title: Meddelande från kommissionen om våld mot barn, ungdomar och kvinnor

eurovoc_concepts:
EU action
child protection
crime against individuals
position of women
social policy
violence

text: ,A- rT _A_ EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 20. 05. 1998 KOM(1998) 335 slutlig 98/0192 (CNS) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om våld mot barn, ungdomar och kvinnor med ett Förslag till RÅDETS BESLUT om ett åtgärdsprogram för gemenskapsstöd på medellång sikt till medlemsstaternas verksamhet med avseende på våld mot barn, ungdomar och kvinnor (Daphne-programmet) (2000-2004) (framlagd av kommissionen) SAMMANFATTNING Meddelandet har två syften. 1. innehåller ett Det gemenskapen 2000-2004 för att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor. lorslag till rådets beslut om ett åtgärdsprogram för sedan 1997 har gett Det femåriga åtgärdsprogrammet för gemenskapen bygger på Daphne-initiativet icke-statliga organisationer och som frivilligorganisationer i hela Europeiska gemenskapen som arbetar för att förhindra våld mot kvinnor och barn. stöd till De icke-statliga organisationerna fyller en väsentlig uppgift inom detta område eftersom de kan erbjuda tjänster som offentliga myndigheter inte kan eller har kompetens alt utföra. Organisationerna har dessutom tillgång till värdefull sakkunskap och erfarenhet inom silt område och de står för nyskapande och uppfinningsrika idéer och program. Programmet tillför ett tydligt mervärde på gemenskapsnivå, bl. a. genom upprättandet och förstärkningen av europeiska nätverk och genomförandet av nyskapande projekt vars resultat kan överföras inom hela gemenskapen. Det kompletterar åtgärder som redan vidtagits på området rättsliga och inrikes frågor. Programmet kommer att pågå i fem år och ge ett sammanlagt stöd på 25 miljoner ecu till åtgärder inom två huvudområden: samarbete (nätverk) och utbyte av information på gemenskapsnivå samt ökande av den allmänna medvetenheten och utbyte av de bästa arbetsmetoderna. Programmet kommer att vara öppet för de elva stater som har ansökt om medlemskap och för vilka anslutningsprocessen har inletts. 2. 1 meddelandet finns också särskilda lorslag i fråga om våld mot barn och kvinnor. När det gäller barn föreslås att Eurostat skall få i uppdrag att på unionsnivå samla in och analysera offentligt tillgänglig statistik om sexuellt utnyttjande av och sexuella övergrepp mot barn i medlemsstaterna för att lägga grunden för nya kunskaper och åtgärder i framtiden. Meddelandet stöder också Europols medverkan när det gäller att upprätta, sköta och standardisera offentliga register över försvunna barn i medlemsstaterna. När det gäller kvinnor föreslås, inom ramen för Europaparlamentets och kommissionens åtgärder under 1999, informationskampanjer och program för att öka medvetenheten liksom främjande av forskning, datainsamling samt statistik om våld mot kvinnor. INNEHÅLL DELI: BAKGRUNDEN TILL PROBLEMET MED VÅLD MOT BARN, UNGDOMAR OCH KVINNOR 1. INLEDNING 2. SYFTET MED MEDDELANDET 3. VÅLD MOT BARN, UNGDOMAR OCH KVINNOR 4. DEN INTERNATIONELLA BAKGRUNDEN 5. UNIONENS REAKTION DEL II: UPPRÄTTANDET AV DAPHNE-PROGRAMMET Samordning, samarbete och utbyte av information Ökande av den allmänna medvetenheten och utbyte av de bästa arbetsmetoderna Öppnande av programmet för kandidatstaterna DEL III: SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR ATT BÄTTRE SKYDDA BARN MOT VÅLD (a) Insamling och analys på EU-nivå av offentligt tillgänglig statistik om sexuellt utnyttjande av och övergrepp mot barn (b) Officiella register över försvunna personer i medlemsstaterna och Europols roll DEL IV:SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR KVINNOR 4 4 5 6 7 7 9 9 10 10 10. 11 12 DELI: BAKGRUNDEN TILL PROBLEMET MED VÅLD MOT BARN, UNGDOMAR OCH KVINNOR 1. INLEDNING Våld mot barn, ungdomar och kvinnor är ett fenomen som länge har förekommit i vårt samhälle och utgör en grov kränkning av de grundläggande, mänskliga rättigheterna. Det är tyvärr utbrett i alla samhällen och samhällsskikt, oavsett utvecklingsnivå, politisk stabi I i let, kultur och religion. Väldet förekom mer både i det offentliga och i det privata livet. Del finns överallt i världen och därmed också i länderna i Ku ro peiska unionen. Allt våld utan laglig grund som riktas mot människor är en allvarlig kränkning mot de mänskliga rättigheterna. I FN:s konvention om barnets rättigheter från 1989 fastslås att ungdomar under 18 år har rätt till skydd "mot alla former av fysiskt och psykiskt våld, skada och övergrepp"1. Efter Wiendeklarationen från 1993 om avskaffande av våld mot kvinnor konstateras i den deklaration och handlingsplan som antogs vid FN:s fjärde kvinnokonferens i Peking i september 1995 att kvinnors mänskliga rättigheter innefattar deras rätt att kontrollera och fritt och på ett ansvarsfullt sätt bestämma i frågor om sexualitet, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa, utan tvång, diskriminering och våld2. Frågor som rör våld mot kvinnor och barn kräver långsiktiga insatser. Åtgärderna måste vara en del av ett samordnat, omfattande och mångsidigt tillvägagångssätt med medverkan av såväl offentliga ôch rättsvårdande myndigheter som icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer. 2. SYFTE MED MEDDELANDET Meddelandet syftar till att på europeisk nivå förstärka initiativ, insatser och åtgärder som förts icke-statliga organisationer för att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor. av medlemsstaterna, gemenskapsinstitutionerna fram och (a) I del II föreslås ett flerårigt åtgärdsprogram för gemenskapen (Daphne- programmet) i syfte att upprätta och förstärka nätverk mellan gemenskapens icke statliga organisationer. Detta för att underlätta utbyte av användbar information och erfarenhet, främja informationskampanjer, uppmuntra pilotprojekt och nyskapande åtgärder, samt stimulera forskning om våld och utbyte av de bästa arbetsmetoderna för att stödja barn, ungdomar och kvinnor som löper risk att utsättas för våld. Rådets beslut som upprättar programmet bygger på artikel 235 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Del II innehåller motiveringen till beslutet. (b) I del III föreslås särskilda åtgärder för att skydda barn mot våld. Åtgärderna syftar till att främja och förbättra insamlande och analys av offentlig statistik över sexuellt 1 Artikel 19. 2 Kapitel IV, del C (Kvinnor och hälsa), punkt 97. utnyttjande av och sexuella övergrepp mot barn, eftersom statistiken kan lägga grunden för nuvarande och framtida insatser på området. Avsikten är också att till fullo utnyttja Europols tjänster i sökandet efter försvunna barn. Åtgärderna faller under avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen. (c) I del IV föreslås särskilda åtgärder för att förhindra våld mot kvinnor inom ramen för de arrangemang som planeras på gemenskapsnivå under 1999. 3. VÅLD MOT BARN, UNGDOMAR OCH KVINNOR En rad faktorer ökar risken för både kvinnor och barn att utsättas för våld: knappa samhällsekonomiska förhållanden, låg status i samhället, upplösning av familjen och andra stödjande inrättningar, kriser som drog- eller alkoholmissbruk samt uppfattningen att kvinnor och barn skulle vara legitima sexualobjekt. Detta våld kan omfatta både fysisk och psykisk misshandel. Tillgänglig nationell statistik visar att våldet har en oroväckande omfattning. Sexuellt utnyttjande3 av och övergrepp4 mot barn är en särskilt upprörande form av våld. Del omfattar misshandel, i barnprostitution som kopplare eller kund samt produktion, innehav och all sorts spridning av barnpornografi, inklusive spridning via Internet. incest, våldtäkt, handel med barn, inblandning I synnerhet bland unga människor är våld i städer och skolor alldeles för vanligt på alla nivåer i dagens samhälle. Våldet förekommer framförallt i eftersatta stadsområden där fattigdomen är högre än genomsnittet, de sociala och bostadsmässiga förhållandena dåliga och befolkningen etniskt blandad. Även om fall av sexuellt våld för det mesta väcker stor uppmärksamhet och avsmak hos den allmänna opinionen är de allra flesta våldshandlingarna mot både kvinnor och barn av icke-sexuell natur. Båda typerna av våld förekommer oftast i hemmet. Våld mot kvinnor och barn i hemmet upprepas systematiskt. Det är ett särdrag som förtjänar speciell uppmärksamhet i medlemsstaternas lagstiftning. Statistik och befintliga belägg visar att kvinnor och barn i vissa utsatta grupper löper större risk att drabbas av våld. Det gäller framförallt fysiskt och psykiskt handikappade, etniska minoriteter, in- och utvandrare, flyktingar, offer för rasdiskriminering, interner samt de som arbetar inom sexindustrin och andra sektorer där det finns risk för sexuella övergrepp eller sexuellt utnyttjande. Alla våldshandlingar får konsekvenser inte bara för offren, utan också för deras familjer och för samhället som helhet. Detta gäller särskilt barn. Våldshandlingar som riktas direkt mot dem och annat våld som förekommer inom familjen eller i medierna kan få följder som sannolikt påverkar deras fysiska, känslomässiga och psykiska hälsa. Belägg tyder på att barn som utsatts för övergrepp själva riskerar att begå övergrepp senare i livet. 3 4 Begreppet "utnyttjande" används för att beskriva en situation där det vanligtvis förekommer en tredje part som gör en förtjänst, antingen i pengar eller in natura. Begreppet "övergrepp" används för att beskriva en situation där det vanligtvis inte förekommer någon tredje part. övergreppen sker ofta i hemmet eller begås av en person som barnet känner Eftersom väldsoffrcn ofta inte vill erkänna orsaken till sina skador är det omöjligt att räkna ut hur mycket de kostar samhället i sin helhet. I en studie5 som nyligen gjordes på uppdrag av de nederländska myndigheterna beräknades den totala årliga "kostnaden" för våld mot kvinnor Ull 145 miljoner ecu bara i Nederländerna. Kostnaderna inom Europeiska unionen, i synnerhet medlemsstaternas offentliga medel lör nödvändig medicinsk behandling samt psykiskt och socialt stöd i samband med våld, måste under alla omständigheter vara betydande. Alla åtgärder för att minska dem är välkomna. 4. DEN INTERNATIONELLA BAKGRUNDEN Behovet av gemensamma åtgärder över hela världen för att försvara de mänskliga rättigheterna och få slut på våldet har länge konstaterats på olika nivåer och på olika sätt. På internationell nivå: Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948, konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor från 1979, konventionen om barnets rättigheter från 1989, FN:s barntoppmöte 1990, Wiendeklarationen om avskaffande av våld mot kvinnor från 1993, FN:s konferens i Kairo om befolkning och utveckling 1994 samt handlingsplanen från kvinnokonferensen i Peking 1995. Vid den internationella organisationer att särskilt "vidta samordnade åtgärder för att förhindra och avskaffa våld mot kvinnor"6 och att "avskaffa människohandel med kvinnor och stödja offer för våld i samband med prostitution och människohandel. "7 sistnämnda konferensen uppmanades regeringar och Deklarationen och handlingsplanen från den första världskongressen mot sexuellt utnyttjande av barn för kommersiella ändamål i Stockholm 1996, som utgjorde en milstolpe och bildade grund för dagens nationella och internationella åtgärder på området. På europeisk nivå: Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna där det konstateras att alla människor, inräknat kvinnor och barn, har rätt att inte "utsättas för. omänsklig eller förnedrande behandling" och slutdeklarationen och handlingsplanen som antogs vid Europarådets andra toppmöte i Strasbourg den 11 oktober 1997. Östersjöstaternas toppmöte i Riga den 22-23 januari 1998 som stödde och anslöt sina medlemsstater till Europeiska unionens gemensamma åtgärder för att bekämpa handel med människor och sexuellt utnyttjande av barn. 5 Economic costs of domestic violence against women Utrecht, Stichting Vrouwenopvang Nederland, 6 7 Strategiskt mål D. 1. Strategiskt mål D. 3. 6 5. UNIONENS REAKTION Unionen, dess medlemsstater och institutioner har alla en viktig uppgift i kampen mot våldet. Även om subsidiaritetsprincipen är allmänt erkänd, finns det ett behov av att förstärka och utveckla gemenskapsåtgärderna på detta område. Europaparlamentet har vid flera tillfallen8 betonat behovet av åtgärder för att förhindra våld mot kvinnor och barn och har därför uppmanat kommissionen att utarbeta och genomföra samordnade insatser för att bekämpa våldet. Rådet och kommissionen har vidtagit åtgärder på områdena rättsliga och inrikes frågor, socialpolitik, i synnerhet på folkhälsoområdet, utbildning, audiovisuella tjänster, Internet, informationspolitik, turism och unionens yttre förbindelser. I Bilaga 1 finns ytterligare upplysningar om dessa åtgärder. Grunden för gemenskapsåtgärderna för att förhindra sexuella övergrepp mot och sexuellt utnyttjande av barn fastställdes i en aide-mémoire av den 25 september 1996. Den bygger på handlingsplanen från världskongressen i Stockholm. När det gäller kvinnor stöder kommissionen en aktiv och synlig politik för integrering av ett jämställdhetsperspektiv i all gemenskapspolitik- och program. Kommissionen stöder också en närmare integrering av frågor som rör våld mot kvinnor inom ramen för europeisk gemenskapspolitik. Utöver de åtgärder som redan planerats på unionsnivå anser kommissionen att det krävs sådana insatser som anges i delarna II, III och IV av meddelandet. DEL II: UPPRÄTTANDET AV DAPHNE-PROGRAMMET Europaparlamentet införde en ny budgetpost i 1997 års budget (B3-4109) som omfattar åtgärder för att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor (Daphne-initiativet). Kommissionen lägger nu fram ett rättsligt instrument till Daphne-programmet i form av ett förslag till rådets beslut om ett åtgärdsprogram för gemenskapsstöd (2000-2004) till medlemsstaternas verksamhet med avseende på våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Eftersom programmet berör många samhällsområden och flera av gemenskapens mål (och eftersom fördragen inte innehåller de nödvändiga befogenheterna för att uppnå dessa) föreslår kommissionen artikel 235 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen som rättslig grund för beslutet. Programmet syftar till att stödja och uppmuntra verksamheten inom de icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer som deltar i kampen mot våld. Icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer har en viktig roll att spela i kampen mot våld Se i synnerhet följande resolutioner: 19 september 1996 om våld mot minderåriga (EGT C 320,28. 10. 96, s. 190), 12 december 1996 om åtgärder till skydd för minderåriga inom Europeiska unionen (EGT C 20, 20. 1. 97, s. 170) 16 september 1997 om behovet av en europeisk kampanj för nolltolerans av våld mot kvinnor (EGT C 304, 6. 10. 97, s. 55). 7 mot barn, ungdomar och kvinnor. Ofta tillhandahåller de tjänster som offentliga myndigheter inte kan eller har befogenhet all tillhandahälla. Samhället kommer att kunna dra nytta av att de icke-statliga organisationernas sakkunskap och erfarenhet och deras idéer och program främjas och sprids inom hela gemenskapen och delas med likasinnade organisationer i andra medlemsstater. Kommissionen anser att syftet med programmet är att främja denna verksamhet. under största framgången med Daphne-initiativet Den de utvecklingsmöjligheter som visade sig. Initiativet utgör upptakten till ett samarbete mellan icke-statliga organisationer i EU när det gäller att förhindra våld mot kvinnor och barn. Det avsevärda intresse som icke-statliga organisationer i hela gemenskapen har visat pekar också på att initiativet svarar mot ett väsentligt behov inom den del av frivilligsektorn som är engagerad i den här frågan. Ett uttryck för detta behov är det faktum att man ansökte om stöd på sammanlagt 35 miljoner ecu för 428 projekt. På grund av begränsade resurser hade kommissionen inte möjlighet att stödja mer än 47 projekt. 1997 var Daphne-programmet kommer alt utgöra ett komplement till det arbete som pågår pä området rättsliga och inrikes frågor. Den 29 november 1996 antog rådet en gemensam åtgärd om ett llerårigt program mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn (programmet STOP)9. Det är ett program för stöd och utbyte för personer ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, dvs. offentligt anställda såsom domare, polistjänstemän, immigrations- och statligt anställda, anställda skattemyndigheter och socialarbetare. Eftersom Daphne-programmet gäller frivilligsektorn omfattar de två programmen tillsammans således de viktigaste aktörerna i kampen mot våld. inom Daphne-programmet kommer dessutom att vara till hjälp för polis- och domstolsväsendet, särskilt genom stöd till icke-statliga organisationers projekt för försvunna barn, i deras arbete med att öka medvetenheten inom polisen om särskilda behov hos barn, ungdomar och kvinnor som befinner sig i en utsatt situation. De åtgärder som icke-statliga organisationer ansöker om stöd för genom programmet kommer att omfatta dels inrättande och förstärkning av europeiska nätverk, dels genomförande av pilotprojekt av nyskapande karaktär, vars resultat är tillämpliga på andra medlemsstater och regioner och därmed innebär ett mervärde på europeisk nivå. Det fleråriga programmet kommer att innebär en fastställd och garanterad budget och ge möjlighet att stödja fleråriga projekt samt medföra en fast struktur som garanterar konsekvens och kontinuitet på de olika verksamhetsområdena och bred täckning. Kommissionen kommer precis som tidigare att se till att jämvikten bevaras när det gäller finansiering av projekt för att förhindra våld mot barn och projekt för att förhindra våld mot kvinnor. Mot bakgrund av erfarenheterna från tidigare års programverksamhet kommer kommissionen att kunna bistå med vägledning om var särskilda åtgärder bör sättas in och hur man undviker onödigt dubbelarbete. Rent konkret kommer programmets mål att uppnås bland annat genom att icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer i hela EU bistås och uppmuntras att 9 EGTL322, 12. 12. 96, s. 7. • • • samarbeta med varandra och med relevanta offentliga myndigheter, inklusive rättsvårdande myndigheter (nätverksarbete), förbättra åtgärdernas kvalitet genom genomförande av pilotprojekt, utbyte av de bästa arbetsmetoderna och spridning av information, bland annat genom seminarier, konferenser, skriftlig information och Internet, öka den allmänna medvetenheten och uppmuntra till och utbyta bästa metoder i fråga om stöd till barn, ungdomar och kvinnor som befinner sig i en utsatt situation. ickc-statliga organisationernas verksamheter kommer att bedrivas De huvudområden. Dessa områden, som ofta kommer att överlappa varandra, är följande: inom två • • samordning, samarbete och utbyte av information ökande av den allmänna medvetenheten och utbyte av de bästa arbetsmetoderna Samordning, samarbete och utbyte av information (a) mellan icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer i de olika medlemsstaterna De icke-statliga organisationerna har olika erfarenhet av att delta i kampen mot våld i de olika medlemsstaterna, beroende på verksamhetsnivå. Kommissionen strävar efter att lorenkla informationsutbytet, samordningen och samarbetet på området mellan icke statliga organisationer genom att främja inrättande och utveckling av nätverk i medlemsstaterna. Icke-statliga organisationer skulle kunna ha särskild nytta av en sambandscentral, något som eventuellt skulle kunna tillhandahållas via Internet, där olika sorters relevant material, till exempel sådant som rör försvunna personer, samlas, analyseras och finns tillgängligt. (b) mellan icke-statliga organisationer och offentliga myndigheter, inklusive tjänstemän inom rättsvårdande myndigheter och socialarbetare Kommissionen har konstaterat att kontakterna mellan icke-statliga organisationer och offentliga myndigheter måste förbättras, och att samarbetet dem emellan måste utökas för att öka effektiviteten och förbättra kvaliteten på tjänsterna för offrens vidkommande. Daphne-programmet kommer att främja den sortens samarbete genom åtgärder genom vilka man främst syftar till att: • medverka i utbildningen av offentligt anställda, till exempel polistjänstemän, i hur man bemöter barn, ungdomar och kvinnor som befinner sig i en utsatt situation. • öka den ömsesidiga förståelsen för att de icke-statliga organisationerna skulle kunna vara en tillgång för offentliga myndigheter. Ökande av den allmänna medvetenheten och utbyte av de bästa arbetsmetoderna På detta område vill kommissionen framför allt främja pilotprojekt av nyskapande karaktär, där flera aktörer är engagerade och vars verksamhet kan tillämpas i flera andra medlemsstater. Det är absolut nödvändigt att öka insikten om att våldet existerar och hur utbrett det är, särskilt i fråga om barn, ungdomar och kvinnor som befinner sig i en utsatt situation. Områden där åtgärder enligt kommissionen bör vidtas omfattar: • • Informationskampanjer riktade till allmänheten, med särskild tonvikt på kvinnor och barn i utsatta situationer. Forskningsprogram om våld. • Uppmuntran till och utbyte av de bästa arbetsmetoderna i fråga om stöd till barn, ungdomar och kvinnor som befinner sig i en utsatt situation. Öppnande av programmet för kandidatstaterna Våld mot kvinnor och barn är ett allvarligt problem i många av kandidatländerna. Vid sitt möte den 12-13 december 1997 beslutade Europeiska rådet att länderna i fråga, som en avgörande del av den utökade strategin inför anslutningen, bör ges möjlighet att delta i gemenskapens program. I enlighet med denna målsättning, och som ett led i befastandet i av de mänskliga rättigheterna, bör således även kandidatländerna få delta Daphne-programmet. Kommissionen kommer i sitt förslag om rättslig grund att infoga en artikel enligt vilken kandidatländerna ges möjlighet att delta i programmet. Kommissionen lägger fram ett förslag till beslut om antagande av ett handlingsprogram (2000-2004) för att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor. DEL III: SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR ATT BÄTTRE SKYDDA BARN MOT VÅLD (a) Insamling och analys av offentlig statistik på EU-nivå om sexuellt utnyttjande av och övergrepp mot barn Det är oerhört svårt att få fram exakt statistik när det gäller sexuellt utnyttjande av barn. Medlemsstaterna för visserligen register över straffrättsliga påföljder och vissa uppgifter finns att tillgå om hur många ärenden som har gått vidare till sociala myndigheter på lokal nivå, men många, troligen en övervägande del, av övergreppen anmäls aldrig till myndigheterna. Kommissionen anser att kampen mot sexuellt utnyttjande av och övergrepp mot barn inom EU måste bygga på bästa möjliga information om problemets karaktär och utbredning. Kommissionen är även medveten om att alla medlemsstater inte har samma uppfattning om vad sexualbrott innebär eller ens en enhetlig definition av "barn". För närvarande sköter inte Eurostat själv insamlingen av den aktuella statistiken, men har stor erfarenhet av samarbete med medlemsstaternas myndigheter när det gäller harmonisering av statistik, särskilt i fråga om socialpolitik. Harmonisering av statistik i medlemsstaterna när det gäller sexuellt utnyttjande av och sexuella övergrepp mot barn 10 skulle vara till stor hjälp i strävan att göra en korrekt bedömning av situationen och ge forslag till åtgärder Ibr att bekämpa dessa brott. Den 19 mars 1998 gav rådet Eurostat i uppdrag att samla in och analysera statistiska uppgifter om asyl och invandring. Kommissionen föreslår att rådet ger Eurostat befogenhet att samla in och analysera all offentlig statistik om sexuellt utnyttjande av och sexuella övergrepp mot barn i medlemsstaterna. (b) Officiella register över försvunna personer i medlemsstaterna och Europols roll Officiella register över försvunna personer lors i några men inte alla medlemsstater. I somliga medlemsstater förs de på regional nivå snarare än på riksnivå. Medlemsstaternas arbetsmetoder är långt ifrån standardiserade, särskilt när det gäller definitioner och val av kriterier for medtagande i registren samt hur kompatibla och åtkomliga medlemsstaternas databaser är. Hur registren upprättas och förvaltas är de enskilda medlemsstaternas ansvar. Den 19 mars 1998 godkände rådet (rättsliga och inrikes frågor), som ett led i genomförandet av den gemensamma åtgärden av den 24 februari 199710 flera förslag om inrättande av nationella samordningsinstanser i fråga om försvunna personer och oidentifierade lik, och förslag om förbättring av befintliga arbetsmetoder. De nationella samordningsinstanserna föreslås få till uppgift att samla in, analysera och lagra uppgifter, att utbyta uppgifter med samordningsinstanser i andra länder via Interpol eller Schengen- informationssystemet (SIS) och att samordna information och utbildning. Vidare föreslogs att hanteringen av rapporter om försvunna personer på nationell nivå förbättras och att prioritet skall ges åt försvunna personer som anses befinna sig i riskzonen, särskilt barn yngre än 13 år och ungdomar yngre än 18 år om man misstänker att de umgås med personer som eventuellt utgör ett hot mot dem. För att stödja medlemsstaterna kommer Europols narkotikaenhet, och i framtiden även Europol, att vidta konkreta åtgärder i fråga om informationsutbyte, analysarbete och stöd till insatser. Enligt kommissionen är det snabbast och mest effektivt att begära information eller uppgifter från andra medlemsstater om försvunna barn via Europols sambandsmän, vilket skulle innebära att medlemsstaterna kan vara säkra på att dataöverföringen fullständigt konfidentiell. Med relevant och sambandsmännens hjälp skulle kontakter kunna upprättas med andra organ och man skulle inte riskera försenad dataöverföring till följd av språkliga hinder. I de fall anmälan till Interpol är lämpligt, skall detta naturligtvis göras i stället, och Interpols databas bör användas för att undvika dubbelarbete. tillförlitlig, är 10 EGTL 63, 4. 3. 1997, s. 2. 11 Kommissionen rekommenderar • medlemsstaterna att utnyttja Europols resurser, särskilt dess sambandsmän, i syfte att - säkra ett snabbt ömsesidigt bistånd i fråga om efterspaning och återbördande av försvunna barn och eventuellt ingripa mot berörda förövare eller nätverk av organiserad brottslighet, och - förbättra och harmonisera befintliga internationella och nationella register över försvunna personer i medlemsstaterna, särskilt med avseende på definitioner och kriterier för medtagande i registren, och möjligheten att samordna databaser i och mellan medlemsstaterna samt dessa databasers åtkomlighet. • Europol att använda sin förmåga att utföra noggranna analyser till att fastställa och ta initiativ till nödvändiga beslut på politisk, juridisk och strategisk nivå samt till att inleda eller stödja internationella rättsliga undersökningar och verksamheter när det gäller försvunna barn. DEL IV: SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR KVINNOR Som svar på Europaparlamentets ursprungliga begäran" om att låta 1999 bli ett europeiskt år mot våld mot kvinnor, samtyckte kommissionen till att anordna en rad evenemang, till exempel konferenser och utställningar, i samverkan med parlamentet och rådets ordförandeskap. Förenade kungarikets ordförandeskap har inlett förberedelserna och arbetet kommer att påbörjas under Österrikes ordförandeskap. Förhoppningsvis kommer även kandidatländerna att inbegripas i evenemangen, som kommer att omfatta bland annat utbyte av information och erfarenheter gällande i synnerhet förebyggande verksamhet och skydd samt social och arbetslivsmässig rehabilitering av våldsoffer. De särskilda åtgärder som föreslås inbegriper konsolidering och analys av statistiska uppgifter rörande våld mot kvinnor inom gemenskapen. Det kommer att bli nödvändigt att överväga ytterligare finansieringskällor utöver medlen under budgetpost B3-4109, som hänför sig till Daphne. Medlemsstaterna kommer att uppmanas att bidra aktivt genom att inrätta egna initiativ under året. redan Inför den stora konferens som skall hållas på Internationella kvinnodagen 1999, den 8 mars, kommer man att lägga fram en rapport med en omfattande sammanfattning och analys av offentlig statistik om våld mot kvinnor i medlemsstaterna. Rapporten kommer att utarbetas i samarbete med nationella experter från alla medlemsstater och kommer att utgöra en stabil grund för ökad förståelse och insatser när det gäller den här typen av våld, inklusive våld i hemmet. Den kommer att innefatta forskning och statistik ur många synvinklar, till exempel de olika slagen av våld, särskilt våld i hemmet, som är ett problem som engagerar både parlamentet och vissa av medlemsstaterna, självförvållade personskadors omfattning och art samt våldets samhällsekonomiska kostnader. 11 Resolution av den 16 september 1997 om behovet av en europeisk kampanj för nolltolerans av våld mot kvinnor (EGT C 304,6. 10. 97, s. 55). 12 I anslutning till den statistiska rapporten bör en Eurobarometerundersökning genomföras för att man skall kunna jämföra befintliga faktiska uppgifter med allmänhetens syn i medlemsstaterna när det gäller våld mot kvinnor. Med hjälp av relevanta exempel från alla medlemsstater skulle undersökningen kunna resultera i en mer exakt analytisk utgångspunkt för realistiska framtida åtgärder. Inför den andra stora konferensen som kommer att anordnas i slutet av 1999, under det finska ordförandeskapet, kommer man att lägga fram en fullständig rapport om alla insatser som genomförts eller inletts av medlemsstaterna under året, till exempel konferenser, informationsverksamhet i skolorna, kampanjer, pilotprojekt, granskning av mekanismer såsom rättsliga åtgärder och lagstiftningsåtgärder för att skydda och öka medvetenheten om kvinnors rättigheter. Kommissionen rekommenderar medlemsstaterna • att främja forskning, samla in data och ställa samman statistik över alla former av våld mot kvinnor, särskilt våld i hemmet, och främja forskning om hur effektiva de åtgärder som vidtagits för att förebygga och förhindra våld mot kvinnor har varit. • att främja inrättandet av strukturer, program och åtgärder, särskilt bland icke statliga organisationer, som syftar till att öka kunskaperna om orsakerna till och följderna av våld mot kvinnor. att inom ramen för de åtgärder som kommer att vidtas av Europaparlamentet och Europeiska kommissionen under 1999 anordna och finansiera informationskampanjer samt utbildnings- och fortbildningsprogram för att öka medvetenheten hos män, kvinnor och barn om vilka skadliga effekter våldet har på offret, familjen och samhället. ^ 13 Förslag till RÅDETS BESLUT om ett ätgärdsprogram for gemenskapsstöd på medellång sikt till medlemsstaternas verksamhet med avseende pä våld mot barn, ungdomar och kvinnor (Daphne-programmet) (2000-2004) 14 SAMMANFATTNING AV ARTIKLARNA Artikel 1 Genom artikeln upprättas ett femårigt åtgärdsprogram för gemenskapen för perioden 2000-2004 i syfte att förhindra våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Målet med programmet är att bidra till kampen mot detta våld och särskilt hjälpa och uppmuntra icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer som aktivt deltar i kampen. De föreslagna åtgärderna återfinns under två rubriker: 1. Nätverk, samordning, samarbete och utbyte av information på EU-nivå 2. Ökande av den allmänna medvetenheten och utbyte av de bästa arbetsmetoderna Artikel 2 I artikeln krävs att kommissionen genomför åtgärderna i samarbete med medlemsstaterna och organisationer aktiva på det aktuella området. Artikel 3 I artikeln krävs att programmet kompletterar och överensstämmer med andra gemenskapsprogram och gemenskapsåtgärder. Artiklarna 4 och 5 Genom artiklarna upprättas en rådgivande kommitté ledd av kommissionen och bestående av representanter lör varje medlemsstat. Där bereds också möjlighet för kandidatländerna att delta. Artikel 6 I artikeln uppmuntras samarbete med tredje land och internationella organisationer. Där öppnas också programmet för kandidatstaterna. Artikel 7 I artikeln föreskrivs kontroll och fortlöpande utvärdering av programmet. Kommissionen skall rapportera till Europaparlamentet och rådet under programmets tredje år och vid programmets slut. Rapporterna skall också skickas till Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Bilaga I bilagan anges de specifika mål och åtgärder för programmet som återfinns under de tre rubrikerna i artikel 1. 15 Förslag till RÅDETS BESLUT om ett åtgärdsprogram för gemenskapsstöd på medellång sikt till medlemsstaternas verksamhet med avseende på våld mot barn, ungdomar och kvinnor (Daphne-programmet) (2000-2004) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta, med beaktande av kommissionens förslag,12 med beaktande av Europaparlamentets yttrande,13 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,14 med beaktande av Regionkommitténs yttrande, ,5och med beaktande av följande: 1. Våldshandlingar mot barn, ungdomar och kvinnor utgör allvarliga brott mot deras mänskliga rättigheter. Offren för sådant våld och deras familjer vållas stor fysisk och psykisk skada och våldet innebär också höga sociala och ekonomiska kostnader för samhället som helhet. 2. Europaparlamentet har i sina resolutioner av den 19 september 1996 om våld mot minderåriga16, av den 12 december 1996 om åtgärder till skydd för minderåriga inom Europeiska unionen17 samt av den 16 september 1997 om behovet av en europeisk kampanj för nolltolerans av våld mot kvinnor18 uppmanat kommissionen att utarbeta och genomföra åtgärdsprogram för att bekämpa detta våld. 3. Direkta åtgärder i fråga om våld mot kvinnor, ungdomar och barn faller huvudsakligen inom ramen för medlemsstaternas insatser på nationell eller lokal nivå. 4. Gemenskapen kan ändå tillföra ett mervärde till medlemsstaternas åtgärder för att förebygga våld mot kvinnor, ungdomar och barn genom att sprida information och erfarenheter, upprätta prioriteringar, vid behov utveckla nätverk, välja projekt för hela gemenskapen och motivera och mobilisera alla inblandade. 12 EGT 13 EGT 14 EGT 15 EGT 16 EGT C 320, 28. 10. 1996, s. 190. 17 EGT C 20,20. 1. 1997, s. 170. 18 EGT C 304,6. 10. 1997, s. 55. 16 5. Programmet kan också tillföra ett mervärde genom att identifiera och stimulera fungerande arbetsmetoder och strategier och genom att uppmuntra nyskapande och utbyte av användbara erfarenheter. 6. Enligt subsidiaritetsprincipen och proportionaliletsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 3 b i lördragel kan därför målet lör den planerade åtgärden bättre uppnås på gemenskapsnivå. Beslutet skall begränsas till minsta möjliga antal åtgärder för att detta mål skall uppnås och inte gå utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål. 7. Ett aktivt partnerskap mellan kommissionen, medlemsstaterna och icke-statliga organisationer, särskilt kvinno- och barnorganisationer, bör främjas på detta område, och olika strategier och åtgärder på området bör samverka med varandra. 8. Samarbete med internationella organisationer med kompetens på folkhälsoområdet och med tredje land bör utvecklas. 9. Bestämmelser bör införas för att öppna detta program för deltagande av kandidatländerna under perioden lore anslutningen enligt de villkor som upprättats i tillämpliga överenskommelser, i synnerhet i associationsavtalen och därtill hörande tilläggsprotokoll. 10. En fortlöpande utvärdering av åtgärderna bör göras för att öka värdet och verkningarna av programmet. Utvärderingen bör särskilt ta fasta på hur effektiva åtgärderna är och om de fastställda målen uppnåtts. Nödvändiga justeringar bör göras vid behov. 11. Programmet bör vara femårigt så att det finns tillräcklig tid för att genomföra de åtgärder som behövs för att uppnå de fastställda målen. 12. För tillämpningen av detta beslut bör kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté. 13. Enligt artikel 2 i fördraget har gemenskapen bland annat till uppgift att främja en hög nivå i fråga om socialt skydd samt en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten inom gemenskapen som helhet. 14. Enligt artikel 3 j och 3 o i fördraget skall gemenskapens åtgärder även syfta till att till att uppnå en hög stärka den sociala sammanhållningen och bidra hälsoskyddsnivå. 15. Daphne-programmet kommer att bidra till att ovanstående mål uppnås. 16. I fördraget anges inte några andra befogenheter för att anta detta beslut än de som finns i artikel 235. 17 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: Artikel 1 Upprättande av programmet 1. Genom detta beslut upprättas ett åtgärdsprogram för gemenskapen på medellång sikt för verksamhet med avseende på våld mot barn, ungdomar och kvinnor (Daphne-programmet), nedan kallat "programmet", för perioden från och med den 1 januari 2000 till och med den 31 december 2004. 2. Programmets syfte är att bidra till att skydda barn, ungdomar och kvinnor mot våldshandlingar och särskilt att hjälpa och uppmuntra icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer som aktivt deltar i denna kamp. 3. De åtgärder som skall genomföras enligt programmet och deras särskilda mål anges i bilagan och omfattar följande: a) b) Upprättande av nätverk och säkerställande av samordning, samarbete och utbyte av information på gemenskapsnivå En ökning av den allmänna medvetenheten och ett utbyte av de bästa arbetsmetoderna c) Kompletterande utgifter. Artikel ? Genomförande 1. Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna säkerställa att de åtgärder som anges i artikel 1. 3 genomförs. 2. Kommissionen skall samarbeta med institutioner och organisationer som aktivt bekämpar våld mot barn, ungdomar och kvinnor. överensstämmelse och komplettering Kommissionen skall säkerställa att de gemenskapsåtgärder som genomförs enligt programmet stämmer överens med och kompletterar de åtgärder som genomförs inom ramen för andra hithörande gemenskapsprogram och insatser. 18 Artikel 4 Kommitté 1. For tillämpningen av detta beslut skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att la sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till del yttrande som kommittén avgetl. Den skall underrätta kommittén om det sätt pä vilket dess yttrande har beaktats. 2. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 5 Kommitténs uppgifter 1. Kommittén som skall agera enligt det förfarande som anges i artikel 4, skall biträda kommissionen särskilt vad gäller a) kriterier och förfaranden för att välja ut och finansiera projekt enligt programmet, b) lörfaranden vad gäller övervakning och utvärdering. 2. Kommissionens lorelrädarc skall regelbundet informera kommittén om hur programmet utvecklas. Artikel 6 Internationellt samarbete 1. Samarbete med tredje land och internationella organisationer som är verksamma på folkhälsoområdet skall utvecklas under programmets genomförande. enligt villkoren 2. Programmet skall vara öppet för deltagande av de associerade i eller därtill hörande Centraleuropa tilläggsprotokoll om medverkan i gemenskapsprogram. Programmet skall vara öppet för deltagande av Cypern på basis av tilläggsanslag enligt samma regler som tillämpas för EFTA-länderna i enlighet med förfaranden som skall fastställas i samråd med detta land. i associationsavtalen länderna 19 Artikel 7 Övervakning och utvärdering 1. När detta beslut genomförs skall kommissionen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa övervakning och fortlöpande utvärdering av programmet med beaktande av de allmänna och särskilda mål som anges i artikel 1 och i bilagan. 2. Kommissionen skall under programmets tredje år överlämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. 3. Kommissionen skall överlämna en slutrapport till Europaparlamentet och rådet när hela programmet genomförts. 4. Kommissionen skall i de rapporter som avses i 2 och 3 innefatta information om gemenskapens finansiering inom de olika åtgärdsområdena och om hur åtgärderna kompletterar de andra åtgärder som avses i artikel 3, samt om resultaten av utvärderingarna. Kommissionen skall även sända rapporterna till Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 20 BILAGA SÄRSKILDA MÅL OCH ÅTGÄRDER I. ÅTGÄRDER FÖR ATT UPPRÄTTA NÄTVERK OCH FÖR ATT SÄKERSTÄLLA INFORMATION PÅ SAMORDNING, SAMARBETE OCH UTBYTE AV GEMENSKAPSNIVÅ Mål: Att hjälpa och uppmuntra icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer att arbeta med varandra och med tjänstemän vid offentliga organ, inräknat socialarbetare och tjänstemän som sysslar med brottsbekämpning. 1. Stöd för att upprätta nätverk bestående av icke-statliga organisationer från olika medlemsstater för att underlätta utbyte av användbara upplysningar och erfarenheter, inklusive frågor som rör försvunna personer. 2. Främjande av samarbete mellan icke-statliga organisationer och tjänstemän vid offentliga organ lör att hos båda sidor öka förståelsen för den andra partens uppgift samt för att utbyta användbara upplysningar och erfarenheter. II. ÅTGÄRDER FÖR AIT ÖKA DEN ALLMÄNNA MEDVETENHETEN OCH FÖR UTBYTE AV DE BÄSTA ARBETSMETODERNA Mål: Att öka den allmänna medvetenheten om våld mot barn, ungdomar och kvinnor, inräknat handel i syfte att utnyttja dem sexuellt, sexuellt utnyttjande i vinstsyfte och andra sexuella övergrepp. Att främja utbyte av de bästa arbetsmetoderna. 3. Främjande av informationskampanjer och pilotprojekt samt åtgärder för att höja medvetenheten hos allmänheten, särskilt hos barn och ungdomar, om potentiella våldsrisker och sätt att undvika dem. 4. Inrättande av en informationskälla för hela gemenskapen för att hjälpa och upplysa icke-statliga organisationer om offentligt tillgänglig information från stat, universitet och icke-statliga organisationer om kampen mot våld. 5. Forskningsprogram om våld. 6. Stimulans och utbyte av de bästa arbetsmetoderna på gemenskapsnivå om stöd till barn, ungdomar och kvinnor som löper risk att utsättas för våld. III KOMPLETTERANDE UTGIFTER Genom programmet kommer bidrag också att ges till studier, expertmöten, konferenser och seminarier, information och publikationer som har ett direkt samband med genomförandet av den åtgärd som de är en väsentlig del av. 21 ISSN 1024-4506 KOM(98) 335 slutlig DOKUMENT SV 06 05 Katalognummer : CB-CO-98-356-SV-C ISBN 92-78-36878-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1739/98 von Michael ELLIOTT an die Kommission. Microwave Ovenware Ltd./Dynopack - Ermittlung der Kommission

eurovoc_concepts:
European Commission
committee of inquiry
complaint to the Commission
dominant position
restriction on competition
type of business

formats: html pdf print

text: 22. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 402/157 (98/C 402/209) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1726/98 von Michael Hindley (PSE) an die Kommission (5. Juni 1998) Betrifft: EU-Hilfe f(cid:252)r Kasachstan Kann die Kommission die Programme und die im Rahmen von TACIS oder anderen EU-Finanzierungspro- grammen durchgef(cid:252)hrten Studien f(cid:252)r Kasachstan auflisten und dabei alle Partner und die jeweils in Anspruch genommenen Haushaltslinien auff(cid:252)hren? Antwort von Herrn Van den Broek im Namen der Kommission (24. Juni 1998) Die Hilfe der Gemeinschaft f(cid:252)r Kasachstan wird haupts(cid:228)chlich im Rahmen des TACIS-Programms durchgef(cid:252)hrt. Dieses umfa(cid:223)t ein Nationales Aktionsprogramm und Mehrl(cid:228)nder- Programme (Inogate-Traceca-Warmap), aus denen Kasachstan ebenfalls Unterst(cid:252)tzung erh(cid:228)lt. Die Angaben (cid:252)ber das aktuelle Nationale Aktionsprogramm (1996-1997: 25 Mio. Ecu) werden dem Herrn Abgeordneten sowie dem Generalsekretariat des Parlaments direkt zugeleitet. Das Nationale Aktionsprogramm 1998-1999 ist im Haushaltsplan der Gemeinschaften f(cid:252)r 1999 vorgesehen und wird nach dem Sommer ausgehandelt. Kasachstan erh(cid:228)lt auch Unterst(cid:252)tzung aus den Programmen f(cid:252)r Demokratie, die aus dem Kapitel B-70 des Gesamthaushaltsplans der Europ(cid:228)ischen Union finanziert werden. (98/C 402/210) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-1739/98 von Michael Elliott (PSE) an die Kommission (20. Mai 1998) Betrifft: Microwave Ovenware Ltd. /Dynopack › Ermittlung der Kommission Kann die Europ(cid:228)ische Kommission im Anschlu(cid:223) an die unbeantwortete Anfrage vom M(cid:228)rz 1991 (Nr. 631/97 (1)) (cid:252)ber eine Ermittlung gegen Dynopack wegen eines angeblichen Mi(cid:223)brauchs einer marktbeherrschenden Position mitteilen, welche Ma(cid:223)nahmen die Kommission ergreifen kann, sollte sie beschlie(cid:223)en, da(cid:223) die fr(cid:252)her von Dynopack vorgelegten Informationen irref(cid:252)hrend waren? Stellt die von Newell vorgelegte Erkl(cid:228)rung einen solchen Beweis dar, und falls ja, wird die Kommission die Ermittlungen gegen Dynopack vor dem 22. Mai wiederaufnehmen? (1) ABl. C 199 vom 29. 7. 1991, S. 26. Antwort von Herrn Van Miert im Namen der Kommission (17. Juni 1998) Die Kommission erinnert den Herrn Abgeordneten daran, da(cid:223) ihm am 8. Mai 1991 eine Antwort auf seine schriftliche Anfrage E-631/91 (cid:252)bermittelt wurde. (1) Die Untersuchung im Anschlu(cid:223) an die Beschwerde, auf die der Herr Abgeordnete hier Bezug nimmt, wurde in (cid:220)bereinstimmung mit Artikel 6 der Verordnung Nr. 99/63/EWG der Kommission vom 25. Juli 1963 (cid:252)ber die Anh(cid:246)rung nach Artikel 19 Abs(cid:228)tze 1 und 2 der Verordnung Nr. 17 des Rates (2) im Anschlu(cid:223) an die offizielle Abweisung der Beschwerde am 5. Februar 1993 eingestellt. Die Rechtsberater des Beschwerdef(cid:252)hrers haben sich vor kurzem mit der Kommission in Verbindung gesetzt und erw(cid:228)gen das F(cid:252)r und Wider einer neuen Beschwerde. Jede Beschwerde wird im Rahmen der entsprechenden Verfahren auf ihre Begr(cid:252)ndetheit untersucht. Die in der Anfrage erw(cid:228)hnte Erkl(cid:228)rung von Newell ist untersucht worden und wird sicherlich Bestandteil einer etwaigen neuen Beschwerde sein. Die Erkl(cid:228)rung als solche scheint jedoch keinen Anla(cid:223) f(cid:252)r ein T(cid:228)tigwerden der Kommission zu bieten, da sie nicht vermuten l(cid:228)(cid:223)t, da(cid:223) der Kommission im Rahmen der offiziellen Untersuchung unrichtige oder irref(cid:252)hrende Angaben gemacht wurden. (1) ABl. C 199 vom 29. 7. 1991. (2) ABl. 127 vom 20. 8. 1963


title: QUESTION ECRITE no 1737/98 de Luciano SCHIFONE à la Commission. Intervention de la Commission à la suite de la catastrophe naturelle qui s'est produite en Campanie

eurovoc_concepts:
Campania
aid to disaster victims
flood
natural hazard

text: C 354/120 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 19. 11. 98 Re·ponse (20 juillet 1998) 1. L(cid:146)article 126, paragraphe 1, du traite· pre·voit que «la Communaute· contribue au de·veloppement d(cid:146)une e·ducation de qualite· en encourageant la coope·ration entre E· tats membres et, si ne·cessaire, en appuyant et en comple·tant leur action tout en respectant pleinement la responsabilite· des E· tats membres pour le contenu de l(cid:146)enseignement et l(cid:146)organisation du syste‘me e·ducatif ainsi que leur diversite· culturelle et linguistique. » 2. L(cid:146)introduction ou la re·introduction de l(cid:146)enseignement du latin dans les programmes de l(cid:146)enseignement obligatoire des E· tats membres rele‘ve de la responsabilite· des E· tats membres en matie‘re de contenu de l(cid:146)enseignement et d(cid:146)organisation du syste‘me e·ducatif. Le Conseil n(cid:146)est pas saisi de propositions de la Commission visant a‘ encourager une coope·ration des E· tats membres en la matie‘re. (98/C 354/194) QUESTION E· CRITE P-1737/98 pose·e par Luciano Schifone (NI) a‘ la Commission (20 mai 1998) Objet: Intervention de la Commission a‘ la suite de la catastrophe naturelle qui s(cid:146)est produite en Campanie Conside·rant que, ces derniers jours, la re·gion Campanie a e·te· frappe·e par une catastrophe naturelle qui a de·truit des villages entiers, fait des centaines de victimes et prive· d(cid:146)abri des milliers de personnes, conside·rant que, lors de sa session du 11 mai, le Parlement europe·en a fait part, par la voix du Pre·sident Gil-Robles, de la solidarite· de l(cid:146)Europe avec les populations si durement e·prouve·es, prenant acte de la communication du commissaire Monti, qui a de·clare· qu(cid:146)il e·tait possible que la Commission arre(cid:136)te une forme d(cid:146)intervention concre‘te, la Commission pourrait-elle dire quels cre·dits elle est dispose·e a‘ allouer a‘ la re·gion Campanie pour les communes sinistre·es, dans quels de·lais et selon quelles modalite·s? Re·ponse donne·e par M. Santer au nom de la Commission (15 juin 1998) En re·ponse a‘ la question de l(cid:146)Honorable Parlementaire, la Commission rappelle qu(cid:146)elle s(cid:146)est exprime·e devant le Parlement lors du de·bat d(cid:146)urgence qui a eu lieu le 14 mai 1998, sur les inondations meutrie‘res en Campanie. Dans ce contexte, elle a confirme· et pre·cise· les intentions qu(cid:146)elle avait initialement annonce·es. La Commission sugge‘re a‘ l(cid:146)Honorable Parlementaire de se re·fe·rer au texte de la de·claration de la Commission, ainsi qu(cid:146)a‘ la re·ponse a‘ la question e·crite P-1618/98 de M. Caccavale. (98/C 354/195) QUESTION E· CRITE P-1747/98 pose·e par Freddy Blak (PSE) a‘ la Commission (27 mai 1998) Objet: Poursuite de la discrimination des femmes dans la le·gisation danoise relative aux pensions Me(cid:136)me si, a‘ partir du 1er juillet 1999, toute diffe·rence de traitement entre homme et femmes sera interdite au Danemark dans le domaine des pensions, 450 000 Danoises continueront ne·anmoins a‘ be·ne·ficier d(cid:146)une pension moins e·leve·e que leurs colle‘gues masculins. Presque un demi million de femmes cotisent de·ja‘ a‘ une caisse de pension qui de·favorise syste·matiquement les femmes par rapport aux hommes. Or ces femmes ne seront pas concerne·es par la modification le·gislative qui entrera en vigueur au mois de juillet 1999