reglerne for statsstøtte, ligesom det bør overvåges, at reglerne i medlemsstaterne er i overensstemmelse med principperne om fair skattekonkurrence. Dette er én af hovedopgaverne for den opfølgningsgruppe, der blev nedsat den 1. december 1997. Det indre marked og globaliseringen øver et stærkt pres for at forbedre konkur renceevnen, men sidstnævnte har også forbindelse med de nationale politikker og EU- politikkerne inden for F&U og specielt informationssamfundet. I denne forbindelse er det vigtigt hurtigt at implementere de foranstaltninger i handlingsplanen, som fremmer innovation og en bred udbredelse af nye teknologier. Med hensyn til det logistiske miljø for virksomhederne er der også behov for at øge indsatsen inden for TEN- projekter og nationale infrastrukturprojekter, idet der både bør fastholdes en passende investeringer i de samlede offentlige udgifter og udfoldes andel af offentlige bestræbelser for at etablere joint ventures med den private sektor, når det er hensigtsmæssigt. Indsatsen bør også fokusere på at tilskynde til at skabe en virksomhedskultur og fremme iværksætterlysten, hvilket er en nøglefaktor for at stimulere væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen i EU. 14 (ii) Reformer med henblik på at øge konkurrencen Inden for konkurrencepolitikken har Kommissionen erkendt behovet for at strømline og decentralisere håndhævelsen af kartelreglerne for at øge effektiviteten og reducere omkostningerne for virksomhederne. Medlemsstaterne bør også yde et betydeligt bidrag til at realisere målsætningen om en mere effektiv håndhævelse af kartelreglerne, dels ved at revidere deres love, sådan at de nationale konkurrencemyndigheder kan anvende deres og konkurrencelovgivning med henblik på at eliminere enhver unødig byrde for virksomhederne. kartelreglerne gennemgå effektivt, dels ved at Med hensyn til statsstøtte er der behov for, at Kommissionen fører en stram kontrol, og at medlemsstaterne udøver en streng selvdisciplin. En sådan disciplin vil navnlig være velkommen i de medlemsstater, hvor statsstøtten udtrykt som procent af BNP ligger over EU-gennemsnittet (Tyskland, Luxembourg, Italien, Belgien og Grækenland), eller hvor ad hoc-støtten til redning og omstrukturering er relativ stor med heraf følgende store forvridende virkninger (Portugal, Frankrig, Italien og Spanien). Disse former for statsstøtte kan skabe kunstige omkostningsfordele for sektorer, der kendetegnes ved lavteknologi og lav efterspørgsel. I EU har dette bidraget til at fastholde en specialisering reduceret konkurrenceevnen, uden at det er lykkedes at skabe nye job eller fastholde beskæftigelsen. En del af de ressourcer, der bruges til at finansiere disse former for støtte, kunne derfor omdirigeres til andre strukturpolitikker, der sigter på at fremme innovation, akkumulere menneskelig kapital og forbedre konkurrenceevnen og produktiviteten. Dette ville forbedre de europæiske økonomiers kapacitet til at modgå udfordringen fra en hurtigt skiftende verden med konstante tekniske ændringer. i sektorer med en svag efterspørgsel, hvilket har (iii) Lovgivningsmæssige reformer - som helhed fremstillingssektoren - sammenlignet med Hensigtsmæssige regelsæt og rammer er en betingelse for at øge de europæiske virk somheders produktivitet og konkurrenceevne. Delvis som følge af byrdefulde regler er produktiviteten i højteknologiske sektorer, som f. eks. flyindustri, lægemidler og præcisionsinstru- menter, vokset langsommere i EU end i USA. Regeringerne og Kommissionen har derfor ansvaret for løbende at gennemgå eksisterende bestemmelser for at vurdere deres hensigtsmæssighed og for at reducere omkostningerne ved at implementere og overvåge dem og for at øge deres gennemsigtighed og håndhævelse. Dette gælder også for miljølovgivningen og bestemmelser, der skulle være incitamentbaseret, således at de økonomiske agenter kan nå veldefinerede miljømål på en omkostningseffektiv måde. Da der fortsat er store forskelle i de reguleringsmæssige praksis mellem landene, kunne en benchmarking-tilgang af de bedste reguleringsmæssige praksis føre til en betydelig forbedring af regelsættet for virksomhederne. Et sådant initiativ kunne samordnes af Kommissionen på basis af bidrag fra medlemsstaterne. identificering til 15 Regler og tunge procedurer har en tendens til navnlig at være en stor byrde for små og mellemstore virksomheder, specielt i opstartsfasen. Resultaterne fra BEST-task forcen viser de prioriterede områder for tiltag i denne henseende. Det første område, hvor en sådan benchmarking-øvelse kunne iværksættes, er derfor administrative reguleringer for opstart af virksomheder. På tilsvarende måde bør det prioriteres højt at identificere og fjerne eventuelle resterende reguleringsmæssige barrierer for udvikling af venturekapital og nye finansielle produkter, specielt sådanne produkter, der kan hjælpe til at finansiere små og mellemstore virksomheder. Der er behov for specielt at være opmærksom på jobskabelsen på lokalt plan og nye aktiviteter i forbindelse med behov, som markedet endnu ikke har tilfredsstillet, og som har en vigtig afsmitningsvirkning både med hensyn til økonomisk aktivitet og social samhørighed. For fuldt ud at udnytte mulighederne på disse områder er der behov for at udvikle gunstigere reguleringsmæssige og skattemæssige rammer. (iv) Finansielle markeder valutamarkeder pengemarkeder, interbankmarkeder, ØMU'en vil medføre store ændringer på de europæiske finansielle markeder. Fra 1. januar 1999 vil ECB definere og implementere sin monetære politik i euro. Medlemsstaternes og kapitalmarkeder i ØMU'en vil gå over til den nye valuta. Alle nye offentlige gældsemissioner og bestående beholdninger af offentlig gæld i de medlemsstater, der indfører euroen, vil blive denomineret i euro, og der forventes en stigning i den private sektors gælds- og egenkapitalemission i euro. Den private sektors anvendelse af euroen vil også blive tilskyndet af muligheden for grænseoverskridende betalinger via target-systemet og via harmoniseringen af markedskonventioner. ØMU'en vil resultere i, at der vil opstå store og meget likvide finansielle euromarkeder, der i høj grad forventes at stimulere den økonomiske vækst i euroområdet. I denne forbindelse er det vigtigt, at de nationale myndigheder træffer de nødvendige foranstaltninger for at fjerne retlige og finansielle hindringer for markedsintegrationen. Da segmenteringen mellem medlemsstaternes finansielle markeder bliver mindre i ØMU'en, vil enhver form for ineffektivitet blive mere synlig i den skærpede konkurrence mellem de i euroområdet. De nye finansielle euromarkeder vil finansielle sandsynligvis desuden blive attraktive for finansielle institutioner uden for Europa. Det er derfor vigtigt, at alle aktører er fuldstændig forberedt til ØMU'en, hvis de nye finansielle euromarkeders potentiale skal udnyttes fuldt ud. institutioner Hvis disse reformer skal blive effektive, bør de samordnes på EU-plan og nøje følges gennem en regelmæssig multilateral overvågning, der således kan supplere den igang værende makroøkonomiske multilaterale overvågning. For at sikre vedholdende fremskridt med de økonomiske reformer bør medlemsstaterne og Kommissionen i dette øjemed fremlægge korte årlige rapporter, der viser deres politikker med sigte på at gøre deres produkt-, tjeneste- og kapitalmarkeder mere effektive. Disse rapporter vil give et input til for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske de overordnede retningslinjer politikker, første gang fra næste år. Kommissionen vil også udarbejde en udvidet •resultattavle med indikatorer for den effektive markedsintegration, herunder prisforskelle, og implementeringen af foranstaltningerne i forbindelse med det indre marked. 16 9. Arbejdsmarkeder og investering i viden Det er muligt at gennemføre en varig reduktion af det nuværende høje antal arbejdsløse og ikke-beskæftigede i EU. Det forudsætter imidlertid en ihærdig og utrættelig anvendelse af en bred vifte af gensidigt forstærkende foranstaltninger, der ofte først giver positive resultater på det mellemlange til lange sigt. Den makroøkonomiske politik bør sikre, i samspil med strukturpolitiske tiltag, at der opnås en lang periode med en stærk, ikke- inflationær vækst, understøttet af kapacitetsforøgende investeringer. De nødvendige foranstaltninger i den forbindelse er det centrale i disse og tidligere overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Fællesskabets økonomiske politikker. En løsning af problemet med et højt antal arbejdsløse og ikke-beskæftigede i EU forudsætter imidlertid en sideløbende og omfattende modernisering af EU's arbejdsmarkeder med henblik på at i væksten og sikre arbejdsstyrkens beskæftigelsesevne. øge beskæftigelsesindholdet Sidstnævnte i i beskæftigelsesretningslinjerne fra Luxembourg. beskæftigelsesstrategi uddybet element EU's blev Beskæftigelsesretningslinjerne - der er baseret på at forbedre beskæftigelsesevnen. at udvikle iværksætterlysten, at fremme virksomhedernes og deres ansattes tilpasningsevne samt at fremme lige muligheder - vil blive implementeret via de nationale handlingsplaner for beskæftigelse. Disse planer, der tilpasses til de specifikke nationale omstændigheder, skal integrere beskæftigelsesforanstaltningerne i en strategi for en sund makroøkonomisk politik, der omfatter budgetkonsolidering i overensstemmelse med kravene i vækst- og stabilitetspagten. De skal endvidere danne grundlag for foranstaltninger, der både tager sigte på at reducere mismatch-problemer på arbejdsmarkedet og på at øge virksomhedernes evne til at reagere på økonomiske ændringer. På denne måde vil de nationale handlingsplaner blive benyttet som et vigtigt redskab med henblik på at styrke EU's vækst- og beskæftigelsespotentiale, og som sådan vil de utvivlsomt udgøre en væsentlig for medlemsstaternes og bestanddel Fællesskabets økonomiske politikker. fremtidige overordnede retningslinjer i de Medlemsstaternes foranstaltninger bør lægge vægten på en forebyggende strategi, der fokuserer på aktive foranstaltninger for at øge udbuddet af en fyldestgørende, uddannet og kvalificeret arbejdsstyrke. Sådanne aktive foranstaltninger bør kombineres med bestræ belser for at øge incitamentet til at søge og skabe job via en gennemgang af skatteordninger og sociale ordninger. (i) Aktiv arbejdsmarkedspolitik Over en femårsperiode skal medlemsstaterne tackle ungdomsarbejdsløsheden og forhindre langtidsledighed ved at tilbyde alle arbejdsløse unge og voksne en ny start, inden de når en arbejdsløshedsperiode på henholdsvis 6 og 12 måneder. Dette kræver øgede ressourcer til arbejdsformidlingerne, for at de kan levere en effektiv tjeneste. Sådanne som videreuddannelse og i nogle tilfælde løntilskud og nedsættelse af sociale bidrag, specielt for lavtuddannede. Omkring 15-30% af alle arbejdsløse finder et job inden et år. Det vil derfor være vigtigt at koncentrere arbejdsformidlingernes knappe ressourcer på de andre 70-85%, der har brug for hjælp for at finde et job. foranstaltninger bør kombineres med ledsageforanstaltninger 17 Langtidsarbejdsløsheden er særlig stor i Belgien, Irland, Italien og Spanien, mens ungdomsarbejdsløsheden er høj i Finland, Frankrig, Grækenland, Italien og Spanien. Det vil være nødvendigt for disse medlemsstater at gøre en særlig indsats for at overholde retningslinjerne. (ii) Beskatning I mere end 15 år har den strukturelle udvikling i skattesystemerne (skatter og social sikringsbidrag) i medlemsstaterne været ugunstig for beskæftigelsen. Den implicitte skat på beskæftigede voksede fra 35% til over 42% mellem 1981 og 1996 i EU i gennemsnit, mens skatten på andre produktionsfaktorer udviste en faldende tendens. Som følge heraf har skatterne på arbejdskraften drevet en stadig større kile ind mellem hvad arbejdstagerne modtager, og hvad virksomhederne betaler. Høje skatter hæmmer økonomisk effektivitet, vækst og dermed i sidste instans jobskabelsen. Høje arbejdskraftskatter er specielt skadelige i den nedre ende af lønskalaen, idet det medfører, at lavt betalte job, der ikke kræver nogen kvalifikationer, udkonkurreres af markedet, og at der sker en vækst i de aktiviteter, der betales sort. ikke imidlertid specielt på arbejdskraften. Dette bør På det mellemlange sigt bør medlemsstaterne sigte på at reducere beskatningen generelt og sætte budgetkonsolideringen over styr. I Belgien, Frankrig, Nederlandene, Danmark, Østrig, Finland og Sverige er skattekilen højere end EU-gennemsnittet, hvilket kræver en særlig indsats fra disse medlemsstater. En betydelig og generel reduktion af arbejdskraftskatterne ville enten medføre en kraftig reduktion af de sociale ydelser eller høje budgetomkostninger. På kort sigt og for at hjælpe beskæftigelsen ville en reduktion af arbejdskraftskatterne, specielt arbejdsgiverbidrag, blive mest effektiv, hvis der sigtes på særlige grupper af arbejdsstyrken i den nedre ende af lønskalaen (unge arbejdstagere, langtidsledige eller lavtuddannede arbejdsløse), hvor reduktionens beskæftigelsesvirkning ville være størst, specielt hvis den blev kombineret med aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger faglig uddannelse og videreuddannelse. For at gøre skattesystemet mere beskæfti gelsesvenligt bør muligheden for at omlægge - på en indtægtsneutral måde - en del af skattebyrden væk fra arbejdskraften over mod energi og miljøforurening undersøges og, hvis det er muligt, aktivt realiseres. lærlingeordninger, for uddannelse, inden (iii) Velfærdsreformer Velfærdssystemerne trænger til at blive reformeret for at øge incitamenterne til og mulighederne for at finde job og, mere generelt, for at forbedre arbejdsmarkedets virkemåde. Dette betyder, at der skal ske et skifte fra passiv indkomstopretholdelse til velfærdsstøtte gennem arbejde. I nogle lande giver det imidlertid kun små fordele at tage et job sammenlignet med at modtage sociale overførsler, specielt for lavindkomstlønmodtagere med lange arbejdsløshedsperioder: kombineres dagpenge, boligsikring og børnepasningshjælp, kan det i en nettokompensationsgrad på over 80% i Belgien, Danmark, Finland, Frankrig, Tyskland, Nederlandene, Sverige og Det Forenede Kongerige. tilfælde resultere i nogle 18 Hvis det skal betale sig at arbejde, er der brug for en dobbelt strategi. For det første, for så vidt angår de sociale ydelser, kunne der være tale om opstramning af tildelingskriterier, jobsøgningskrav og, i nogle tilfælde, justering af ydelsernes tidsprofil. Mange lande, f. eks. Danmark og Nederlandene, har opnået positive resultater på dette felt. Samspillet mellem forskellige sociale ordninger bør imidlertid undersøges for at sikre, at det altid kan betale sig at tage arbejde sammenlignet med at modtage ydelser. For det andet kunne der være tale om at gennemføre reformer for at forøge den disponible løn, f. eks. fradrag ved beskæftigelse, negativ indkomstskat eller lavlønstilskud. Det Forenede Kongeriges "welfare-to-work" er et interessant tiltag. Generelt bør de sociale ordninger og skattesystemerne ses i sammenhæng med arbejdsmarkedsordningerne. Medlemsstaterne - og specielt medlemsstater med et et dobbelt sikkerhedsnet i form af både relativt gavmilde sociale ordninger og en høj grad af beskyttelse mod afskedigelser - bør gennemgå deres arbejdsmarkedslovgivning med sigte på at forlige fleksibilitet og social tryghed, samtidig med at de gør deres sociale ordninger mere effektive. (iv) Arbejdstiden I de sidste hundrede år er antallet af ugentlige og årlige arbejdstimer pr. arbejdstager faldet i alle medlemsstater. Dette har været en vigtig faktor til at skabe sociale fremskridt og velfærd. De fleste fremskridt på dette område blev gjort i perioder med hurtig vækst og høj beskæftigelse og var en del af valget mellem arbejde og fritid. Denne tendens er ikke andet, end et udtryk for en fordeling af produktivitetsvæksten - lavere arbejdstid og mindre vækst i reallønnen. Man kan derfor forvente en tilbagevenden til denne sekulære tendens, når væksten igen tager til, og dette vil være ganske normalt og bør hilses velkommen som en forbedring af arbejdsvilkårene og livskvaliteten. En obligatorisk og generel reduktion af arbejdstiden, der til dels fremskyndes ud fra ønsket om at øge beskæftigelsesniveauet, kan imidlertid have negative konsekvenser og bør derfor undgås. Omvendt er det muligt at beskæftigelsen kan fremmes ved specifikke foranstaltninger til nedsættelse af arbejdstiden på det mikroøkonomiske plan, hvis de lokale vilkår tillader det, hvis det indebærer en afkobling mellem kapitaltimer og arbejdstimer, hvis arbejdsmarkedets parter forhandler sig frem til det, eller hvis det enten er reversibelt eller kan ses som et naturligt led i den sekulære tendens til nedsættelse af arbejdstiden. I denne sammenhæng viser nogle initiativer, at foranstaltninger, der kombinerer en reduktion af arbejdstiden med jobskabelse og skattemæssige fordele, kan medføre positive resultater. En anden tilgang til at øge arbejdsindholdet i væksten kunne være at tilskynde til maksimal adgang til frivillig deltidsarbejde og nye former for beskæftigelse. Mulighederne på dette område er helt klart meget forskellige i medlemsstaterne i andelen af deltidsarbejdstagere, som man kan observere i øjeblikket. På disse områder er der behov for, at der på EU-plan tilskyndes til at foretage udveksling af erfaringer og de bedste metoder. i betragtning af de meget store forskelle 19 ISSN 0254-1459 KOM(98) 279 endelig udg. DOKUMENTER DA 10 01 08 02 Katalognummer : CB-CO-98-334-DA-C ISBN 92-78-36415-0 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg