title: Edhotus neuvoston asetukseksi (EY) palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen (ETY) N:o 3577/92 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
carriage of goods
common transport policy
ferryboat
freedom to provide services
maritime cabotage
maritime transport

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO if A ft ft ft ft Bryssel, 29. 04. 1998 KOM(1998)2511opull. 98/0158 (SYN) 98/0159 (SYN) TIEDONANTO jäsenvaltioiden sisäistä ja niiden välisen säännöllisen matkustajalaiva-ja lauttaliikenteen miehistöä koskevasta yhteisestä politiikasta Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen (ETY) N:o 3577/92 muuttamisesta Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jäsenvaltioiden välisen säännöllisen matkustajalaiva-ja lauttaliikenteen miehistöä koskevista edellytyksistä (komission esittämät) TIEDONANTO jäsenvaltioiden sisäistä ja niiden välisen säännöllisen matkustajalaiva-ja lauttaliikenteen miehistöä koskevasta yhteisestä politiikasta 1. JOHDANTO 1. Yhteisen merenkulkupolitiikan tavoitteet kattavat suuren määrän toisiinsa lomittuvia kysymyksiä: kuinka varmistetaan kuluttajille runsas valikoima kilpailukykyisiä meriliikennepalveluja, kuinka parannetaan palvelujen laatua ja turvallisuutta, kuinka tuetaan yhteisön merikuljetusten ja siihen liittyvien muiden meriliikenteen alojen talouskehitystä, kuinka edistetään yhteisön hyvin koulutettujen merenkulkijoiden työllisyyttä sekä - yleisemmin - kuinka kehitetään edelleen meriliikenteen osaamista yhteisössä. Lisäksi perustamissopimuksen 2 artiklassa todetaan yksiselitteisesti, että yhteisön tehtävänä on edistää työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkeaa tasoa. foorumien kansainvälisten Mainituista seikoista useassa on edistytty hyvin. Esimerkiksi herkeämätön pyrkimys vapaaseen pääsyyn meriliikennemarkkinoille eri puolilla maailmaa samoin kuin laatustandardien asiaankuuluvien kohottamiseksi ovat tuoneet kuluttajien käyttöön runsaan valikoiman erittäin kilpailukykyisiä meriliikennepalveluja. Yhteisön meriliikenteen työntekijöiden työllisyystilanne ei sitä vastoin ole kovin hyvä. Viime vuosikymmeninä työllisyys tilanne on jatkuvasti heikentynyt. Syitä ovat olleet alusten ulosliputus, yhteisön kansalaisista yhteisön ulkopuolisista maista työvoimantarvetta vähentävä rationalisointi. koostuvan miehistön työvoimalla sekä halvemmalla, korvaaminen ponnistelut tulevalla tekninen 2. Komission myötävaikutuksella joulukuussa 1996 Dublinissa järjestettiin kansainvälinen konferenssi aiheesta "Eurooppalainen merenkulkija - uhanalainen laji?". Kuten konferenssissa kävi ilmi, huoleen on todella aihetta. Yhteisön meriliikenteen työntekijämäärä on laskenut voimakkaasti, ja sen lisäksi alan työntekijöiden keski-ikä on EY. ssä reilusti yli 40 vuotta eikä nuorten tulokkaitten määrä riitä korvaamaan alalta poistuvia. Asiaa havainnollistanee, että EU-maiden kansalaisten osuus EU-maiden lipun alla purjehtivien alusten miehistöstä väheni vuosina 1985-1995 entisestä 206 000:sta 129 OOOieen henkilöön (-37 %), kun EU:n ulkopuolisten maiden kansalaisten määrä nousi vastaavana aikana 29 000:sta 33 000:een työntekijään (H-14%). 1 Lisäksi havaittiin 51 prosentin työpaikka- menetyksistä johtuneen ulosliputuksista. Kehitys on vaikuttanut tähän mennessä pääasiassa rahtialuksiin, mutta vaikutukset saattavat levitä myös matkustaja lauttoihin, ellei vastatoimiin ryhdytä (ks. lisäksi 4,16,17 ja 18 kohta). 3. Vuonna 1996 julkaistussa merenkulun strategiaa käsittelevässä komission asiakirjassa2 tuotiin esiin tarve edistää korostetummin EY:n merenkulkijoiden työllisyyttä parannettaessa EY-maiden kilpailukykyä lippuvaltioina. Asiakirja sai toteuttamaan yleisesti ottaen myönteisen vastaanoton, joten komissio ryhtyi asiakirjassa luonnehdittua politiikkaa. Ensimmäisenä konkreettisena toimenpiteenä Lähde: TECNECON (elokuu 1996), "Study on maritime professions in the European Union". l 2 KOM(96) 81 lopullinen, Uusi merenkulun strategia, 13. 3. 1996. oli meriliikenteen valtionapua koskevien suuntaviivojen tarkistaminen. 3 Yhtenäisten toimintaedellytysten luominen katsottiin parhaaksi tavaksi lopettaa ulosliputus. Tällä tarkoitetaan sitä, että jäsenvaltioiden olisi voitava tarjota maan lipun alle rekisteröityneille varustajille (mahdollisimman) samanlaiset verotus- ja työehdot kuin muualta olisi saatavissa. Nyt kun tarkistettujen suuntaviivojen julkaisemisesta on kulunut yhdeksän kuukautta, jäsenvaltioiden politiikassa voidaan havaita lähentymistä. Useimmissa jäsenvaltioissa on toteutettu tai ainakin ehdotettu mainitun suuntaisia toimenpiteitä, ja ensimmäisiä myönteisiä vaikutuksia EY:n rekisterien ja EY:n merenkulkijoiden kilpailukykyyn on jo havaittu erityisesti valtameri- liikenteessä. (matkustamo- jäsenvaltioiden koko merenkulkuhenkilöstöstä 4. Seuraavaksi on kiinnitettävä erityistä huomiota yhteisön merenkulkijoiden "kotimarkkinoihin" ja nimenomaan jäsenvaltioiden sisäisen ja niiden välisen säännöllisen henkilöliikenteen markkinoihin. Edellä mainitussa EU:n merenkulkuammatteja koskevassa tutkimuksessa elokuulta 1996 ilmeni, että lähes puolet ja ravintolahenkilökunta mukaan lukien) työskentelee juuri tällaisilla matkustaja- aluksilla. Säännöllinen henkilöliikenne on merkittävä työllistäjä sekä Etelä- että Pohjois-Euroopassa. Markkinoilla liikennöitsijät ovat molemmissa toimivat tapauksissa yhteisön alueelle sijoittautuneita liikenteenharjoittajia. Markkinoiden rakenteessa on kuitenkin eroja. Etelä-Euroopassa pääpaino on saarille ja saarilta suuntautuvassa henkilökabotaasissa ja rahtikuljetuksia kahden samassa jäsenvaltiossa sijaitsevan sataman välisessä meriliikenteessä). Jäsenvaltioiden välinen henkilöliikenne rajoittuu muutamalle reitille, joista tärkeimpiä ovat Kreikan ja Italian sekä Korsikan ja Italian väliset reitit. Pohjois-Euroopassa taas kotimaan henkilöliikenne on merkittävää erityisesti Tanskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa mutta pääosa säännöllisestä henkilöliikenteestä tapahtuu jäsenvaltioiden välillä. tarkoitetaan henkilö- (kabotaasilla toimii jäsenvaltioihin 5. Jäsenvaltioiden sisäisen ja niiden välisen säännöllisen henkilöliikenteen markkinat eroavat tietyiltä osiltaan muista meriliikenteen markkinalohkoista (ks. mm. 9, 10 ja 20 kohta). Kyseisillä markkinoilla sijoittautuneita liikennöitsijöitä, joiden alukset purjehtivat pääasiassa jonkin jäsenvaltion lipun alla, ja miehistökin koostuu etupäässä jäsenvaltioiden kansalaisista. Tietyt seikat saavat kuitenkin merenkulkijat huolestumaan tulevasta työllisyystilanteestaan. Monet vapauttamista eteläeurooppalaiset merenkulkijat 1 päivänä tammikuuta 1999 uhkatekijänä. Toisilla markkinalohkoilla taas lauttaliikenteen harjoittajat ovat havainneet tai odottavat tulojensa pienentyvän tiettyjen sellaisten ulkoisten tekijöiden vaikutuksesta, jotka lisäävät paineita toimintakustannusten vähentämiseen. Yhtenä vaihtoehtona tässä tilanteessa on korvata osa henkilöstöstä yhteisön ulkopuolisista maista tulevalla halvemmalla työvoimalla. saarikabotaasin pitävät Tämän tiedonannon päätarkoituksena on tarkastella työllisyystilannetta jäsen valtioiden satamien välisessä säännöllisessä henkilöliikenteessä sekä tehdä ehdotuksia liitteenä olevalla lainsäädäntöehdotuksella - ottaen huomioon, että ehdotusten on oltava yhteisön kansainvälisten velvoitteitten mukaisia. toimiksi. Tähän pyritään kahdella tuleviksi 3 EYVLC205, 5. 7. 1997, s. 5. 2. KABOTAASI 6. Joulukuun 7'päivänä 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/924 säädetään, että meriliikenteen palvelujen tarjoamisen vapautta jäsenvaltiossa (meriliikenteen kabotaasi) sovelletaan asetuksen 2 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaisiin yhteisön laivanvarustajiin, jotka harjoittavat liikennettä jäsenvaltiossa rekisteröidyillä ja jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, jos nämä täyttävät kaikki kyseisessä jäsenvaltiossa kabotaasi liikenteelle asetetut edellytykset. asteittaisesta Asetuksessa vapauttamisesta. Etelä-Euroopan saarikabotaasi - sellaisena kuin se on määriteltynä 6 artiklan 2 kohdassa - vapautetaan 1 päivästä tammikuuta 1999. Saarikabotaasia harjoittavien alusten miehistöstä säädetään asetuksessa olennaisesti seuraavaa: säädetään kabotaasimarkkinoiden lohkojen eri - 3 artiklan 2 kohta: Kaikista saarikabotaasia harjoittavien alusten miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa vastaanottava valtio. - 3 artiklan 3 kohta: Kaikista yli 650 bruttorekisteritonnia olevien saarikabotaasia harjoittavien rahtialusten miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa kuitenkin (1 päivästä tammikuuta 1999 lähtien) lippuvaltio. - 3 artiklan 4 kohta: Komissio antaa neuvostolle kertomuksen saarikabotaasin vapauttamisen taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista (1 päivään tammikuuta 1997 mennessä) sekä tekee neuvostolle ehdotuksen, joka voi sisältää mukautuksia 2 ja 3 kohdan säännöksiin, jotka koskevat miehistön kansallisuutta, jotta neuvosto hyväksyisi lopullisen järjestelmän riittävän ajoissa (1 päivään tammikuuta 1999 mennessä). Edellä tarkoitettu kertomus5 annettiin neuvostolle 17. 6. 1997. Asetuksen 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu ehdotus on tässä tiedonannossa. 7. Edellä mainitun kertomuksen esittämisen jälkeen tietyt jäsenvaltiot ovat ehdottaneet, että asetuksen 3 artiklan 2 tarkemmin määrittelemättömäksi ajaksi. Jäljempänä esitettävistä syistä komissio ei voi yhtyä tähän näkemykseen. Tilannetta tarkasteltaessa erotetaan toisistaan saarikabotaasiin liittyvä rahtiliikenne (ks. 8 kohta) ja saarikabotaasiin liittyvä henkilöliikenne (ks. 9-11 kohta). ja 3 kohta jätettäisiin ennalleen 8. Rahtikabotaasin osalta tarvitaan nykysääntöjen yksinkertaistamista. Huomattakoon, että asetuksen (ETY) N:o 3577/92 3 artiklan 1 kohdan mukaan kaikista mannerkabotaasia harjoittavien alusten miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa se valtio, jossa alus on rekisteröity (lippuvaltio), mutta alle 650 bruttorekisteritonnin6 aluksiin voidaan soveltaa vastaanottavan valtion edellytyksiä. EYVLL364, 12. 12. 1992, s. 7. 4 5 KOM(97) 296. Komission kertomus neuvostolle palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen (meriliikenteen kabotaasi) jäsenvaltioissa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 täytäntöönpanosta (1995-1996) ja saarikabotaasin vapauttamisen taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista. 6 Bruttovetoisuudeltaan alle 650 tonnin aluksilla tapahtuvalla liikennöinnillä katsotaan olevan vain valtion voidaan paikallista merkitystä, miehistömääräyksiä, kuten asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 säädetään. vastaanottavan edelleen soveltaa niihin joten 4 Asetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti lippuvaltion edellytyksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999 yli 650 bruttorekisteritonnin aluksiin, kun kyse on perättäisistä7 matkoista koostuvasta saarikabotaasista. Ainoa avoin kysymys on siten, pitäisikö yli 650 bruttorekisteritonnin aluksilla harjoitettava saarikabotaasin rahtiliikenne (johon tätä nykyä sovelletaan vastaanottavan valtion edellytyksiä) edelleen vapauttaa normaaleista lippuvaltion säännöksistä myös sellaisten matkojen osalta, joita ei edellä tai seuraa kansainvälinen matka. lippuvaltion Edellä mainitussa, 17. 6. 1997 annetussa kertomuksessa esittämiensä syiden perusteella komissio ei pidä taloudellisesti perusteltuna pitää voimassa pitkäaikaista poikkeusta normaaleista säännöksistä. Kabotaasiin kuuluvassa rahtiliikenteessä käytetään usein aluksia, jotka liikennöivät vuorotellen sekä kotimaan- että ulkomaanliikenteessä. Sen vuoksi tämänkaltaisessa kabotaasissa työskentelevää miehistöä koskevat vaatimukset eivät voi poiketa suuresti kansainvälisen liikenteen yleisestä käytännöstä, jonka mukaan lippuvaltio myöntää (asiaankuuluvien kansainvälisten sopimusten määräyksien mukaisesti) todistuksen turvallisesta miehityksestä ja päättää kaikista muista miehistöön liittyvistä kysymyksistä. Muunlaisesta menettelystä seuraisi, että jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen miehistön kokoonpanoa ja/tai työehtoja olisi muutettava, jotta se voisi osallistua saarikabotaasiin kuuluvaan rahtiliikenteeseen. Tällaista tilannetta ei voida pitää hyväksyttävänä, vaan sen katsotaan suotta estävän palvelujen vapaan tarjoamisen periaatteen toteuttamista. Näin ollen ehdotetaan, että tämä este poistetaan siten, että perättäisistä matkoista koostuvaan saarikabotaasin rahti lippuvaltion edellytyksiä liikenteeseen ja mannerkabotaasiin jo sovellettavia sovelletaan kaikkeen (yli 650 bruttorekisteritonnin aluksilla harjoitettavaan) rahtikabotaasiin. 9. Saarikabotaasiin kuuluvan säännöllisen henkilöliikenteen markkinat poikkeavat tietyiltä osin huomattavasti rahtikabotaasin markkinoista. Ensinnäkin edellisillä markkinoilla ei ole sellaista taloudellista yhteyttä kansainvälisiin markkinoihin kuin rahtimarkkinoilla. Tietyllä saarireitillä liikennöintiin suunnitellut matkustajalautat pysyvät samalla reitillä usein monia vuosia ja varsin yleisesti koko käyttöikänsä. Käytännössä näiden laivojen miehistö asuu lähialueella, ja usein miehistö on värvätty alueen väestöstä. Kaikki eteläeurooppalaiset jäsenvaltiot edellyttävät (yhteisön lainsäädännön mukaisesti), että tällaisten alusten miehistö koostuu kokonaan EU-maiden kansalaisista. Lisäksi jäsenvaltiot saattavat edellyttää neuvoston direktiivin 94/58/EY8 mukaisesti, että tietyllä prosenttiosuudella miehistöstä ja erityisesti niillä, jotka ovat vastuussa matkustajien avustamisesta hätätilanteessa, on tehtäväänsä riittävät kommunikointitaidot, joihin voi liittyä muiden muassa tietyllä reitillä kuljetettavien matkustajien pääkansallisuuksia vastaava kieli tai kielet. Merkittävän osan miehistöstä on siis kyettävä puhumaan paikallista kieltä tai kieliä, ja tämäkin tukee väitettä, jonka mukaan säännöllinen henkilöliikenne poikkeaa rahtiliikenteestä. 10. Toiseksi, säännöllinen henkilöliikenne on yleisesti ottaen huomattavasti työvoimavaltaisempaa kuin rahtiliikenne. Henkilöliikenne on siten merkittävä 17. 6. 1997 antamassa paikallisten merenkulkijoiden työllistäjä. Komission 7 Tarkasteltavaa matkaa seuraa tai edeltää matka toisesta valtiosta tai toiseen valtioon. 8 EYVLL 319, 12. 12. 1994, s. 28. kertomuksessa KOM(97) 296 todetaan, että saariliikenteen työpaikoista 70 prosenttia on henkilöliikenteen työpaikkoja. Toimialan työvoimavaltaisuus merkitsee lisäksi sitä, että miehistösäännösten erot vaikuttaisivat erityisen voimakkaasti eri jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivia aluksia käyttävien liikennöitsijöiden kilpailu edellytyksiin. Vaikuttaisikin epäoikeudenmukaiselta, jos paikalliset lauttaliikenteen- harjoittajat, joiden alusten miehistön edellytetään koostuvan sataprosenttisesti EU- maiden kansalaisista, joutuisivat kilpailemaan muista jäsenvaltioista tulevien liikennöitsijöiden kanssa, joiden lippuvaltion miehistösäännökset sallisivat yhteisön ulkopuolisista maista tulevan halvan työvoiman käytön. 11. Ottaen huomioon saarikabotaasiin kuuluvan säännöllisen henkilöliikenteen markkinoiden erityispiirteet komissio katsoo tarvittavan tiettyjä toimenpiteitä, joilla varmistetaan tasapuoliset toimintaedellytykset eri jäsenvaltioista tuleville ja eri lipun alla purjehtivia aluksia käyttäville liikennöitsijöille. Komissio ehdottaakin, että vastaanottavana valtiona jäsenvaltio voi vaatia, että sen alueella liikennöivien, edellä mainittujen matkustaja-alusten koko miehistö on EU-maiden kansalaisia - edellyttäen (luonnollisesti), että samaa sääntöä sovelletaan myös tuon jäsenvaltion oman lipun alla purjehtiviin aluksiin. toimiva Ehdotuksen pohjana on periaate, jonka mukaan säännöllisessä henkilöliikenteessä työskenteleviä yhteisön ulkopuolisista maista tulevia työntekijöitä olisi kohdeltava samalla tavalla kuin yhteisön alueella asuvia henkilöitä. Periaatetta soveltamalla voitaneen parantaa myös meriliikenteen turvallisuutta, sillä inhimillisellä tekijällä on turvallisuusseikkojen kannalta ensiarvoinen merkitys. Erityisiä huomautuksia jotka meriliikenteen kabotaasia koskevaan asetukseen liittyvät liitettyyn ehdotukseen neuvoston 12. Edellyttämällä miehistön kaikkien jäsenten olevan yhteisön maiden kansalaisia (ks. 1 artiklan 2 kohta) - kuten kaikissa eteläisissä jäsenvaltioissa yleisesti tehdäänkin - luodaan olot, joissa palvelujen tarjoamisen vapauden periaate voidaan toteuttaa täysipainoisena kyseessä olevilla markkinoilla. Lisäksi on muistettava, että jäsenvaltiot voivat direktiivin 94/58/EY säännösten mukaan edellyttää, että riittävä osa aluksen miehistöstä puhuu paikallista kieltä tai kieliä. Jos tavanomaisesta lippuvaltion miehistösääntöjen periaatteesta poiketaan tätä enemmän, luodaan perusteettomasti esteitä palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen toteutumiselle. Muiden miehistöön liittyvien seikkojen, kuten vastuun myöntää todistus turvallisesta miehityksestä (aluksen miehistön kokoonpanon on vastattava aluksen teknisten ominaisuuksien asettamia tarpeita) asiaankuuluvien kansainvälisten sopimusten mukaisesti, on siten kuuluttava edelleen lippuvaltion toimivaltaan. tavallisesti 13. Yhteisön jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivilla aluksilla työskentelevien yhteisön merenkulkijoiden työehdot (esim. palkkaus, ylityökorvaukset, työaika, vuosiloman pituus) määritellään lain lippuvaltion säädännössä. Palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen vastaiseksi voitaisiin tulkita tilanne, jossa jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen miehistön työehtoja pitäisi muuttaa isäntävaltiossa sovellettavien säännösten mukaisiksi siinä tapauksessa, että alus liikennöi tietyn ajan jonkin toisen jäsenvaltion (vastaanottava valtio) säännöllisessä henkilökabotaasissa. Sosiaalisen polkumyynnin välttämiseksi ehdotetaan tarkistettavaksi asetuksen (ETY) N:o 3577/92 3 artiklan 3 kohdan (ks. liitettyä ehdotusta neuvoston asetukseksi) tekstiä ja säädettäväksi, että mikäli työehtosopimuksissa ja/tai isäntävaltio sallii yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisten kuulumisen säännöllisessä henkilöliikenteessä olevan aluksen miehistöön, isäntävaltion on edellytettävä, että tällaisia merenkulkijoita kohdellaan työehtojen osalta sen jäsenvaltion kansalaisina, jossa kyseinen alus on rekisteröity. Todettakoon tässä yhteydessä, että asetuksen (ETY) N:o 3577/92 1 artiklassa taataan, että palvelujen tarjoamisen vapautta sovelletaan yhteisön laivanvarustajiin, jotka harjoittavat liikennettä jäsenvaltiossa rekisteröidyillä ja jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla. 14. Rahti- ja henkilöliikenteen pääerot - joiden perusteella jälkimmäiseen voidaan oikeutetusti soveltaa erityiskohtelua - ovat edellä esitetyn mukaisesti seuraavat: (a) säännöllisellä kotimaan henkilöliikenteellä ei ole juurikaan sidoksia kansainvälisiin markkinoihin ja (b) henkilöliikenne on rahtiliikennettä työvoimavaltaisempaa, ja työehtojen erot vaikuttavat siten alan kilpailuoloihin erityisen voimakkaasti. Nämä ominaispiirteet pätevät hyvin pitkälti myös niin kutsuttuun säännölliseen risteily- liikenteen kabotaasiin (risteilyalukset, jotka liikennöivät kiinteän suunnitelman mukaan koko liikennöintikauden ajan yhden ja saman jäsenvaltion satamien välillä). Niinpä samaan kategoriaan kuin säännöllinen matkustajalaiva-ja lauttaliikenne. liitetyssä kabotaasiehdotuksessa tällainen liikenne luetaan 3. SÄÄNNÖLLINEN MATKUSTAJALAIVA- JA LAUTTALIIKENNE JÄSENVALTIOIDEN VÄLILLÄ 15. Jäsenvaltioiden tarjoamiseen, välisten meriliikennepalvelujen toisin kuin kabotaasiin, ei sovelleta aluksen lippua koskevia edellytyksiä. Joulukuun 22 päivänä 1986 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4055/869 säädetään, että kaikki yhteisön alueelle sijoittautuneet meriliikenteen harjoittajat10 voivat tarjota tällaisia palveluja huolimatta siitä, purjehtivatko käytetyt alukset EY-maiden vai yhteisön ulkopuolisten maiden lipun alla. Jäsenvaltioiden välisen säännöllisen henkilö liikenteen markkinoilla liikennettä harjoittavat kuitenkin pääasiassa jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivat alukset, joiden miehistö koostuu etupäässä näiden valtioiden kansalaisista. Kuten edellä on jo mainittu, tämä liikenne on merkittävä yhteisön merenkulkijoiden työllistäjä. 16. Viime vuosina on ollut joitakin tapauksia, joissa yhteisön ulkopuolisista maista tulevaa työvoimaa käyttävällä aluksella on aloitettu säännöllinen matkustajalautta- liikenne ja kilpailtu suoraan sellaisten lauttojen kanssa, joiden miehistö koostuu yhteisön maiden kansalaisista. Tällaiset yritykset ovat saaneet ammattiliitot ryhtymään voimakkaisiin vastatoimiin. Samantapaisia tilanteita voi kuitenkin syntyä myöhemminkin. 17. Havaintoja on viime vuosina tehty myös yhteisön varustajista, jotka ovat korvanneet osan aluksensa yhteisön maiden kansalaisista koostuvasta miehistöstä yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisilla. Komission käytettävissä olevien tietojen mukaan jäsenvaltioiden välisessä matkustajalauttaliikenteessä olevilla aluksilla työskentelee EYVLL 368, 31. 12. 1986, s. 7. 9 10 Mukaan lukien yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneet jäsenvaltioiden kansalaiset ja varustamot, joissa jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta, jos näiden kansalaisten tai varustamojen alukset on rekisteröity jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti. 7 tällä hetkellä noin 60Q-700 yhteisön ulkopuolisen maan kansalaista (noin 3 prosenttia alan työvoimasta). Kyseiset alukset purjehtivat neljän eri jäsenvaltion lipun alla. Näiden miehistön jäsenten työehdot vaihtelevat. Asianomaisista jäsenvaltioista yksi vaikuttaa esimerkiksi edellyttävän, että mikäli sen lipun alla purjehtivien, yhteisön sisäistä liikennettä harjoittavien lauttojen miehistöön kuuluu yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisia, heihin sovelletaan samoja työehtoja kuin jäsenvaltion omiin kansalaisiin. Muiden kolmen jäsenvaltion osalta on vahvistettu, että yhteisön ulkopuolisista maista tuleviin miehistön jäseniin sovelletaan heikompia työehtoja kuin jäsenvaltion omiin kansalaisiin. Tällä hetkellä ei ole sellaista voimassa olevaa yhteisön määräystä, jonka avulla saavutettaisiin jonkintasoinen yhtenäisyys edellä kuvatun kaltaisissa tilanteissa. 18. Kuten edellä on todettu, miehistön työehdot vaikuttavat voimakkaasti kilpailuoloihin työvoimavaltaisilla säännöllisen henkilömeriliikenteen markkinoilla. Ulkoiset syyt lopettaminen ja tiettyjen kiinteitten yhteyksien (esim. verottoman kaupan valmistuminen) saattavat tulevina vuosina hyvinkin jopa lisätä näillä markkinoilla toimivien jotkin liikennöitsijät pystyvät vähentämään kustannuksiaan korvaamalla miehistöönsä kuuluvia yhteisön maiden kansalaisia yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisilla ja heikommin työehdoin, kilpailijat joutunevat tekemään samoin. Uhkana on kaikkien miehistön jäsenten työehtoja heikentävä kierre, joka vie yhteisön merenkulkijoilta huomattavan määrän työpaikkoja. liikennöitsijöiden paineita vähentää kustannuksiaan. Jos Tällainen kehitys olisi vastoin yhteisen meriliikennepolitiikan tavoitteita. Näiden seikkojen vuoksi komissio katsoo, että tarvitaan joukko määräyksiä, joilla varmistetaan sisämarkkinoiden asianmukainen toiminta ja vältetään sosiaalisen polkumyynnin hajauttavat vaikutukset. 19. Tähän tiedonantoon liitetyssä ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi käsitellään työskentelevät sellaisten kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioiden välisessä säännöllisessä matkustajalaiva- ja lauttaliikenteessä olevilla aluksilla. Ehdotuksen myötä otettaisiin käyttöön periaate, jonka mukaan tällaisiin työntekijöihin olisi sovellettava vastaavia työehtoja kuin alalla työskenteleviin yhteisön maiden kansalaisiin. Tämä tehtäisiin määrittelemällä tietty työehtojen vähimmäistaso. työehtoja, jotka eivät poistu yhtenäismarkkinoiden Tärkeä seikka on, että kahden yhteisössä sijaitsevan sataman välistä säännöllistä matkustajaliikennettä harjoittavien alusten henkilöstö asuu tosiasiallisesti yhteisön alueella, koska he alueelta koko sopimuskautenaan. Useimmissa tapauksissa tällaisten matkustajalauttojen henkilöstö viettää yönsä aluksella vain työvuoroviikkojensa aikana, kun taas vapaavuorolla ollessaan miehistön jäsenet asuvat maissa jonkin isäntävaltion alueella. Niinpä onkin ymmärrettävää, että tätä nykyä ainakin yksi jäsenvaltio soveltaa lautoillaan sääntöä, jonka mukaan yhteisön sisäisessä liikenteessä olevien lauttojen henkilökuntaan kuuluvia yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisia on kohdeltava valtion omina kansalaisina. Yleinen käytäntö on, että jäsenvaltion määräyksiä tulovero- velvollisuudesta, sosiaaliturvamaksuista, minimipalkasta, palkallisten lomapäivien kansalaisiin. vähimmäismäärästä sovelletaan kaikkiin valtion jne. Liittetyssä ehdotuksessa neuvoston direktiiviksi 2 artiklassa ehdotettu määräys on pitkälti tämän periaatteen mukainen. Tässä yhteydessä viitataan myös palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 96/7l/EY11. Ehdotuksen yhteen soveltavuus yhteisön tai sen jäsenmaiden kansainvälisten velvoitteiden, erityisesti YK :n merioikeus yleissopimuksen, OECD :n sekä maailman kauppajärjestön (WTO) kanssa on tarkastettu erityisen huolellisesti. Mikäli miehistön kaikkiin jäseniin sovelletaan eurooppalaisten standardien tasoisia työehtoja, voitaneen myös parantaa meriliikenteen turvallisuutta, kuten edellä kohdassa 11 mainittiin. 20. Voidaan myös kysyä, pitäisikö ehdotetun neuvoston direktiivin soveltamisalaa laajentaa kattamaan myös muita meriliikennepalveluja, kuten EY:n satamien välinen säännöllinen rahtiliikenne ja risteilyt. Kysymykseen on vastattava kielteisesti, sillä tilanne on erilainen. Rahtiliikenne ei ole erityisen työvoimavaltaista, ja EY:n satamien yhteydet (esim. tiiviimmät kuin maailmanlaajuiseen meriliikenneverkkoon ovat huomattavasti matkustajalauttaliikenteen. Jälkimmäinen seikka pätee myös kansainväliseen risteilyliikenteeseen. Kansainvälistä risteilyliikennettä harjoittavat alukset siirtyvät nimittäin eri toimintakausien vaihtuessa eri puolille maailmaa, eikä niiden miehistön siten voida katsoa tosiasiallisesti asuvan yhteisön alueella. konttiensyöttöliikenne) rahtiliikenteen välisen 21. Erityisiä huomautuksia jotka koskevat liitettyä ehdotusta neuvoston direktiiviksi Selventäviä huomautuksia eri artiklojen tekstiin: - 1 artikla: Artiklan 2 kohta käsittelee niin kutsuttua Kreikan erityistilannetta eli valtion ulkopuolelle sijoittautuneita laivanvarustajia, joiden alukset on kuitenkin rekisteröity Kreikassa ja purjehtivat Kreikan lipun alla. Ehdotettu sanamuoto on samankaltainen kuin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan 2 kohdassa. Artiklan 3 kohdassa merenkulkijoiden työehtoihin. täsmennetään, ettei direktiivi vaikuta jäsenvaltioiden jäsenvaltioiden - 2 artikla: Jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla työskenteleviä yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisia on kohdeltava samoin kuin näillä aluksilla (lippuvaltion työskenteleviä edellytykset). Kun kyse on jonkin kolmannen maan lipun alla purjehtivasta lautasta, edellä tarkoitettujen miehistön jäsenten työehtojen on vastattava niitä, joita sovelletaan sen jäsenvaltion asukkaisiin, johon kyseinen meriliikennepalvelu liittyy (isäntävaltio). 12 Tapa, jolla kahden jäsenvaltion välistä läheisimmin säännöllistä henkilöliikennettä harjoittava liikennöitsijä on yrityksensä perustanut, ratkaisee tavallisesti kysymyksen siitä, kumpaan näistä isäntävaltioista toiminta työntekijöitä alueella asuvia ii EYVLL 18, 21. 1. 1997, s. 1. 12 Ks. vuoden 1980 Rooman yleissopimus, EYVL C 27, 26. 1. 1998. läheisemmin liittyy. Tärkeitä huomioon otettavia tekijöitä ovat toiminnan todellinen tulevat hallinnointipaikka sekä paikka, jossa yhteisön ulkopuolisista maista miehistön jäsenet oleskelevat vapaavuorojensa aikana. - 3 artikla: Artiklan 1 kohdassa säädetään mahdollisuudesta poiketa 2 artiklassa vahvistetusta periaatteesta sellaisten kolmansista maista tulevien työntekijöiden osalta, jotka oleskelevat yhteisön alueella vain merkityksettömän lyhyen ajan. Artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuuksista joustaa säännöksistä esimerkiksi sellaisen miehitetyn lautan osalta, joka on jouduttu vuokraamaan ennakoimattomien olojen aiheuttaman äkillisen kapasiteettipulan korvaamiseksi. Tällainen tilanne voi syntyä esimerkiksi jonkin lautan jouduttua vakavaan onnettomuuteen. Asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että tilanne palautetaan normaaliksi kohtuullisen ajan kuluessa. - 4 artikla: Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on toimittava yhteistyössä keskenään ja komission yksiköiden kanssa, jotta voidaan varmistaa, että tämän direktiivin säännöksiä sovelletaan asianmukaisella tavalla. 22. Neuvoston direktiivin antamisen perustelut - 14 a) Mitkä ovat ehdotetun toimen tavoitteet suhteessa yhteisön velvoitteisiin ja mikä on ongelman yhteisöllinen ulottuvuus (esimerkiksi kuinka monta jäsenvaltiota se koskee ja millaista ratkaisua on käytetty tähän asti)? tasapuoliset kilpailuolot tavoitteena on varmistaa ja yhtenäiset Yhteisön jäsenvaltioiden välisiä matkustajalauttapalveluja toimintaedellytykset kaikille tarjoaville osapuolille työllisyyttä takaamalla, että kaikkien alalla työskentelevien merenkulkijoiden työehdot vastaavat yhteisössä yleisesti sovellettavaa tasoa. Ehdotus perustuu perustamissopimuksen 84 artiklan 2 kohtaan. sekä suojella yhteisön merenkulkijoiden Valtaosalla säännöllisiä matkustajalauttayhteyksiä toisiin jäsenvaltioihin. jäsenvaltioista (kolmellatoista viidestätoista) on merisatamia ja Jäsenvaltiot soveltavat toisistaan poikkeavia määräyksiä yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisiin, jotka ovat jäsenvaltioiden välistä liikennettä harjoittavien lauttojen palveluksessa. Kaikkiin kyseisillä markkinoilla toimiviin osapuoliin sovellettavissa olevaan yhteiseen ratkaisuun päästään vain yhteisön toiminnan kautta. 15 b) Onko toimivalta suunnitellussa toiminnassa yksinomaan yhteisöllä vai jakautuuko se yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken? Suunniteltu toimenpide ei kuulu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. 16 c) Mikä on tehokkain ratkaisu, kun otetaan huomioon toisaalta yhteisön ja toisaalta jäsenvaltioiden käytettävissä olevat keinot? Henkilömeriliikenteen sisämarkkinanäkökohtien kannalta tehokkain ratkaisu on säätää yhteisistä yhteisön tason vaatimuksista, joita sovelletaan kolmansista maista - - 10 tulevien miehistön jäsenien kohteluun aluksilla, jotka harjoittavat säännöllistä henkilö-ja lauttaliikennettä jäsenvaltioiden välillä. 17 d) Mitä todellista lisäarvoa saadaan komission ehdottamalla toiminnalla ja mitkä ovat toiminnasta pidättymisen kustannukset? johtaisi tilanteeseen, jossa jäsenvaltioiden välistä Toiminnasta pidättyminen säännöllistä henkilöliikennettä harjoittavat liikennöitsijät korvaisivat yhteisön merenkulkijoita yhteisön ulkopuolisista maista tulevalla halvalla työvoimalla. Tämä vääristäisi kilpailuedellytyksiä kyseisillä markkinoilla toimivien liikennöitsijöiden välillä. Lisäseuraus olisi, että yleensä merenkulkijoiden työehdot heikkenisivät jatkuvasti ja että pitkällä aikavälillä yhteisön merenkulkijoiden työmahdollisuudet vähenisivät huomattavasti. Ehdotetusta yhteisestä toiminnasta saatava lisäarvo syntyykin juuri edellä kuvatun kielteisen kehityksen vastustamisesta ja torjumisesta. 18 e) Mitä toimintamuotoja yhteisöllä on käytettävissään taloudellinen tuki, sääntely, vastavuoroinen tunnustaminen jne. )? (suositukset, Lainsäädäntötoimi on ainoa yhteisön käytettävissä oleva toimintamuoto, jolla voidaan saavuttaa kaavaillut vaikutukset. 19 f) Olisiko yhtenäinen lainsäädäntö tarpeen vai onko yleistavoitteet asettava ja täytäntöönpanon jäsenvaltioille jättävä direktiivi riittävä? riittävä, sillä sen avulla Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti direktiivi on toimiville vahvistetaan yhteiset edellytykset kaikille kyseisillä markkinoilla liikennöitsijöille ja jätetään edellytysten käytännön ja tekninen täytäntöönpano kunkin jäsenvaltion päätettäväksi. 11 Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI ŒYi 98/0158 (SYN) palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetun asetuksen (ETY) N:o 3577/92 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen,13 ottaa huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon,14 toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen15 sekä katsoo, että neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/9216 vahvistetaan periaate, jonka mukaan tarjoamisen vapautta toteutettaessa ei välttämättä tarvitse noudattaa palvelujen yhdenmukaista menettelyä kaikkien kyseisten palvelujen osalta ottaen huomioon tiettyjen erityispalvelujen luonne, sen vuoksi mainitun asetuksen 3 artiklassa säädetään manner- ja saarikabotaasiin sovellettavista erilaisista miehistöä koskevista säännöistä ja velvoitetaan komissio laatimaan kertomus saarikabotaasin vapauttamisen taloudellisista ja yhteiskunnallisista vaikutuksista sekä tekemään tämän kertomuksen perusteella neuvostolle ehdotus, joka voi sisältää mukautuksia tuon artiklan säännöksiin miehistön kansallisuudesta, jotta neuvosto hyväksyisi lopullisen järjestelmän 1 päivään tammikuuta 1999 mennessä, komissio toimitti edellä tarkoitetun kertomuksen neuvostolle 17 päivänä kesäkuuta 1997; tutkimukset osoittavat, että tarpeettoman esteen yhtenäismarkkinoiden asianmukaiselle toiminnalle aiheuttaa nykyinen sääntö, jossa vahvistetaan saarikabotaasin osalta, että kaikista miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa vastaanottava valtio, rahtikabotaasi on kiinteässä yhteydessä kansainvälisiin meriliikennemarkkinoihin, eikä pysyvälle poikkeukselle tavanomaisista lippuvaltion vaatimuksista ole esitetty pakottavia taloudellisia perusteita paitsi liikenteen osalta, jolla on paikallinen merkitys, 13 14 15 16 EYVL L 364, 12. 12. 1992, s. 7. 12 työllisyyden edistäminen yhteisössä on yksi perustamissopimuksen tavoitteista, säännöllisen matkustaja- ja lauttaliikenteen erityispiirteiden perusteella olisi oikeutettua antaa tiettyjä erityissäännöksiä, joilla torjuttaisiin kilpailuedellytysten mahdollinen vääristyminen palkattaessa miehistön jäseniksi kolmansien maiden kansalaisia näiden alkuperämaan palkkatason mukaisesti; samat perusteet pätevät myös säännölliseen risteilyliikenteen kabotaasiin, on asianmukaista edellyttää, ettei edellä mainituilla aloilla työskenteleviä kolmansien maiden kansalaisia kohdella yhteisön alueella asuvia huonommin, ja sen vuoksi asetusta (ETY) N:o 3577/92 olisi muutettava, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Korvataan asetuksen (ETY) 3577/92 3 artikla seuraavasti: "3 artikla 1. Muuta kuin 2 kohdassa tarkoitettua kabotaasia harjoittavien alusten miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa se valtio, jossa alus on rekisteröity (lippuvaltio), mutta alle 650 bruttorekisteritonnin aluksiin voidaan soveltaa sen valtion voimassa olevia sääntöjä, jossa alus harjoittaa liikennettä (vastaanottava valtio). 2. Säännöllistä matkustajalaiva- ja lauttaliikennettä, yhdistetty matkustaja- ja lukien, rahtiliikenne sekä säännöllinen risteilyliikenne kabotaasina mukaan harjoittaviin aluksiin sovelletaan vaadittua yhteisön jäsenvaltioiden kansalaisten osuutta miehistöstä (toisin sanoen kaikista aluksen työntekijöistä) koskevia sääntöjä, jotka ovat voimassa vastaanottavassa valtiossa. Kaikista muista miehistöön liittyvistä kysymyksistä vastaa lippuvaltio. 3. Jos vastaanottavat valtiot sallivat kolmansien maiden kansalaisten kuulumisen 2 kohdassa tarkoitettua kabotaasiliikennettä harjoittavan aluksen miehistöön, valtioiden on edellytettävä, että tällaisia merenkulkijoita kohdellaan työehtojen osalta sen jäsenvaltion alueella asuvina, joka on lippuvaltio. Vastaanottavan valtion on aluksilla työskenteleviin kolmansien maiden merenkulkijoihin valtiossa voimassa olevia työehtoja. liikennettä harjoittavilla kaupallisilla sovellettava tällaista 4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 9 artiklan mukaisesti tämän artiklan säännösten täytäntöönpanon edellyttämistä toimenpiteistään. " 13 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 14 98/0159 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI jäsenvaltioiden välisen säännöllisen matkustajalaiva-ja lauttaliikenteen miehistöä koskevista edellytyksistä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 84 artiklan 2 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen,17 ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,18 toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen19 sekä katsoo, että palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen 22 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86,20 sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) N:o 3573/90,21 perusteella jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sovelletaan kaikkia perustamissopimuksen määräyksiä palvelujen tarjoamisen vapaudesta jäsenvaltioiden välisessä säännöllisessä matkustajalaiva- ja lauttaliikenteessä olevien alusten miehistöä koskevat edellytykset ovat tavallisesti aluksen rekisteröintivaltion (lippuvaltion) vastuulla; Rooman yleissopimuksessa22 sopimussuhteisiin sovellettavasta laista sallitaan myös muunlaiset järjestelyt; on otettava huomioon myös yhteisön etu ja niiden jäsenvaltioiden etu, joiden alueiden välillä tätä liikennettä harjoitetaan, on pidettävä voimassa periaate, jonka mukaan yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneita varustamoita ei pitäisi kohdella jäsenvaltion alueelle sijoittautuneita varustamoita suotuisammin, jäsenvaltioiden välisen säännöllisen matkustajalaiva- ja lauttaliikenteen markkinoiden erityispiirteiden vuoksi tarvitaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan yhtenäismarkkinoiden asianmukainen toiminta takaamalla, että merenkulkijoiden työehdot vastaavat yhteisössä yleisesti sovellettavaa sosiaalista tasoa, 17 18 19 20 EYVL L 378, 31. 12,1986, s. 1. 21 EYVL L 353, 17. 12. 1990, s. 16, 22 EYVL L 266,9. 10. 1980, s. 1 ; konsolidoitu toisinto EYVL C 27,26. 1. 1998, s. 34. 15 perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuus periaatteen mukaisesti, jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli sääntöjen antamista jäsenvaltioiden välillä liikennöivillä aluksilla työskentelevien kolmansien maiden kansalaisten työolosuhteista ja sen vuoksi se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia paremmin toteuttaa yhteisön tasolla; tämä direktiivi rajoittuu vähimpään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliseen eikä siten ylitä sitä, mikä tarvitaan tähän tarkoitukseen, on asianmukaista edellyttää, että edellä tarkoitetuilla aloilla työskenteleviä kolmansien maiden kansalaisia ei saa kohdella heikommin kuin yhteisön alueella asuvia, on asianmukaista, että jäsenvaltiot voivat poiketa velvoitteestaan, jonka mukaan jäsenvaltioiden välistä säännöllistä matkustajalaiva- ja lauttaliikennettä harjoittavilla aluksilla työskentelevien kolmansien maiden merenkulkijoita on kohdeltava yhteisön alueella asuvina, jos kyse on erittäin lyhyestä työsopimuksesta tai odottamattomien olosuhteiden aiheuttamasta äkillisestä lauttakapasiteetin riittämättömyydestä, jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten on toimittava yhteistyössä tämän direktiivin täytäntöönpanossa, ja jokaisen täytäntöönpanemiseksi annettujen säännösten rikkomisesta, olisi määriteltävä jäsenvaltion seuraamukset tämän direktiivin ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. 2. 3. 4. Tätä direktiiviä sovelletaan jäsenvaltioiden kansalaisiin ja jäsenvaltioihin sijoittautuneisiin säännöllisiä matkustajalaivaliikenne- ja lauttaliikennepalveluja, mukaan lukien yhdistetty matkustaja- ja rahtipalvelut eri jäsenvaltioiden satamien välillä. varustamoihin, tarjoavat jotka Tämän direktiivin säännökset koskevat myös yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneita jäsenvaltioiden kansalaisia sekä varustamoita, jotka ovat sijoittautuneet yhteisön ulkopuolelle mutta joissa jäsenvaltion kansalaisilla on määräysvalta edellyttäen, että näiden alukset on rekisteröity jäsenvaltiossa sen lainsäädännön mukaisesti ja ne purjehtivat tämän jäsenvaltion lipun alla ja tarjoavat 1 kohdassa tarkoitettuja palveluja. Tätä direktiiviä sovelletaan, jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kansalaiset tai varustamot palkkaavat kolmansien maiden kansalaisia 1 kohdassa tarkoitettuihin palveluihin käytettäville aluksilleen. Muihin kuin 2 kohdassa tarkoitettuihin, yhteisön ulkopuolelle sijoittautuneisiin varustamoihin ei saa soveltaa suotuisampaa kohtelua kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kansalaisiin ja varustamoihin. 16 2 artikla 1. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kansalaiset ja varustamot, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajalaiva- ja lauttaliikennettä liikenteeseen käytettävien alusten palveluksessa oleville kolmansien maiden kansalaisille työsuhteeseen sovellettavasta lainsäädännöstä riippumatta sellaiset työehdot, jotka määritellään jäsenvaltioiden välillä, tällaiseen takaavat a) laissa, asetuksessa tai hallinnollisessa määräyksessä ja/tai b) työehtosopimuksessa tai välimiestuomiossa, joka on julistettu yleissitovaksi, siltä osin kuin niitä sovelletaan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun toimintaan joita sovelletaan sen jäsenvaltion kansalaisiin, jossa alus on rekisteröity; Jos kyseistä alusta ei ole rekisteröity mihinkään jäsenvaltioon, 1 kohdassa tarkoitettujen työehtojen on oltava niistä jäsenvaltioista, joiden satamien välillä kyseistä palvelua tarjotaan, sen valtion asukkaisiin sovellettavat työehdot, johon palvelu liittyy. Läheisintä yhteyttä määritettäessä käytetään perusteena kyseisen palvelun todellista hallinnointipaikkaa sekä asianomaisten merenkulkijoiden asuinpaikkaa. läheisimmin 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut työehdot koskevat seuraavia seikkoja: a) enimmäistyöaika ja vähimmäislepoaika; b) palkallisen vuosiloman vähimmäismäärä; c) vähimmäispalkka, mukaan lukien ylityökorvaukset; d) työterveys, työturvallisuus ja työhygienia; e) raskaana olevien tai vastikään synnyttäneiden naisten sekä lasten ja nuorten työehtoihin liittyvä suojelu; f) naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu ja muut syrjinnänvastaiset määräykset; g) merenkulkijoiden paluuta kotimaahansa ja maksamattomien palkkojen sekä työnantajan toimenpiteet koskevat sosiaalimaksujen maksamista maksukyvyttömyystapauksissa; 4. 5. Edellä 1, 2 ja 3 kohta ei estä työntekijän kannalta suotuisampien työehtojen soveltamista. Työehtosopimuksilla tai välimiestuomioilla, jotka on julistettu yleissitoviksi, tarkoitetaan joita kaikkien asianomaisten varustamojen on noudatettava kansallisella tasolla. työehtosopimuksia välimiestuomioita, tai 17 Jollei käytössä ole menetelmää, jolla työehtosopimukset tai välimiestuomiot julistetaan yleissitoviksi, jäsenvaltioiden on käytettävä perusteena a) työehtosopimuksia tai välimiestuomioita, joita yleisesti sovelletaan kaikkiin 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin varustamoihin ja/tai b) työehtosopimuksia, joiden osapuolina ovat kyseisten markkinoitten kaikkein edustavimmat kansallisen tason työnantaja- ja työntekijäjärjestöt. Toista alakohtaa sovelletaan edellyttäen, että soveltamalla työehtosopimuksia ja välimiestuomioita 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin laivanvarustamoihin varmistetaan 3 kohdassa luetelluissa asioissa tasa-arvoinen kohtelu kaikissa asianomaisissa varustamoissa. 3 artikla 1. 2. Jäsenvaltiot voivat kuultuaan työntekijäjärjestöjä kunkin jäsenvaltion käytäntöjen mukaisesti päättää olla soveltamatta 2 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdan säännöksiä, jos kolmannen maan kansalaisten työsuhde ei 12 kuukauden aikana ylitä kestoltaan yhtä kuukautta. työnantaja- ja Jäsenvaltiot voivat myöntää 2 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdan soveltamisessa kahden kuukauden poikkeuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle palvelun tarjoajalle jotka on vuokrattu korvaamaan odottamattomien olosuhteiden aiheuttama äkillinen kapasiteetin puute lauttareitillä. Yli kahden kuukauden poikkeuksiin vaaditaan komission hyväksyntä ennen poikkeuksen myöntämistä. sellaisten alusten osalta, 3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä 2 kohdan mukaisista poikkeuksista ja niiden perusteena olevista olosuhteista. 4 artikla 1. 2. Jäsenvaltioiden on nimettävä lainsäädännön ja/tai käytännön mukaisesti yksi kansallisen yhteystoimisto tai yksi tai useampi toimivaltainen kansallinen elin. tämän direktiivin täytäntöönpanoa varten tai useampi Jäsenvaltioiden on säädettävä niiden julkisten viranomaisten yhteistyöstä, jotka tarkoitettujen lainsäädännön mukaisesti vastaavat 2 artiklassa kansallisen työehtojen seurannasta. Keskinäistä hallinnollista apua on annettava korvauksetta. 3. Jokaisen jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle 1 kohdassa tarkoitetut yhteystoimistot ja/tai toimivaltaiset elimet. 18 5 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään 6 artiklassa mainittuna päivänä ja kaikki niiden muutokset mahdollisimman pian. 6 artikla Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2000. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 7 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 8 artikla Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 19 ISSN 1024-4492 KOM(98) 251 lopullinen ASIAKIRJAT FI 07 06 01 10 Luettelonumero : CB-CO-98-287-FI-C ISBN 92-78-35511-9 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg to


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 1301/98 του Corrado AUGIAS προς την Επ τροπή. Εφαρμογή του άρθρου 93 της Συνθήκης

eurovoc_concepts:
State aid
administrative transparency
aid to undertakings
application of EU law
control of State aid
redemption
restriction on competition
single market
terms for aid
use of aid

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1299/98 by Esko SEPPÄNEN to the Commission. Chernobyl 4 Reactor Shelter Fund

eurovoc_concepts:
EBRD
Ukraine
environmental protection
nuclear accident
nuclear power station
nuclear safety
radioactive pollution

formats: html pdf print

text: C 354/88 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 19. 11. 98 Ryhma¤ teki pa¤a¤to¤ksia¤, joiden tarkoituksena on parantaa laitonta kauppaa koskevien tietojen kera¤a¤mista¤ ja vaihtamista. Sovittiin, etta¤ komissio tekee tutkimuksen CFC-yhdisteiden ja halonien saatavuudesta ja hankinta- la¤hteista¤ yhteiso¤ssa¤. Sovittiin myo¤s, etta¤ laaditaan tulliviranomaisten tieta¤myksen lisa¤a¤miseksi yleisohjeet otsonikerrosta heikenta¤vien aineiden kaupasta seka¤ nykyisista¤ valvontatoimista. Ryhma¤ kehotti komissiota tutkimaan mahdollisuutta ja¤rjesta¤a¤ Euroopan tulliviranomaisten koulutusseminaari. Ryhma¤ sopi, etta¤ ja¤senval- tioissa laaditaan luettelo yhteyspisteista¤ tiedonvaihdon (myo¤s luottamuksellisen) edista¤miseksi ja ryhma¤n ja¤senet sitoutuivat pita¤ma¤a¤n komissiota ajan tasalla kunkin ja¤senvaltion toimista voimassaolevien ma¤a¤ra¤ysten noudat- tamiseksi. Ryhma¤ sopi tapaamisesta vuoden 1998 ja¤lkipuoliskolla. (98/C 354/141) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1295/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): James Nicholson (I-EDN) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: What exactly is Europe? -julkaisu Onko komissio vastuussa (cid:148)What exactly is Europe(cid:148) -julkaisusta, jota ka¤yteta¤a¤n kouluissa 11 › 14 -vuotiaiden lasten opetuksessa, ja jos on, milla¤ kriteereilla¤ EU:n ja¤senvaltioiden uskontoja koskeva erittely on tehty? Komission ja¤senen Marcelino Orejan komission puolesta antama vastaus (15. kesa¤kuuta 1998) (cid:148)What exactly is Europe(cid:148)-julkaisu on valmistettu komission Yhdistyneen kuningaskunnan edustustossa ja se on tarkoitettu koulujen opetusmateriaaliksi Euroopan unionista. Julkaisu on ollut hyvin suosittu ja opettajat ovat kyselleet sita¤. Siita¤ onkin jo tehty yksi uusintapainos ja toista painosta on alettu suunnitella. Materiaali ja¤senvaltioiden uskonnoista on pera¤isin (cid:148)The Guinness European data book(cid:148)-hakuteoksesta. Se oli yksi monista kuvakohdista, jotka valittiin komission julkaisuun. Epa¤selvyyksien va¤ltta¤miseksi hakuteoksen koko taulukko on kuitenkin liitetty pian ilmestyva¤a¤n painokseen. (98/C 354/142) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1299/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Tshernobylin 4. reaktorin suojan rakennusrahasto G 7 -maiden ja EU:n rahoitusapu Tshernobylin 4. reaktorin suojan rakentamiseksi on riitta¤ma¤to¤n hankkeen la¤piajamiseksi. Rahaa on koossa puolet tarvittavasta 750 miljoonasta dollarista. Miten komissio arvioi loppurahoituksen ja¤rjestyva¤n? Miten komissio aikoo panna toimeen parlamentin Adamin mietinno¤n yhteydessa¤ hyva¤ksyma¤n kannan, jonka mukaan projektin rahoituksen on oltava kunnossa ja muiden on maksettava osuutensa ennen EU-rahoituksen antamista projektin ka¤ytto¤o¤n?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1335/98 von Glyn FORD an die Kommission. Entwicklung von MOX-Brennstoffen (Uran und Plutonium) für Kernreaktoren

eurovoc_concepts:
CERN
nuclear fuel
nuclear reactor
nuclear safety
plutonium
research and development
technological change
uranium

text: 22. 12. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:228)ischen Gemeinschaften C 402/113 (98/C 402/146) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1335/98 von Glyn Ford (PSE) an die Kommission (29. April 1998) Betrifft: Entwicklung von MOX-Brennstoffen (Uran und Plutonium) f(cid:252)r Kernreaktoren Die Kommission wird im Zusammenhang mit den Vorkehrungen f(cid:252)r die Behandlung von radioaktiven Abf(cid:228)llen, und zwar der alternativen Option f(cid:252)r die Behandlung von Plutonium, die in der (cid:132)Immobilisierung(cid:147) von abgetrenntem Plutonium besteht, gebeten, mitzuteilen, welche Mittel f(cid:252)r diese Option verf(cid:252)gbar sind. Antwort von Herrn Papoutsis im Namen der Kommission (29. Juni 1998) Im Rahmen des Forschungsbereichs (cid:132)Erforschung innovativer Konzepte(cid:147) des spezifischen Programms zur Sicherheit der Kernspaltung sind einige theoretische Studien zum Einsatz (cid:132)fortschrittlicher(cid:147) Mischoxid- Brennstoffe (MOX) zur Kernumwandlung von Plutonium erstellt worden. Hinzu kommt, da(cid:223) die Kommission bereits seit mehreren Jahren die Merkmale und das Verhalten von MOX-Brennstoffen untersucht. F(cid:246)rdermittel f(cid:252)r Forschung und technologische Entwicklung sind ferner f(cid:252)r die Immobilisierung abgebrannter Brennstoffe (cid:151) insbesondere in Endlagern, die sich in tiefen geologischen Schichten befinden (cid:151) bereitgestellt worden. Eine gemeinschaftliche F(cid:246)rderung von Investitionen in die Immobilisierung abgebrannter Brennstoffe oder in die Herstellung von MOX findet hingegen nicht statt. (98/C 402/147) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1337/98 von Glyn Ford (PSE) an die Kommission (29. April 1998) Betrifft: Finanzierung einer Versuchsanlage f(cid:252)r Mischoxid-Brennstoffe Kann die Kommission erg(cid:228)nzend zu ihrer Antwort auf die Schriftliche Anfrage E-2891/97 (1) mitteilen, welche Einrichtung f(cid:252)r die Festlegung der Normen f(cid:252)r die Pr(cid:252)fverfahren in der Versuchsanlage f(cid:252)r Materialien mit geringer Dispersion verantwortlich ist? (1) ABl. C 158 vom 25. 5. 1998, S. 17. Antwort von Herrn Papoutsis im Namen der Kommission (23. Juni 1998) Die Auslegung eines Materials wie schwach dispergierbarem Material (LDM: (cid:132)low-dispersible material(cid:147)) mu(cid:223) von der jeweils zust(cid:228)ndigen Beh(cid:246)rde zugelassen werden. Diese Sicherheitsbeh(cid:246)rde mu(cid:223) die Methodik f(cid:252)r den Eignungsnachweis von LDM gem(cid:228)(cid:223) den von der Internationalen Atomenergie-Organisation empfohlenen Kriterien festlegen. F(cid:252)r diesen Eignungsnachweis wird gegebenenfalls auf Versuchsanlagen zur(cid:252)ckgegriffen. Als solche b(cid:246)te sich die Gemeinsame Forschungsstelle (GFS) an. (98/C 402/148) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1338/98 von Anita Pollack (PSE) an die Kommission (29. April 1998) Betrifft: Richtlinie zur Erhaltung der nat(cid:252)rlichen Lebensr(cid:228)ume und Berner (cid:220)bereinkommen Was unternimmt die Kommission im Hinblick auf eine Einigung dar(cid:252)ber, da(cid:223) die wichtigen Arten, die in den Anh(cid:228)ngen der Richtlinie zur Erhaltung der nat(cid:252)rlichen Lebensr(cid:228)ume fehlen, in die Anh(cid:228)nge des Berner (cid:220)bereinkommens und das (cid:132)Emerald Network(cid:147) aufgenommen werden?


title: WRITTEN QUESTION No. 1275/98 by Gerhard HAGER to the Commission. Differences between drugs policies

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1311/98 af José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL til Kommissionen. EURO 1999

eurovoc_concepts:
Austria
Community budget
Economic and Monetary Union
budget deficit
budgetary equilibrium
coordination of EMU policies
currency adjustment
economic convergence
euro
gross domestic product

text: C 323/124 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 21. 10. 98 (98/C 323/190) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1311/98 af Jose· Garc(cid:14)·a-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: EURO 1999 I medfłr af den stabilitets- og v(cid:230)kstpagt, som Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d vedtog p(cid:229) sit młde i Amsterdam i juni 1997, skal medlemsstaterne p(cid:229) mellemlang sigt słge at n(cid:229) frem til en budgetsaldo, som er »t(cid:230)t p(cid:229) balance eller i overskud«. S(cid:229)fremt medlemsstaterne i de efterfłlgende (cid:229)r forts(cid:230)tter med at justere budgettet, vil de offentlige finansers stilling dermed głre det lettere for medlemsstaterne at h(cid:229)ndtere de budgetm(cid:230)ssige konsekvenser af en eventuel negativ udvikling i łkonomien. Men hvordan mener Kommissionen, at situationen ville have v(cid:230)ret i (cid:216)strig i dag, hvis stabilitets- og v(cid:230)kstpagten var blevet gennemfłrt i perioden 1992-1997? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Yves-Thibault de Silguy (2. juni 1998) Stabilitets- og v(cid:230)kstpagten er oprettet ved Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)ds resolution af 7. juni 1997 (1) og R(cid:229)dets forordning (EF) nr. 1466/97 af 7. juli 1997 om styrkelse af overv(cid:229)gningen af budgetstillinger samt overv(cid:229)gning og samordning af łkonomiske politikker (2) og R(cid:229)dets forordnig (EF) nr. 1467 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemfłrelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsm(cid:230)ssigt store underskud (2). Pagten sigter mod budgetdisciplin i Den (cid:216)konomiske og Monet(cid:230)re Union ((cid:216)MU) for derigennem at skabe de stabilitetsbetingelser, der er nłdvendige for vedvarende v(cid:230)kst. Pagten indeholder et effektvit program, der tilskynder en medlemsstat til at undg(cid:229) et uforholdsm(cid:230)ssigt stort underskud og til hurtigt at korrigere et s(cid:229)dant underskud, hvis det skulle opst(cid:229). I 1992 havde (cid:216)strig et offentligt underskud p(cid:229) 2,0% af bruttonationalproduktet (BNP), og i 1993 var underskuddet p(cid:229) 4,2% af BNP. Efter (cid:216)strigs tiltr(cid:230)delse af F(cid:230)llesskabet i januar 1995 traf R(cid:229)det afgłrelse om, at (cid:216)strig havde et uforholdsm(cid:230)ssigt stort underskud (EF-traktatens artikel 104 C stk. 6). I perioden fra 1992 til 1997, som det (cid:230)rede medlems spłrgsm(cid:229)l vedrłrer, var (cid:216)strigs budgetpolitik hovedsageligt rettet mod konvergens med henblik p(cid:229) at korrigere det uforholdsm(cid:230)ssigt store underskud og derved opfylde konvergenskri- terierne, hvad budgetstillingen ang(cid:229)r. Endvidere blev stk. 9 og 11 i artikel 104 C, som omhandler sanktioner, ikke anvendt i anden fase af (cid:216)MU. (1) EFT C 236 af 2. 8. 1997. (2) EFT L 209 af 2. 8. 1997. (98/C 323/191) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1314/98 af Jose· Garc(cid:14)·a-Margallo y Marfil (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: EURO 1999 I medfłr af den stabilitets- og v(cid:230)kstpagt, som Det Europ(cid:230)iske R(cid:229)d vedtog p(cid:229) sit młde i Amsterdam i juni 1997, skal medlemsstaterne p(cid:229) mellemlang sigt słge at n(cid:229) frem til en budgetsaldo, som er »t(cid:230)t p(cid:229) balance eller i overskud«. S(cid:229)fremt medlemsstaterne i de efterfłlgende (cid:229)r forts(cid:230)tter med at justere budgettet, vil de offentlige finansers stilling dermed głre det lettere for medlemsstaterne at h(cid:229)ndtere de budgetm(cid:230)ssige konsekvenser af en eventuel negativ udvikling i łkonomien. Men hvordan mener Kommissionen, at situationen ville have v(cid:230)ret i Finland i dag, hvis stabilitets- og v(cid:230)kstpagten var blevet gennemfłrt i perioden 1992-1997?


title: WRITTEN QUESTION No. 1235/98 by Allan MACARTNEY to the Commission. Subsidies for goat farming

eurovoc_concepts:
distribution of aid
goatmeat
production aid
sheepmeat

text: C 354/82 EN Official Journal of the European Communities 19. 11. 98 Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (5 May 1998) The Commission does not generally have national figures broken down by region. However, since 1997 Spain has been declaring expenditure by autonomous region for those regions which have approved paying agencies. The Commission can therefore provide the information required for Catalonia: ESP 41 000 million (roughly ECU 250. 3 million) in 1997. (98/C 354/131) WRITTEN QUESTION E-1235/98 by Allan Macartney (ARE) to the Commission (29 April 1998) Subject: Subsidies for goat farming Can the Commission confirm that agricultural subsidies for goats are only on a par with sheep subsidies in those Member States which have a tradition of eating goat meat under the European Union Sheep and Goat Meat Regime? Has the Commission investigated the possible disparities that may result from this policy and the effect it has on goat breeding in countries which are not classified as having a tradition of eating goat meat? Does the Commission foresee a change in the future which would ensure an equal distribution of subsidies for goats in all Member States? Answer given by Mr Fischler on behalf of the Commission (15 May 1998) The Commission can confirm that the payment of the premium for goats is restricted to those regions in the Community where the rearing of goats for meat is a traditional practice comparable to sheep farming. The Commission does not consider that the present regime creates disparities. The purpose of the annual premium payable in the framework of the sheep and goatmeat regime is to support meat producers. To be eligible for such payments the rearing of goats must therefore be mainly directed towards meat production and the techniques for rearing goats and sheep must be similar in nature. In Member States where there is no tradition of eating goat meat this is not the case, as goats are principally reared for the production of wool or dairy products. The Commission does not foresee extending the premium regime to include goat producers whose main activity is not the production of meat. (98/C 354/132) WRITTEN QUESTION E-1236/98 by Allan Macartney (ARE) to the Commission (29 April 1998) Subject: Inspections under the Suckler Cow Premium Scheme and the Hill Livestock Compensatory Allowance With regard to the requirements for the status of premium producers under the Suckler Cow premium Scheme and the Hill Livestock Compensatory Scheme, is the Commission aware whether there is any discretion on the rule (cid:145)visits for inspection purposes will occur without notice(cid:146) (SCP 1997/HCLA 1998)? Can an inspection be refused where there are mitigating circumstances, such as insufficient staff to handle the animals?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1236/98 del Allan MACARTNEY a la Comisión. Inspecciones en virtud de los regímenes de prima por vaca nodriza (PVN) y de indemnizaciones compensatorias para el ganado de montaña (ICGM)

eurovoc_concepts:
aid system
beef
suckler cow
veterinary inspection

text: C 354/82 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 19. 11. 98 Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisio·n (5 de mayo de 1998) En general, la Comisio·n no dispone de cifras nacionales desglosadas por regio·n. No obstante, en el caso concreto de Espan(cid:152)a que, por tener desde 1997 organismos pagadores autorizados en algunas Comunidades Auto·nomas, declara los gastos desglosados por Comunidad Auto·noma, la Comisio·n puede proporcionar la informacio·n solicitada respecto a Catalun(cid:152)a: 41 millardos de pesetas (aproximadamente 250,3 millones de ecus) en 1997. (98/C 354/131) PREGUNTA ESCRITA E-1235/98 de Allan Macartney (ARE) a la Comisio·n (29 de abril de 1998) Asunto: Subvenciones a la cr(cid:14)·a de ganado caprino ¿Podr(cid:14)·a confirmar la Comisio·n que las subvenciones agr(cid:14)·colas para el ganado caprino tan so·lo esta·n al nivel de las subvenciones al ganado ovino en aquellos Estados miembros con tradicio·n de consumo de carne de cabra, en virtud del re·gimen en materia de carnes ovina y caprina de la Unio·n Europea? ¿Ha investigado la Comisio·n las posibles disparidades resultado de esta pol(cid:14)·tica y el efecto de la misma sobre la cr(cid:14)·a de cabras en pa(cid:14)·ses no clasificados con una tradicio·n de consumo de carne de cabra? ¿Preve· la Comisio·n en el futuro una modificacio·n de esta pol(cid:14)·tica para garantizar una distribucio·n equitativa de las subvenciones al ganado caprino en todos los Estados miembros? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisio·n (15 de mayo de 1998) La Comisio·n puede confirmar que el pago de la prima por caprino esta· limitado a aquellas regiones comunitarias en las que la cr(cid:14)·a de caprinos para carne es una pra·ctica tradicional comparable a la cr(cid:14)·a de ovinos. La Comisio·n no considera que el actual re·gimen cree disparidades. El objetivo de la prima anual pagadera en el marco del re·gimen de la carne de ovino y caprino es apoyar a los productores de carne. Para poder beneficiarse de estos pagos, la cr(cid:14)·a de caprinos debe estar orientada esencialmente a la produccio·n de carne y las te·cnicas utilizadas en los sectores ovino y caprino deben ser similares. Esta condicio·n no se da en los Estados miembros en los que no existe un consumo tradicional de carne de caprino, ya que los animales se destinan fundamentalmente a la produccio·n de lana y de productos la·cteos. La Comisio·n no tiene la intencio·n de ampliar el re·gimen de primas para incluir a los productores de caprinos cuya actividad principal no es la produccio·n de carne. (98/C 354/132) PREGUNTA ESCRITA E-1236/98 de Allan Macartney (ARE) a la Comisio·n (29 de abril de 1998) Asunto: Inspecciones en virtud de los reg(cid:14)·menes de prima por vaca nodriza (PVN) y de indemnizaciones compensatorias para el ganado de montan(cid:152)a (ICGM) En relacio·n con las disposiciones para poder acogerse a los reg(cid:14)·menes de prima por vaca nodriza y de indemnizaciones compensatorias para el ganado de montan(cid:152)a, ¿esta· al tanto la Comisio·n de las pautas que se siguen para la aplicacio·n de la norma segu·n la cual las inspecciones se producira·n sin previo aviso (PVN/1998 › ICGM/1998)? ¿Se puede rechazar la inspeccio·n si existen circunstancias atenuantes, tales como falta de personal para cuidar el ganado?


title: WRITTEN QUESTION No. 1192/98 by Stephen HUGHES to the Commission. Agricultural surpluses in the European Community

eurovoc_concepts:
agricultural situation
agricultural surplus
report

text: C 31/22 Europeiska gemenskapernas officiella tidning SV 5. 2. 1999 Svar fr(cid:229)n Mario Monti p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (13 juli 1998) Parlamentsledamoten tar upp fr(cid:229)gan om spel p(cid:229) Internet och regleringen av den. Han (cid:228)r s(cid:228)kert medveten om att kommissionen 1991 utf(cid:246)rde en unders(cid:246)kning om spel p(cid:229) den inre marknaden. Vid den tiden fanns det inte n(cid:229)gra krav p(cid:229) reglering av detta omr(cid:229)de med h(cid:228)nsyn till det d(cid:229) begr(cid:228)nsade gr(cid:228)ns(cid:246)verskridande fl(cid:246)det av s(cid:229)dana tj(cid:228)nster. Denna situation h(cid:229)ller uppenbarligen p(cid:229) att f(cid:246)r(cid:228)ndras i och med m(cid:246)jligheten att erbjuda s(cid:229)dana tj(cid:228)nster on-line. Kommissionen (cid:246)verv(cid:228)ger d(cid:228)rf(cid:246)r, inom ramen f(cid:246)r den unders(cid:246)kning av den r(cid:228)ttsliga ramen f(cid:246)r elektronisk handel som p(cid:229)g(cid:229)r f(cid:246)r n(cid:228)rvarande, att reglera s(cid:229)dana on-line tj(cid:228)nster. Eftersom kommissionen (cid:228)nnu inte har slutf(cid:246)rt sin analys av den nuvarande regleringssituationen kan den i detta skede inte uttala sig om huruvida den kommer att l(cid:228)gga fram n(cid:229)gra f(cid:246)rslag till lagstiftning p(cid:229) detta omr(cid:229)de eller om vilken r(cid:228)ckvidd och vilket inneh(cid:229)ll s(cid:229)dana f(cid:246)rslag skulle ha. (1999/C 31/026) SKRIFTLIG FR¯GA E-1192/98 fr(cid:229)n Stephen Hughes (PSE) till kommissionen (29 april 1998) ˜mne: Jordbruks(cid:246)verskott i Europeiska gemenskapen Kan kommissionen f(cid:246)r varje (cid:229)r sedan 1976 uppge i vilken omfattning lagerh(cid:229)llningen av varje enskild produkt har minskats genom att gemenskapen antingen har 1. 2. 3. 4. sk(cid:228)nkt dem till fattigare l(cid:228)nder, s(cid:229)lt dem till mycket reducerade priser till medelinkomstl(cid:228)nder, som till exempel Sovjetunionen, anv(cid:228)nt dem f(cid:246)r utfodring av djur, eller f(cid:246)rst(cid:246)rt dem/kastat bort dem? Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (11 juni 1998) Kommissionen kan inte, inom ramen f(cid:246)r ett svar p(cid:229) en skriftlig fr(cid:229)ga, ge sig i kast med en s(cid:229) omfattande och kostsam unders(cid:246)kning som skulle vara n(cid:246)dv(cid:228)ndig f(cid:246)r att i sammandrag ge parlamentsledamoten de upplysningar som efterfr(cid:229)gas. Dessutom har st(cid:246)rre delen av de upplysningar som efterfr(cid:229)gas offentliggjorts av kommissionen i (cid:229)rsrapporterna om situationen f(cid:246)r jordbruket. (1999/C 31/027) SKRIFTLIG FR¯GA E-1196/98 fr(cid:229)n Concepci(cid:243) Ferrer (PPE) till kommissionen (24 april 1998) ˜mne: Lagf(cid:246)rslag om skogspolitik Den milj(cid:246)- och handelsm(cid:228)ssiga betydelsen av Europeiska unionens skogar, antingen som k(cid:228)lla till h(cid:228)lsa eller som k(cid:228)lla till syssels(cid:228)ttning, g(cid:246)r det n(cid:246)dv(cid:228)ndigt att utarbeta strategin f(cid:246)r skogen utifr(cid:229)n de olika syften den tj(cid:228)nar och utifr(cid:229)n behovet av en ekologisk, ekonomisk och social varaktighet som erk(cid:228)nner den m(cid:229)ngfald av skogar som finns i Europeiska unionen. Mot bakgrund av dessa faktorer och efter parlamentets bet(cid:228)nkande om skogspolitik (resolution A4-0414/96 (1)), i vilken det uppmanade kommissionen att l(cid:228)gga fram ett lagf(cid:246)rslag om en europeisk skogsstrategi, n(cid:228)r avser kommissionen att l(cid:228)gga fram detta f(cid:246)rslag? (1) EGT C 55, 24. 2. 1997, s. 22


title: WRITTEN QUESTION No. 1229/98 by Marie-Paule KESTELIJN- SIERENS to the Commission. European standards on the restriction of night flights

eurovoc_concepts:
European standard
air transport
airport
approximation of laws
environmental protection
noise
residential area
restriction on competition

text: 22. 12. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 402/97 Svar fr(cid:229)n Neil Kinnock p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (29 maj 1998) 1. Kommissionen har inga upplysningar om de minimiavst(cid:229)nd mellan bebyggelse och landningsbana som medlemsstaternas lagstiftning f(cid:246)reskriver f(cid:246)r beviljande av byggnadstillst(cid:229)nd f(cid:246)r utvidgning av flygplatser. Internationella civilflygsorganisationen utf(cid:228)rdar rekommendationer i denna fr(cid:229)ga, men dessa (cid:228)r inte r(cid:228)ttsligt bindande. Kommissionen f(cid:246)rfogar inte (cid:246)ver representativa uppgifter om avst(cid:229)nden mellan landningsbanor och 2. bostadsomr(cid:229)den i de olika medlemsstaterna. 3. Kommissionen har inte f(cid:246)r avsikt att f(cid:246)reskriva bindande miniminormer inom detta omr(cid:229)de. D(cid:228)remot har man f(cid:246)r avsikt att publicera ett meddelande om lufttransport och milj(cid:246) i slutet av detta (cid:229)r. Bland de fr(cid:229)gor som kommer att behandlas i det meddelandet ing(cid:229)r (cid:228)ven milj(cid:246)fr(cid:229)gor som kan uppst(cid:229) p(cid:229) och omkring flygplatser. (98/C 402/124) SKRIFTLIG FR¯GA E-1229/98 fr(cid:229)n Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) till kommissionen (29 april 1998) ˜mne: Europeiska normer om begr(cid:228)nsning av flygningar nattetid I sin resolution (A-0183/97) (1) som antogs den 10 juni 1997 och behandlade (cid:148)kommissionens gr(cid:246)nbok: framtidens bullerpolitik(cid:148) efterlyste Europaparlamentet att flygtrafiken nattetid skulle begr(cid:228)nsas (punkt 31 i n(cid:228)mnda resolution). F(cid:246)r storflygplatser som inte beh(cid:246)vde oroa sig f(cid:246)r sin st(cid:228)llning inom konkurrensen inf(cid:246)rdes st(cid:228)ngning nattetid. Som en f(cid:246)ljd av detta kom flygningarna nattetid att i allt h(cid:246)gre grad dirigeras om till mindre betydande flygplatser som av ekonomiska sk(cid:228)l inte har n(cid:229)gra s(cid:229)dana normer. Grannarna som bor kring dessa mindre flygplatser blev d(cid:228)rigenom utsatta f(cid:246)r de nattliga bullerol(cid:228)genheter som blir en konsekvens av s(cid:229)dana flygningar. Anser kommissionen inte att det med beaktande av denna konkurrenssnedvridande situation vore n(cid:246)dv(cid:228)ndigt med en harmonisering av den nationella och regionala lagstiftningen i fr(cid:229)ga om begr(cid:228)nsning av flygningar nattetid? (1) EGT C 200, 30. 6. 1997, s. 28. Svar fr(cid:229)n Neil Kinnock p(cid:229) kommissionens v(cid:228)gnar (29 maj 1998) Bullerf(cid:246)rh(cid:229)llandena skiljer sig avsev(cid:228)rt mellan olika flygplatser, beroende p(cid:229) avst(cid:229)ndet mellan flygplatsen och bostadsomr(cid:229)den och p(cid:229) trafikvolymen. Hittills har kommissionen d(cid:228)rf(cid:246)r inte haft n(cid:229)gra planer p(cid:229) en harmoniser- ing av nationella och regionala best(cid:228)mmelser om begr(cid:228)nsning av nattflygningar. Kommissionen kommer d(cid:228)remot att forts(cid:228)tta att noggrant f(cid:246)lja marknadsutvecklingen p(cid:229) detta omr(cid:229)de f(cid:246)r att g(cid:246)ra en ny bed(cid:246)mning av behovet av (cid:229)tg(cid:228)rder p(cid:229) gemenskapsniv(cid:229), samtidigt som den kommer att se till att gemenskapens lagstiftning f(cid:246)ljs i de fall bullerf(cid:246)rbud inf(cid:246)rs. Kommissionen avser att utf(cid:228)rda ett meddelande om lufttransport och milj(cid:246)n i slutet av (cid:229)ret. Detta meddelande kommer bland annat att behandla milj(cid:246)problem som uppst(cid:229)r vid och runt flygplatser


title: Proposition de décision du Conseil concernant un système communautaire de redevances pour le secteur de l'alimentation animale

eurovoc_concepts:
animal nutrition
costing
food additive
marketing
quasi-fiscal charge

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 29. 04. 1998 COM(1998) 225 final Proposition de DECISION DU CONSEIL concernant un système communautaire de redevances pour le secteur de l'alimentation animale (présentée par la Commission) •i EXPOSE DES MOTIFS La présente proposition de décision prévoit - conformément aux dispositions de la directive 70/524/CEE concernant les additifs dans l'alimentation des animaux1 ainsi que la directive 95/69/CE établissant les conditions et modalités applicables à l'agrément et à l'enregistrement de certains établissements et intermédiaires dans le secteur de l'alimentation animale et modifiant les directives 70/524/CEE, 74/63/CEE, 79/373/CEE et 82/471/CEE2,. /. /CE (COM(1998) 216) - les règles pour le calcul de certaines modifiés par la directive redevances dans le secteur de l'alimentation animale. Comme principe de base, les Etats membres sont tenus de ne percevoir que des redevances couvrant les coûts réels des prestations effectues. Pour garantir l'application de ce principe, l'annexe de la décision énumère les coûts qui doivent exclusivement être pris en considération dans le calcul des redevances. Pendant la discussion du cinquième amendement de la directive 70/524/CEE un accord est intervenue sur le fait que des redevances ne devraient être perçus par les Etats membres que pour l'agrément de certains additifs. L'article 1 paragraphe 1 en liaison avec l'annexe A prévoit donc que des redevances ne peuvent d'être perçu que pour les additifs appartenant aux groupes pour lesquels l'agrément est lié au responsable de la mise en circulation. Sur la base de l'expérience acquise, il sera possible de modifier le système mis en place afin d'atténuer les différences pouvant encore exister entre les barèmes des redevances des Etats membres. Cette proposition n'a pas d'incidence fiancière sur le budget de la Communauté européenne. Elle se base sur une compétence exclusive de la Communauté. 1 2 JO L 270 du 14. 12. 1970, p. 1, modifié en dernier lieu par la directive 98/19/CE de la Commission(JO L 96 du 28. 3. 1998, p. 39). JO L 332 du 30. 12. 1995, p. 15. Proposition de DECISION DU CONSEIL concernant un système communautaire de redevances pour le secteur de l'alimentation animale LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu la directive 70/524/CEE du Conseil du 23 novembre 1970 concernant les additifs dans l'alimentation des animaux3, et notamment son article 6 paragraphe 2, vu la directive 95/69/CE du Conseil du 22 décembre 1995 établissant les conditions et modalités applicables à l'agrément et à l'enregistrement de certains établissements et intermédiaires dans le secteur de l'alimentation animale et modifiant les directives 70/524/CEE, 74/63/CEE, 79/373/CEE et 82/471/CEE4, et notamment son article 14, vu la proposition de la Commission5, considérant que les redevances à percevoir pour certains services dans tous les États membres doivent faire l'objet de dispositions au niveau communautaire; considérant que des redevances ne doivent être perçues que pour l'examen de dossiers relatifs à des additifs spécifiques; qu'il y a lieu d'établir une liste des groupes d'additifs concernés; considérant que les redevances à percevoir doivent couvrir exclusivement le salaire réel, les charges sociales et les dépenses administratives de l'organisme fournissant ces services; qu'il y a lieu d'établir une liste exhaustive des coûts à prendre en considération pour le calcul desdites redevances; considérant qu'il convient de donner aux États membres la possibilité de fixer ces redevances sur une base forfaitaire afin de ne pas devoir fournir les justificatifs des coûts effectivement supportés dans chaque cas; considérant que les États membres doivent permettre à la Commission de modifier les annexes lorsqu'elle le juge utile, en fournissant les informations nécessaires; que ces modifications devront être apportées conformément à la procédure définie par la présente décision afin d'établir une étroite coopération entre les États membres et la Commission au sein du comité permanent des aliments des animaux, JO L 270 du 14. 12. 1970, p. 1. Directive modifiée en dernier lieu par la directive 98/19/CE de la Commission, JO L 96 du 28 3. 1998, p. 39. J OL 332 du 30. 12. 1995, p. 15. JO A ARRÊTÉ LA PRESENTE DECISION: Article premier 1. 2. 3. Les États membres veillent à ce qu'une redevance soit perçue pour les coûts supportés par l'État membre agissant comme rapporteur conformément à l'article 4 de la directive 70/524/CEE dans le cadre de l'examen des dossiers relatifs aux additifs énumérés à l'annexe A de la présente décision. Les États membres veillent à ce qu'une redevance soit perçue pour les coûts liés à l'agrément de certains établissements et intermédiaires conformément à l'article 5 de la directive 95/69/CE. Pour le calcul des redevances mentionnés aux paragraphes 1 et 2, seuls les coûts spécifiés à l'annexe B sont pris en considération. Article 2 Les annexes peuvent être modifiées selon la procédure visée à l'article 5. Article 3 Le remboursement direct ou indirect par les États membres des redevances au sens de la présente décision est interdit. Toutefois, l'application de montants forfaitaires par un État membre lors de l'évaluation des différents cas n'est pas considérée comme un remboursement indirect. Article 4 1. Les États membres établissent des rapports décrivant la mise en oeuvre de la présente décision et spécifiant: le montant des redevances perçues, leur ventilation, leur mode de calcul. Les États membres transmettent leurs rapports à la Commission pour le 1er avril 1999 au plus tard. 2. Sur la base des rapports prévus au paragraphe 1, la Commission présente un rapport de synthèse sur la mise en oeuvre de la présente décision et, s'il y a lieu, des propositions visant à renforcer l'harmonisation des systèmes de redevances dans le secteur de l'alimentation des animaux. Article 5 Pour l'application de la procédure prévue dans le présent article, la Commission est assistée du comité permanent des aliments des animaux, ci-après dénommé "le comité". Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des États membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote. La Commission arrête les mesures envisagées lorsqu'elles sont conformes à l'avis du comité. Lorsque les mesures envisagées ne sont pas conformes à l'avis du comité, ou en l'absence d'avis, la Commission soumet sans tarder au Conseil une proposition relative aux mesures à prendre. Le Conseil statue à la majorité qualifiée. Si, à l'expiration d'un délai de trois mois à compter de la saisine du Conseil, celui-ci n'a pas statué, les mesures proposées sont arrêtées par la Commission. La présente décision est applicable à partir du 1er avril 1998. Article 6 Les États membres sont destinataires de la présente décision. Article 7 Fait à Bruxelles, le Par le Conseil Le Président ANNEXE A Dossiers relatifs aux additifs soumis à autorisation avec mention de la personne responsable de leur mise en circulation conformément aux dispositions de la directive 70/524/CEE. ANNEXE B Liste exhaustive des coûts à prendre en considération pour le calcul des redevances en application de l'article 1er paragraphes 1 et 2: salaires, y compris, le cas échéant, les indemnités, cotisations à un fonds de retraite, cotisations à un régime d'assurance du personnel, indemnités de logement, y compris le loyer, le chauffage, l'eau et l'électricité, les meubles, l'entretien, l'assurance; frais généraux, y compris le matériel et les fournitures de bureau, l'affranchissement, l'impression, les télécommunications, la formation, les abonnements aux périodiques; frais de déplacement et frais connexes; coûts des opérations d'échantillonnage). techniques (par exemple, frais de laboratoire et ISSN 0254-1491 COM(98) 225 final DOCUMENTS FR 03 15 10 N° de catalogue : CB-CO-98-238-FR-C ISBN 92-78-33153-8 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg X


title: WRITTEN QUESTION No. 1315/98 by José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL to the Commission. EURO 1999

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
France
budget deficit
budget policy
budgetary discipline (EU)
budgetary equilibrium
economic convergence
economic growth
economic stabilisation
public finance


title: Komission asetus (EY) N:o 907/98, annettu 29 päivänä huhtikuuta 1998, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 30. 4. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 128/21 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 907/98, annettu 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1998, tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)rit- t(cid:132)miseksi EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ja huomioon ottaa vihannesten hedelmien tuont¶(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista yksityiskohtai- sista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2375/ 96 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon yhteisess(cid:132) maatalouspolitiikassa sovellet- tavista laskentayksik(cid:148)st(cid:132) ja muuntokursseista 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3813/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (4), ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksessa (EY) N:o 3223/94 s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n Uruguayn kier- roksen monenv(cid:132)listen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden kauppaneuvottelujen tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritelt(cid:132)- vien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta, ja edell(cid:132) mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiin- te(cid:132)t arvot on vahvistettava t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132) esite- tylle tasolle, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinte(cid:132)t arvot vahvistetaan liitteess(cid:132) olevassa taulukossa merkityll(cid:132) tavalla. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 66 (2) EYVL L 325, 14. 12. 1996, s. 5 (3) EYVL L 387, 31. 12. 1992, s. 1 (4) EYVL L 22, 31. 1. 1995, s. 1 L 128/22 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 30. 4. 98 LIITE tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) huhtikuuta 1998 annettuun komission asetukseen CN-koodi Kolmannen maan koodi (1) Tuonnin kiinte(cid:132) arvo (ecua/100 kg) 0702 00 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 212 624 999 052 999 052 204 212 400 600 624 999 388 600 999 060 388 400 404 508 512 524 528 720 804 999 388 512 528 999 115,9 188,3 152,1 76,4 76,4 39,4 35,2 55,3 58,2 48,1 46,0 47,0 66,8 83,0 74,9 43,8 87,0 92,0 96,8 78,2 93,5 76,6 75,0 146,0 109,1 89,8 70,5 72,4 86,4 76,4 (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2317/97 (EYVL L 321, 22. 11. 1997, s. 19) vahvistettu maanimikkeist(cid:148). Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuper(cid:132)(cid:132)”


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1275/98 von Gerhard HAGER an die Kommission. Unterschiede in der Drogenpolitik


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1175/98 van Ulf HOLM aan de Commissie. Vervoer van dieren

eurovoc_concepts:
air conditioning
animal welfare
length of journey
protection of animals
road transport
technical standard
transport of animals

text: C 31/20 Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen NL 5. 2. 1999 Antwoord van mevrouw Bonino namens de Commissie (4 juni 1998) De Commissie verzoekt het geachte parlementslid kennis te nemen van de antwoorden die zij over een periode van nu al meer dan vier jaar heeft verstrekt over de redenen waarom het voorstel dat zij in 1994 (1) heeft gedaan, nog niet is aangenomen. De recente ontwikkeling van dit dossier in de Raad is door de Commissie toegelicht in haar antwoord op de vragen E-503/98, E-505/98, E-507/98, E-509/98 en E-511/98 van de heer Souchet (2). Wat de flankerende maatregelen betreft, onderzoekt de Commissie momenteel in nauwe samenwerking met de betrokken overheidsinstanties hoe de noodzakelijke omschakeling op andere, veiliger en economisch aantrek- kelijker technieken kan worden vergemakkelijkt zonder dat de visserijactiviteit wordt verlegd naar reeds overbeviste bestanden. Zo wordt bijvoorbeeld voor de Atlantische Oceaan de voorkeur gegeven aan overschake- ling op andere methoden voor de visserij op witte tonijn. De Commissie blijft hoe dan ook al het mogelijke doen om tot een snelle en billijke oplossing van dit probleem te komen. (1) COM(94) 131 def. (2) PB C 386 van 11. 12. 1998. (1999/C 31/023) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1175/98 van Ulf Holm (V) aan de Commissie (29 april 1998) Betreft: Vervoer van dieren Naar verluidt hebben de ministers van Landbouw van de EU op hun zitting van december 1997 een compromis bereikt inzake gedetailleerde voorschriften voor langdurig vervoer van dieren. De nauwkeurige inhoud van deze voorschriften blijkt echter moeilijk te achterhalen. In de media wordt nochtans gemeld dat de nieuwe gedetail- leerde voorschriften niet strikt genoeg zijn en voor de dieren geen verbetering inhouden, onder meer met betrekking tot ventilatie. Is de Commissie van mening dat het vervoer van dieren door deze nieuwe voorschriften minder wreed en barbaars wordt dan tot dusverre het geval was? Zo ja, in welke zin zijn de nieuwe voorschriften een verbetering? Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (12 juni 1998) Na de vaststelling door de Raad van Richtlijn 95/29/EG van 29 juni 1995 tot wijziging van Richtlijn 91/628/EEG inzake de bescherming van dieren tijdens het vervoer (1) waren er nog twee belangrijke problemen waarvoor de Commissie bij de Raad een voorstel moest indienen voor verdere maatregelen, namelijk de vaststelling van voorschriften voor halteplaatsen en de goedkeuring van normen voor vrachtwagens. Met betrekking tot de halteplaatsen werd het voorstel van de Commissie goedgekeurd als Verordening (EG) 1255/97 van de Raad van 25 juni 1997 betreffende de communautaire criteria voor halteplaatsen en tot aanpassing van het in Richtlijn 91/ 628/EEG bedoelde reisschema (2). Nadat de in de richtlijn voor de betrokken diersoort vastgestelde reistijd is verstreken, moeten de dieren in een halteplaats worden uitgeladen, gevoederd en gedrenkt en moeten zij gedurende ten minste 24 uur kunnen rusten. Die voorschriften zijn van toepassing met ingang van 1 januari 1999. Met betrekking tot de normen voor verbeterde vrachtwagens heeft de Raad Verordening (EG) 411/98 van 16 februari 1998 tot vaststelling van aanvullende normen betreffende de bescherming van dieren voor wegvoertuigen die worden gebruikt voor het vervoer van dieren bij reizen van meer dan 8 uur (3) vastgesteld. Belangrijke elementen van deze tekst zijn eisen ten aanzien van strooisel op de vloer, aangepaste voeding aan boord van het voertuig, de toegang tot de dieren, ventilatie, verplaatsbare panelen of schotten om aparte compartimenten te kunnen vormen, en de voorzieningen voor het drenken van de dieren. Deze voorschriften zijn van toepassing met ingang van 1 juli 1999. De Commissie is van oordeel dat de goedkeuring van beide verordeningen een belangrijke verdere stap is in de richting van de bescherming van het welzijn van dieren bij vervoer over lange afstand, op voorwaarde dat alle lidstaten deze voorschriften op hun grondgebied ook werkelijk doen naleven. (1) PB L 148 van 30. 6. 1995. (2) PB L 174 van 2. 7. 1997. (3) PB L 52 van 21. 2. 1998