title: Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle - "Yhteenkuuluvuuden ja kilpailukyvyn lujittaminen tutkimuksen, teknologisen kehittämisen ja innovaatioiden avulla"

eurovoc_concepts:
EU regional policy
competitiveness
economic and social cohesion
innovation
research and development

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27. 05. 1998 KOM(1998)275 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE, EUROOPAN PARLAMENTILLE, TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE "YHTEENKUULUVUUDEN JA KILPAILUKYVYN LUJITTAMINEN TUTKIMUKSEN, TEKNOLOGISEN KEHITTÄMISEN JA INNOVAATIOIDEN AVULLA11 SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO TIEDONANNON TAVOITTEET KATSAUS AIEMPIIN JA NYKYISIIN ALOITTEISIIN • RAKENNERAHASTOT - AIKAISEMMAT JA NYKYISET TOIMET • TUTKIMUSTA JA TEKNOLOGISTA KEHITTÄMISTÄ KOSKEVA YHTEISÖN PUITEOHJELMA YHTEENKUULUVUUDEN KILPAILUKYVYN KEHITTÄMINEN KANSALLISELLA JA ALUEELLISELLA TASOLLA JA TTK:N JA ALUEELLISTA TALOUDELLISTA KEHITTÄMISTÄ INNOVAATIOIDEN LIITTÄMINEN OSAKSI • TTK JA INNOVAATIOT - JAETTU VASTUU • KOLME PAINOPISTEALUETTA INNOVAATIOIDEN EDISTÄMINEN - - VERKOTTUMISEN JA TEOLLISUUSYHTEISTYÖN KEHITTÄMINEN - INHIMILLISTEN VALMIUKSIEN VAHVISTAMINEN PÄÄTELMÄT KESKEISIÄ LYHENTEITÄ JA KÄSITTEITÄ- SANASTO TILASTOLIITE 2- 3 3 4 9 15 17 18 Taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus sisältyy olennaisena osana Euroopan unionin perustamissopimukseen yhdessä talous- ja rahaliiton sekä yhtenäismarkkinoiden toteuttamisen kanssa. Tätä korostettiin myös Amsterdamin huippukokouksessa annetussa kasvua ja työllisyyttä pidetyssä koskevassa työllisyyshuippukokouksessa, työttömyyden voittamisesta on tehtävä ensisijainen tavoite. sekä Luxemburgissa marraskuussa lisäksi vaatimus siitä, että päätöslauselmassa jossa esitettiin 1997 Komission Agenda 2000 -asiakirjan mukaan rakennerahastojen avulla olisi jatkossakin edistettävä epäsuotuisten alueiden kilpailukyvyn kehittymistä ja työpaikkoja luovaa kestävää kasvua. Olisi otettava käyttöön erityisiä tukitoimenpiteitä elinkeinoelämän monipuolistamiseksi, talouden elinvoimaisuuden palauttamiseksi sekä toimeliaan yrityskulttuurin edistämiseksi. Tällaisilla teknologisia, tuettava muun muassa rahoituksellisia ja organisatorisia innovaatioita, pk-yrityksiä sekä inhimillisten voimavarojen kehittämistä, mukaan lukien miesten ja naisten yhdenvertaisuus. Agenda 2000 -asiakirjassa edellytetään lisäksi jäsenyyttä hakeneiden maiden tulevaisuudennäkymien huomioon ottamista. toimenpiteillä olisi infrastruktuuria, Lisäksi asiakirjassa todetaan, että tietämystä - tutkimusta, innovaatioita ja koulutusta - koskevilla politiikoilla olisi oltava tärkeä asema pyrittäessä kuromaan umpeen kuilu korkeatasoisen tieteen ja teknologian sekä teollisen ja kaupallisen menestyksen välillä. Erityisen tärkeänä pidetään pk- yritysten kannustamista innovointiin. Tämän tiedonannon tarkoituksena on saattaa yhteenkuuluvuus, kilpailukyky sekä TTK ja innovaatiot yhden yhtenäisen kehyksen puitteisiin. SftSw* k^M^M%i '4--* ïMBKai!ità& 1. Yleisenä tavoitteena on vahvistaa epäsuotuisten alueiden (LFR - hallinnolliset ja tukea rakennerahastoista) kilpailukykyä maantieteelliset alueet, jotka voivat saada liittämällä TTK-ja innovaatiopolitiikka osaksi alueen tuotantorakennetta. Tämän mahdollistamiseksi on lisättävä kansallisten ja alueellisten viranomaisten ja taloudellisten toimijoiden tietoisuutta, jotta voidaan: • • • • parantaa alueiden kykyä liittää TTK ja innovointi osaksi taloutensa kehittämistä kehittää oppimisprosesseja, joiden avulla voidaan parantaa yritysten innovointikykyä auttaa yrityksiä ja laitoksia selviytymään vaikeuksista, joita sopeutuminen uusiin työn organisoinnin muotoihin niille aiheuttaa koordinoida tehokkaammin alakohtaisia politiikkoja kansallisella tasolla tuettaessa alueellisia kehittämispyrkimyksiä. - Tiedonannolla pyritään myös osoittamaan, että käyttämällä yhteisön välineitä rakennerahastoja ja TTK-puiteohjelmaa - siten, että ne täydentävät toisiaan, voidaan vaikuttaa suotuisasti yhteenkuuluvuuteen ja kilpailukykyyn. Lisäksi yhteisön jäsenyyttä hakeneet maat (Kypros ja Keski- ja Itä-Euroopan maat) voivat hyötyä merkittävästi niistä kokemuksista, joita saadaan EU:n tukiessa TTK:ta ja innovaatioita epäsuotuisilla alueilla. jf^^p?ïlirs|iii#jv Tilastojen analysoinnin perusteella voidaan päätellä, että sekä talouden (mitattuna bruttokansantuotteena asukasta kohti) että teknologisen kehityksen (mitattuna TTK- kokonaismenojen osuutena bruttokansantuotteesta ja patenttien määränä 1 000 asukasta kohti) erot neljän koheesiomaan (Irlanti, Espanja, Portugali ja Kreikka) ja muiden jäsenvaltioiden välillä ovat kaventuneet vuodesta 1989 lähtien. Toisaalta - kuten kaaviosta 1 ja liitteen taulukoista 1 ja 2 käy ilmi - teknologisen kehityksen erot ovat edelleen huomattavia sekä yksityisten että julkisten TTK-järjestelmien osalta. Tilanne näyttäytyy vieläkin kirjavampana, kun tarkastellaan eri alueiden keskinäisiä eroja. Huomattavia alueellisia eroja on myös sellaisissa maissa, joilla on muita tehokkaammat TTK- ja innovaatiojärjestelmät. Silti vauraimpien maiden heikoimpienkin alueidenTTK- ja innovaatiojärjestelmät ovat vahvempia ja enemmän kysynnän ohjaamia kuin köyhimmissä maissa. Kaavio 1 - TTK-panostuksen indikaattoreita: 1995 % 0,5 GERD/BKT T&K-henkilöstö/ BERD/BKT kok. työvoima , , , ,. ,, Lähde ja lyhenteiden selitykset - ks liitteen taulukko I. ,,. , EUR 11 EUR 4 El Yks. sektorin T&K-henkilöstö /kok. työvoima 3. Lisäksi on olemassa merkkejä siitä, että pohjoisen ja etelän väliset erot ovat kasvamassa tieto-ja tietoliikennetekniikan alalla. Tästä ovat osoituksena Internetin koti-ja kaupallinen käyttö, kotitietokoneiden yleisyys, verkkopalvelinten ylläpito sekä etätyöjärjestelmät. tiede- ja 4. Yleisesti voidaan sanoa, että epäsuotuisten alueiden - tavoitteen 1 tunnusomaista: (i) kohdealueiden - kokonaisuutena katsoen laimea TTK-toiminta; (ii) julkisen sektorin ylisuuri osuus ja yksityisen sektorin vähäisempi osallistuminen; (iii) keskittyminen perustutkimukseen; (iv) vähäinen teknologiansiirto julkisen ja yksityisen sektorin välillä sekä yksityisen sektorin sisällä; (v) huonot yhteydet kansainvälisiin TTK- ja innovaatioverkkoihin. teknologiajärjestelmille on edelleen ja erityisesti 5. Tällaiset laadulliset erot viittaavat siihen, että julkisten varojen sijoittaminen epäsuotuisilla alueilla suoritettavaan tutkimustoimintaan tuottaa pienemmän taloudellisen tuoton kuin varojen käyttö tutkimukseen kehittyneemmillä alueilla. Näin ollen olisi painotettava enemmän yksityisen sektorin roolia. Yritysten on osallistuttava entistä enemmän tutkimukseen ja innovointiin, ja viranomaisten olisi helpotettava tätä edesauttamalla riskipääoman saamista sekä luomalla muita kannustimia, joilla edistetään esimerkiksi sähköisen kaupankäynnin kaltaisia toimia. 4- RAKENNERAHASTOT - AIKAISEMMAT JA NYKYISET TOIMET 6. Vuonna 1993 annetussa komission tiedonannossa esitettiin, että rakennepolitiikoissa olisi osoitettava enemmän määrärahoja TTK- ja innovaatiotoimiin. Siinä katsottiin, että lisäämään epäsuotuisten alueiden rakenteellisilla osallistumista yhteisön TTK-puiteohjelmaan, rahoitettava teknologiansiirtoa sekä lisättävä yritysten innovointia. tukitoimenpiteillä olisi pyrittävä Nämä suositukset perustuivat oletukseen siitä, että runsaasti varoja oli ohjattu lähes yksinomaan TTK:n perinteisten perusrakenteiden ja kilpailumarkkinoita edeltävän tutkimuksen rahoittamiseen. Esimerkiksi arvioinnissa, joka tehtiin Kreikassa, Irlannissa ja Portugalissa rakennerahastojen ohjelmakauden 1989-1993 lopussa, todettiin, että vaikka rakenteellisten tukitoimenpiteiden kokonaisvaikutus oli ollut myönteinen, niihin liittyi useita ongelmia. Tällaisina ongelmina mainittiin laitosten toiminnan rahoittamiseen tarvittavan tulorahoituksen puuttuminen, julkisen sektorin tarjonnan liiallinen painottuminen yksityisen sektorin kysynnän lisäämisen sijasta, jäsenvaltioiden liiallinen riippuvuus ulkopuolisesta liika keskittyminen suurimpien kaupunkien (EU:n) rahoituksesta sekä TTK-toimien ympäristöön. 7. Tilanne on tämän jälkeen määrällisesti tarkastellen parantunut (ks. kaavio 2 ja liitteen taulukko 3). Kaavio 2 - Rakenteell. tukitoimenpiteiden TTK-osuuden kehittyminen SI 94/99 • 89/93 0,00% 5,00% 0,00% 15,00% 20,00% ja joissakin maissa joillakin alueilla on satsattu inhimillisen pääoman Lisäksi kasvattamiseen muun muassa sekä panostamalla verkottumiseen, välityspalveluihin ja kysynnän lisäämiseen. Esimerkiksi Irlannissa on tuoreimman väliarvioinnin perusteella alettu painottaa entistä enemmän yrityksissä tehtävää tutkimus- ja kehittämistyötä, mukaan lukien koulutus. Lyhyesti sanottuna: vähemmän tutkimusta yritysten puolesta ja enemmän tutkimusta yrityksissä itsessään. lisäämällä pätevän TTK-henkilöstön määrää Komissio on käynnistänyt rinnan rahastojen tärkeimpien tukitoimenpiteiden kanssa useita kokeiluhankkeita, löytää keinoja edellä mainittujen rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseksi (LAATIKKO 1). tarkoituksena on ollut joiden 5- LAATIKKO 1 ALUEELLISET STRATEGIAT ja Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) annetun asetuksen 10 artiklan mukaisesti yhteistyössä Innovaatio-ohjelman kanssa on kehitetty alueellisia innovaatiostrategioita (RIS - ja EAKR:sta alueellisia teknologiansiirtostrategioita Innovaatio-ohjelma). Näiden päätavoitteet ovat seuraavat (ks. liitteessä oleva kartta): 10 infrastruktuureja asetuksen ja innovaatio- (RITTS - annetun artikla) sekä - luoda selkeä strateginen kehys innovoinnin liittämiseksi osaksi alueen tuotantorakennetta - muodostaa yhteistyöverkkoja yritysten sisälle sekä yritysten ja julkisen sektorin välille - tehostaa alueen TTK-toimintaa ja innovointia. Euroopan sosiaalirahastosta (ESR) annetun asetuksen 6 artiklan ja EAKR:stä annetun asetuksen 10 artiklan perusteella myönnetyllä rahoituksella on käynnistetty alueellisia tietoyhteiskunta- aloitteita (RISI), jotta voitaisiin ottaa huomioon tieto- ja tietoliikennetekniikan kasvava merkitys alueellisen kehityksen, työn organisoinnin, inhimillisten voimavarojen, työllisyyden sekä miesten ja naisten yhdenvertaisuuden kannalta. näistä myönteisistä muutoksista rakenteellisista Kaikista tukitoimenpiteistä kohdistetaan yhä usein olemassa olevan (julkissektorilähtöisen) tieteellisen järjestelmän tukemiseen erityisesti tavoitteen 1 kohdealueilla, minkä johdosta alueellisen innovaatiojärjestelmän toimintaa vaikeuttavat rakenteelliset ongelmat säilyvät entisellään tai jopa pahenevat. Tätä kysymystä onkin tarkasteltava kriittisesti. huolimatta suuri osa TUTKIMUSTA JA TEKNOLOGISTA KEHITTÄMISTÄ KOSKEVA YHTEISÖN PUITEOHJELMA 9. Puiteohjelmalla on pyritty lisäämään sosiaalis-taloudellista yhteenkuuluvuutta kouluttamalla tutkijoita, levittämällä tieteellistä ja teknistä tietoa epäsuotuisille alueille sekä luomalla verkostorakenteita. Kolmannessa ja neljännessä puiteohjelmassa miltei neljännes luoduista yhteyksistä on neljän koheesiomaan ja muiden yhdentoista jäsenvaltion välisiä. Pelkästään vuonna 1997 luotiin yli 13 000 tällaista yhteyttä. Epäsuotuisten alueiden lähes yhdeksän prosentin osuus rahoituksesta- osuus kasvoi hieman neljännessä puiteohjelmassa - on oikeassa suhteessa niiden tämänhetkiseen tieteelliseen kapasiteettiin. Kaksi koheesiomaata, Espanja ja Kreikka, ovat edistyneet merkittävästi muun muassa tietotekniikan sekä biolääketieteen ja terveyden aloilla. Lisäksi standardit, mittaus ja testaus on ollut keskeinen ala, jolla neljä koheesiomaata ovat lisänneet osallistumistaan. Toisaalta edistymisessä teollisuusteknologian ja materiaaliteknologian sekä bioteknologian aloilla on parantamisen varaa. ikään Niin tietyt neljännen puiteohjelman erityistoimet ovat osoittautuneet erityisen tärkeiksi epäsuotuisten alueiden kannalta. Tällaisia ovat esimerkiksi kysyntälähtöiset pk- yritysten hyväksi toteutetut teknologianedistämistoimenpiteet (TSME) (LAATIKKO 2). -6 LAATIKKO 2 PK-YRITYSTEN HYVÄKSI TOTEUTETUT TEKNOLOGIANEDISTÄMIS- TOIMENPITEET (TSME) kuuluviin -ohjelmaan pk-yritysten BRITE-EURAM teknologianedistämistoimenpiteillä on edistetty erityisten "kartoitusvaiheen palkintojen" käyttöä, ja toimenpiteet ovat antaneet pk-yrityksille mahdollisuuden tehdä tutkimusyhteistyötä kolmansien osapuolten kanssa. Neljän koheesiomaan yritysten osallistuminen näiden toimenpiteiden toteuttamiseen onkin ollut keskimäärin vilkkaampaa kuin niiden osallistuminen puiteohjelman hankkeisiin. CRAFT-toimiin perustuvilla Koska näissä hanketyypeissä lisäksi keskitytään nimenomaan yritysten teknologisiin tarpeisiin, ne tarjoavat paikallisille matalan/keskitason teknologian pk-yrityksille uusia mahdollisuuksia verkottua ulkomaisten yritysten kanssa. Näitä toimia tuetaan innovaatioita ja teknologian käyttöönottoa edistävällä Innovaatio-ohjelmalla. Lisäksi niitä tukevat innovaatiokeskukset, jotka auttavat epäsuotuisia alueita saamaan käyttöönsä tarvittavaa tietoa, sekä RITTS-hankkeet, jotka edistävät innovaatiokulttuurin kehittämistä. 10. Viidennessä puiteohjelmassa on ratkaisemiseen sosiaalis-taloudellisten tarkoitus keskittyä tärkeitä "avaintoimintakokonaisuuksien" ongelmien epäsuotuisten alueiden kannalta ovat seuraavia aloja koskevat avaintoimintakokonaisuudet: kestävä vesihuolto ja vedenlaatu; maatalouden, kalastuksen ja metsätalouden kestävä kehittäminen, mukaan lukien maaseutualueiden yhtenäinen kehittäminen; kansalaisille tarkoitetut järjestelmät ja palvelut; kestävä liikkuvuus ja intermodaalisuus sekä huomisen kaupunki ja kulttuuriperintö. avulla. Erityisen tiettyjen tutkijoiden Viidennessä puiteohjelmassa jatketaan useita neljännen puiteohjelman onnistuneita toimia, sekä eritoten tutkimustulosten levittämistä ja tutkijoiden verkottumista tukevia toimia. Tältä osin tuleva innovaatioita ja pk-yritysten osallistumista edistävä ohjelma antaa lisätukea epäsuotuisille alueille edistämällä verkottumista sekä parhaan käytännön soveltamista. innovaatioiden liikkuvuutta, edistämistä koulutusta ja 11. Nykyisin tunnustetaan yhä laajemmin, että kilpailukyvyn parantaminen edellyttää nykyisenä ja kulttuuristen muutosten nopeiden maailmanlaajuisten taloudellisten, aikakautena poliittisia toimia keskeisillä osa-alueilla ja eri tasoilla. Näitä ovat: teknologisten strateginen suunnitteluja yhteistyön edistäminen kaikilla tasoilla koulutuspolitiikka riskipääoman saannin mahdollistaminen sääntelypolitiikka "kovan" ja "pehmeän" infrastruktuurin tarjoaminen yritysten kehittämispolitiikka. 7- 12. Esimerkiksi rakennerahastojen joilla pyritään saamaan aikaan ja tukitoimenpiteillä on tavoitteen 2 kohdealueilla pyritty selvästi sisällyttämään TIK ja innovointi osaksi monisäikeisempiä paikallisia taloudellisia strategioita, lujittamaan kilpailuetuja ja poistamaan kilpailuhaittoja. Tavoitteen 2 kohdealueet voivat usein hyödyntää suurten kaupunkien tarjoamia taloudellisia etuja. Esimerkiksi eri teollisuudenalojen tai sektorien muodostamat perustuvaa rypäät tiedonvaihtoa sekä dynaamisia verkkoja. Tällaisilla rypäillä voi myös olla yhteydet pitkälle kehittyneisiin televerkkoihin sekä tällaisten verkkojen synnyttämien tuotteiden ja palvelujen suuri ja keskittynyt tarve. Pohjois-Jyllannin alue Tanskassa on hyvä esimerkki rypään muodostumisesta (LAATIKKO 3). hyödyntää mittakaavaetuja, sopimukseen sanattomaan voivat Toisaalta maaseutu- ja rannikkoalueilla on mahdollisuus hyödyntää erilaisia resursseja, joissa ympäristöllä ja mahdollisesti matkailulla on oma osuutensa. LAATIKKO 3 POHJOIS-JYLLANTI, TANSKA (tavoite 2) Pohjois-Jyllanti on ollut merenkulun ja siihen liittyvien alojen yritystoiminnan vähenemisen takia korkean työttömyyden aluetta. Alueen suurimpia ongelmia ovat olleet - ja ovat tietyssä määrin yhä liian vähäinen kansainvälistyminen, alueen kokoon nähden verrattain pieni yrittäjien määrä, keskeisen osaamisen puuttuminen sekä pitkäaikaistyöttömyys. Pohjois- Jyllannissa on kuitenkin toteutettu erittäin menestyksekkäästi kehittämisstrategiaa, jossa TTK:lla ja innovoinnilla on keskeinen sija. Strategia koostuu seuraavista tekijöistä: innovatiivisten käytänteiden, teknologian ja menetelmien käyttöönotto perinteisillä teollisuudenaloilla ja perinteisissä palveluissa, suunnittelu- ja tuotantoprosesseja koskevan tiedon lisääminen sekä uusien materiaalien käyttöjä uusien tuotteiden kehittäminen - huipputekniikan alan yritysten alueelle sijoittumisen ja kasvun edistäminen; tämän perustana on ollut tieteen, tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin yhdistäminen erityisesti tietoliikenneteknologian ja sen sovellutusten alalla työvoiman kouluttaminen ja koulutuksen parantaminen, joiden tavoitteena on kehittää - yritysten johtamista ja saada entistä suurempi osa tutkinnon suorittaneista jäämään alueelle. lähtien ollut mahdollisuus tavoitteen 2 perusteella. Tämä on tukea Yksityisillä yrityksillä on vuodesta 1989 rakennerahastoilta lisännyt pk-yritysten kiinnostusta innovaatioihin perustuvien ohjelmien kehittämiseen, mikä puolestaan on lisännyt tuotteisiin ja johtamis- ja tuotantoprosessiin liittyvää tietämystä. Pk-yritysten ja tutkimuslaitosten väliset suhteet ovat parantuneet, vaikkakin niille oli alkuvaiheessa tyypillistä se, että teknologian kehittäminen tapahtui enimmäkseen nimenomaan tutkimuslaitosten ehdoilla. Viime aikoina tilanne on kuitenkin muuttunut, ja pk-yritykset ovat alkaneet pyrkiä vaikuttamaan tutkimukseen entistä -piirien, tietoliikennelaitteiden sekä kuva-analyysin alueella - on hyvin lyhyessä ajassa saatu aikaan uraauurtavia uusia kaupallisia ja yksityistalouksien käyttöön tarkoitettuja sovelluksia. toimijoina. Kolmella eri alalla - mikrosirujen tasaveroisempina saada ja Näiden toisiaan täydentävien toimintojen ja saatavien mittakaavaetujen kehittämistä varten on syntymässä rypäitä. Âlborgin yliopisto on NOVI-hankkeensa (tiede/teknologiapuisto ja siihen liittyvät rahoitusjärjestelyt) avulla osaltaan tukenut rypäiden fyysistä muodostumista ja osallistunut lisäksi yhteistyössä keskeisten yritysten kanssa kolmanteen ja neljänteen tutkimuksen puiteohjelmaan. Pohjoisjyllantilaisten kyky suunnitella tulevaa sekä horisontaalisesti eri asiaankuuluvat politiikan alat huomioon ottaen että vertikaalisesti eri viranomaistasojen välillä kehittyy jatkuvasti parempaan suuntaan. Alueellista talouden kehittämisstrategiaa, jossa TTK:lla ja innovoinnilla on tärkeä sija, on lähtenyt yhdessä toteuttamaan 27 kuntaa. Eri ministeriöt kehittävät parhaillaan yhteistyötä alueen kanssa kyetäkseen tukemaan paikallista kehittämistä. 13. On huolehdittava siitä, että TTK:ta ja innovaatioita tukevat toimet Siitetään osaksi alueen tuotantorakennetta. Alueellisen TTK- ja innovaatiojärjestelmän - jota ei enää nähdä tarjontalähtöisesti toimivien tutkimuslaitosten hallitsemana järjestelmänä vaan jota on laajennettu siten, että siihen kuuluvat myös yritykset, päätöksentekoelimet ja työmarkkinat - olisi toimittava paikallisen taloudellisen ympäristön ehdoilla. Epäsuotuisat alueet, jotka eivät kykene muiden lailla vetämään puoleensa runsaasti lisäarvoa tuottavia toimintoja, voivat hyötyä erityisesti niveltämällä TTK-ja innovaatiostrategiansa ja taloudellisen suunnittelunsa toisiinsa. TTKïN TALOUDELLISTA KEHITTÄMISTÄ INNOVAATIOIDEN LIITTÄMINEN OSAKSI ALUEELLISTA. JA * ; 14. Edellä esitetyn tarkastelun perusteella voidaan tehdä seuraavia huomioita. • Julkisilla tukitoimilla olisi pyrittävä kehittämään yhtenäisiä toimintakehyksiä, joilla puolestaan on vahvat yhteydet markkinoihin (riskipääoma, pääsy yhtenäismarkkinoille jne. ). • Näiden kehysten avulla olisi vaikutettava siihen ympäristöön, jossa yritykset - erityisesti pk-yritykset - sekä TTK- ja innovaatiotoimijat toimivat. • Kehysten olisi perustuttava tehokkaaseen ja tarkkaan "tarveanalyysiin". • Keskeisten toimijoiden yhteisymmärrys, kumppanuus ja sitoutuminen ovat olennaisen tärkeitä tekijöitä. • Sekä kansallisella että Euroopan tasolla on pyrittävä toden teolla koordinoimaan toimia, jotta - vältetään eri alueilla toteutettavien toimien tarpeeton päällekkäisyys ja - varmistetaan teknologisten valmiuksien laaja leviäminen. Edellä esitettyjen huomioiden perusteella on syntynyt ajatus siitä, että taloudellisten erojen pienentämiseksi olisi omaksuttava kokonaisvaltainen lähestymistapa, jotta TTK- ja innovaatiopolitiikka voidaan liittää toimivasti osaksi laajempaa paikallisen ja alueellisen taloudellisen kehittämisen strategiaa. TTK JA INNOVAATIOT - JAETTU VASTUU 15. Kilpailukyvyn ja yhteenkuuluvuuden kannalta on olemassa laatia YHTENÄISIÄ TTK- JA INNOVAATIOSTRATEGIOITA, jotka ovat kytköksissä alueiden talouden kehitysprosessiin ja jotka ovat kansallisen TTK-ja innovaatiotoiminnan tukijärjestelmän kautta yhteydessä laajempaan eurooppalaisen kokonaisuuteen. Strategia on kolmitasoinen. selkeä tarve - Paikallisen ja alueellisen tason tehtävät: i. ii. iii. arvioida paikalliset ja alueelliset tarpeet ja mahdollisuudet, kehittää strategiakehys, jonka puitteissa tutkimusta, teknologista innovointia sekä niihin liittyviä politiikkoja olisi toteutettava, panna täytäntöön sovittu TTK- ja innovaatio-ohjelma, joka pitää sisällään erityiset, asianomaisten virastojen toteutettaviksi sopivat painopistealueet ja toimenpiteet, 9- iv. saada aikaan tehokasta, kohdennettua ja kattavaa alueellista yhteistyötä, tehokkaasta jonka strategisesta suunnittelusta, poliittisten toimien yhteensovittamisesta sekä strategian ja toimien toteuttamiseen tarvittavasta rahoituksesta. huolehditaan kehittämisen puitteissa talouden - Jäsenvaltioiden tehtävät: v. vi. määrittää kansalliset innovaatioponnisteluja, puitteet, joissa voidaan tukea TTK- ja muotoilla kansalliset TTK- ja innovaatiopolitiikat ja -järjestelmät; näihin sisältyvät teknologialaitosten sijoittaminen sekä ohjelmat, joilla autetaan alueiden yrityksiä käyttämään niitä, vii. laatia kehityssuunnitelmat, osallistuvat. joiden yhteisrahoitukseen rakennerahastot - Jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin tehtävät: viii. määrittää TTK- ja innovaatiopolitiikkojen pitkän aikavälin strategiset tavoitteet; tämän perustana on oltava kattava näkemys kunkin jäsenvaltion TTK- ja innovaatiojärjestelmän sekä talousjärjestelmän heikkouksista ja vahvuuksista, ix. huolehdittava siitä, että tukitoimet ovat yhdenmukaisia ja että käytettävät välineet ovat samankaltaisia ja niillä pyritään keskenään sopusoinnussa oleviin tavoitteisiin. Tehtäviä silmällä pitäen on laadittu kaksi strategista aloitetta. Ensinnäkin innovaatiota koskeva vihreä kirja ja toimintasuunnitelma ovat tarjonneet komissiolle ja jäsenvaltioille yhteisen kehyksen, jonka puitteissa voidaan määrittää ensisijaiset yhteistyövaihtoehdot ja -mahdollisuudet. Toisaalta edistääkseen laaja-alaista keskustelua Euroopan alueellisen kehittämisen pitkän aikavälin suuntaviivoista jäsenvaltiot ovat sopineet Euroopan aluekehityssuunnitelman (European Spatial Development Perspective, ESDP) laatimisesta. Suunnitelma on määrä hyväksyä keväällä 1999. 16. Kaikkien toiminnan tasojen olisi sovittava ja tavoitteista, laadittava tehokkaat seuranta- ja arviointimenetelmät sekä yhdenmukaistettava ohjelmien aikataulut. On välttämätöntä, että tuloksellisuuden arviointiperusteet ja toiminnan tavoitteet innovaatiopolitiikkojen kokonaisvaikutuksista alueelliseen kehitykseen ja yhteenkuuluvuuteen. Toimenpiteiden perusteellinen arviointi mahdollistaa tarkempien tuloksellisuuden mittareiden määrittämisen. tuloksellisuuden arviointiperusteista käsitykseen TTK- perustuvat selkeään ja 17. Laaja-alainen TTK- ja innovaatiostrategia hienosäädetään toteuttamisvaiheessa viime kädessä kunkin alueen ja paikkakunnan olosuhteiden ja edellytysten mukaiseksi, mutta on tai alue ei voi jättää huomiotta. tiettyjä avaintoimia, joita yksikään jäsenvaltio inhimillisten Innovaatioiden edistäminen, valmiuksien parantaminen sisältyvät kaikkiin strategioihin. teollisuusyhteistyö ja verkottuminen sekä KOLME PAINOPISTEALUETTA INNOVAATIOIDEN EDISTÄMINEN 18. Eräs tämän tiedonannon peruslähtökohta on, että yhteenkuuluvuuteen tähtäävä politiikka olisi muutettava pääasiassa perustutkimusta ja teknologisia valmiuksia sinänsä tukevasta innovaatioponnistelujen politiikasta sellaiseksi politiikaksi, jolla edistetään TTK- ja 10 hyödyntämistä taloudellisessa toiminnassa. Innovaatioita voidaan tässä yhteydessä edistää merkittävästi seuraavilla tavoilla: ') teknologiasta ja parannetaan levitetään Keskitytään innovaatiostrategioissa kysynUiHihtöisiin järjestelmiin, joilla innovaatioiden hallintaa. Monet yritykset, tietoa varsinkin pk-yritykset, pitävät edelleen ja kustannusten aiheuttajana sen sijaan, että katsoisivat sen olevan mahdollisuus ja investointi tulevaisuutta silmällä pitäen. Pk-yritykset eivät välttämättä ole tietoisia omista tarpeistaan (esim. kansainvälisille markkinoille pääsyn osalta) eivätkä ne sen vuoksi ehkä pyri löytämään tarpeisiinsa ratkaisuja. Toisaalta pieniltä tutkimustuloksia kehittäviltä yrityksiltä puuttuvat usein valmiudet myydä aikaansaannoksiaan. innovointia pelkkänä lisätaakkana ii) Edistetään alueellisella ja paikallisella tasolla kokonaisvaltaiseen laatujohtamiseen ja laadunhallintaan tähtäävää toimintatapaa, koska se synnyttää innovaatioiden kysyntää (erityisesti pk-yrityksissä) ja parantaa osaltaan yritysten kilpailukvkyä. (LAATIKKO 4). LAATIKKO 4 EUROMANAGEMENT sovellettavissa sekä kansallisella EUROMANAGEMENT-järjestelmä on tasolla että paikallisesti. Ensiksi luodaan yhteiset menettelytavat pk-yritysten auttamiseksi niillä osa- alueilla, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä niiden toiminnan jatkumisen tai kasvun kannalta (esim. ympäristö, TTK, standardointi, sertifiointi, laatu jne. ). Tämän jälkeen konsultit tarkastavat yhtenäisen toiminnan kannalta olennaisilla aloilla toimivat pk-yritykset arvioidakseen niiden vahvuudet ja heikkoudet sekä niiden valmiudet osallistua EU:n ohjelmiin. Näistä arvioinneista laaditut raportit ovat erittäin hyödyllisiä erityiskonsulteille, julkisille viranomaisille ja pk- yrityksille, sillä ne mahdollistavat kokeilujen (benchmarking) määrittämisen koko Euroopan laajuisesti. ja esikuva-analyysien iii. Kehitetään uusia, epäsuotuisten alueiden taloudellisten rakenteiden ominaispiirteitä vastaavia rahoitus- ja hallinnointijärjestelyjä ja pyritään tarpeen mukaan luomaan vaihtoehtoisia rahoitusmarkkinoille (LAATIKKO 5). rahoitusmuotoja yhteyksiä suoria sekä LAATIKKO 5 YLEINEN CDTI-TUKI Yksi kiinnostava järjestelmä on yleinen CDTI-tuki, joka sisältyy Espanjan tavoitteen 1 kohdealueita koskevaan yhteisön tukikehykseen. Yleinen CDTI (Centro para el Desarrollo Technologico Industrial) -tuki on rahoitusinstrumentti, josta myönnetään yhteisrahoitusta yritysten ehdottamiin teknologiahankkeisiin (enintään 50 prosenttia kokonaiskustannuksista), Tukea ei hankkeen epäonnistuessa tarvitse maksaa takaisin. Hankkeen onnistuessa puolestaan takaisinmaksu tapahtuu viiden vuoden kuluessa hankkeen päättymisestä. Tukilainasta ei peritä korkoa eikä sille vaadita takuita. Takaisinmaksetut lainat käytetään uusien hankkeiden rahoittamiseen. 11 iv. Järkeistetään yritysten tukipalvelujen liiallista tarjontaa jäsenvaltioissa, jotta kyetään tarjoamaan erikoistuneempia ja paremmin kohdennettuja palveluja. v. Edistetään innovaatioita tukevia toimia, kuten: • • • • • • ammatillisen parantamiseksi liikkuvuuden tukemista ja työllistämisohjelmia työllisyyden yhteistyön aikaansaamista (julkisten ja yksityisten) tutkimuslaitosten ja pk- yritysten välille tietotekniikan hyödyntämistä riskipääomaan yliopistoissa innovaatiotoimintaan voimakkaasti panostavista irtautuvien) yritysten syntymistä liittyviä tukitoimia, joilla edesautetaan uusien (esimerkiksi ja tehtävästä suuremmista yrityksistä tutkimustyöstä kumpuavien TTK- tai henkisen omaisuuden oikeuksiin liittyviä toimia erityisesti siltä osin kuin niillä tuetaan pk-yrityksiä sellaisten järjestelyjen kehittämistä, joilla edistetään yrityksiin liittyvää TTK:ta ja jonka tavoitteena on lisätä TTK-toimintaa harjoittavien yritysten, erityisesti "ensikertalaisten", määrää. vi. Otetaan oppia parhaasta käytännöstä silloin, kun osaamiskeskusten ja yliopistojen yhteyteen sekä tiede-ja teknologiapuistoihin muodostuu rypäitä, jotta kyettäisiin: • • • kehittämään eri tahojen tekemän tutkimuksen pohjalta kaupallisia sovelluksia käyttämään hyväksi yksityisten pääomasijoittajien ja riskipääomarahastojen tarjoamaa rahoitusalan ja kaupallista asiantuntemusta ja luomaan sen avulla uusia yrityksiä, jotka voivat hyödyntää kehitettyä teknologiaa ja vallata uusia markkinoita (business angels) käyttämään teknologiaa paikallisyhteisöjä hyödyttävällä tavalla - esimerkiksi parantamalla online-yhteyksiä julkisiin palveluihin tai kehittämällä verkkoja yhteisöjen tiedotus- ja koulutustoimintaa varten. VERKOTTUMISEN JA TEOLLISUUSYHTEISTYÖN KEHITTÄMINEN 19. Muun muassa kaupan maailmanlaajuistumisesta, sääntelyn purkamisesta ja muuttuvasta kysynnästä aiheutuvat markkinoiden jatkuvasti kasvavat paineet tekevät yhdessä uusien yhteiskunnallisten tarpeiden ja tieteellisen ja teknologisen kehityksen kanssa innovaatiosta entistä monimutkaisempaa, kalliimpaa ja riskialttiimpaa. Tämän monimutkaisen tilanteen hallitsemiseen ei riitä pelkästään se, että ostetaan kehittyneitä laitteita tai saadaan käyttöön uutta teknologiaa. Tämän lisäksi on tarpeen yhdistää innovointi muuhun yrityksen toiminnan kehittämiseen, kuten markkinointiin, henkilöstöresurssien kehittämiseen sekä laadunvalvontaan, ja, luoda yrityksen johtamista palvelevia palautesilmukoita. Koska pk-yritykset eivät useinkaan ole toiminnoiltaan yhtä monipuolisia kuin suuret yritykset, niiden on käytettävä apuna yrityksen ulkopuolisia palveluja. Politiikkoihin liittyviä tukitoimia toteutettaessa onkin ymmäfrettävä kunnolla ne mekanismit, jotka vaikuttavat pk-yritysten verkottumisvalmiuksiin. Poli|iikkaa määritettäessä on tärkeää: - 12- • kehittää teknologiaa koskevan tiedon ja teknologian hankinnan kanavia sekä näiden kanavien mahdollisuuksia muuttua tai laajentua verkottumisen avulla • määrittää (viestintään liittyviä ja kulttuurisia) aukkoja pk-yritysten ja teknologiaa käyttöön tarjoavan infrastruktuurin välillä • edistää yritysten verkottumista siten, että yritykset voivat oppia toisiltaan ja laatia yhteisiä strategioita markkina-asemansa parantamiseksi • luoda alueellisia alihankkijayritysten rypäitä, koska alihankinta kuuluu usein keskeisenä osana epäsuotuisten alueiden tuotantorakenteisiin • kehittää teknologian kelpuuttamis- ja teknologiansiirtohankkeita, joiden avulla voidaan osoittaa innovatiivisten tekniikoiden ja prosessien käyttöönotosta koituvat hyödyt • ottaa huomioon innovaatioihin liittyvät sosiaaliset näkökohdat • ymmärtää teknologiatuen ja teknologiansiirron organisatoriset ja ioteuttamispaikkaan liittyvät vaatimukset, jotta voidaan tarjota räätälöityä ja eriytettyä teknologiatukea. 20. Komissio on kehittänyt useita välineitä, ja teollisuusyhteistyötä sekä edistää julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötä (LAATIKKO 6). tukea verkottumista joilla voidaan LAATIKKO 6 YHTEISÖN VERKOT Epäsuotuisille alueille voivat olla avuksi yhteisön verkot, joita muodostavat muun muassa innovaatiokeskukset, eurotiedotuskeskukset sekä eurooppalaiset verkot ja paivelut. Nämä verkot helpottavat epäsuotuisten alueiden osallistumista yhteisön toimintaan ja parantavat niiden kykyä ottaa käyttöön uutta teknologiaa ja innovaatioita. Komissio on esimerkiksi vuodesta 1984 lähtien tukenut innovatiivisia yrityksiä tukevaa yritys- ja innovaatiokeskusten (BIC) verkkoa. Näiden keskusten etuna on, että ne ovat yhteydessä kansainväliseen verkkoon (Euroopan BIC-verkko), jota hallinnoidaan sekä keskitetysti että kansallisella tasolla. Verkon avulla edistetään teknologiansiirtoa, varmistetaan taitotiedon siirtäminen ja helpotetaan yritysten alueidenvälistä ja kansainvälistä yhteistyötä. Näissä verkoissa olisi otettava paremmin huomioon ne paikalliset toimijat, joiden tehtävänä on määrittää ja toteuttaa paikallisten innovaatiojärjestelmien luomiseen tai vahvistamiseen tähtääviä alueellisia ja yritysstrategioita. ALUEELLISET INNOVAATIOSTRATEGIAT (RIS) - WALES1N TAPAUS innovaatiostrategian (aiemmin alueellinen Walesia koskevan alueellisen teknologia- suunnitelma) -jonka yhteisrahoitukseen yhteisö osallistuu EAKR:stä annetun asetuksen 10 artiklan perusteella - yhteydessä tehtiin selvitys, johon osallistui yli 700 henkilöä yli 600 eri organisaatiosta. Laaditun lopullisen alueellisen teknologiasuunnitelman perusteella Walesin elinkeinoelämän kaikilta sektoreilta nimettiin 60 avainhanketta, joiden osalta ollaan nyt siirrytty täytäntöönpanovaiheeseen (esim. Welsh Business Angels Network, loppututkinnon suorittaneiden koulutusta ja töihin sijoittumista koskevat ohjelmat, Walesin osaamiskeskus, pk-yrityksiä teknologia- suunnitelmassa määritellyt ensisijaiset toiminta-alat on lisäksi otettu huomioon Etelä-Walesin tavoitteen 2 kohdealueita koskevan teollisuusohjelman (1997-1999) eri toimenpiteissä, ja noin 20 % teollisuusohjelmasta on suunnattu tähän toimintaan. Tämä vastaa yli 90 miljoonan punnan investointeja, joista rakennerahastojen osuus on hieman alle 40 miljoonaa puntaa. soveltamisohjelmat). Alueellisessa teknologian koskevat 13» INHIMILLISTEN VALMIUKSIEN VAHVISTAMINEN 21. Inhimilliset valmiudet ovat keskeisen tärkeitä kilpailukyvyn ja tietoon perustuvien kehitysprosessien kannalta. Sen vuoksi olisikin kiinnitettävä huomiota seuraaviin seikkoihin: i. ii. iii. henkilöstön koulutus palautemekanismin luominen yksityisen sektorin ja teknisten tutkimuslaitosten ja korkeakoulujen välille (yhteistyö); tutkijoiden työskentely yrityksissä sekä kansainvälinen liikkuvuus (kehittyneiden alueiden ja epäsuotuisten alueiden tutkimuslaitosten välinen vaihto). Viimeksi mainitusta on esimerkkejä ja kehittämistä koskevassa yhteisön puiteohjelmassa (LAATIKKO 7). tutkimusta LAATIKKO 7 MARIE CURIE -APURAHA alueiden nykyisissä Tutkijoiden koulutusta ja liikkuvuutta koskevaan ohjelmaan sisältyvän Marie Curie -apurahajärjestelmän tarkoituksena on tukea tutkimustyön kautta toteutettavaa jatkokoulutusta. Ohjelmaan sisältyy erityisiä välineitä, joista voi olla selvää hyötyä epäsuotuisille alueille. Yksi tällainen on henkilökohtainen Marie Curie -paluuapurahaohjelma, jolla kannustetaan epäsuotuisilta alueilta lähtöisin olevia tutkijoita palaamaan kotimaahansa epäsuotuisalle alueelle. Vastaisuudessa käyttöön otettavilla Marie Curie -kehitysapurahoilla tuetaan uusien tutkimuslaitoksissa. tutkimusalojen kehittämistä epäsuotuisten Tarkoituksena on, että tähän toimintaan osallistuvat epäsuotuisten alueiden tutkimuslaitokset, jotka haluavat kehittää uusia osaamisalueita, sekä laitoksissa vierailevat nuoret ja kokeneet tutkijat. Kokeneiden tutkijoiden Marie Curie -apurahaohjelmassa puolestaan eurooppalaisten kokeneiden tutkijoiden asiantuntemusta siirretään teollisuuden ja tiedeyhteisön välillä (kumpaankin suuntaan) ja toisaalta myös epäsuotuisille alueille tätä tarkoitusta palvelevan ohjelman osa-alueen myötä. Muista Marie Curie -apurahajärjestelmään liittyvistä toimista, joista parhaillaan neuvotellaan, olisi todennäköisesti välillisempää hyötyä. Niihin sisältyy muun muassa toimenpiteitä, joilla tohtoritason tutkijoita kannustetaan jäämään yhteisön joiden tutkimuslaitoksiin, sekä yrityksissä suoritettavaa tutkimustyötä tukevia apurahoja, avulla erityisesti pk-yrityksiä tuetaan erityistoimin, jotta ne ottaisivat vastaan nuoria tutkijoita. Lisäksi uusi tavoite, jota harkitaan sisällytettäväksi seuraavaan puiteohjelmaan, on merkittävien tutkimusinfrastruktuurien avaaminen sellaisille tutkimusryhmille, joilla ei tavallisesti ole mahdollisuutta käyttää niitä. 22. Yksi keskeinen seikka, joka on syytä pitää mielessä on se, että pk-yritykset tarvitsevat liittyvää tukea voidakseen omaksua uutta teknologiaa. Pelkkä teknologianhanintaan teknologian saatavuuden paraneminen ei yksin tuota parhaita mahdollisia tuloksia. Tästä ja pk-yritysten syystä on työntekijöiden tavoitteen saavuttamista voidaan tukea yhteisön toimilla seuraavasti: teknologianhallinnan koulutusohjelmia jatkuvaa koulutusta uusien tekniikoiden alalla. Tämän tärkeää kehittää • Voidaan tehostaa toimia, joiden tavoitteena on inhimilliseen pääomaan ja elinikäiseen oppimiseen tehtävien investointien lisääminen epäsuotuisilla alueilla. Rakennerahastojen kautta voidaan tukea tutkinnon suorittaneiden henkilöiden työelämään sijoittumista edistäviä ohjelmia, jotka voidaan laatia paikallisia olosuhteita ja tarpeita vastaaviksi. • Euroopan sosiaalirahaston rahoittaman nykyisen tavoitteen 4 mukaisen toiminnan tavoitteena on työntekijöiden pätevyyden, johtamistaitojen työllisyysnäkymien parantaminen. Toiminnalla vastataan suoraan tarpeeseen auttaa eri puolilla Euroopan ja - 14- unionia asuvia työntekijöitä sopeutumaan teollisuudessa tapahtuvaan muutokseen sekä tuotantojärjestelmien muutoksiin. Yhteisön ADAPT-aloitteella on jo tuettu merkittävällä tavalla tällaista sopeutumista. Ehdotetussa uudessa tavoitteessa 3 (joka kattaa nykyiset tavoitteet 3 ja 4) tehostetaan tätä tukitoimintaa. On edistettävä tieto-ja tietoliikennetekniikan osuutta avoimen opetuksen ja etäopetuksen järjestelmien kehittämisessä, jotta voidaan parantaa erityisesti pk-yritysten, vähän koulutusta saaneiden työntekijöiden ja pitkäaikaistyöttömien koulutusmahdollisuuksia. Samoin on edistettävä etätyöntekijöiden tukijärjestelmiä. 23. TTK-ja innovaatiopolitiikat on liitettävä osaksi kunkin alueen tuotantorakennetta. Tämä merkitsee sitä, että alueen toimijoiden on yksilöitävä alueen strategiset painopistealueet sekä suunnattava niille voimavaroja. Yhdennetyn TTK- ja innovaatiostrategian olisi rakennuttava paikallisten ja alueellisten elinten, jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin yhteistyön varaan. Strategian avulla olisi pyrittävä edistämään innovaatioita, tehostamaan verkottumista ja teollisuusyhteistyötä sekä parantamaan inhimillisiä valmiuksia, ja se olisi laadittava siten, että se vastaa kunkin alueen institutionaalisia, sosiaalis-taloudellisia ja kulttuurisia ominaispiirteitä. Komission tehtävänä on luoda sellainen kehys, joka mahdollistaa tavoitteen mukaisen kehityksen. 24. Alueiden olisi luotava yhdennetty TTK- ja innovaatiostrategia ja kehitettävä sitä. Tämän strategian olisi perustuttava alueen taloudellisen rakenteen tarpeisiin, ja sen avulla olisi kehitettävä jatkuvasti alueellisten kehittämissuunnitelmien sisältöä aluerahastojen tukitoimien seuraavan toteuttamiskauden aikana. Jäsenvaltioiden olisi keskinäisen kumppanuuden hengessä huolehdittava siitä, että asianomaiset kansalliset politiikat täydentävät ja tukevat alueellisella ja yhteisön tasolla todettujen tarpeiden täyttämistä ja mahdollisuuksien hyödyntämistä. Jäsenvaltioita pyydetään ottamaan huomioon tässä tiedonannossa esitetyt suositukset Euroopan aluekehityssuunnitelmaan (ESDP) liittyvän työn yhteydessä. 25. Komissio • • • • kannattaa TTK:n ja innovaatioiden liittämistä osaksi tulevia rakenneohjelmia. Tämä tiedonanto muodostaa perustan ja innovaatioiden alalla toteutettavia rakenteellisia tukitoimenpiteitä varten. Se toimii myös vertailukohtana arvioitaessa ennakolta alueiden kehittämissuunnitelmissa esitettyjen TTK- ja innovaatiostrategioiden johdonmukaisuutta suuntaviivojen määrittämiselle TTK:n aikoo hyödyntää nykyisistä alueellisista innovaatio- ja tietoyhteiskuntastrategioista saatuja kokemuksia määrittääkseen kysyntälähtöisen ja alhaalta ylöspäin etenevän toiminnan mallin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kehottaa jäsenvaltioita kehittämään yhdessä ennen rakennerahastojen seuraavaa ohjelmakautta TTK- ja innovaatiotoiminnan tuloksellisuutta tarkasti mittaavat indikaattorit, joiden avulla rakenteellisia tukitoimenpiteitä voidaan arvioida ja seurata ehdottaa kansainvälisen yhteistyön lujittamista sellaisten osaamiskeskusten, jotka sijaitsevat teknologiselta tasoltaan toistaiseksi riittämättömästi kehittyneillä alueilla, ja muilla alueilla sijaitsevien osaamiskeskusten välillä. Komissio aikoo tältä osin tukea erilaisia vapaaehtoisuuteen perustuvia yhteistyön muotoja, kuten: -15- - - - osaamiskeskuksissa järjestettävää ammatillista koulutusta (ESR) tukikelpoisten alueiden rakenteiden ja (EAKR) tieteellisten laitteiden parantamista kansainvälisten taloudellisen intressiryhmän, European Economic Interest Group, EEIG) muodostamista TTK-puiteohjelman tutkimushankkeita varten. yhteenliittymien eurooppalaisen (tai pyytää kaikkia Keski- ja Itä-Euroopan maita sekä Kyprosta kehittämään alueellisen ja kansallisen tason tarkoituksenmukaiset TTK- ja innovaatiostrategiat; näitä liittymisen valmistelun yhteydessä Luxemburgissa tarkastellaan kunkin maan kokoontuneen Eurooppa-neuvoston tekemän päätöksen mukaisesti. Komissio edistää kokemusten vaihtoa jäsenyyttä hakeneiden maiden ja jäsenvaltioiden välillä, aikoo perustaa TTK-toimintaa ja innovaatioita käsittelevän interaktiivisen Web- sivuston ja luoda näin yhteyden alueiden, jäsenvaltioiden ja jäsenyyttä hakeneiden maiden välille. 16 KESKEISIÄ LYHENTEITÄ JA KÄSITTEITÄ-SANASTO ADAPT Yhteisön aloite, jonka avulla pyritään ennakoimaan yritysten työllisyysrakenteen muutoksia ja valmistautumaan niihin. BERD Yritysten TTK-menot (Business Expenditure on Research and Development) BIC Yritys-ja innovaatiokeskus (Business Innovation Centre) BRITE-EURAM / CRAFT Neljänteen puiteohjelmaan kuuluva materiaalitekniikkaohjelma / Aloite, jolla pyritään eurooppalaisiin tutkimushankkeisiin osallistumista pk-yritysten edistämään CSF EAKR ESDP ESR GERD Yhteisön tukikehys (Community Support Framework) Euroopan aluekehitysrahasto Euroopan aluekehitysohjelma (European Spatial Development Perspective) Euroopan sosiaalirahasto TTK-bruttomenot (Gross Expenditure on Research and Development) KIE-maat Keski-ja Itä-Euroopan maat LFR RIS RISI RITTS TSER TSME TTK YOA Epäsuotuisa alue (Less Favoured Region) Alueelliset innovaatiostrategiat (Regional Innovation Strategies) Alueelliset tietoyhteiskunta-aloitteet (Regional Information Society Initiatives) Alueelliset innovaatio-ja teknologiansiirtostrategiat ja infrastruktuurit (Regional Innovation and Technology Transfer Strategies and Infrastructures) Kohdennettu Research) sosiaalis-taloudellinen tutkimus (Targeted Socio-Economie Pk-yritysten hyväksi toteutetut teknologianedistämistoimenpiteet (Technology Stimulation Measures for SMEs) Tutkimus Development, RTD) ja teknologinen kehittäminen (Research and Technological Yhtenäinen ohjelma-asiakirja (Single Programming Document, SPD) 17 TAULUKKO 1 TTK:n perusindikaattorit 1995 DK D NL FIN UK EUR 11 - EUR 4 EL IRL 10137 4183 205852 20307 5228 2796 132474 25340 81661 38961 1845177 22596 58138 25033 1176205 20231 57301 22607 831376 14509 15459 7304 302543 19571 8047 3842 172372 21422 5108 2429 95599 18716 8827 4498 176275 19970 58606 28404 841571 14360 308511 140057 5779444 18733 ^3S$ 63179 25948 643889 10192 10454 4201 87416 8362 39210 15561 428091 10918 3598 1434 49215 13677 9917 4753 79166 7983 PERUSTIEDOT '. *!: Asukasluku (1000) Työvoima (1000) BKT (milj. ecua) BKT asukasta kohti GERD (milj. ecua) asukasta kohti (1000 ecua) % BKT:sta 327 1,61% 462 ' 515 1,82% l 2,28% 473 2,34% 151 1,04% 403 2,06% 339 ' 1,58% 443 ' 2,37% 689 3,45% 295 2,05% 384 2,05% 83 0,82% 40 0,48% 87 0,80% 192 1,41% 47 0,61% T&K-henkilöstö % työvoimasta Julkisen sektojnii^TTK^^ _, , GBAORD - % kokonaisbudjetista 1,23% 1,71% 1,52% ' 1,58% ' 0,86% ' 1,47% ' 1,18% ' 1,97% 1,95% 1,22% 1,37% ' 0,73% ' 0,83% 0,73% ' 1,14% ' 0,53% r - t^ j^ ^ »VW-** — v **C£**r* *"?*>»<*tr>r%&t&$p3H$**-^*l 1,95% 1,79% 3,60% 4,33% 1,65% 2,70% 2,37% 2. 90% 3,17% 2,27% 2,93% 1,62% 0,67% 1,96% ' 1,09% l 1,61% GOVERD - % BKT:sta HERD - % BKT:sta 0,06% 0,44% 0,32% 0,41% ' 0,34% 0,43% ' 0,49% 0,38% 0,22% 0,26% 0,37% 0,58% 0,12% ' 0,50% ' 0,41% ' 0,46% 0,13% 0,63% 0,30% 0,39% 0,33% 0,41% 0,16% 0,24% ' 0,13% 0,22% 0,17% 0,25% 0,14% 0,27% 0,16% 0,21% Valtion ja kork. koulujen T&K-henkilöstö % kaikesta T&K-henkilöstöst^ 47% 47% ' 46% 50% 62% 60% ' 59% ' 49% 45% 44% 49% 73% ' 89% 71% ' 54% ' 69% Yksityisen sektorfnjTK ~l^\ s-t-4 •J*ri~¥~ *~*fi"si* ,5 "«55 | ÇA i^>i- ~& %&•*£*&«•. * %M$ÊS. BERD (milj. ecua) % BKT:sta % GERD:sta Yksityisen sektorin T&K-henkilöstö 1,09% 67% 1,10% 60% 1,51% 66% 1,44% 62% 0,56% 54% 1,09% 53% 0,83% 52% ' 1,50% 63% 2,68% 78% 1,34% 65% 1,30% 64% 0,35% 45% 0,11% 24% 0,37% 46% 0,99% 70% 0,12% 20% % työvoimasta 0,65% % kaikesta T&K^ienkitöstöst^ 53% 0,92% 53% ' 0,82% 54% ' 0,80% 50% ' 0,33% 38% 0,59% 40% ' 0,49% 41% ' ' 1,00% 51% ' 1,08% 55% 0,68% 56% 0,69% 51% 0,20% 27% 0,09% 11% 0,21% 29% ' 0,53% ' 46% 0,16% 31% Eurooppalaisia patettihakemuksia miljoonaa asukasta kohti 94 119 168 95 46 116 99 172 199 79 108 11 12 37 à Lähde: Eurostat Arvio Li sisällä Luxemburgia Kaikki henkilöstötiedot perustuvat henkilömääriin r"'~»i- vi. !—. :„:. , <")liuittaLiircci»in GERD - Kansalliset T&K-bniltomcnot GOVF. RD - Valtion T&K-menot HERD - Korkeakoulujen T&K-menot BERD - Yritysten T&K-menot GBAORD - Valtion T&K-määrärahat TAULUKKO 2 TTK:n perusindikaattorit Alueelliset erot SAKSA4 1993 RANSKA3 1994 ITALIA 1994 ESPANJA PORTUGALI KREIKKA 1994 1995 1993 EUR11 1995 EUR4 1995 Tav. 1 Muut GERD< GERD> Tav. 1 Muut Tav. 1 Muut Muut Lissabon Muut Attika PERUSTIEDOT:; GERD (milj. ecua) asukasta kohti (1000 ecua) 179 548 21 94 67 211 44 151 30 81 26 57 1,78% 2,46% 1,25% 3,49% 0,64% 1,20% 0,50% 1,18% 0,46% 0,81% 0,36% 0,67% 384 2,05% ei saat. ei saat. 0,65% 2,16% 0,49% 0,97% 0,54% 1,20% 0,38% 0,80% 0,63% 0,96% 1,37% _ « -'--f-. _ i. '. v* «n. ;; - —;. ^^ % BKT:sta T&K-henkilöstö % työvoimasta GOVERD asukasta kohti (1000 ecua) 52 78 3 15 12 46 7 34 3 31 8 18 % BKTrsta HERD - % BKTrsta 0,52% 0,35% 0,20% 0,56% 0,11% 0,26% 0,08% 0,27% 0,05% 0,31% 0,12% 0,21% 0,62% 0,41% 0,11% 0,29% 0,33% 0,25% 0,28% 0,24% 0,20% 0,21% 0,17% 0,24% 61 0,33% 0,41% Valtion ja kork. koulujen T&K-henkilöstö % kaikesta T&K-henkilöstöstä ei saat. ei saat. 3 1% 30% 8 3% 57% 86% 64% 67% 72% 88% 8 1% 4 9% Yksityisen sektorin TTK ; BERD (milj. ecua) % BKTrsta % GERD. sta Yksityisen sektorin T&K-henkilöstö % työvoimasta % kaikesta T&K-hcnkilöstöstä Eurooppalaisia patenttihakemuksia 0,64% 1,70% 0,93% 2,60% 0,19% 0,69% 0,13% 0,66% 0,10% 0,14% 0,07% 0,22% 36% 69% 75% 75% 30% 57% 27% 56% 2 3% 18% 20% 33% ei saat. ei saat. ei saat. ei saat. 0,46% 1,50% 0,09% 0,42% 0,08% 0,43% 0,13% 0,23% 0,07% 0,18% 7 1% 69% 17% 4 3% 14% 36% 33% 28% 12% 19% 1,30% 6 4% 0,69% 5 1% miljoonaa asukasta kohti 23 176 65 172 7 61 5 20 108 11 Lähde: Eurostat Kaikki henkilöstötiedot perustuvat henkilömääriin ECU: Nykyisin valuuttakurssein ' Arvio 3 Ensimmäisessä sarakkeessa on niiden Ranskan alueiden keskiarvot, joiden T&K-bruttomenot (% BKT:sta) ovat maan keskiarvoa (2,38%) alhaisemmat 4 TTK-menoja ja korkeakoulujen henkilöstöä koskevat tiedot eivät ole saatavilla Luxemburgin tiedot eivät ole saatavilla GIRD - Kansalliset T&K-bruttomenot (iOVERl) - Valtion T&K-menot HERD - Korkeakoulujen T&K-menot ' ' ' ! 83 0,82% 0,73% 16 0,16% 0,24% 73% 0,35% 4 5% 0,20% 27% TAULUKKO 3 TTK. n Perusindikaattorit Rakennerahastot 1989-1993/1994-1999 Miljoonaa ecua Tavoite 1 Tavoite 6 Tavoite 2 Tavoite 5b 1989-1993 1994-1999 YHTEENSA TTK % YHTEENSA TTK % 43. 818 1. 280 2,92% 6. 130 2. 232 705 32 11,50% 1,43% 93. 972 697 15. 352 6. 860 5. 049 58 2. 580 142 5,37% 8,28% 16,80% 2,06% Alneclliset t a v f l ^ ^ ^ S ^ ^ I^ f T s f i H f ^" ^ £ o T f ^- s7&rX& f •^n«psi"-*fc X~7JB7"~" "; G,70X~ Tavoite 3 /4 Tavoite 3 Tavoite 4 Tavoite 5a maatalous Tavoite 5a kalastus 6. 669 453 3. 523 579 - 12. 938 2. 246 5. 251 885 - - Muut kuin alueell. tavoittect yh ^ 1 0. 7 71 453 4J1% 21J20 0 0,00% K a J k l d t o v o i t f ^ ^ ^ ^ ^^ flfäpMTU Ä i 4 7 0 lÄ Z'Ä***& £ 7. JB8MI %. ". **;7J827^*J ^5,66%^ Yhteison aloitteet 5. 285 1. 450 27,44% 14. 018 690 4,92% YHTEENSA 'J&fr}*&(t>#g&i >^>6&236---. i** 3320 i ,. i~S,74%. ' " y^"152»219c*s; •>>». 518-:„ 5,60% Lähde: PO XII:n tiedot data t I COMMISSION EUROPEENNE UNION EUROPEENNE - EUROPEAN UNION Article 10 du FEDER : Actions innovatrices en coopération avec In DC, XIII, te Programme Innovation Article 10 o/ERDF : Innovative measures in cooperation with IX) XIII, the Innovation Programme Stratégie, Kirmaili ^Innovation (R. l. S. ) et Infrastructures rl Strategi» Régionales de Trunin de Techm. hgie ,t de Soutien A rWv. ifi. rn (K. I T T. S ) Regional Innovation Strategies (H. l. S. ) and Regional Innovation and Technohgy Transfer Infrastructuresand Strategies (R. I. T. T. S. ) tAinoenne LEGENDE-LEGEND VÖ RIS. é. K. I. T. T. S. 4- Cette carle n 'a aucun statut légal. CE-DGXV1G1S, sourceGISCO, XVI-A. 2 _ This map has no legal status. EC - DGXVIGIS, source CISCO, XVI-A. 2 , • • Projtli pilota RIS. 1996-98 0 compris projets pré-pUotet RTP1994-96) 8 &• R. I. S. pilot project! 1996-9S S (prt-pllot projects RTP 1994-96 Included) ? Projeté RJ. T. T. S. présélectionnés 1995-98 R. l. T. T. Sprt-telectedprojects 1995-98 3 3 A/ ProntUns Nationales National Boundaries , _ , / J ^^"'J* ,, , _. , „ „, „ 'i^'J^SJA? Regional Boundaries (NUTS2) f. »N * I Les territoires non continentaux et out re-mer des Etats Membres JVon continental and overseas areas of Member States « J ISSN 1024-4492 KOM(98) 275 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 04 12 15 Luettelonumero : CB-CO-98-362-FI-C ISBN 92-78-36933-0 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Communication from the Commission to the European Parliament, the Council and the Economic and Social Committee on food, veterinary and plant health control and inspection'

eurovoc_concepts:
consumer protection
food inspection
health policy
plant health control
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: C 235/6 EN Official Journal of the European Communities 27. 7. 98 3. 2. 5. 5. Management of water resources by river basin authorities, as promoted by the framework water directive, could for example serve as a powerful tool for a new approach to area management. better environmental management by companies, which includes a continuous training and upskilling element for relevant workers, should also be brought to bear on this area. 3. 2. 6. E d u c a t i o n a l v o c a t i o n a l a n d t r a i n i n g a n d i n f o r m a t i o n i n t h e e n v i r o n m e n t a l s e c t o r 3. 2. 6. 1. This is the sector where the greatest efforts should be made, to prepare workers for new types of employment, to steer young people towards new occupations and new skills and to train public officials, intermediary and professional organizations and small- business men in new technologies and environmentally- friendly management. In addition to educational and vocational 3. 2. 6. 2. training facilities, the Eco-audit system for promoting Associations 3. 2. 6. 3. and socio-economic orga- nizations can play a major multiplier role in the education and training sector. 3. 2. 7. R e s e a r c h a n d d e v e l o p m e n t The new framework programme should back 3. 2. 7. 1. together with new technologies, R&D for ‘clean’, approaches to production methods and products which are compatible with sustainable growth and consump- tion. Europe’s competitiveness and the ensuing growth depend on the ability to meet the challenges of environ- mental protection and to enhance and conserve natural resources. Brussels, 28 May 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission to the European Parliament, the Council and the Economic and Social Committee on food, veterinary and plant health control and inspection’ (98/C 235/02) On 30 January 1998 the European Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Protection of the Environment, Public Health and Consumer Affairs, which was instructed to prepare the Committee’s work on this matter, adopted its opinion on 5 May 1998. The rapporteur was Mr Nielsen, with Mr Colombo and Mr Verhaeghe acting as co-rapporteurs. At its 355th plenary session on 27 and 28 May 1998 (meeting of 27 May) the Economic and Social Committee adopted the following opinion with 81 votes in favour and 3 abstentions. 1. Introduction 1. 1. In this Communication, which follows on the Communication on consumer health and food safety of April 1997 (1), the Commission gives an overview of the measures adopted in connection with the introduction of the Commission’s food, veterinary and plant health control services. In addition, the Commission gives details of 1. 2. plans for future control activities, which are based on a food safety study and recommendations by its Inspection General Services (IGS) (IGS report) (2). (1) COM(97) 183, 30. 4. 1997. (2) Inspection General Services (IGS) study of 13 October 1997 on food safety control bodies. 27. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 235/7 1. 3. In its 1996 opinion, the ESC was not convinced that the existing office should be converted into an agency (1). In the light inter alia of this ESC opinion, the Commission has abandoned its proposal to set up a veterinary and plant health agency (2) and has come to the conclusion that responsibility for control and inspection should continue to be exercised (under the general authority of the Commission) by the Food and Veterinary Office (FVO) in Ireland, which is attached to DG XXIV. 1. 4. The Commission still believes that food safety and protection of consumers’ health can best be achieved through a working partnership between the food indus- try, the official control services at national level and the Commission, operating within the framework of effective legislation. The food industry needs to develop monitoring and self-policing systems to ensure that food at all stages of the production chain complies with EU rules. The national authorities should continue to exercise central authority and apply coordinated control programmes and audit-based control systems. The Commission also wishes to monitor the national control authorities’ efficiency by means of such audit-based control systems. 2. General comments 2. 1. The ESC wholeheartedly supports the Com- mission’s efforts to give greater priority to consumers’ health and food safety and is able to endorse the proposed shape of future control and inspection activities, subject to the following reservations and recommendations. 2. 2. As mentioned below, it is of vital importance that the rules governing control activities as well as the framing of constructive and apposite procedures for cooperation between the Food and Veterinary Office and other inter-institutional or national bodies ensure that optimum use is made of the resources made available by the Commission and the Member States for control and inspection purposes. In this connection, control procedures must be streamlined as far as possible and close coordination is essential. A system that looks good on paper but is of no practical use could result in redtape and inefficiency, with a loss of support and trust. In this respect, the Committee welcomes any initiative directed towards coordination of national bodies active in this field. 2. 3. According to the Commission, in 1997 there were 76 Council directives containing provisions on Commission monitoring or control of enforcement in Member States or third countries (57 in the veterinary sector, 16 on plant health and 3 on official control of food and food hygiene) (3). 1. 5. Here the Commission endorses the IGS report’s recommendations regarding the expansion of control, the scope for the common control services to work impartially and objectively, and a clearly defined legal and official status specifying the control services’ mis- sion, the functions and responsibilities of personnel, procedures, working methods, etc. Regardless of the need to press ahead with 2. 4. simplifying the rules, additional rules and measures will no doubt have to be adopted in the years to come for certain components of the food, veterinary and plant health sector. Increasing problems e. g. in the field of microbiology can be expected to necessitate further expansion of EU legislation. 1. 6. The concept of ‘farmyard to table control’ presupposes small, multidisciplinary inspection teams able to cover all aspects of the production chain, from animal feed processors through health and welfare standards on farms, markets and during transport, to the processing, storage, distribution and retail sale of the food concerned. In addition, it is proposed to set up a small number of emergency teams to respond immediately to public health, or animal and plant health crises in the EU. Further, the accession of the central and eastern 2. 5. European countries to the EU, with the addition of new borders and neighbouring countries, will per se substantially boost the need for, and scope of, the Commission’s control and inspection activities, particu- larly in the veterinary sector. Here it is important that the applicant countries should incorporate EU regulations promptly so that any exemptions applicable during a transitional period are as shortlived as possible. 2. 6. It is therefore vital for the EU to take energetic and efficient control and inspection measures to ensure enforcement of the regulations and achieve its goal of high safety and health standards in the sphere of food, and plant health. Effective, uniform veterinary (1) ESC Opinion of 27 November 1996 on the establishment of a veterinary and plant health agency — OJ C 66, 3. 3. 1997, p. 43. (2) COM(96) 223; OJ C 239, 17. 8. 1996, p. 9. (3) COM(97) 183 Annex II. C 235/8 EN Official Journal of the European Communities 27. 7. 98 enforcement of the relevant provisions, combined with harmonized rules for payment of control fees, is also a sine qua non in guaranteeing smooth operation of the single market and fair terms of competition. The Committee welcomes the Edinburgh Forum on enforce- ment of consumer-protection legislation (11-12 June 1998) which sets a precedent for cooperation and calls for follow-up in the food sector with regular meetings between the Member States’ food enforcement officers in order to ensure consistency. 2. 10. The ESC also supports the Commission’s idea of assessing the need for additional national control of safety standards for non-animal foodstuffs (e. g. fruit and vegetables) and, if need be, introducing further national or Community measures. However, the decisive factor must be the existence of such a need to avoid merely increasing the cost of control without sufficient justification. 2. 7. In this connection, the ESC is able to endorse the Commission’s proposals on framing guidelines to ensure uniform application and coordinated national control programmes encompassing the entire food production chain and the introduction of audit-based control systems. The ESC supports the idea of public access to 2. 8. information. As the Commission proposes, the Office’s working methods should be open to public scrutiny and arrangements should also be made for an effective internal system to monitor management, based on the recommendations of the IGS report (see point 3. 5). 2. 9. The Commission’s most recent decisions regard- ing on-the-spot veterinary checks (1) must, as the Com- mission itself advocates, be backed by speedy action. The ESC agrees that the results of inspection visits, in the shape of provision of information on shortcomings in the Member States’ control systems, should be available on the Internet, in annual reports and at regular discussions between consumer and producer organizations. However, one condition must be that the Member States under criticism should have an opportunity, prior to publication, to comment on such information and correct misunderstandings. However, the publication of information relating directly or indirectly to individual undertakings would be in breach of Treaty Article 214 on confidential information con- cerning undertakings (2). (1) Commission Decisions 98/139/EC and 98/140/EC of 4. 2. 1998 concerning on-the-spot veterinary checks carried out by Commission experts in the Member States and third countries respectively (OJ L 38, 12. 2. 1998). (2) Under Treaty Article 214, persons employed by the EU are forbidden ‘to disclose information of the kind covered by the obligation of professional secrecy, in particular information about undertakings, their business relations or their cost components’. 2. 11. Leaving aside the importance of continued prioritization of the food sector, compliance with EU rules on animal health and welfare remains a matter of key importance for operation of the single market, as borne out by the large volume of legislation on this subject. 2. 12. In this connection, the UN Food and Agriculture Organization (FAO) has also warned against the risk of serious new epidemics of contagious animal diseases as a result of intensive livestock production, the increase in long-distance transport of animals and the opening of new trade routes to the Middle East and the Commonwealth of Independent States (CIS), combined with unstable conditions and inadequate control and inspection of contagious animal diseases, notably in the Balkans. The threat comes not just from traditional contagious diseases but from new diseases such as BSE. Here the FAO stresses that it is most important for the European countries to have effective veterinary administrations. 2. 13. In connection with the WTO negotiations on ways of reconciling free international trade in goods with such considerations as health and safety, the ESC calls on the Commission and the Council to do their utmost to insist on, and secure international acceptance for, the EU’s control policy with a view to responding to the problems generated by liberalization of trade in the food, veterinary and plant health sector. 3. Specific comments 3. 1. To date the Food and Veterinary Office has found it hard to carry out its duties because its staff is far too small. It is debatable whether a gradual increase over a number of years, in line with the IGS report’s recommendations, to a total of 202 posts, including 127 A grade posts, is adequate in view of the future requirements described above. 3. 2. Without making any concession on the need to recruit staff with the requisite qualifications and the Commission’s complex and time- experience, 27. 7. 98 EN Official Journal of the European Communities C 235/9 consuming recruitment procedures need to be speeded up so that the Office can become fully operational as speedily as possible. Otherwise it will not be in a position to meet the professional and political expectations of its role within a foreseeable future. The end result could then be frustration and unfortunate setbacks. 3. 3. The transfer of the Food and Veterinary Office to Ireland was decided at the November 1993 Summit of the Heads of State or Government and is therefore not a matter for discussion. Nonetheless the siting of the Office at Grange, a rural area 40 km north of Dublin does give rise to a number of difficulties from the angle of staff recruitment and the practical performance of its tasks. Accordingly, in connection with the forthcoming expansion, the Commission should consider carefully whether a more central location in Dublin would make it easier for the Office to operate efficiently and effectively. At the same time care must be taken to ensure 3. 4. that the siting of the Office in Ireland does not lead to a duplicate administration in Brussels, generating con- fusion as to responsibility. The distribution of tasks among several directorates-general and the resulting need for information and coordination, will in itself Brussels, 27 May 1998. inevitably necessitate a considerable strain on resources, regardless of the Commission’s internal guidelines (1). The ESC supports the Commission’s plans for 3. 5. stringent internal checks on management, including the setting up within the Food and Veterinary Office of an internal ‘quality team’ whose status would be independent of the Office’s internal management struc- ture, as required for such structures under the principles governing the role of inspection bodies. 3. 6. The ESC, which counts amongst its members’ representatives of all links in the chain, from primary production to consumption, attaches great importance to the Commission’s future control and inspection activities and will follow developments with keen attention. The ESC expects to be kept informed of progress and to be consulted on further measures in this sphere. (1) The principles governing the distribution of responsibili- ties, including internal information and consultation pro- cedures, are described in the Commission’s internal hand- book of 4 July 1997. Responsibility for the scientific committees and control activities is assigned to DG XXIV. DG III (food), DG V (food-related and zoonotic diseases) and DG VI (veterinary and plant health sector) are responsible for drafting, implementing and enforcing legis- lation. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: Regulamento (CE) nº 1081/98 da Comissão de 27 de Maio de 1998 que fixa as restituições à exportação de azeite

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: 28. 5. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 154/29 REGULAMENTO (CE) Nº 1081/98 DA COMISSÃO de 27 de Maio de 1998 que fixa as restituições à exportação de azeite A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento nº 136/66/CEE do Conselho, de 22 de Setembro de 1966, que estabelece uma organização comum de mercado no sector das maté- rias gordas (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1581/96 (2), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que, nos termos do artigo 3º do Regula- mento nº 136/66/CEE, quando o preço na Comunidade for superior às cotações mundiais, a diferença entre esses preços pode ser coberta por uma restituição à exportação de azeite para países terceiros; Considerando que as modalidades relativas à fixação e concessão da restituição à exportação de azeite se determi- naram no Regulamento (CEE) nº 616/72 da Comissão (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CEE) nº 2962/77 (4); Considerando que, nos termos do nº 3 do artigo 3º do Regulamento nº 136/66/CEE, a restituição deve ser a mesma em relação a toda a Comunidade; Considerando que, nos termos do nº 4 do artigo 3º do Regulamento nº 136/66/CEE, a restituição para o azeite deve ser fixada tendo em consideração a situação e as perspectivas de evolução, no mercado da Comunidade, dos preços do azeite e das disponibilidades, bem como os preços do azeite no mercado mundial; que, todavia, no caso de a situação do mercado mundial não permitir determinar as cotações mais favoráveis do azeite, pode ter-se em consideração o preço, nesse mercado, dos prin- cipais óleos vegetais concorrenciais e a diferença verifi- cada, durante um período representativo, entre esse preço e o do azeite; que o montante da restituição não pode ser superior à diferença existente entre o preço do azeite na Comunidade e o preço do azeite no mercado mundial, ajustado, quando for caso disso, de modo a ter em conta os custos de exportação dos produtos neste último mercado; Considerando que, nos termos do nº 3, terceiro parágrafo da alínea b), do artigo 3º do Regulamento nº 136/66/CEE, pode ser decidido que a restituição seja fixada por concurso; que o concurso incide sobre o montante da restituição e pode ser limitado a determinados países de destino, bem como a determinadas quantidades, quali- dades e formas de apresentação; Considerando que, em conformidade com o nº 3, segundo parágrafo do artigo 3º do Regulamento nº 136/ /66/CEE, as restituições relativas ao azeite podem ser fixadas em níveis diferentes consoante o destino quando a situação do mercado mundial ou as exigências específicas de certos mercados o exigem; Considerando que as restituições devem ser fixadas pelo menos uma vez por mês; que, em caso de necessidade, podem ser alteradas no intervalo; Considerando que a aplicação dessas modalidades à situação actual dos mercados no sector do azeite, nomea- damente ao preço desse produto na Comunidade e nos mercados dos países terceiros, leva a que se fixe a resti- tuição nos montantes constantes do anexo; Considerando que as taxas representativas de mercado, definidas no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho (5), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (6), são utilizadas para converter o montante expresso em moedas dos países terceiros e estão na base de determinação das taxas de conversão agrícolas das moedas dos Estados-membros; que as regras de aplicação e determinação relativas a essas conversões foram estabelecidas no Regulamento (CEE) nº 1068/93 da Comissão (7), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 961/98 (8); Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão das Matérias Gordas, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º As restituições à exportação dos produtos referidos no nº 2, alínea c), do artigo 1º do Regulamento nº 136/66/CEE são fixadas nos montantes constantes do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 28 de Maio de 1998. (1) JO 172 de 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 11. (3) JO L 78 de 31. 3. 1972, p. 1. (4) JO L 348 de 30. 12. 1977, p. 53. (5) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (6) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. (7) JO L 108 de 1. 5. 1993, p. 106. (8) JO L 135 de 8. 5. 1998, p. 5. L 154/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 28. 5. 98 O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 27 de Maio de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão ANEXO do regulamento da Comissão, de 27 de Maio de 1998, que fixa as restituições à exportação de azeite (Em ECU/100 kg) Código do produto Montante da restituição (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Para os destinos referidos no artigo 34º do Regulamento (CEE) nº 3665/87 da Comissão (JO L 351 de 14. 12. 1987, p. 1) alterado bem como para as exportações para os países terceiros. NB: Os códigos dos produtos, incluindo as remissões em pé-de-página, são definidos no Regulamento (CEE) nº 3846/87 da Comissão, alterado


title: Avis du Comité économique et social sur la «Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social concernant le contrôle et l'inspection alimentaires, vétérinaires et phytosanitaires»

text: C 235/6 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 7. 98 3. 2. 5. 5. La gestion des ressources hydriques, telle qu’encouragée par la directive-cadre sur l’eau, peut constituer par exemple un instrument important au service d’une nouvelle approche dans le cadre de la gestion du territoire. valeur également le système «Écoaudit» qui favorise l’amélioration de la gestion environnementale des entreprises et comporte un système de «formation continue» et de recyclage des opérateurs et des person- nels. 3. 2. 6. F o r m a t i o n e t i n f o r m a t i o n d a n s l e s e c t e u r e n v i r o n n e m e n t a l , d a n s l e p r o f e s - s c o l a i r e s i o n n e l s e c t e u r e t 3. 2. 6. 1. C’est dans ce secteur qu’il convient de déployer les plus grands efforts, tant pour reconvertir les travailleurs vers de nouveaux profils professionnels et orienter les jeunes vers de nouveaux métiers et de nouvelles compétences, que pour former les fonctionnai- les organisations res des administrations publiques, intermédiaires et professionnelles et les petits industriels aux nouvelles technologies et à une gestion compatible avec l’environnement. 3. 2. 6. 2. Dans ce cadre, outre les structures de forma- tion scolaire et professionnelle, il convient de mettre en Bruxelles, le 28 mai 1998. 3. 2. 6. 3. Dans le secteur de la formation et de l’infor- les organisations socioprofessionnelles et le mation, milieu associatif peuvent jouer un rôle multiplicateur important. 3. 2. 7. R e c h e r c h e e t d é v e l o p p e m e n t 3. 2. 7. 1. Dans le cadre du nouveau programme-cadre, il convient de mettre l’accent sur la recherche et le développement dans le domaine des technologies propres et de dépollution, mais aussi sur les aspects relatifs à la nouvelle conception des méthodes de production et des produits, en fonction de la croissance et de la consommation durables. La compétitivité européenne et dès lors la croissance dépendent de la capacité de l’Europe de relever les défis de la protection de l’environnement et de valoriser et préserver ses res- sources. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS Avis du Comité économique et social sur la «Communication de la Commission au Parlement européen, au Conseil et au Comité économique et social concernant le contrôle et l’inspection alimentaires, vétérinaires et phytosanitaires» (98/C 235/02) En date du 30 janvier 1998, la Commission européenne a décidé, en vertu de l’article 198 du Traité instituant la Communauté européenne, de consulter le Comité économique et social sur la communication susmentionnée. Au sein du CES, la section de l’environnement, de la santé publique et de la consommation, qui était chargée des travaux préparatoires en la matière, a désigné M. Leif Nielsen pour être rapporteur, et MM. Colombo et Verhaeghe pour être corapporteurs. La section a adopté son avis le 5 mai 1998. Lors de sa 355e session plénière des 27 et 28 mai 1998 (séance du 27 mai), le Comité économique et social a adopté par 81 voix pour et 3 abstentions l’avis suivant. 1. Introduction 1. 1. Suite à la communication de la Commission sur la santé des consommateurs et la sûreté alimentaire, en date d’avril 1997 (1), la Commission évoque dans la communication dont il s’agit ici les mesures prises en rapport avec la mise en place de services de contrôle de la Commission dans le secteur alimentaire, vétérinaire et phytosanitaire. (1) COM(97) 183, du 30. 4. 1997. La Commission décrit en outre les plans concer- 1. 2. nant les futures activités de contrôle, plans fondés sur une étude et des recommandations en provenance de l’Inspection générale des services (IGS) et ayant trait aux organes de contrôle en matière de sûreté alimentaire (rapport de l’IGS) (2). (2) Étude du 13 octobre 1997 de l’Inspection générale des services (IGS) sur les organismes de contrôle pour la protection de la santé alimentaire. 27. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 235/7 Dans son avis de 1996, 1. 3. le CES n’était pas convaincu de l’opportunité de transformer le bureau existant en agence (1). Se référant entre autres à l’avis du CES, la Commission a renoncé à sa proposition de création d’une agence d’inspection vétérinaire et phyto- sanitaire (2), et conclut que la compétence en matière de contrôle et d’inspection continuera d’appartenir (sous la responsabilité générale de la Commission) à l’Office alimentaire et vétérinaire (OAV), qui se trouve en Irlande et qui est un service de la DG XXIV. La Commission continue à être d’avis que le 1. 4. meilleur moyen d’assurer la sûreté alimentaire et la protection de la santé des consommateurs est un partena- riat, orienté vers la pratique concrète, entre l’industrie alimentaire, les instances nationales de contrôle et la Commission, à l’intérieur d’un encadrement juridique efficace. L’industrie alimentaire doit mettre en place des systèmes d’inspection et de contrôle qui lui soient propres et qui permettent de garantir que les aliments, à tous les stades de la production, soient produits en conformité des dispositions prévues par le droit de l’Union européenne. Les autorités des États membres doivent continuer d’assumer la responsabilité à titre principal et doivent appliquer des programmes coordon- nés de contrôle ainsi que des systèmes de contrôle fondés sur des audits. De même, la Commission surveillera l’efficacité des autorités nationales de contrôle au moyen de systèmes de contrôle fondés sur des audits. 1. 5. Dans ce contexte, la Commission adhère aux recommandations qui figurent dans le rapport de l’IGS concernant un élargissement des activités de contrôle, concernant la possibilité pour les services communs de contrôle de travailler de manière impartiale et objective, et concernant un statut juridique et officiel clairement défini précisant les tâches des services de contrôle, les domaines de compétence du personnel, les procédures, les méthodes de travail, etc. 1. 6. La notion de «contrôle de la terre à la table» fera intervenir deux équipes d’inspection pluridisciplinaires, ayant des compétences relatives à tous les stades de la chaîne de production, depuis l’industrie des aliments pour animaux jusqu’à la production, au stockage, à la distribution et à la vente au détail des produits alimentaires concernés, en passant par l’application des normes sanitaires et des normes de bien-être dans chaque exploitation agricole, sur les marchés et pendant le transport. En outre, est proposée la création d’un petit nombre d’équipes d’urgence pouvant intervenir rapidement en cas de crise survenant dans l’Union européenne ou dans des pays tiers et ayant des incidences dans l’Union européenne au plan de la santé publique ou au plan vétérinaire et phytosanitaire. (1) Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de règlement (CE) du Conseil établissant une agence européenne d’inspection vétérinaire et phytosanitaire», JO C 66 du 3. 3. 1997, p. 43. (2) COM(96) 223, JO C 239 du 17. 8. 1996, p. 9. 2. Observations générales 2. 1. Le CES est en mesure d’adhérer pleinement aux efforts de la Commission visant à donner une priorité accrue à la santé des consommateurs et à la sûreté alimentaire, et il est aussi en mesure, moyennant les réserves et les recommandations qui suivent, d’adhérer à ce qui est indiqué dans la communication à propos de la mise en œuvre des futures activités de contrôle et d’inspection. 2. 2. Comme on le fait observer ci-après, il est de la plus haute importance que l’appareil réglementaire applicable en matière de contrôle, ainsi que l’élaboration de procédures utiles et appropriées concernant la coopé- ration entre l’Office alimentaire et vétérinaire et d’autres organes existant au niveau interinstitutionnel et dans les États membres, permettent d’assurer une utilisation optimale des ressources qui sont consacrées aussi bien par la Commission que par les États membres aux activités de contrôle et d’inspection. A` cet égard, il y a lieu de garantir une simplification des procédures de contrôle aussi large et une coordination aussi poussée que possible. Une structure ne fonctionnant qu’en théorie et pas dans la pratique risque d’avoir pour corollaires bureaucratie, inefficacité, manque de soutien et de confiance dans le système. Le Comité accueillerait favorablement toute initiative allant dans le sens d’une coordination des organismes nationaux qui œuvrent dans ce domaine. 2. 3. Selon la Commission, il existait, en 1997, 76 di- rectives du Conseil et autres instruments contenant des dispositions relatives aux activités d’inspection ou de contrôle exercées par la Commission en ce qui concerne l’application du droit dans les États membres ou dans des pays tiers (57 dans le domaine vétérinaire, 16 dans le domaine phytosanitaire et 3 concernant les produits alimentaires et l’hygiène des produits alimentaires) (3). 2. 4. Indépendamment de la nécessité de poursuivre la simplification des réglementations, il sera probablement nécessaire, à l’avenir, de fixer de nouvelles règles et d’intensifier l’action dans certaines parties du secteur alimentaire, vétérinaire et phytosanitaire. Il faut s’atten- dre, par exemple, à ce que l’apparition de problèmes à un rythme accru dans le domaine de la microbiologie nécessite de nouveaux développements du droit commu- nautaire. 2. 5. De plus, l’élargissement aux pays d’Europe cen- trale et orientale, qui entraîne la prise en compte de nouvelles frontières et de nouveaux pays limitrophes, va, en soi, accroître la nécessité et étendre la portée des activités de contrôle et d’inspection de la Commission dans une mesure non négligeable, y compris, en particu- lier, dans le domaine vétérinaire. A` cet égard, il est capital que les pays candidats à l’adhésion intègrent le plus tôt possible la législation communautaire, afin que la durée des éventuelles exceptions au cours de la période transitoire soit la plus courte possible. Il est absolument indispensable que l’Union 2. 6. européenne adopte des mesures énergiques et fonction- nant de façon satisfaisante, en matière de contrôle et d’inspection afin d’assurer l’application des dispositions en vigueur et la réalisation de l’objectif que constitue un (3) COM(97) 183, annexe II. C 235/8 FR Journal officiel des Communautés européennes 27. 7. 98 haut niveau de sûreté et de santé dans le secteur alimentaire, vétérinaire et phytosanitaire. De plus, une application correcte et uniforme des dispositions en vigueur, de même qu’une harmonisation des règles de paiement pour les contrôles, constituent des conditions décisives du fonctionnement du marché intérieur et de la garantie de conditions égales au plan de la concurrence. Le Comité accueille favorablement la tenue du Forum d’Édimbourg sur l’application de la législation sur la protection des consommateurs (11 et 12 juin 1998), qui constitue un précédent pour la coopération; il préconise un suivi dans le domaine de l’alimentation ainsi que des rencontres régulières entre les responsables du secteur alimentaire des États membres, afin d’assurer la cohé- rence de cette action. Le CES est en mesure, dans ce contexte, d’adhérer 2. 7. aux propositions de la Commission concernant l’élabo- ration d’orientations qui auraient pour but d’assurer une application uniforme du droit, en même temps que l’application de programmes nationaux coordonnés portant sur l’ensemble de la chaîne de production alimentaire, et la mise en place de régimes de contrôle fondé sur des audits. Le CES est en mesure d’adhérer à la proposition 2. 8. concernant l’accès du public à l’information. Il convient, comme le propose la Commission, que les méthodes de travail de l’Office soient transparentes pour le public et il convient aussi d’élaborer un contrôle interne de la gestion qui soit efficace et qui se fonde sur le respect des recommandations figurant dans le rapport de l’IGS (voir le paragraphe 3. 5). 2. 9. Les dernières en date des décisions de la Commis- sion relatives aux contrôles vétérinaires sur place (1) doivent, comme le fait également valoir la Commission, s’accompagner d’un traitement rapide. Le CES est en mesure d’adhérer à l’idée selon laquelle les résultats des visites de contrôle, sous forme d’indication des lacunes des systèmes de contrôle des États membres, puissent être accessibles par l’Internet, ainsi que par le moyen de rapports annuels et d’entretiens réguliers avec les organisations de consommateurs et de producteurs. Il faut toutefois poser à cela la condition qu’avant la publication, l’État membre concerné ait la possibilité de commenter les informations fournies et de rectifier les malentendus. La publication des informations ayant un lien direct ou indirect avec les entreprises serait en revanche contraire aux dispositions de l’article 214 du traité sur la confidentialité des informations relatives aux entreprises (2). (1) Décisions 98/139/CE et 98/140/CE du 4 février 1998 fixant certaines modalités relatives aux contrôles sur place dans le domaine vétérinaire effectués par des experts de la Commission, respectivement dans les États membres et dans les pays tiers. — JO L 38 du 12. 2. 1998. (2) L’article 214 du traité fait interdiction aux fonctionnaires communautaires de «divulguer les informations qui, par leur nature, sont couvertes par le secret professionnel, et notamment les renseignements relatifs aux entreprises et concernant leurs relations commerciales ou les éléments de leur prix de revient». 2. 10. Le CES est de même favorable à l’intention de la Commission d’évaluer la nécessité d’un contrôle national complémentaire pour ce qui est des normes de sécurité applicables aux produits alimentaires d’origine non animale, par exemple, les fruits et légumes et, si besoin est, d’envisager une action supplémentaire au niveau national ou au niveau communautaire. Il est toutefois capital de s’assurer que ce besoin existe, afin que cette action n’entraîne pas d’augmentation injustifiée des dépenses de contrôle. 2. 11. Indépendamment de l’importance qu’il y a à poursuivre le relèvement de priorité du secteur alimen- taire, le respect des règles de l’Union européenne concernant la santé et le bien-être des animaux domesti- ques reste d’une importance décisive pour le fonctionne- ment du marché intérieur, et l’on en trouve l’illustration dans le nombre non négligeable d’actes juridiques qui existent en ce domaine. 2. 12. L’organisation des Nations unies pour l’alimen- tation et l’agriculture (FAO) a, de plus, mis en garde, à cet égard, contre de nouvelles épidémies graves de maladies animales contagieuses consécutives à la concen- tration de la production animale, à l’augmentation du nombre des transports d’animaux sur longue distance, à l’ouverture de nouvelles routes commerciales vers le Moyen-Orient et la Communauté des États indépendants (CEI), ainsi qu’à l’instabilité de la situation et à l’insuffi- sance de contrôles et d’inspections concernant les mala- dies animales contagieuses dans les Balkans, notamment. L’on pense à cet égard non seulement aux maladies contagieuses classiques, mais également aux nouvelles maladies telles que l’ESB par exemple. La FAO souligne à cet égard l’importance qu’il y a à assurer une administration vétérinaire efficace dans les pays euro- péens. 2. 13. En liaison avec les négociations menées dans le cadre de l’OMC concernant les moyens d’équilibrer le libre échange de marchandises au niveau international par des considérations, notamment, de santé et de sécurité, le CES invite la Commission et le Conseil à s’employer aussi activement que possible à établir et à faire accepter par la communauté internationale la politique de contrôle de l’Union européenne en vue de faire face, par ces moyens, aux problèmes qui se posent, en conséquence de la libéralisation des échanges, dans le secteur alimentaire, vétérinaire et phytosanitaire. 3. Observations particulières 3. 1. L’exécution des tâches de l’Office alimentaire et vétérinaire a jusqu’à présent été rendue difficile par une insuffisance significative d’effectifs. La question se pose de savoir si le développement progressif des effectifs sur un certain nombre d’années (conformément à la recommandation du rapport de l’IGS), pour atteindre un total de 202 emplois, dont 127 emplois de la caté- gorie A, suffira à répondre aux futurs besoins qui sont évoqués plus haut. 3. 2. Sans transiger sur la nécessité de recruter des personnels disposant de la formation et de l’expérience requises, il est indispensable d’accélérer la procédure 27. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 235/9 compliquée et longue de la Commission en matière de recrutement, de telle sorte que l’Office puisse devenir pleinement opérationnel dans les meilleurs délais. Faute de cela, l’Office ne sera pas en mesure de répondre dans un avenir prévisible aux attentes qui sont liées à ses fonctions, d’un point de vue politique et d’un point de vue professionnel. Cela risque de déboucher sur des mécontentements et d’avoir des contrecoups fâcheux. 3. 3. Le transfert de l’Office alimentaire et vétérinaire en Irlande a été décidé par les Chefs d’État et de gouvernement lors du sommet de novembre 1993 et n’est dès lors pas sujet à discussion. En revanche, l’implantation de l’Office dans une zone rurale, à Grange, à 40 km au nord de Dublin, pose des problèmes de plusieurs sortes, du point de vue du recrutement de personnel et du point de vue de l’exécution concrète des tâches. C’est pourquoi, en liaison avec la proche perspective de développement des effectifs, la Commis- sion doit examiner avec soin si une implantation plus centrale à Dublin ne permettrait pas à l’Office de fonctionner de manière plus efficace et plus opération- nelle. 3. 4. En même temps, il faut éviter que du fait de la localisation de l’Office en Irlande, ne s’établisse une double administration à Bruxelles, avec les incertitudes qui en résultent concernant les compétences. La réparti- tion des tâches entre plusieurs directions générales, et le besoin d’information et de coordination qui en résulte, entraînera, en soi, inévitablement, l’usage de ressources Bruxelles, le 27 mai 1998. significatives, indépendamment des directives internes de la Commission (1). 3. 5. Au demeurant, le CES approuve les plans de la Commission concernant un contrôle interne rigoureux de la gestion, et notamment la création, à l’Office alimentaire et vétérinaire, d’une équipe interne de vérification ayant un statut indépendant de la structure interne de gestion de l’Office, comme cela est nécessaire pour de telles structures, conformément aux principes qui régissent la fonction des organes de contrôle. Ayant en son sein des représentants de tous les 3. 6. maillons de la chaîne qui va de la production primaire jusqu’à la consommation, le CES accorde une grande importance à la poursuite de l’action de la Commission en matière de contrôle et d’inspection, et suivra avec attention l’évolution à venir en ce domaine. Le CES tient pour acquis que des indications lui seront fournies sur cette évolution et qu’il sera consulté sur les mesures à prendre ultérieurement en ce domaine. (1) Les principes de répartition des compétences, y compris les procédures internes d’information et de consultation, sont décrits dans le manuel interne de la Commission daté du 4 juillet 1997. C’est la DG XXIV qui est responsable des comités scientifiques et des fonctions de contrôle. La DG III (pour les produits alimentaires), la DG V (pour les maladies liées aux produits alimentaires et les zoonoses) et la DG IV (pour les domaines vétérinaire et phytosanitaire) ont compétence en matière d’élaboration, de mise en œuvre et d’application des instruments juridiques. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS