title: Meddelelse fra Kommissionen fra retningslinjer til handling: de nationale handlingsplaner for beskæftigelse

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 13. 05. 1998 KOM(1998) 316 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN FRA RETNINGSLINJER TIL HANDLING: DE NATIONALE HANDLINGSPLANER FOR BESKÆFTIGELSE ^ • / / FRA RETNINGSLINJER TIL HANDLING: DE NATIONALE HANDLINGSPLANER FOR BESKÆFTIGELSE Meddelelse fra Kommissionen I. Luxembourg-processen: mod en mere effektiv og målrettet euro pæisk beskæftigelsesstrategi I overensstemmelse med den aftale, der blev indgået på topmødet i Amsterdam, og som skulle give visse bestemmelser i den nye traktat vedrørende beskæftigelse øjeblik kelig virkning, og i overensstemmelse med topmødet om beskæftigelse i Luxembourg i november 1997 vedtog Rådet den 15. december 1997 de første retningslinjer for be skæftigelsespolitik i 1998. En fælles struktur for de nationale handlingsplaner blev vedtaget i slutningen af januar, og medlemsstaterne vedtog at forelægge deres planer i midten af april. Som hjælp til medlemsstaterne under forberedelserne afholdtes i tids rummet fra januar til marts i år en række arbejdsmøder mellem Kommissionen og myn dighederne i hver af de 15 medlemslande. Formålet med denne meddelelse er at undersøge, hvad medlemsstaterne har forpligtet sig til at gøre i deres nationale handlingsplaner, og hvorvidt deres engagement stem mer overens med indhold og mål i retningslinjerne for beskæftigelse i 1998, samt at danne grundlag for drøftelser om de fremskridt, der sker, på topmødet i Cardiff. Efter Cardiff forventes det, at beskæftigelsessituationen i Fællesskabet vil blive taget op på Det Europæiske Råd i Wien i december 1998, ligesom man vil drøfte, hvad man kan lære af dette tiltag. Dette vil også give mulighed for at vurdere, på grundlag af informationer fra medlemstaterne, om de har opfyldt de forpligtelser, de indgik i de res handlingsplaner, ved at omsætte planerne til handling, om handlingen i tilstrækkelig grad imødekommer deres problemer og behov, og om der derfor er sket reel, synlig fremgang hen imod retningslinjernes mål. II. De nationale handlingsplaner for 1998: generel vurdering Alle 15 medlemsstater har på trods af den meget snævre tidsfrist på kun 5 måneder udarbejdet, vedtaget og afleveret de nationale handlingsplaner i slutningen af april, og dette i sig selv bør ses som en stor politisk præstation. A<L En opmuntrende positiv reaktion. Medlemsstaternes reaktioner, som de kommer til udtryk i de nationale handlingsplaner, viser en fælles interesse for at skabe fremgang på beskæftigelsesområdet. Alle med lemsstaterne har budt den nye impuls, som Luxembourg-processen gav til beskæftigel sespolitikkerne, velkommen, og gennemførelsen af processen er i gang, hvilket viser en fælles interesse for en mere gennemsigtig og politisk drevet implementering af de be skæftigelsespolitiske målsætninger, som er vedtaget i fællesskab. Denne fremgang kan ses i relation til både proces og indhold. Hvad processen angår, står det klart, at: > Tendensen går i retning af fremgangsmåder, der indebærer vidtspændende, fler årige programmer. Alle medlemsstater er gået ind i en omfattende og - i visse tilfælde, som f. eks. Det Forenede Kongerige og Nederlandene - kritisk bedøm melse af egne aktuelle problemer, behov og politikker på arbejdsmarkedet. De har i store træk tilpasset alle 19 retningslinjer til deres specielle nationale forhold og er begyndt at gribe tingene an ved hjælp af flerårige programmer. > Medlemsstaterne følger en vidtspændende strategi. Nøgleaktørerne på nationalt og i visse tilfælde regionalt plan har sammen med arbejdsmarkedets parter været inddraget i udarbejdelsen af de nationale handlingsplaner alt efter de forskellige landes forhold. Især samlede arbejdsmøderne mellem Kommissionen og landenes myndigheder repræsentanter fra alle de involverede ministerier, andre relevante instanser og i visse tilfælde repræsentanter for arbejdsmarkedets parter. 1 Det Forenede Kongerige, Portugal, Østrig og Irland har disse samråd med arbejds markedets parter ført til, at tekster er blevet inddraget i handlingsplanerne efter aftale med de relevante arbejdsmarkedsparter. > > De nationale handlingsplaner er udtryk for en mere gennemsigtig og politisk mo tiveret politisk fremgangsmåde, som er fremlagt offentligt. De nationale hand lingsplaner er officielt vedtaget af de enkelte medlemsstaters regeringer og er i mange tilfælde behandlet i landenes parlamenter, hvilket har styrket deres politi ske status. De nationale handlingsplaner er fremlagt for offentligheden i de på gældende lande samt for de andre medlemsstater, hvilket øger den politiske an svarlighed for de forpligtelser, der indgås i disse. De nationale handlingsplaner bygger på de eksisterende beskæftigelsespolitiske grundlag Samtidig med at handlingsplanerne er nyskabende på mange måder, er de naturligvis baseret på den samling arbejdsmarkedsforanstaltninger og - politikker, der allerede eksisterer. Den nye politiske impuls ses i dækningsgraden, idet der inddrages problemer og politikker,som hidtil ikke har været behandlet, i intensiteten, idet de foranstaltninger og planer, der viser sig effektive, udbygges, og i partnerskab, med arbejdsmarkedets parters og andres tættere og mere aktive engagement i strategien. Kommissionen er af den opfattelse, at hovedkriteriet for bestemmelsen af et politisk initiativs relevans ikke er datoen for dets vedtagelse, men hvorvidt det viser sig i stand til at ni de mil, der er opstillet i retningslinjerne for beskæftigelse. Dette henleder op mærksomheden pi behovet for at finde den rette balance mellem bevarelsen af "vellyk kede" politikker og indførelsen af "nyskabende" foranstaltninger som led i en vedva rende proces. Erfaringen viser, at fremskridt i behandlingen af arbejdsløsheden afhæn ger af, at man bevarer en ensartet strategi i en irrække. Eksempler pi dette er Neder landene, Irland, Danmark og, i den senere tid, Spanien og Finland. Hvad indholdet angir, kan følgende positive elementer også ses: > > Alle medlemsstaterne erklærer deres politiske forpligtelse til en aktiv beskæfti gelsespolitik. Mange medlemsstater erklærer deres vilje til at indlede, eller vide reføre, reformer for at gøre det mere attraktivt at arbejde og værd at tage et job. Foranstaltningerne er rettet mod at forbedre incitamenterne, udvikle kvalifikati onsniveauerne og give jobmuligheder. En grundig fremgangsmåde synes at være af største betydning i alle strategier, hvor der tages fat på årsagerne til i stedet for blot følgerne af arbejdsløsheden. Nogle medlemsstater foretager en gennemgri bende undersøgelse af skatte- og understøttelsessystemerne for at sikre, at deres virkning er beskæftigelsesfremmende og befordrer iværksætterkultur, jobskabelse og aktiv deltagelse i arbejdslivet (Det Forenede Kongerige, Spanien, Danmark, Frankrig, Belgien). Der er en klar anerkendelse af behovet for en stærkere lokal dimension i beskæf tigelsespolitikken. En udvikling hen imod decentralisering og mere selvstyre på lokalt plan anerkendes som en vigtig faktor, samtidig med at man bevarer en fælles national politisk ramme. I nogle tilfælde (Spanien og Italien) går reformer ne i retning af at give de regionale og lokale myndigheder samt arbejdsmarkedets parter større ansvar for, at de arbejdsløse og virksomhederne far en skræddersyet service. Disse reformer bygger på den positive erfaring, man har indsamlet i lan de med en lang forhistorie med uddelegering af arbejdsmarkedspolitikken til re gionalt og lokalt niveau (Østrig, Tyskland, Belgien, Danmark, Finland og Sveri ge) Desuden nævner flere af de nationale handlingsplaner (Italien, Grækenland, Portugal) landeaftalerne som middel til at inddrage alle aktører pi lokalt plan. V Man er atter blevet opmærksom pi behovet for at udvikle og modernisere den offentlige arbejdsformidling og pi denne måde bringe dens kapacitet og ressour cer i overensstemmelse med de nye udfordringer. De nationale handlingsplaner bekræfter, at de offentlige arbejdsformidlinger ses som en mekanisme af central betydning, nir en aktiv og forebyggende strategi skal føres ud i livet. Selv om de hovedsagelig nævnes i forbindelse med den hovedlinje, der vedrører evnen til in tegration pi arbejdsmarkedet, kan de offentlige arbejdsformidlinger, ofte i sam arbejde med andre aktører, spille en vigtig rolle i gennemførelsen af foranstalt ninger under de tre andre hovedlinjer. De nationale handlingsplaner nævner imidlertid ikke altid direkte, hvilke konkrete foranstaltninger man vil gennemføre for at styrke arbejdsformidlingerne. I mange medlemsstater vil dette indebære en grundigere gennemgang af arbejdsprocedurer, budget og personaleressourcer samt arbejdsformidlingernes ledelse. Nogle af de nationale handlingsplaner ud trykker vilje til at afsætte yderligere ressourcer til de offentlige arbejdsformidlin ger (Tyskland, Finland, Frankrig, Portugal, Spanien). - 3- > V Alle medlemsstater erkender betydningen af at højne videns- og kvalifikationsni veauet. Mange af de nationale handlingsplaner nævner konkrete områder inden for viden og kvalifikationer, som man mener er af stor betydning for styrkelsen af erhvervsevnen og tilpasningsevnen, f. eks. grundlæggende læse- og regnefærdig heder, informations- og kommunikationsteknologisk kompetence og beherskelse af fremmedsprog. Mere generelt fremhæver de fleste af handlingsplanerne nød vendigheden af at knytte uddannelse og arbejdsliv tættere sammen. I denne sam menhæng synes elev- og lærlingeuddannelserne at spille en vigtig rolle. Et af de større fremskridt/resultater har været den øgede inddragelse af arbejds markedets parter. De nationale handlingsplaner har givet arbejdsmarkedets parter mulighed for at bidrage til beskæftigelsespolitikken. De har i det store og hele vist sig villige til at overholde inden i retningslinjerne og er i nogle lande gået ind i åbne forhandlinger om konkrete emner. Endvidere bør man heller ikke under vurdere den kendsgerning, at processen med udarbejdelsen af de nationale hand lingsplaner har været brugt til at give arbejdsmarkedets parter lejlighed til at be rige dialogen i lande og på områder, hvor den har stået i stampe. men der er også en del mangler En gennemgang af de nationale handlingsplaner afslører også en del mangler. Dette var, hvad man måtte forvente i en proces, som stadig befinder i den indledende fase. Disse mangler bør tog tages op, så der kan sættes endnu mere fart i Luxembourg processen. Der er følgende mangler: > > Generelt fokuserer de nationale handlingsplaner mest på de to første hovedlinjer, "evnen til integration på arbejdsmarkedet" og "iværksætterkultur". Dette afspej ler muligvis nationale prioriteringer, men det afspejler også den kendsgerning, at hovedlinjen, "evnen til integration på arbejdsmarkedet" indeholder de tre opera tive mål på EU-plan, som kræver en mere detaljeret vurdering. Endvidere af spejler det den kendsgerning, at hovedlinjerne "tilpasningsevne" og "ligestillings politik" kræver enten en bred inddragelse af arbejdsmarkedets parter mil. eller en række politikker til at flankere, som det vil tage længere tid at udvikle. Ret ningslinjerne for beskæftigelse er dog baseret på et helhedssyn: beskæftigelses- udfordringen kan ikke håndteres på længerevarende basis, hvis alle hovedlinjerne ikke behandles integreret, så de gensidigt støtter hinanden. På nog! j områder er handlingsplanerne vage eller består udelukkende af en liste over initiativer. Når detaljerne mangler, er det svært at vurdere, om der ligger en helhedsstrategi til grund for rækken af foranstaltninger. Det er heller ikke altid let at fa et klart indtryk af prioriteringen af foranstaltningerne eller skelne mellem de foranstaltninger, der er gennemført med henblik på direkte virkninger, og de for anstaltninger, der skal virke på mellemlang sigt. Desuden er der en reel risiko for, at en hel del foranstaltninger ikke vil kunne nå den nødvendige "kritiske masse", ligesom man risikerer at sprede indsatsen for meget. 4- > Der mangler informationer og klarhed med hensyn til de samlede ressource- og budgetvirkninger. Denne information ville gøre det muligt at vurdere budgetud gifterne og en eventuel beskæftigelseseffekt, så man kunne bedømme, om de en kelte foranstaltninger ville være effektive og var værd at bibeholde. Endvidere kan man ikke via de nationale handlingsplaner vurdere, om det nuværende gun stige økonomiske klima i Unionen bruges til at efterstræbe et reelt og varigt skift med hensyn til de offentlige midler, der afsættes til beskæftigelse, så der lægges mere vægt på aktiveringsforanstaltninger, der er forenelige med den fortsatte fi skale konsolidering. Dette ville være forståeligt, for så vidt som nærværende handlingsplaner er udarbejdet efter vedtagelsen af statsbudgetterne for 1998. > Det har vist sig at være vanskeligt at finde en balance mellem reintegration af de udstødte og forebyggelse af yderligere tilgang til langtidsledigheden. Hoved parten af foranstaltningerne i handlingsplanerne er tilsyneladende koncentreret om de personer, der har været arbejdsløse i lang tid (stammen) og mindre på til gangen til langtidsarbejdsløsheden. Ligesom nogle lande har en langt større re serve af langtidsledige end andre, er der også forskellige måder at gribe sagen an på for at få de høje arbejdsløshedstal til at dale. Selv om foranstaltninger rettet mod en hurtig nedgang i den faste arbejdsløshedspulje er nødvendige og velkom ne, risikerer man at gøre problemet permanent, hvis man udelukkende satser på disse. y I de fleste af de nationale handlingsplaner er forbindelsen mellem Den Europæi ske Socialfond og enkeltpolitikker og -programmer ikke tilstrækkeligt udviklet. Generelt set anerkendes ESF's indsats. De fleste medlemslande undlader imidler tid at fremlægge en systematisk analyse, både kvantitativt og kvalitativt set, af de ESF-støttede interventioner under hver af de 4 hovedlinjer, selv om lande som Frankrig, Italien, Grækenland, Irland og Finland giver nogle informationer her om. Hvis denne forbindelse blev gjort mere tydelig, ville ESF-støtten blive mere effektiv. y Manglen på brugbare indikatorer med hensyn til landenes beskæftigelses politikker er en af de mindst tilfredsstillende sider af de nationale handlingspla ner. Størstedelen af handlingsplanerne har ikke været i stand til at definere, sætte tal på eller præcisere politiske mål samt statistiske indikatorer, som vil under støtte evalueringen af fremskridt og resultater. Flere steder gives en løs definition af beskæftigelsesindikatorer, andre steder står de blot nævnt eller mangler helt. Dette pivirker for eksempel bestemmelsen af milgrupperne for de enkelte foran staltninger, mulige indikatorer, der kunne måle den politiske indsats (hvad angir finansielle ressourcer, personale og teknisk bistand), samt referencepunkter til sammenligning af de politiske resultater. Manglerne er især ubelejlige i forbindel se med de tre operative mål pi EU-plan. III. De nationale handlingsplaner for 1998: tematisk oversigt Den Europæiske Union er igen pi vej ind i en periode med en sund og varig økono misk vækst. I de nationale handlingsplaner har medlemsstaterne forpligtet sig ikke kun -5 til al efterleve den makroøkonomiske strategi, som blev opstillet i de brede økonomi politiske retningslinjer, men ogsi til derudover at skride til effektiv handling for at for bedre markederne for varer, tjenesteydelser, kapital og arbejdskraft. Desuden bekræf ter medlemsstaterne, at strukturelle reformer og de politiske mil, som opstilles i deres handlingsplaner, er nødvendige, hvis den overordnede økonomiske strategi skal lykkes, og at de brede økonomipolitiske retningslinjer og retningslinjerne for beskæftigelses politikken stemmer overens og støtter hinanden indbyrdes. Selv om landene har fælles interesser, fremviser de nationale handlingsplaner forskelli ge politiske reaktioner, som afspejler forskelle i deres aktuelle økonomiske situation og deres nationale arbejdsmarkedsstruktur samt arbejdsmarkedernes særegenheder. Det nuværende optimistiske økonomiske klima ligger dog til grund for den optimistiske tone i handlingsplanerne og har skabt store forventninger med hensyn til forøgelse af arbejdspladser, som igen forklarer den vægt, der lægges pi foranstaltninger, som er rettet mod forsyningen af arbejdskraft. Medlemslandene har forskelligt udgangspunkt med hensyn til implementering af politikkerne, hvor nogle lande finder det nødvendigt at indlede større reformer pi visse områder, mens andre begrænser sig til at "finjustere" deres politikker for øge effektiviteten. Af den indledende undersøgelse af de nationale handlingsplaner fremgår det, at Frank rigs og Spaniens handlingsplaner kommer tættest på de normer for gennemsigtighed og sammenkædning, som kræves i dette tiltag, med hensyn til at definere problemstillin gen, sætte tal på indsatsen, finansiere og specificere prioriteterne, navnlig i forbindelse med de operative mål på EU-plan. Medlemslande som Luxembourg, Irland, Finland, Belgien og Det Forenede Kongerige har ganske vist ikke så mange konkrete tal i deres nationale handlingsplaner, men også her er der tydeligvis gjort en stor indsats for at specificere. De væsentligste resultater af gennemgangen af de nationale handlingsplaner er: 1111 Evnen til integration på arbejdsmarkedet Dette handlingsmål opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte konkrete handlinger med henblik på at nå følgende mål: • • • • Gennemførelse af en forebyggende strategi med henblik på en væsentlig redukti on af unge og voksne arbejdsløses tilgang til langtidsarbejdsløsheden (retnings linje 1 og 2); Flytte folk fra afhængighed af bistandssystemet til arbejde og uddannelse via en mere aktiv arbejdsmarkedspolitik (retningslinje 3); Udvikle partnerskaber som en ramme for uddannelse og livslang uddannelse (retningslinje 4 og 5); Lette overgangen fra skole til arbejdsliv (retningslinje 6 og 7). Selv om alle medlemslande har tilsluttet sig de væsentligste politiske mål under denne hovedlinje mere eller mindre konsekvent fremlægger en række aktioner, der skal lede hen imod disse, er der forskelle med hensyn til, hvor meget landene vil forpligte sig til at ændre på deres indenrigspolitik for at forfølge navnlig de tre operative mål på EU-plan. Generelt ser det ud, som om hovedparten af de natio nale handlingsplaner er skrevet som dokumenter, der formulerer generelle politi ske retninger snarere end som operative redskaber. Pi flere nøgleomrider, sisom tidshorisont, ressourcer, kontrolindikatorer og sammenkædning af eksisterende og planlagte foranstaltninger, er informationerne utilstrækkelige. Dette efterlader stor usikkerhed med hensyn til, hvorvidt de politiske mil vil kunne nis inden for den vedtagne femårsperiode. Selv om der er sket væsentlige fremskridt, hvis man sammenligner med de "flerårige programmer", der blev indført under Essen- processen, er der stadig behov for en forbedring, med tilføjelse af flere detaljer, af de nationale handlingsplaner som operative redskaber, si hele processens tro værdighed og effektivitet kan øges. Der mangler stadig fremskridt med hensyn til forebyggelse af langtidsledighed, for at retningslinjerne kan efterleves. De fleste medlemsstater forpligtede sig, især via de to første retningslinjer, til at gi ind i et fælles europæisk forebyggende tiltag. Dette kræver, at man i en femårig periode imødegir tilstrømningen til langtidsledigheden ved at sammensætte politikker siledes, at jobsøgerne ikke tvinges til at vente, til deres kvalifikationer ikke længere kan bruges, og de ude lukkes fra arbejdsmarkedet. Et sidant forebyggende tiltag vil pi mellemlang sigt give et mere holdbart og omkostningseffektivt fald i arbejdsløshedstallene, end hvis man udelukkende satser på at reintegrere de arbejdstagere, der allerede er udelukket. Fire medlemsstater (Frankrig, Spanien, Luxembourg, Det Forenede Kongerige) har bebudet et klart politisk skift i denne retning, understøttet af konkretiserede mål og en beskrivelse af foranstaltningerne, mens fem andre lande (Irland, Finland, Belgien, Tyskland, Nederlandene) bevæger sig i den samme ret ning, men har undladt at give så detaljerede og konkrete informationer. Lande, -7 der traditionelt lægger vægt pi en forebyggende strategi (Danmark, Sverige) gav endnu en gang udtryk for deres støtte til det overordnede politiske mil, men uden at nævne, hvordan de vil ni fremtidige mål. Det bør bemærkes, at Sverige forfølger mål, som er strengere end de operative mål på EU-plan. Og mens en række lande bebuder særlige foranstaltninger for jobsøgende, som skal træde i kraft, når de har været arbejdsløse i 6 måneder for unges vedkommende og 12 måneder for voksnes eller umiddelbart herefter, når disse foranstaltninger ikke den standard, der er sat i beskæftigelsesretningslinierne. O Indførelsen af en individuel handlingsplan ser ud til at være udgangspunktet for en forebyggende arbejdsmarkedsstrategi for en stor del af medlemslandene. Som det første skridt for at imødegå tilstrømningen af nye arbejdsløse har en række lande gjort den individuelle handlingsplan til en hovedhjørnesten i deres forebyg gende strategi. Dette betegner en bevægelse hen imod en personlig sagsbehand ling, en skræddersyet fremgangsmåde, der gør det muligt at påvise personer i fa rezonen på et tidligere tidspunkt, og ligeledes giver en mere holdbar tilgang til arbejdspladserne, eftersom denne metode kan baseres på både individets og ar bejdsmarkedets behov. Med denne fremgangsmåde kan man også undgå, at de sparsomme midler bruges på arbejdsløse, som selv finder arbejde. Individuelle handlingsplaner er nødvendige, men ikke tilstrækkelige. De kræver, at man styr ker de offentlige arbejdsformidlinger, samt at man finder frem til den konkrete aktion, der vil kunne have en målbar effekt på reintegrationen af de arbejdsløse jobsøgende. Dette aspekt dækkes ikke altid tilstrækkeligt. O Der er bred enighed blandt medlemsstaterne om nødvendigheden af at styrke aktive politikker, men også en utilstrækkelig konkretisering af det arbejde, der skal gøres for at nå målene på EU-plan. Alle medlemslande tilslutter sig målet om at styrke uddannelsen og andre aktive foranstaltninger for de langtidsledige for at forsyne dem med de nødvendige kvalifikationer og motiver til at komme i arbejde igen. Imidlertid havde ikke mange lande fastlagt deres eget udgangspunktet i for hold til den europæiske standard på 20% ledsaget af en vurdering af den politiske indsats, der er påkrævet for at nå denne. Seks medlemslande (Østrig, Frankrig, Finland, Luxembourg, Spanien og Portugal) opstiller mål i overensstemmelse med målsætningen om at fa mindst 20% til at deltage i uddannelse og aktive for anstaltninger. Fem lande (Danmark, Finland, Tyskland, Sverige og Det Forenede Kongerige)meddeler, at de allerede har nået dette mål. Andre igen erklærer, at de agter at øge antallet af deltagere i aktive foranstaltninger væsentligt. I nogle til fælde vil det dog være nødvendigt med en yderligere præcisering både af, hvilke typer foranstaltninger der medregnes, og af målgruppen for at sikre overens stemmelse mellem medlemsstaternes indfaldsvinkler. ^ Et skift fra passive til aktive politikker indebærer også en grundig revision af skatte- og understøttelsesordninger. I de nationale handlingsplaner fremgår det, at medlemsstaterne har indset, at understøttelse alene ikke er tilstrækkeligt til at håndtere arbejdsløshedsproblemet og den sociale udstødelse. Nødvendigheden af at give arbejdsløse incitamenter og muligheder for at styrke deres evne til inte gration på arbejdsmarkedet fremhæves flere gange. De fleste af de nationale handlingsplaner viser imidlertid også, hvor vanskeligt det, af politiske og økono miske årsager, er at foretage et skift fra passive til aktive politikker, når det dre- jer sig om offentlige udgifter. Der er kun sket en langsom fremgang i denne ret ning, og en ekstra indsats vil være nødvendig. Mange af de nationale handlings planer afslører ogsi, at man bekymrer sig om omfanget af afhængigheden af bi standshjælp og bebuder, at man vil arbejde for at flytte bistandsmodtagere fra passivitet til arbejde, der svarer til deres evner, samt for at sikre, at flere ældre arbejdstagere bevarer forbindelsen til arbejdsmarkedet indtil den lovbestemte pensionsalder. Ydermere er det nødvendigt at sikre en bedre koordinering af ud buddet af aktive foranstaltninger og de sociale sikringssystemer, si flere bi standsklienter anspores til at komme i arbejde igen eller deltage i uddannelse. Den bedste måde at forebygge arbejdsløshed på er ved at forbedre uddannelses systemerne og forsyne arbejdstagerne med kvalifikationer, der er relevante for arbejdsmarkedet og dets behov. De nationale handlingsplaner viser, at landene nærer en fælles bekymring for den almene uddannelses og erhvervsuddannelsens kvalitet, der ses som en afgørende faktor, som kan sikre unge adgangen til ar bejdslivet. De fleste medlemsstater rapporterer om igangværende reformer, der skal forbedre kvaliteten af landenes uddannelsessystemer og/eller udvide deres kapacitet. Denne overordnede bekymring afspejles også i den vægt, der lægges på en højnelse af det generelle uddannelseskvalifikationsniveau, når man taler om frafaldsproblemet, selv om definitionen af den pågældende målgruppe ser ud til at variere i overensstemmelse med nationale omstændigheder. III. 2 Iværksætterkultur Dette handlingsmål opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte konkrete hand linger med henblik på at ni følgende mål: Nedsætte erhvervslivets faste omkostninger og administrative byrder (retnings linje 8); Tilskynde til udvikling af selvstændig virksomhed (retningslinje 9); Fremme jobskabelse inden for det sociale område og på lokalt plan (retningslinje 10); Nedbringe skattetrykket på arbejde (retningslinje 11); Undersøge muligheder for at nedsætte momssatserne inden for visse arbejdsin tensive brancher (retningslinje 12). En inddragelse af politiske målsætninger vedrørende udvikling af gunstige vilkår for erhvervslivet ses som et positivt skridt hen imod et tættere samspil mellem beskæftigelses- og arbejdsmarkedspolitik. De nationale handlingsplaner fremviser et bredt udvalg af iværksatte eller planlagte politiske foranstaltninger, hvoraf en del er i overensstemmelse med de forslag, som Kommissionen fremsatte for nylig - 9- i meddelelsen om "Udvikling af en iværksætterkultur" i. Der lader til at være inte ressante muligheder for udveksling af erfaringer omkring nogle af de mest nyskabende tiltag. I den sammenhæng kan nævnes forslagene om indførelse af en folies registreringsformular (Finland), en en-dags procedure ved registrering af nye virksomheder (Frankrig), indførelsen af iværksætterkurser i uddannelsesfor løb (Danmark), skattemæssige incitamenter i forbindelse med ansættelse af den første medarbejder (Spanien, Belgien) og HErhvervsengle" (Østrig, Tyskland). Bedre betingelser for jobskabelse vil for nogle medlemsstater sige gunstige be tingelser for effektiv konkurrence, adgang til risikovillig kapital, strukturændrin ger og en liberalisering af markedet for varer og tjenesteydelser, medens andre lægger vægt på betydningen af at fremme højteknologiske, fremtidsorienterede erhvervssektorer, såsom IT-branchen eller miljøvenlige virksomheder, hvor der stadig ligger et stort uudnyttet potentiale for jobskabelse. >=> Medlemsstaterne anerkender i stadigt stigende grad de muligheder for jobskabel se, som ligger inden for det sociale område og i aktiviteter på lokalt plan, samt betydningen af nye aktiviteter, som kan dække uopfyldte samfundsbehov. Mange medlemsstater har erklæret deres vilje til at udvikle aktiviteter inden for disse områder, men kun få kan fremvise konkrete og relevante eksempler på foran staltninger og pilotprojekter. I den forbindelse bør det franske program for jobs kabelse for unge fremhæves. Indsatsen inden for det sociale område har for de fleste nationale handlingsplaners vedkommende en tendens til at fokusere på re integration af defàvoriserede grupper, hvorimod områdets rolle i forbindelse med jobskabelse og støtte til nye former for tjenesteydelser ikke far tilstrækkelig op mærksomhed. Kooperativers og gensidige selskabers særlige betydning anerken des i de nationale handlingsplaner i Belgien, Spanien, Italien, Finland, Sverige og Tyskland. I visse tilfælde opfordres den offentlige sektor direkte til at spille en aktiv rolle; i andre er der tale om mere indirekte støtte i form af skattemæssige og administrative incitamenter. Der er brug for en indsats, som kan synliggøre mulighederne for bæredygtig beskæftigelse på det sociale område og opmuntre til jobskabelse for at imødegå nye behov. <=> De fleste medlemsstater har valgt ikke at opstille skattemæssige målsætninger, men nogle stater arbejder hen imod væsentlige skattereformer. Med nogle få undtagelser (Nederlandene, Danmark, Irland) har medlemsstaterne ikke opstillet konkrete mål for nedbringelse hverken af det samlede skattetryk eller af skatte trykket på arbejde. Forklaringen på den tilsyneladende mangel på ambitioner på dette område ligger i, at der allerede var truffet beslutning om budgetterne for 1998, da de nationale handlingsplaner blev udarbejdet. Også den aktuelle bud- getkonsolideringspolitik og problemerne med at finde alternative stabile finansie ringskilder til de sociale sikringssystemer er en del af forklaringen. I de senere år har flere medlemsstater imidlertid taget vigtige skridt hen imod en nedsættelse af de indirekte lønomkostninger, især hvad angår de lavtlønnede. Lavere indirekte lønomkostninger i den lave ende af lønskalaen kan befordre en betydelig jobska belse især inden for sektorer med lav produktivitet. Desuden har nogle medlems stater gennemført skattereformer, der nedsatte marginalindkomstskatterne og indførte skattefradrag, hvilket bør have en positiv effekt, idet det fjerner de om- COM(98)222. - 10- stændigheder, som afholder folk fra at tage lavtlønnede jobs, og dermed hindrer fattigdomsfælder. III 3. Tilpasningsevne Dette handlingsmål opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte konkrete handlinger med henblik på at nå følgende mål: • • Arbejdsmarkedets parter anmodes om at forhandle sig frem til aftaler om moder nisering af arbejdets tilrettelæggelse. Disse kan handle om forskellige former for arbejdstid og arbejde. Der bør være ligevægt mellem fleksibilitet og tryghed i dis se aftaler (retningslinje 13). For at imødekomme det stigende antal af forskelligartede former for beskæftigel se vil medlemsstaterne søge at indføre mere smidige arbejdskontrakter, samtidig med at man sikrer et passende niveau af tryghed (retningslinje 14). • Medlemsstaterne vil tilskynde til udvikling af intern uddannelse og investering i menneskelige ressourcer (retningslinje IS). Arbejdsmarkedets parter må påtage sig deres del af ansvaret for at støtte ret ningslinjerne for beskæftigelsen. Dette vil kræve en vidtspændende strategi, som integrerer alle de nødvendige former for tilpasning: modernisering af de lovgiv ningsmæssige rammer, ajourføring af kollektive aftaler og overenskomster, nye former for arbejdstilrettelæggelse og arbejdstidsstyring. Den begrænsede tid har sammen med den kendsgerning, at tilpasningsevne er et omfattende begreb, be virket, at dette mål ikke har fået den nødvendige plads i hovedparten af bidrage ne. Formaliserede aftaler (på nationalt plan), der vedrører spørgsmål med relation til tilpasningsevne, har været sjældne. Imidlertid sås nogle få initiativer selv med den korte tid, der har været til udarbejdelse af planerne. I Luxembourg deltog parterne direkte i fastlæggelsen af de nationale handlingsplaner. I andre lande, som Belgien og Portugal, blev der givet nye impulser, som måske vil bære frugt ved senere forhandlinger. Dynamikken i udviklingen af de nationale handlingsplaner har skabt bevidsthed om behovet for en integreret og vidtspændende strategi, når reorganiseringen skal tilpasses de strukturelle ændringer. Der er dog ikke i de nationale handlings planer nogen klar angivelse af konkrete foranstaltninger, som støtter nye former for arbejdstilrettelæggelse. Der kunne spores nogle få initiativer - arbejdsmar kedsparterne i Portugal, Irland, Østrig og Det Forenede Kongerige har under skrevet fælles erklæringer, som tager sigte på en modernisering af arbejdets til rettelæggelse. Moderniseringen af de kontraktmæssige rammer, især for deltids arbejde, skrider fremad, men effekten af helt nye arbejdsformer, f. eks. distance arbejde, er stadig under overvejelse. - il •=> Metoder til reorganisering af arbejdstiden afspejler forskellen mellem de roller, som staten og arbejdsmarkedets parter spiller. I en del medlemsstater (Frankrig, Italien, Belgien, Luxembourg) er moderniseringen af arbejdets tilrettelæggelse kædet sammen med bredere arbejdsmarkedspolitikker vedrørende nedsættel se/omfordeling af arbejdstid, livslang uddannelse og det sociale sikringssystem. I disse lande har man opfordret til en integreret strategi for lovændringer og ofte overladt det til arbejdsmarkedets parter at forhandle om visse aspekter ved gen nemførelsen. Andre lande (Irland, Det Forenede Kongerige) mener, at statens rolle er at fastlægge rimelige mindstenormer for derefter at overlade det til ar bejdsmarkedets parter selv at blive enige om fleksible jobordninger. I de lande, som har en fast, veletableret tradition for trepartsforhandlinger (Danmark, Fin land, Østrig, Nederlandene, Sverige) forhandles de forskellige aspekter af begre bet tilpasningsevne gennem de allerede etablerede organer. «=> Uddannelse betragtes generelt som en betydningsfuld faktor, når det drejer sig om tilpasning til forandringer. Generelt for alle planerne er, at de indeholder po litikker, som forbinder aspekter af undervisning, uddannelse, beskatning og lov reformer med målet om at forbedre arbejdsstyrkens kvalifikationer. I alle med lemsstater eksisterer der skattemæssige incitamenter til uddannelse, enten på in dividuelt plan eller på virksomhedsniveau. I nogle tilfælde (Det Forenede Konge rige, Irland, Danmark, Frankrig) bebudes der nye, specielle, målrettede foran staltninger med henblik på at fremme investering i uddannelse. ESFs indsats (mål 4 og ADAPT) for at fremme virksomheders og ansattes tilpasningsevne anerken des generelt ikke. III 4 Ligestilling Dette handlingsmål opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte konkrete handlinger med henblik på at nå følgende mål: • • • • Bekæmpelse af uligheder mellem mænd og kvinder i beskæftigelse og i arbejds løshed (retningslinje 16); Gøre det muligt at kombinere arbejde og familieliv (retningslinje 17); Gøre det lettere at vende tilbage til arbejdsmarkedet (retningslinje 18); Fremme handicappedes integration i arbejdslivet (retningslinie 19). Arbejdet med udarbejdelsen af de nationale handlingsplaner har skabt forståelse for betydningen af en ligestillingspolitik, både hvad angår køn og handicappede. Alle medlemsstater har taget dette emne med i deres nationale handlingsplaner og har til hensigt at træffe nye forholdsregler eller har allerede foreslået nye poli tiske tiltag. Der er blevet taget konkrete skridt inden for børnepasningsområdet, hvilket vil bidrage til det generelle mål om vækst i beskæftigelsen ved at øge ud buddet af arbejdskraft. 12 Den del af de nationale handlingsplaner, der behandler problemet omkring lige stilling mellem kvinder og mænd, synes beskeden og ikke tilstrækkeligt detalje ret. En styrkelse af ligestillingen er stadig et relativt nyt element i den europæiske beskæftigelsesstrategi. Dette er sandsynligvis en afgrundene til, at holdningen til politikker, som integrerer ligestillingsproblematikken, i mange nationale hand lingsplaner er mindre udviklet, end den er på andre politiske områder. Dette af spejles i det relativt begrænsede antal forslag til nye foranstaltninger, de små budgetter på området (hvis de overhovedet nævnes) og det begrænsede antal op stillede mål udtrykt i tal. Uden konkrete mål udtrykt i tal er det vanskeligt at foretage en vurdering af de politiske initiativer, som indgår i de nationale hand lingsplaner. Handlingsplanernes interne sammenhæng kunne ligeledes forbedres ved at integrere ligestillingsmålsætningen i de andre hovedlinjer (mainstreaming). Skønt et stigende antal af medlemsstaterne (Grækenland, Frankrig, Italien, Spa nien, Østrig, Det Forenede Kongerige, Sverige) nævner denne model, er der sta dig meget Bi eksempler på konkret anvendelse af den. Flere muligheder for handicappede er nu en fuldt indarbejdet bestanddel af be skæftigelsesstrategien. Medlemsstaterne er stærkt engageret i at Hi flere handi cappede i arbejde, og politiske tiltag viser, at der er interesse for at integrere dette emne i andre politikker, især vedrørende integration på arbejdsmarkedet. Nogle medlemsstater gør opmærksom på de specielle problemer, der eksisterer med integration af andre defavoriserede grupper på arbejdsmarkedet, som for ek sempel etniske minoriteter. 13- IV. Fra Cardiff til Wien: en kortlægning af vejen frem Den første gennemgang af de nationale handlingsplaner har afsløret mange lyspunkter og en del skyggesider. Den har også vist, at det er muligt at arbejde videre hen imod en konsolidering af Luxembourg-processen. Denne meddelelse vil danne grundlag for drøftelser på topmødet i Cardiff, og konklu sionerne på dette topmøde vil være en ekstra tilskyndelse til det arbejde, der allerede er i gang i medlemsstaterne, og til, sammen med arbejdsmarkedets parter, at få aktionerne i de nationale handlingsplaner gennemført. Den folies rapport om beskæftigelsen fra Kommissionen og Rådet vil spille en vigtig rolle i opfølgningsprocessen på unionsplan. Kommissionen er allerede i gang med for beredelserne til denne rapport, som forelægges i oktober. Fra juli til september vil Kommissionen indlede bilaterale drøftelser med de enkelte medlemsstater med henblik på en tilbundsgående drøftelse af gennemførelsesforanstaltninger og -procedurer og for at indsamle detaljerede oplysninger om udvikling af politikker, fastsættelse af indikato rer og planlagte tidshorisonter samt bevilling af finansielle og tekniske midler. Disse drøftelser vil danne grundlag for en undersøgelse af de aktioner, medlemsstaterne iværksætter til gennemførelse af deres handlingsplan, de vil give mulighed for at tilve jebringe manglende informationer vedrørende planlagte foranstaltninger samt gøre det muligt at identificere de nyskabende foranstaltninger og den bedste praksis under hver enkelt hovedlinje, som er mest lovende for en yderligere udvikling af den europæiske beskæftigelsesstrategi. I forbindelse med disse drøftelser med medlemsstaterne vil de erfaringer, man har hø stet indtil dato, vise sig at være nyttige ved behandlingen af de mangler, som er blevet påvist i de nuværende retningslinjer for beskæftigelsen. Den nuværende struktur med fire hovedlinjer har vist sig at være en værdifuld og vidt spændende ramme, som giver plads for udfoldelse og udvikling af den europæiske be skæftigelsesstrategi. Adskillige medlemsstater har imidlertid under udarbejdelsen af deres nationale handlingsplan indkredset en række politiske spørgsmål, som de mener, der bør tages fat på, for at de kan leve op til målsætningerne i deres beskæftigelses strategier, men som hidtil har været utilstrækkeligt behandlet. Disse spørgsmål omfat ter: - En styrkeH af overgangen fra sociale ydelser til arbejde, hvor medlemsstaterne har forpligtet sig til at reformere skattesystemer og understøttelsesordninger for at fremme iværksætterkultur, jobskabelse, aktiv deltagelse i arbejdslivet og forhindre social udstødelse; denne overgang bør ledsages af forbedringer inden for undervis nings- og uddannelsessystemer samt forbedring af arbejdsformidlingerne; - Integrering af ligestillingsproblematikken i den fremtidige udvikling af beskæftigel sesstrategien, for eksempel hvad angår pasning af børn og andre, der skal forsørges. Dertil kommer, at ligestillingsproblematikken ikke tydeligt nok tager fat på visse områder, hvor der diskrimineres på arbejdsmarkedet, især på grund af race eller et nisk oprindelse; -14 - Forbedring af beskæftigelsesmulighederne for handicappede som et nøgleelement i bekæmpelsen af langtidsledighed til trods for medlemsstaternes store indsats på dette område; - Styrkelse af den lokale dimension i beskæftigelsesstrategien, hvor medlemsstaterne skal integrere lokale initiativer og nye jobmuligheder på det sociale område i en samlet udviklingsstrategi og ved hjælp af lokale aktører på lokalt plan udarbejde in tegrerede langsigtede udviklingsstrategier, - Håndtering af den udfordring, som befolkningens aldring udgør for arbejdsmarkeds politikken, finde løsninger på problemer, der opstår i forbindelse med tidlig pensio nering, fremkomsten af flaskehalse for forsyningen af arbejdskraft, samt sikre bære dygtige pensions- og sundhedssystemer. Kommissionen vil derfor sammen med medlemsstaterne udføre det forberedende arbej de med at understøtte en videre politisk udvikling, som vil gøre det muligt at indarbej de mangfoldigheden af de udfordringer, som medlemsstaterne står overfor, i retnings linjerne for beskæftigelsen. En vellykket fortsættelse af Luxembourg-processen afhænger ligeledes af, at der ufor trødent tages afgørende skridt inden for følgende områder, hvilket vil kræve folies en gagement og samarbejde fra medlemsstaternes, Kommissionens, arbejdsmarkedets parters og andre involverede aktørers side: Qmsætning fif flet p o l i s ke engagement ti» budgetmæssigt engagement« Gennem- førelsen af de nationale handlingsplaner vil kræve budgetmæssige og personalemæssige dispositioner, reformer af institutioner og organer samt mere effektiv undervisning og uddannelse. Dette vil være en vigtig udfordring, som vil kræve omlægning af de of fentlige beskæftigelsesrelaterede udgifter i retning af aktivering og forebyggelse. Det nuværende gunstige økonomiske klima udgør en udfordring og en mulighed. Medlems staterne bør undersøge, om og hvordan de nuværende gode økonomiske udsigter åbner mulighed for, inden for rammerne af den budgetmæssige konsolidering, at foretage en afgørende overførsel af ressourcer til gennemførelse af målene i retningslinjerne for beskæftigelsen i overensstemmelse med konklusionerne fra topmødet i Firenze i 1996. Eftersom de fleste nationale handlingsplaner blev udarbejdet efter vedtagelsen af de nationale budgetter for 1998, forventes det af medlemsstaterne, at de forpligtelser, de indgår i de nationale handlingsplaner, bliver mere indarbejdet i landenes budgetforslag for 1999. Regeringerne bør benytte lejligheden ved den næste budgetrunde til at gøre de nationale handlingsplaner mere funktionsdygtige og konkrete på de punkter, hvor planerne mangler en klar retningsangivelse. Opmuntring af arbejdsmarkedets parter til at forstærke, gennemføre og evaluere virkningerne af deres bidrag. På trods af deres velvillighed til at reagere på retnings linjerne og på trods af deres positive bidrag ved udarbejdelsen af mange af de nationale handlingsplaner, er der brug for at styrke deres indsats både på nationalt og på euro pæisk plan og for en behørig evaluering af dennes indvirkning på beskæftigelsen. Selv om der allerede er truffet en del aftaler, for eksempel hvad angår arbejdsmuligheder for de unge og andre målgrupper, mangler man stadig at få gang i forhandlinger på områ- - 1 5- der som fleksibilitet i arbejdslivet, arbejdets tilrettelæggelse og arbejdstid. Arbejdsmar kedets parter har et stort ansvar, både på nationalt og på europæisk plan, som der også kræves i retningslinjerne, og de bør øge deres bestræbelser på at bidrage til modemise- ringen af de kontraktmæssige og institutionelle rammer med henblik på at forene flek sibilitet og tryghed, til indførelsen af ordninger for livslang uddannelse og fremme af nye former for arbejdstilrettelæggelse og beskæftigelsesmønstre som f eks. rotations ordninger. Inden for et så omfattende tiltag bør arbejdsmarkedets parter derfor komme med et selvstændigt og proaktivt bidrag til beskæftigelsesstrategien. fodr* integration uf den Europæiske gocpajfond j tfc generelle arbejdsmarkeds politikker. Den Europæiske Socialfond spiller en vigtig rolle med sin støtte til natio nale arbejdsmarkedspolitikker og står for mellem 1 - 2% og over 50% af de samlede udgifter til beskæftigelsespolitik. ESFs rolle kan være af stor betydning i lande, hvor regionerne har særlige beføjelser i forbindelse med gennemførelse af politikker (Tysk land, Italien), og i landene under Samhørighedsfonden (Spanien, Portugal, Irland og Grækenland). Kun nogle få af de nationale handlingsplaner (Frankrig, Grækenland, Irland, Italien, Finland) indeholder oplysninger om en grupperingen af ESF-støttede interventioner under de enkelte retningslinjer, om deres effekt med hensyn til forebyg gelsen af ungdomsarbejdsløshed og langtidsledighed og om deres rolle som støtte for arbejdsmarkedspolitikken. Ud over den kvantitative effekt har man i de fleste lande erfaring med ESF som et instrument til udvikling af bestemte politikker og strategier. Herunder "pathways^-strategien til integration på arbejdsmarkedet, oprettelse af nye rådgivningstjenester, indførelse af omsorgstjenester og fremme af lokal udvikling. Derfor bør medlemsstaterne tage yderligere skridt til at redegøre mere systematisk og omhyggeligt for den rolle, ESF spiller med hensyn til at understøtte de nationale hand lingsplaner. Socialfonden kan yde støtte både til nyskabende aktioner og til gennemfø relse af politiske foranstaltninger under hver af de fire hovedlinjer. Et vigtigt spørgsmål vil være styrkelsen af strategien for forebyggelse af langtidsledighed i ESF- programmerne. Der bør straks tages fat på udviklingen af sammenlignelige beskæftigelsesindika- torer. Uden præcise og sammenlignelige indikatorer bliver det vanskeligt at konstatere fremgang på nationalt plan, og det multilaterale ensartede overblik risikerer at miste meget af sin virkning og politiske slagkraft. Det kræver navnlig enighed om en række basisindikatorer for beskæftigelsesindsatsen og især omkring de politiske indikatorer, som er knyttet til de tre operative mål på EU-plan. Sådanne indikatorer skal være det foreløbige grundlag for en overvågning af, om medlemsstaterne gennemfører deres nationale handlingsplaner i overensstemmelse med retningslinjerne. Hvad angår de po litiske indikatorer, som måler den indsats, der kræves for at nå de forventede resultater på beskæftigelsesområdet, må gennemsigtighed og almindelig forståelse af nationale indikatorer og metodik garantere, at der sker en hensigtsmæssig bestemmelse af ud gangspunktet og retningsværdierne. Udviklingen af et komplet sæt af sådanne sam menlignelige indikatorer er mere ambitiøst og vil være resultat af en mellemlang pro ces. Hvad angår evalueringen af den politiske indsats, er der allerede gang i de indle dende drøftelser, og Kommissionen har opfordret de nationale myndigheder til at for stærke deres bestræbelser, hvad angår det nødvendige fælles tekniske arbejde. * * * * * * * * * * * * ** 16 Som konklusion må det erkendes, at de nationale handlingsplaner udgør et be tydningsfuldt skridt fremad i Luxembourg-processen, og medlemsstaterne må nu gå videre til gennemførelsesfasen. Det er vigtigt at konsolidere den fremgang, der allerede er opnået, ligesom det er vigtigt, under overholdelse af subsidiaritetsprincip pet, at bevare den politiske fremdrift i gennemførelsen af beskæftigelsesstrategien og de nationale målsætninger, som er angivet i de nationale handlingsplaner. Dette vil ikke være uden problemer og vil heller ikke give øjeblikkelige resultater på alle områder. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til fortsat at præcisere og tydeliggøre deres hensigter, til at foretage de nødvendige politiske omstillinger som bebudet og til at udfylde de huller, der stadig er i deres planer. Kommissionen er forpligtet til at fort sætte sine bestræbelser på at støtte og lette denne proces. * * * * * * * * * * * * * ** 17 ISSN 0254-1459 KOM(98) 316 endelig udg. DOKUMENTER DA 04 01 05 10 Katalognummer : CB-CO-98-325-DA-C ISBN 92-78-36316-2 Konlorel for De luuopæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-29K5 Luxembourg


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1496/98 do Deputado Richard CORBETT à Comissão. Discriminação com base na orientação sexual

eurovoc_concepts:
legislation
sexual discrimination
sexual minority

formats: html pdf print

text: 11. 12. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 386/137 (98/C 386/190) PERGUNTA ESCRITA E-1478/98 apresentada por Iæigo MØndez de Vigo (PPE) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Actividade dos odontologistas Pergunta-se (cid:224) Comissªo em que ponto se encontra o processo por infrac(cid:231)ªo que instaurou contra o Reino de Espanha por incumprimento da Directiva 78/687/CEE (1)? (1) JO L 233 de 24. 8. 1978, p. 10. Resposta dada pelo ComissÆrio Monti em nome da Comissªo (15 de Junho de 1998) A Comissªo deu in(cid:237)cio a um processo de infrac(cid:231)ªo relativamente ao reconhecimento pela Espanha dos diplomas de dentista obtidos em pa(cid:237)ses terceiros, por nªo respeitar as condi(cid:231)ıes m(cid:237)nimas de forma(cid:231)ªo estabelecidas na Directiva 78/687/CEE do Conselho, de 25 de Julho de 1978, que tem por objectivo a coordena(cid:231)ªo das disposi(cid:231)ıes legislativas, regulamentares e administrativas relativas (cid:224)s actividades de dentista. Com base na resposta ao parecer fundamentado, bem como em informa(cid:231)ıes complementares recebidas das Autoridades espanholas, a Comissªo decidiu, em 10 de Dezembro de 1996, apresentar o caso ao Tribunal de Justi(cid:231)a. Todavia, com base em informa(cid:231)ıes posteriormente comunicadas pelas Autoridades espanholas, que referem nomeadamente que a jurisprudŒncia do Supremo Tribunal espanhol dÆ uma interpreta(cid:231)ªo conforme ao direito comunitÆrio das clÆusulas dos acordos internacionais relativos ao reconhecimento dos diplomas, a Comissªo decidiu, em 10 de Dezembro de 1997, suspender o recurso para o Tribunal de Justi(cid:231)a. (98/C 386/191) PERGUNTA ESCRITA E-1496/98 apresentada por Richard Corbett (PSE) (cid:224) Comissªo (13 de Maio de 1998) Objecto: Discrimina(cid:231)ªo com base na orienta(cid:231)ªo sexual Na sequŒncia do ac(cid:243)rdªo do Tribunal de Justi(cid:231)a Europeu no processo Grant contra South West Trains (C-249/96), tenciona a Comissªo introduzir legisla(cid:231)ªo sobre a proibi(cid:231)ªo da discrimina(cid:231)ªo com base na orienta(cid:231)ªo sexual logo que o Tratado de Amesterdªo entrar em vigor? Resposta dada pelo Sr. Flynn em nome da Comissªo (12 de Junho de 1998) Remete-se a aten(cid:231)ªo do Senhor Deputado para a resposta (cid:224) pergunta escrita E-756/98 do Senhor Deputado Ojala (1). (1) Ver p. 40


title: 98/341/CE: Decisão da Comissão de 13 de Maio de 1998 que derroga, para a campanha de 1997/1998, certas disposições do Regulamento (CEE) nº 1201/89 da Comissão no que diz respeito aos pedidos de ajuda e aos pedidos de colocação sob controlo do algodão não descaroçado proveniente de certos nomos da Grécia (Apenas faz fé o texto em língua grega)

eurovoc_concepts:
Greece
aid system
cotton
derogation from EU law
marketing year

text: L 151/34 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 5. 98 DECIS(cid:212)O DA COMISS(cid:212)O de 13 de Maio de 1998 que derroga, para a campanha de 1997/1998, certas disposi(cid:135)(cid:210)es do Regulamento (CEE) nº 1201/89 da Comiss(cid:209)o no que diz respeito aos pedidos de ajuda e aos pedidos de coloca(cid:135)(cid:209)o sob controlo do algod(cid:209)o n(cid:209)o descaro(cid:135)ado proveniente de certos nomos da Gr(cid:130)cia (Apenas faz f(cid:130) o texto em l(cid:146)ngua grega) (98/341/CE) A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Protocolo nº 4, relativo ao algod(cid:209)o, anexo ao Acto de Ades(cid:209)o da Gr(cid:130)cia, com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1553/95 (1), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1554/95 do Conselho, de 29 de Junho de 1995, que fixa as regras gerais do regime de ajuda ao algod(cid:209)o e revoga o Regula- mento (CEE) nº 2169/81 (2), alterado pelo Regulamento (CE) nº 1584/96 (3), e, nomeadamente, o nº 1 do seu artigo 11º, Considerando que o Regulamento (CEE) nº 1201/89 da Comiss(cid:209)o, de 3 de Maio de 1989, que estabelece as regras de execu(cid:135)(cid:209)o do regime de ajuda para o algod(cid:209)o (4), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1740/97 (5), prev(cid:136) para 31 de Mar(cid:135)o a data-limite de coloca(cid:135)(cid:209)o do algod(cid:209)o n(cid:209)o descaro(cid:135)ado sob controlo com, no entanto, a possibilidade, para o Estado-membro, de fixar uma data-limite anterior desde que sejam respeitadas certas condi(cid:135)(cid:210)es; que, para a campanha de 1997/1998, a Gr(cid:130)cia utilizou essa disposi(cid:135)(cid:209)o, tendo fixado em 31 de Janeiro de 1998 a data-limite de coloca(cid:135)(cid:209)o sob controlo; que, na sequ(cid:136)ncia de condi(cid:135)(cid:210)es clim(cid:145)ticas excepcionais, determinadas quantidades de algod(cid:209)o n(cid:209)o descaro(cid:135)ado s(cid:155) puderam ser colhidas no in(cid:146)cio de Mar(cid:135)o de 1998 em certos nomos da Gr(cid:130)cia; que (cid:130) conveniente aceitar, para o algod(cid:209)o n(cid:209)o descaro(cid:135)ado proveniente desses nomos, a coloca(cid:135)(cid:209)o sob controlo e a apresenta(cid:135)(cid:209)o dos pedidos de ajudas correspondentes sem penalidades devido a atrasos, at(cid:130) uma data que permita o respeito dos outros prazos da regulamenta(cid:135)(cid:209)o; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est(cid:209)o em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o do Linho e do C(cid:131)nhamo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º 1. Em derroga(cid:135)(cid:209)o do nº 3, primeiro travess(cid:209)o, do artigo 5º, do nº 1 do artigo 7º e do nº 2, primeiro e segundo par(cid:145)grafos, do artigo 9º, seguintes aplicam-se, para a campanha de 1997/1998, ao algod(cid:209)o n(cid:209)o descaro(cid:135)ado colhido nas superf(cid:146)cies situadas nos nomos da Gr(cid:130)cia indicados no nº 2: as disposi(cid:135)(cid:210)es a) Os pedidos de ajuda apresentados at(cid:130) 15 de Abril podem ser aceites; b) Se os pedidos de ajuda forem apresentados entre 1 de Abril e 15 de Abril, a ajuda a conceder ser(cid:145) a que estiver em vigor no dia 31 de Mar(cid:135)o precedente; c) Os pedidos de coloca(cid:135)(cid:209)o sob controlo apresentados at(cid:130) 15 de Abril podem ser aceites. 2. Os nomos da Gr(cid:130)cia referidos no nº 1 s(cid:209)o os seguintes: Kavala, Xanthi, Rodopi e Evros. Artigo 2º A Rep(cid:156)blica Hel(cid:130)nica (cid:130) a destinat(cid:145)ria da presente decis(cid:209)o. Feito em Bruxelas, em 13 de Maio de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 45. (2) JO L 148 de 30. 6. 1995, p. 48. (3) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 16. (4) JO L 123 de 4. 5. 1989, p. 23. (5) JO L 244 de 6. 9. 1997, p. 1


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1513/98 van Elly PLOOIJ-VAN GORSEL aan de Commissie. Publicatie antwoorden schriftelijke vragen aan de Commissie

eurovoc_concepts:
access to EU information
administrative transparency
dissemination of EU information
right to information
written question

formats: html print


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1491/98 von Hiltrud BREYER an die Kommission. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
degree of pollution
health risk
nuclear accident
nuclear power station
nuclear safety
radioactive pollution
soil pollution
water pollution

text: C 354/102 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften 19. 11. 98 Dieselben Kra¤fte sind zur Zeit bemu¤ht, den ersten Block des AKW Mochovce, ohne das vorgesehene Minimum an Nachru¤stma(cid:223)nahmen zu erreichen, im Sommer noch vor den Parlamentswahlen in Betrieb zu nehmen und so Tatsachen zu schaffen. Welche Mo¤glichkeiten hat die Kommission, sich dahingehend einzuschalten? Schlie(cid:223)lich ist die Fertigstellung der Anlage erst mit deutschem und franzo¤sischem Kapitaldarlehen (Kreditanstalt fu¤r Wiederaufbau und Socie·te· Ge·ne·rale) und abgesichert durch Bu¤rgschaften der deutschen Hermes und franzo¤sischen Cofac mo¤glich geworden. Ist der Kommission bekannt, da(cid:223) fu¤r die Nachru¤stung des baugleichen AKWs mit sowjetischer Technologie in Greiswald mehr als 200 Sicherheitsverbesserungsma(cid:223)nahmen von der Gesellschaft fu¤r Reaktorschutz (GRS) vorgesehen waren und dieser Ma(cid:223)nahmekatalog fu¤r Mochovce auf 87 reduziert worden ist? Davon waren Ende November 1997 lediglich 24 realisiert. Gema¤(cid:223) dem Stand der Verhandlungen zwischen der in der vorangehen- den Frage bereits angesprochenen historisch vorbelasteten Fu¤hrungskraft von Skoda und den Fu¤hrungskra¤ften von Energoproject Praha sowie den Vertretern der Slowakischen Elektrizita¤tswerke hat man beschlossen, eine Zahl von weiteren Sicherheitsma(cid:223)nahmen fallenzulassen, um den Termin der Inbetriebnahme vor den Parlamentswahlen einhalten zu ko¤nnen. Kann dieses Vorgehen von der Kommission gebilligt werden? (98/C 354/162) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1489/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce Ist der Kommission bekannt, da(cid:223) die radioaktive Kontamination, insbesondere durch a-Nuklide, die durch die zweite Havarie 1977 in die Umwelt gelangten, bis zum heutigen Tage nicht ausreichend behoben ist, und die Anwohner u¤ber die Ausma(cid:223)e der Verseuchung nicht informiert sind? So wurden z. B. aus dem kontaminierten Flu(cid:223)bett und Ufer Schla¤mme zur Gartenbodenaufbesserung entnommen. Welche Ma(cid:223)nahmen zur Aufkla¤rung und zum Schutz der Bevo¤lkerung sind vorgesehen? (98/C 354/163) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1490/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce Ist der EU-Kommission bekannt, da(cid:223) die Arbeiten zur Dekontamination des Reaktorsaals, welche die britische Firma AEA-Technology durchfu¤hrte, im Juni 1996 vorzeitig abgebrochen wurden, ohne die seit 1991 vorhandene Kontamination der Fundamentplatte und des Untergrundes sowie der stark radioaktiv kontaminier- ten Anlagenteile in nennenswertem Ma(cid:223)e zu beseitigen? Was waren die Gru¤nde fu¤r dieses Vorgehen? (98/C 354/164) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1491/98 von Hiltrud Breyer (V) an die Kommission (13. Mai 1998) Betrifft: Mochovce Ist der Kommission bekannt, da(cid:223) in der Slowakischen Republik am Standort Jaslovske Bouhunice ein erstmals 1976 und endgu¤ltig 1977 havarierter A1-Block des AKWs existiert und eine dabei angefallene Menge von ca. 20 Tonnen Kerninventar an nicht mehr manipulierbaren (handhabbaren) Brennelementen auf der Anlage liegen? Ist au(cid:223)erdem bekannt, da(cid:223) weitere, im Zuge der Aufra¤umarbeiten und wa¤hrend der Lagerung der havarierten Anlagen in diesem Zusammenhang tangierten Objekte erhebliche sicherheitstechnische Ma¤ngel aufweisen bzw. stark radioaktiv kontaminiert wurden und dadurch zu einer kontinuierlichen radioaktiven Verseuchung des Bodens und Grundwassers fu¤hren?


title: Regulamento (CE) nº 996/98 da Comissão de 13 de Maio de 1998 que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicáveis na importação dos melaços no sector do açúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price

formats: pdf print

text: 14. 5. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 142/7 REGULAMENTO (CE) Nº 996/98 DA COMISSÃO de 13 de Maio de 1998 que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicá- veis na importação dos melaços no sector do açúcar A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organização comum de mercado no sector do açúcar (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1599/96 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1422/95 da Comissão, de 23 de Junho de 1995, que estabelece as regras de aplicação relativas à importação de melaços no sector do açúcar e que altera o Regulamento (CEE) nº 785/68 (3), e, nomeadamente, o nº 2 do seu artigo 1º e o nº 1 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 1422/95 prevê que o preço CIF de importação do melaço, a seguir desig- nado «preço representativo», é estabelecido em conformi- dade 785/68 da Comissão (4); que este preço se entende fixado para a qualidade-tipo definida no artigo 1º do citado regula- mento; com o Regulamento (CEE) nº Considerando que o preço representativo do melaço é calculado relativamente a um local de passagem da fron- teira da Comunidade, que é Amesterdão; que esse preço deve ser calculado a partir das possibilidades de compra mais favoráveis no mercado mundial estabelecidas com base nas cotações ou preços desse mercado ajustados em função das eventuais diferenças de qualidade relativa- mente à qualidade-tipo; que a qualidade-tipo do melaço foi definida pelo Regulamento (CEE) nº 785/68; Considerando que, para a determinação das possibilidades de compra mais favoráveis no mercado mundial, devem ser tidas em conta todas as informações relativas às ofertas feitas no mercado mundial, aos preços registados nos mercados importantes de países terceiros e às operações de venda concluídas no âmbito do comércio interna- cional, de que a Comissão tem conhecimento, quer através dos Estados-membros quer pelos seus próprios meios; que, aquando dessa determinação, se pode tomar por base, nos termos do artigo 7º do Regulamento (CEE) nº 785/68, uma média de vários preços, desde que essa média possa ser considerada representativa da tendência efectiva do mercado; Considerando que aquelas informações não são tidas em conta quando a mercadoria não tiver qualidade sã, leal e comerciável ou quando o preço de oferta indicado apenas (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) JO L 141 de 24. 6. 1995, p. 12. (4) JO L 145 de 27. 6. 1968, p. 12. se referir a uma pequena quantidade não representativa do mercado; que os preços de oferta que possam ser conside- rados não representativos da tendência efectiva do mercado devem igualmente ser excluídos; Considerando que, a fim de se obterem dados compará- veis relativos ao melaço da qualidade-tipo, é necessário, consoante a qualidade do melaço objecto de oferta, aumentar ou diminuir os preços em função dos resultados obtidos mediante aplicação do artigo 6º do Regulamento (CEE) nº 785/68; Considerando que um preço representativo pode ser excepcionalmente mantido a um nível constante durante um período limitado se o preço de oferta que serviu de base para o estabelecimento anterior do preço representa- tivo não tiver chegado ao conhecimento da Comissão e se os preços de oferta disponíveis, afigurando-se insuficiente- mente representativos da tendência efectiva do mercado, implicarem alterações bruscas e consideráveis do preço representativo; Considerando que, quando o preço de desencadeamento relativo ao produto em causa e o preço representativo forem diferentes, devem ser fixados direitos de importação adicionais nas condições referidas no artigo 3º do Regula- mento (CE) nº 1422/95; que, no caso de suspensão dos direitos de importação em aplicação do artigo 5º do Regu- lamento (CE) nº 1422/95, devem ser fixados montantes específicos para esses direitos; Considerando que a aplicação dessas disposições conduz à fixação dos preços representativos e dos direitos adicionais de importação dos produtos em causa conforme indicado no anexo do presente regulamento; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão do Açúcar, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os preços representativos e os direitos adicionais aplicá- veis na importação dos produtos referidos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1422/95 são fixados conforme indi- cado no anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 14 de Maio de 1998. L 142/8 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 14. 5. 98 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 13 de Maio de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão ANEXO do regulamento que fixa os preços representativos e os montantes dos direitos adicionais aplicáveis na importação dos melaços no sector do açúcar Código NC Montante em ecus do preço representativo por 100 kg líquido do produto em causa Montante em ecus do direito adicional por 100 kg líquido do produto em causa Importe em ecus do direito a aplicar na importação devido à suspensão referida no artigo 5º do Regulamento (CE) nº 1422/95 por 100 kg líquido do produto em causa (2) 1703 10 00 (1) 1703 90 00 (1) 7,00 8,29 0,02 (cid:190) (cid:190) 0,00 (1) Fixação para a qualidade-tipo tal como definida no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 785/68, alterado. (2) Este montante substitui, nos termos do artigo 5º do Regulamento (CE) nº 1422/95, a taxa dos direitos da Pauta Aduaneira Comum fixada para esses produtos


title: Ψήφισμα που περιέχει τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου σχετικά με το διορισμό των μελών της Εκτελεστικής Επιτροπής της Ευρωπαϊκής Κεντρικής Τράπεζας (7993/98 - C4-0260/98)

eurovoc_concepts:
European Central Bank
appointment of staff
decision-making body (EU)


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi tehty luvan antamisesta Espanjan kuningaskunnalle jatkaa keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevan sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1999 asti

eurovoc_concepts:
South Africa
Spain
fishing agreement
renewal of an agreement

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 13. 05. 1998 KOM(1998)3041opull. Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI TEHTY LUVAN ANTAMISESTA ESPANJAN KUNINGASKUNNALLE JATKAA KESKINÄISIÄKALASTUSSUHTEI-TA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSENVOIMASSA-OLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1999 ASTI Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI TEHTY LUVAN ANTAMISESTA PORTUGALIN TASAVALLALLE JATKAA KESKINÄISIÄ KALASTUSSUHTEITA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSEN VOIMASSAOLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1999 ASTI (Komission esittämä) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI TEHTY LITAN ANTAMISESTA ESPANJAN KUNINGASKUNNALLE JATKAA KESKINÄISIÄK\LASTUSSUHTEI-TA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSENVOIMASSA-OLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1999 ASTI 2_ PERUSTELUT 1. Espanjan kuningaskunta allekirjoitti Etelä-Afrikan tasavallan kanssa 14 päivänä elokuuta 1979 keskinäisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, joka tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 kymmenen vuoden alustavaksi ajanjaksoksi ja jonka suunniteltiin jäävän myöhemmin voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, jollei sopimusta irtisanottaisi kahtatoista kuukautta etukäteen. Tämän kalastussopimuksen perusteella Espanjan lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää vuotuiset kalastuslisenssit. Näin on tapahtunut vuodesta 1989 lähtien. 2. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että kolmansien maiden kanssa tehtyihin kalastussopimuksiin perustuviin Espanjan kuningaskunnan oikeuksiin ja velvollisuuksiin ei saa tulla muutoksia ajanjaksolla, jota tällaisten sopimusten määräykset koskevat. Liittymisasiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee määräenemmistöllä ja komission ehdotuksesta tarkoituksenmukaiset päätökset tällaisiin sopimuksiin perustuvan kalastustoiminnan jatkamiseksi. Tähän voi kuulua sopimusten jatkaminen ajanjaksoksi, joka ei ylitä yhtä vuotta. 3. Asianomaisten yhteisön alusten harjoittaman kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi tässä päätösehdotuksessa annetaan Espanjalle lupa jatkaa edellä mainitun kalastussopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1999. p:\accords\afrsudes\exp-fi. doc 3 EHDOTUS NEUVOSTON PÄÄTÖS, TEHTY LUVAN ANTAMISESTA ESPANJAN KUNINGASKUNNALLE JATKAA KESKINÄISIÄKALASTUSSUHTEI-TA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSENVOIMASSA-OLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1 9 99 ASTI EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 167artik-lan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että Espanjan kuningaskunnan hallituksen ja Etelä-Afrikan tasavallan hallituksen välisiä keskinäisiä kalastussuhteita koskeva, 14 päivänä elokuuta 1979 allekirjoitettu sopimus tuli voimaan 8 päivänä maaliskuuta 1982 ensin kymmenen vuoden ajaksi; sopimus on tämän jälkeen voimassa määrittämättömän ajan, ellei sitä sanota irti käyttämällä kaksitoista kuukautta etukäteen tehtävää ilmoitusta, liittymisasiakirjan 167 artiklan 2 kohdassa määrätään, että Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten oikeuksiin ja velvolli-suuk-siin ei vaikuteta sinä aikana, jona näiden sopimusten määräykset pidetään tilapäisesti voimassa, saman asiakirjan 167 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee ennen Espanjan kuningaskunnan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten voimassa-olon päättymistä niistä johtuvat, kalastustoi-minnan säilyttämisen kannalta aiheelliset päätökset, mukaan lukien mahdollisuus pidentää voimassaoloa enintään yhden vuoden kerrallaan; edellä mainitun sopimuksen voimassaoloa on jatkettu 7 päivään maaliskuuta 1998 asti1, ja 1 EYVL N:o L 164,21. 6. 1997, s. 37 p:\accords\afrsudes\dec-fi. doc asianomaisten yhteisön alusten kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi olisi annettava Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa mainitun sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1999 asti, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 7 artikla Annetaan Espanjan kuningaskunnalle lupa jatkaa 7 päivään maaliskuuta 1999 asti keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevaa, 8 päivänä maaliskuuta 1982 voimaan tullutta sopimusta. Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle. 2 artikla Tehty Neuvoston puolesta Puheenjohtaja p:\accords\afrsudes\dec-fi. doc Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI TEHTY LUVAN ANTAMISESTA PORTUGALIN TASAVALLALLE JATKAA KESKINÄISIÄ KALASTUSSUHTEITA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSEN VOIMASSAOLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1999 ASTI PERUSTELUT 1. Portugalin tasavalta allekirjoitti Etelä-Afrikan tasavallan kanssa 9 päivänä huhtikuuta 1979 keskinäisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen, joka tuli voimaan samana päivänä kymmenen vuoden alustavaksi ajanjaksoksi ja jonka suunniteltiin jäävän myöhemmin voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, jollei sopimusta irtisanottaisi kahtatoista kuukautta etukäteen. Tämän kalastussopimuksen perusteella Portugalin lipun alla purjehtiville aluksille voidaan myöntää vuotuiset kalastuslisenssit. Näin on tapahtunut vuodesta 1989 lähtien. 2. Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan 354 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan, että kolmansien maiden kanssa tehtyihin kalastussopimuksiin perustuviin Portugalin tasavallan oikeuksiin ja velvollisuuksiin ei saa tulla muutoksia ajanjaksolla, jota tällaisten sopimusten määräykset koskevat. Liittymisasiakirjan 354 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee määräenemmistöllä ja komission ehdotuksesta tarkoituksenmukaiset päätökset tällaisiin sopimuksiin perustuvan kalastustoiminnan jatkamiseksi. Tähän voi kuulua sopimusten jatkaminen ajanjaksoksi, joka ei ylitä yhtä vuotta. 3. Asianomaisten yhteisön alusten harjoittaman kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi tässä päätösehdotuksessa annetaan Portugalille lupa jatkaa edellä mainitun kalastussopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1999. p:\accords\afrsudpt\exp-fi. doc y EHDOTUS NEUVOSTON PÄÄTÖS TEHTY LUVAN ANTAMISESTA PORTUGALIN TASAVALLALLE JATKAA KESKINÄISIÄ KALASTUSSUHTEITA ETELÄ-AFRIKAN TASAVALLAN KANSSA KOSKEVAN SOPIMUKSEN VOIMASSAOLOA 7 PÄIVÄÄN MAALISKUUTA 1999 ASTI EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon Espanjan ja Portugalin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 354 artik-lan 3 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että Portugalin tasavallan hallituksen ja Etelä-Afrikan tasavallan hallituksen välisiä keskinäisiä kalastussuhteita koskeva, 9 päivänä huhtikuuta 1979 allekirjoitettu sopimus tuli voimaan samana päivänä ensin kymmenen vuoden ajaksi; sopimus on tämän jälkeen voimassa määrittämättömän ajan, ellei sitä sanota irti käyttämällä kaksitoista kuukautta etukäteen tehtävää ilmoitusta, liittymisasiakirjan 354 artiklan 2 kohdassa määrätään, että Portugalin tasavallan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten oikeuksiin ja velvolli-suuk-siin ei vaikuteta sinä aikana, jona näiden sopimusten määräykset pidetään tilapäisesti voimassa, saman asiakirjan 354 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto tekee ennen Portugalin tasavallan kolmansien maiden kanssa tekemien kalastussopimusten voimassaolon päättymistä niistä johtuvat, kalastustoi-minnan säilyttämisen kannalta aiheelliset päätökset, mukaan lukien mahdollisuus pidentää voimassaoloa enintään yhden vuoden kerrallaan; edellä mainitun sopimuksen voimassaoloa on jatkettu 7 päivään maaliskuuta 1998 asti1 ja 1 EYVLN:oL 164, 21. 6. 1997, s. 36 p:\accords\afrsudpt\dec-fi. doc asianomaisten yhteisön alusten kalastustoiminnan keskeytymisen välttämiseksi olisi annettava Portugalin tasavallalle lupa jatkaa mainitun sopimuksen voimassaoloa 7 päivään maaliskuuta 1999 asti, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: / artikla Annetaan Portugalin tasavallalle lupa jatkaa 7 päivään maaliskuuta 1999 asti keskinäisiä kalastussuhteita Etelä-Afrikan tasavallan kanssa koskevaa, 9 päivänä huhtikuuta 1979 voimaan tullutta sopimusta. 2 artikla Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle. Tehty Neuvoston puolesta Puheenjohtaja p:\accords\afrsudpt\dec-fi. doc 3 ISSN 1024-4492 KOM(98) 304 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 10 11 Luettelonumero : CB-CO-98-312-FI-C ISBN 92-78-36070-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1470/98 del Nel van DIJK a la Comisión. Actualización del informe sobre la operación del Control de Seguridad de Euratom 1991 y 1992

eurovoc_concepts:
EU control
European Commission
nuclear safety
report


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1492/98 do Deputado Hiltrud BREYER à Comissão. Mochovce

eurovoc_concepts:
Slovakia
geology
health risk
nuclear power station
nuclear reactor
nuclear safety
seismology
siting of power stations

text: 19. 11. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 354/103 (98/C 354/165) PERGUNTA ESCRITA E-1492/98 apresentada por Hiltrud Breyer (V) a‘ Comissa(cid:152)o (13 de Maio de 1998) Objecto: Mochovce Tem a Comissa(cid:152)o conhecimento de que as unidades da central nuclear de Mochovce se baseiam numa tecnologia sovie·tica obsoleta dos anos 70 que na(cid:152)o preve(cid:136) o confinamento e de que a central, cuja constru(cid:231)a(cid:152)o foi interrompida por diversas vezes durante per(cid:14)·odos de va·rios anos, se situa num local considerado inadequado sob o ponto de vista s(cid:14)·smico e tecto·nico, raza(cid:152)o pela qual apresenta uma se·rie de outros factores de risco incalcula·veis? (98/C 354/166) PERGUNTA ESCRITA E-1493/98 apresentada por Hiltrud Breyer (V) a‘ Comissa(cid:152)o (13 de Maio de 1998) Objecto: Mochovce › Walkdown 2 Tenciona a Comissa(cid:152)o utilizar as concluso(cid:152)es da comissa(cid:152)o internacional para Mochovce (Walkdown 2) como base para as suas futuras reflexo(cid:152)es sobre esta central nuclear? (98/C 354/167) PERGUNTA ESCRITA E-1494/98 apresentada por Hiltrud Breyer (V) a‘ Comissa(cid:152)o (13 de Maio de 1998) Objecto: Mochovce Tem a Comissa(cid:152)o conhecimento de que, ate· ao momento, na(cid:152)o se tentou em parte alguma efectuar a reconversa(cid:152)o prevista de um reactor WWER 440/213 numa fase ta(cid:152)o tardia e de que as autoridades alema(cid:152)s se opuseram a uma tal reconversa(cid:152)o no caso da central nuclear de Greifswald, por esta implicar demasiados riscos e apenas poder ser financiada pelos contribuintes? Os pro·speros conso·rcios energe·ticos alema(cid:152)es na(cid:152)o estavam dispostos a financiar a repara(cid:231)a(cid:152)o das 201 deficie(cid:136)ncias a n(cid:14)·vel de seguran(cid:231)a, por considerarem que isso seria demasiado arriscado e na(cid:152)o lucrativo. Atendendo a‘ liberaliza(cid:231)a(cid:152)o do mercado europeu da electricidade, que repercusso(cid:152)es tera· o abastecimento de energia produzida na central nuclear de Mochovce, que e· do mesmo tipo da central nuclear de Greifswald, no mercado europeu da electricidade? Resposta comum a‘s perguntas escritas P-1465/98, E-1487/98, E-1488/98, E-1489/98, E-1490/98, E-1491/98, E-1492/98, E-1493/98 e E-1494/98 dada pelo Comissa·rio H. Van den Broek em nome da Comissa(cid:152)o (5 de Junho de 1998) Os aspectos te·cnicos relacionados com a seguran(cid:231)a nuclear do programa de moderniza(cid:231)a(cid:152)o da central de Mochovce haviam sido examinados pelo consultor independente Riskaudit, empresa comum dos organismos de seguran(cid:231)a Gesellschaft fur Reaktorsicherheit (GRS) (Alemanha) e Institut de protection et de surete· nucle·aire (IPSN) (Fran(cid:231)a) em 1994, na seque(cid:136)ncia de um pedido de um empre·stimo Euratom/Banco Europeu para a Reconstru(cid:231)a(cid:152)o e o Desenvolvimento (BERD). O exame efectuado pela Riskaudit concluiu que, desde que as recomenda(cid:231)o(cid:152)es formuladas fossem correcta e plenamente postas em pra·tica, a constru(cid:231)a(cid:152)o, a gesta(cid:152)o e o funcionamento da central de Mochovce seriam conformes a‘s normas de seguran(cid:231)a e a‘s pra·ticas em vigor na Alemanha e em Fran(cid:231)a. O relato·rio Riskaudit afirmava que « tendo em conta a situa(cid:231)a(cid:152)o existente em Mochovce e a execu(cid:231)a(cid:152)o das medidas propostas (. ) e· poss(cid:14)·vel concluir que, desde que as recomenda(cid:231)o(cid:152)es de IPSN-GRS sejam tidas em conta de forma correcta e exaustiva, a constru(cid:231)a(cid:152)o, a gesta(cid:152)o e o funcionamento da instala(cid:231)a(cid:152)o sera(cid:152)o conformes (. ) a‘s exige(cid:136)ncias de seguran(cid:231)a e a‘s pra·ticas ocidentais»


title: QUESTION ECRITE no 1506/98 de Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA à la Commission. Société de l'information et cohésion économique et sociale

eurovoc_concepts:
Structural Funds
economic and social cohesion
environmental protection
information
information policy
less-favoured region
structural policy
telecommunications

text: C 31/46 Journal officiel des CommunautØs europØennes FR 5. 2. 1999 politique rØgionale du Parlement europØen s(cid:146)est prononcØe dans des termes analogues dans son rap- port A4-0399/97. La Commission peut-elle indiquer de quelle maniŁre elle a tenu compte de cette nØcessitØ dans ses propositions dØfinitives sur la rØforme des Fonds structurels pour la pØriode 2000-2006, approuvØes par le CollŁge des commissaires le 18 mars dernier, en ce qui concerne plus particuliŁrement les PME et, d(cid:146)une maniŁre gØnØrale, les rØgions dØfavorisØes (rØgions rurales, insulaires et pØriphØriques)? (1999/C 31/060) QUESTION (cid:201)CRITE E-1506/98 posØe par Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (cid:224) la Commission Objet: SociØtØ de l(cid:146)information et cohØsion Øconomique et sociale (13 mai 1998) Dans sa communication intitulØe «CohØsion et sociØtØ de l(cid:146)information» (COM(97) 7 final du 22 janvier 1997), la Commission met en Øvidence (page 17) les difficultØs rencontrØes par les rØgions les moins dØveloppØes pour accØder (cid:224) la sociØtØ de l(cid:146)information et exploiter les possibilitØs qu(cid:146)elle offre. En outre, de bonnes infrastructures de tØlØcommunications permettent d(cid:146)Øviter ou de limiter les dØplacements physiques des personnes, voire des marchandises, et, dŁs lors, de rØduire les atteintes (cid:224) l(cid:146)environnement, de consommer moins d(cid:146)Ønergie et d(cid:146)Øviter les dØpenses liØes (cid:224) la rØalisation de ces infrastructures. La Commission peut-elle indiquer si elle a tenu compte de cet aspect dans ses propositions dØfinitives sur la rØforme des Fonds structurels pour la pØriode 2000-2006, qui ont ØtØ approuvØes par le CollŁge des commissaires le 18 mars dernier? (1999/C 31/061) QUESTION (cid:201)CRITE E-1507/98 posØe par Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (cid:224) la Commission Objet: SociØtØ de l(cid:146)information et cohØsion Øconomique et sociale (13 mai 1998) La commission de la politique rØgionale du Parlement europØen (rapport A4-0399/97 du 9 dØcembre 1997) a demandØ que la Commission, au moment d(cid:146)Ølaborer sa politique en ce qui concerne la sociØtØ de l(cid:146)information, prenne dßment en compte les besoins spØcifiques des rØgions moins favorisØes de l(cid:146)Union europØenne ainsi que les impØratifs de cohØsion des (cid:201)tats membres actuels pour relever les dØfis inhØrents (cid:224) l(cid:146)Ølargissement. La Commission peut-elle indiquer dans quelle mesure elle a tenu compte de cette demande dans ses propositions dØfinitives de rØforme des Fonds structurels pour la pØriode de programmation 2000-2006, approuvØes par le CollŁge des commissaires le 18 mars dernier? RØponse commune aux questions Øcrites E-1499/98, E-1503/98, E-1506/98 et E-1507/98 donnØe par Mme Wulf-Mathies au nom de la Commission (13 juillet 1998) Dans la proposition de la Commission concernant de nouveaux rŁglements pour les Fonds structurels (1), l(cid:146)innovation technologique (en particulier la diffusion des technologies d(cid:146)information et de communication) figure parmi les objectifs d(cid:146)intervention des Fonds. Pour Œtre plus prØcis, l(cid:146)article 2, paragraphe 2, de la proposition de rŁglement du Conseil relatif au Fonds europØen de dØveloppement rØgional (FEDER) spØcifie clairement que le dØveloppement de la sociØtØ de l(cid:146)information est considØrØ comme une prioritØ. Celle-ci est soutenue par des investissements dans les tØlØcommunications, dans l(cid:146)assistance apportØe aux services aux entreprises et dans le dØveloppement technologique visant (cid:224) introduire les nouvelles technologies et l(cid:146)innovation dans les entreprises. Les lignes directrices que la Commission est censØe Øtablir aprŁs l(cid:146)entrØe en vigueur du nouveau rŁglement (actuel article 9, paragraphe 4, de la proposition, par la Commission, de rŁglement du Conseil de la Commission portant dispositions gØnØrales surles Fonds structurels), fourniront les modalitØs supplØmentaires sur l(cid:146)intØgra- tion de la sociØtØ de l(cid:146)information dans l(cid:146)intervention des Fonds