title: Gewijzigd voorstel voor een besluit van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van een Communautair actieprogramma 1999-2003 inzake zeldzame ziekten binnen het actiekader op het gebied van de volksgezondheid

eurovoc_concepts:
action programme
exchange of information
health policy
illness
public health

text: COMMISSE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 15. 04. 1998 COM(1998)232def. 97/0146 (COD) Gewijzigd voorstel voor een BESLUIT VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD tot vaststelling van een Communautair actieprogramma 1999-2003 inzake zeldzame ziekten binnen het actiekader op het gebied van de volksgezondheid (door de Commissie overeenkomstig artikel 189 A, lid 2 van het EG-verdrag ingediend) TOELICHTING (1) Op 26 mei 1997 heeft de Commissie het oorspronkelijk voorstel voor een besluit van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van een communautair actieprogramma betreffende zeldzame ziekten, goedgekeurd1. (2) Het Economisch en Sociaal Comité2 en het Comité van de Regio's3 hebben een gunstig advies uitgebracht over dit oorspronkelijk voorstel van de Commissie. (3) In het licht van het advies van het Europees Parlement, na eerste lezing op 10 maart 1998, dient de Commissie thans, overeenkomstig 189 A, lid 2, van het Verdrag, een gewijzigd voorstel voor een besluit in. In de tekst zijn amendementen opgenomen, die de acties waarop het programma betrekking heeft, verduidelijken en verbreden. (4) Het Europees Parlement heeft 28 amendementen goedgekeurd, waarvan er 16 voor de Commissie aanvaardbaar zijn: een in zijn geheel, twee met een iets andere formulering en 13 gedeeltelijk (vergezeld van een gewijzigd voorstel). (5) De 12 amendementen die niet aanvaardbaar zijn voor de Commissie, kunnen als volgt worden ingedeeld: - zes betreffen de overwegingen in de preambule; - vijf betreffen de artikelen van het besluit; - een betreft de bijlage; De redenen voor het verwerpen van deze 12 amendementen zijn: - vier amendementen zijn niet aanvaardbaar om juridische redenen (6, 10, 20, 21) ; - een amendement valt buiten de werkingssfeer van het programma (18) - drie amendement zijn onaanvaardbaar beperkend (4, 15, 24) - twee amendementen zijn elders gedekt (11, 13) - twee amendementen zijn onaanvaardbaar wegens begrotingsbeperkingen (14, 19). PB C 203 van 3. 7. 1997 1 2 Advies uitgebracht op 29 oktober 1997, PB C 19 van 21. 1. 98 3 Advies uitgebracht op 20 november 1997, PBC 64 van 27. 2. 98 Gewijzigd voorstel voor een besluit van het Europees Parlement en de Raad tot vaststelling van een communautair actieprogramma 1999-2003 inzake zeldzame ziekten binnen het actiekader op het gebied van de volksgezondheid Vx HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 129, Gezien het voorstel van de Commissie, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité, Gezien Commissie1 het voorstel van de Gezien van Economisch en Sociaal Comité,2 advies het het Gezien het advies van het Comité van de Regio's Gezien het advies van het Comité van de Regio's,3 Volgens de procedure van artikel 189 B van het Verdrag, 1. juist de Overwegende dat zeldzaamheid van de ziekten en aandoeningen met geringe prevalentie en het dienovereenkomstige gebrek aan informatie daarover tot gevolg kunnen hebben dat de mensen die eraan lijden niet de hulpmiddelen en diensten ter bevordering van hun gezondheid ontvangen die zij nodig hebben; la) Overwegende dat acties van de Gemeenschap dienen te zijn gericht op de preventie van ziekten en overwegende dat actie door de Gemeenschap kan zorgen voor unieke toegevoegde waarde voor het aanpakken van problemen, waarvan de afzonderlijke landen te klein is voor de nodige analyse of de juiste actie; omvang de in 1. PB C 203 van 03. 07. 1997 2. 3. PB C 19 van 21. 01. 1998 PB C 64 van 27. 02. 1998 lb) lc) 2a) Overwegende dat het aantal mensen dat lijdt aan individuele zeldzame ziekten per definitie relatief gering is. maar overwegende dat het totale zeldzame aantal patiënten met ziekten een aanzienlijk aantal in de bevolking uitmaakt; Overwegende dat zeldzame ziekten geacht worden weinig gevolgen te hebben voor de samenleving als geheel vanwege de lage prevalentie per individu, maar dat zij de patiënten en hun gezinnen voor ernstige problemen plaatsen; Overwegende dat het inzicht in zeldzame ziekten moet worden verbeterd, voor zover zij vanuit het zicht van de volksgezondheid een signaalfunctie hebben, aangezien de problemen waarvan is aangetoond dat zij bij een klein deel van de bevolking voorkomen op den duur de gehele gemeenschap zouden kunnen treffen als de oorzaken vaker zouden voorkomen 2. levensbedreigende Overwegende dat in dit programma ziekten, worden onder zeldzame of verstaan, chronisch slopende ziekten met een zo geringe prevalentie dat bijzondere gecombineerde inspanningen noodzakelijk zijn om deze aan te pakken; Overwegende dat krachtens artikel 3, onder o) van het Verdrag de actie van de Gemeenschap een bijdrage moet leveren tot het verwezenlijken van een hoog niveau van bescherming van de gezondheid; Overwegende dat in artikel 129 de uitdrukkelijk Gemeenschap bevoegdheid op dit gebied wordt verleend voor zover de Gemeenschap ertoe de samenwerking tussen de lidstaten te bijdraagt, door indien nodig, hun bevorderen en, activiteiten te ondersteunen, de coördinatie van hun beleid en hun programma's te bevorderen en de samenwerking met derde landen en met de inzake volksgezondheid bevoegde internationale organisaties te bevorderen; overwegende dat het optreden van de Gemeenschap gericht dient te zijn op preventie van ziekten van en en gezondheidsvoorlichting gezondheidsonderwijs; bevorderen het Overwegende dat zeldzame ziekten zijn erkend als prioritair gebied voor het optreden van de Gemeenschap in het raam van het actiekader op het gebied van de volksgezondheid! Overwegende dat zeldzame ziekten zijn erkend als prioritair gebied voor het optreden van de Gemeenschap in het raam van het actiekader op het gebied van de volksgezondheid"4 5a) dat zeldzame Overwegende een actieprogramma communautair ziekten moet inzake worden uitgevoerd als onderdeel van een coherente strategie die tevens bepalingen omvat inzake weesgeneesmiddelen en onderzoek en naar overwegende een communautaire zou moeten worden opgericht met actuele informatie over zeldzame ziekten dat eveneens systemen voor opsporing en bestrijding dienen te worden opgezet; ziekten dat databank overwegende zeldzame en COM(93) 559 def. COM(93) 559 def. Overwegende dat het Parlement in zijn Resolutie A4-0311/95 over het Sociaal Actieprogramma voor de middellange termijn (1995-1997)5 de Commissie heeft verzocht om, in de vereiste vorm, het actieprogramma voor zeldzame ziekten, als bedoeld in de de Commissie over volksgezondheid, te presenteren; kadermededeling van Overwegende dat het Parlement in zijn Resolutie A4-0311/95 over het Sociaal Actieprogramma voor de middellange termijn (1995-1997)2 de Commissie heeft verzocht om, in de vereiste vorm, het actieprogramma voor zeldzame ziekten, als bedoeld in de de Commissie over volksgezondheid, te presenteren; kadermededeling van Overwegende dat overeenkomstig het subsidiariteitsbeginsel de acties inzake kwesties die niet onder de exclusieve bevoegdheid van de Gemeenschap terzake van vallen, zoals acties zeldzame ziekten, alleen dan en in zoverre door de Gemeenschap moeten worden ondernomen als en in zover deze vanwege de omvang of effecten ervan beter op communautair niveau kunnen worden verwezenlijkt; van coördinatie Overwegende dat de Gemeenschap kan zorgen voor toegevoegde waarde voor de acties van lidstaten ten opzichte van zeldzame ziekten door de nationale maatregelen, de verspreiding van informatie de van gezamenlijke prioriteiten, de ontwikkeling van netwerken (voor zover nodig), de selectie van projecten voor de gehele Europese Gemeenschap en de motivering en inschakeling van alle betrokkenen; ervaringen, vaststelling en in het. van alle betrokkenen, bijzonder gezondheidswerkers en verenigingen van patiënten en ondersteunende organisaties 8a) overwegende dat, overeenkomstig het model en voor mensenrechten van gehandicapten in de dat wordt voorgesteld sociale PHC 32 van 05. 02. 96 PHC 32 van 05. 02. 96 mededeling van de Commissie betreffende gelijke kansen voor (COM(96^0406\ gehandicapten groepen van en personen met zeldzame ziekten en hun gezinsleden bij het programma moeten worden betrokken. organisaties Overwegende dat de samenwerking met derde landen en met de inzake volksgezondheid bevoegde internationale organisaties dient te worden bevorderd; 10. op het ruimere Overwegende dat het programma, door het verlenen van steun voor het verwerven van een grotere kennis en inzicht van zeldzame ziekten alsmede schaal voor verspreiden van informatie daarover, alsmede door het ontwikkelen van acties ter aanvulling op bestaande en communautaire acties, onder vermijding van onnodig dubbel werk, zal bijdragen tot de verwezenlijking van de in artikel 129 communautaire omschreven doelstellingen; programma's een standaard overwegende dat de huidige hoge een technologische aanzienlijke bijdrage kan leveren aan de verwerving van meer kennis en grotere en inzicht, informatie over verspreiding van zeldzame ziekten, als eerder gezegd, en deze dat technologie ingezet zou moeten worden om verwezenlijking van de doelstellingen en acties van het programma te bevorderen; overwegende 0a) 11 Overwegende dat om de waarde en de impact van het programma te vergroten, de ondernomen acties te worden dienen voortdurend geëvalueerd, waarbij in het bijzonder aandacht moet worden besteed aan hun doeltreffendheid en aan de verwezenlijkmg van de gestelde doelstellingen en, waar nodig, aan het aanbrengen nodige wijzigingen; van de 12. 13. 14. 15. 16. Overwegende dat dit programma een looptijd van vijfjaar dient te hebben, zodat voor de uit te voeren acties voldoende tijd beschikbaar is om de doelstellingen te verwezenlijken; Overwegende dat de invoering van specifieke communautaire regelingen zal helpen waarborgen dat alle lidstaten snel op de hoogte zullen worden gebracht in het geval van een noodsituatie, zodat de bescherming van de bevolking kan worden gegarandeerd; Overwegende deze communautaire regelingen voor de snelle uitwisseling van informatie niet van invloed zijn op de rechten en lidstaten verplichtingen krachtens de Verdragen of bilaterale en multilaterale verdragen; van de dat Overwegende dat op 20 december 1994 overeenstemming is bereikt over een modus vivendi tussen het Europees Parlement, de Raad en de Commissie betreffende maatregelen van voor de goedgekeurd besluiten die is krachtens de procedure die vastgelegd in artikel 189 B van het Verdrag; tenuitvoerlegging zijn Overwegende dat het onderhavige besluit een financieel kader vaststelt, dat voor de begrotingsautoriteit tijdens jaarlijkse de begrotingsprocedure het voornaamste punt van verwijzing vormt als bedoeld in punt 1 van de verklaring van het Europees Parlement, de Raad en de Commissie van 6 maart 1995; 17. Overwegende dat de financiële vooruitzichten van de Gemeenschap gelden tot 1999 en dat deze voor de periode daarna zullen moeten worden herzien; Overwegende dat het financiële kader voor de laatste vier jaar van het programma (2000-2003) moet worden bepaald nadat de toekomstige financiële zijn vastgesteld; vooruitzichten BESLUITEN. Artikel 1 Vaststelling van het programma In de context van het actiekader op het gebied van de volksgezondheid wordt voor de periode van 1 januari 1999 tot en met 31 december 2003 een communautair actieprogramma betreffende zeldzame ziekten, hierna te programma", "dit vastgesteld. noemen Dit programma heeft tot doel bij te dragen tot het bereiken van een hoog niveau van bescherming van de gezondheid in verband met zeldzame ziekten door het ter beschikking stellen van kennis over deze ziekten, door het bevorderen en versterken van patiëntenverenigingen en door het oprichten van teams die op clusters reageren. De in het kader van dit programma uit te voeren acties en de specifieke doelstellingen daarvan worden in de bijlage beschreven onder de volgende rubrieken: *) Acties inzake voorlichting door de Gemeenschap over zeldzame ziekten. Dit programma heeft tot doel bij te dragen tot het bereiken van een hoog niveau van bescherming van de gezondheid in verband met zeldzame ziekten door het ter beschikking stellen van kennis over deze ziekten, en met het gezondheidswerkers. bevorderen van patiëntenverenigingen en door het oprichten van teams die op clusters reageren. patiënten door versterken name voor en voor vaststelling, Acties behandeling en snelle reactie op clusters van zeldzame ziekten de 2) 3) en ondersteuning van ter Acties patiëntenverenigingen van verenigingen van familieleden van patiënten Acties ter behandeling van clusters van zeldzame ziekten 3) Artikel 2 Tenuitvoerlegging zorgt, De Commissie in nauwe samenwerking met de lidstaten, voor de tenuitvoerlegging van de in de bijlage beschreven acties. De Commissie werkt samen met instellingen en organisaties die actief zijn op het terrein van zeldzame ziekten. Artikel 3 Begroting jaar Het financiële kader voor de tenuitvoerlegging van dit programma voor het 1999 bedraagt overeenkomstig de huidige financiële vooruitzichten 1,3 miljoen ecu. Het financiële kader voor de laatste vier jaar van het programma (2000-2003) wordt in detail bepaald nadat de toekomstige financiële vooruitzichten zijn vastgesteld. De jaarlijkse kredieten worden door toegewezen de begrotingsautoriteit overeenkomstig financiële de vooruitzichten. Artikel 4 Samenhang en complementariteit De Commissie draagt zorg voor de samenhang en complementariteit tussen de krachtens dit programma uit te voeren communautaire acties en de acties die krachtens andere relevante communautaire programma's worden uitgevoerd. Artikel 5 Comité 1. 2. (a) (b) Bij de tenuitvoerlegging van dit actieprogramma wordt de Commissie bijgestaan door een Raadgevend te noemen "het Comité, hierna Comité", uit vertegenwoordigers van de Lid-Staat en de vertegenwoordiger van de Commissie voorgezeten bestaande door vertegenwoordiger De de Commissie legt het comité ontwerp maatregelen voor betreffende met name: van de criteria en procedures voor de selectie en financiering van de in het kader van dit projecten programma; de evaluatieprocedure. Het comité brengt over de ontwerp maatregelen advies uit binnen een termijn die de voorzitter kan vaststellen naar gelang van de urgentie van de materie, zo nodig na hierover gestemd te hebben. Het advies wordt in de notulen opgenomen; iedere lidstaat het recht te voorts heeft verzoeken dat zijn standpunt in de notulen wordt opgenomen. De Commissie houdt zoveel mogelijk rekening met het door het comité uitgebrachte advies. Zij brengt het comité op de hoogte van de wijze waarop zij met het advies heeft rekening gehouden. De vertegenwoordiger van de Commissie 10 Bij de tenuitvoerlegging van dit actieprogramma wordt de Commissie bijgestaan door een Raadgevend te noemen "het Comité, hierna Comité", uit vertegenwoordigers* van de Lid- Staat en voorgezeten door de vertegenwoordiger van de Commissie bestaande * Correctie van de tcks als gevolg van een fout in de engelse voorstel het COM(97)225 definitieve versie van of regelmatig over informeert het comité Commissievoorstellen communautaire initiatieven en de uitvoering van programma's op andere beleidsterreinen die rechtstreeks verband houden met het verwezenlijken van de doelstellingen van dit programma. 1. 2. Artikel 6 Internationale samenwerking Bij de uitvoering van dit programma wordt samenwerking met derde landen en met de op het gebied van de bevoegde volksgezondheid internationale organisaties bevorderd. Aan dit programma kan worden deelgenomen door de geassocieerde landen van Midden-Europa (LME's) overeenkomstig de voorwaarden van of associatieovereenkomsten de aanvullende protocollen daarbij met betrekking tot de deelneming aan communautaire programma's. Aan dit programma kan op basis van aanvullende worden deelgenomen door Cyprus en Malta, volgens dezelfde regels als die welke op de EVA-landen van toepassing zijn en overeenkomstig de met deze twee landen overeen te komen procedures. kredieten Artikel 7 Follow-up en evaluatie Bij de tenuitvoerlegging van dit besluit neemt de Commissie de nodige maatregelen om te zorgen voor de follow-up en blijvende evaluatie van dit programma, met inachtneming van specifieke de doelstellingen als bedoeld in artikel 1 en in de bijlage. algemene en De Commissie dient in het derde jaar 11 van dit programma bij het Europees een Parlement evaluatieverslag in. de Raad en 3. 4. De Commissie dient bij het Europees Parlement en de Raad na afloop van dit programma een eindverslag in. In deze beide verslagen neemt de Commissie informatie op over de communautaire financiering op de verschillende actiegebieden en over de complementariteit van deze acties met de andere in artikel 4 bedoelde acties, alsmede de resultaten van de evaluates Zij doet deze verslagen ook aan het Economisch en Sociaal Comite en het Comite van de Regio's toekomen. Gedaan te Brussel, Voor het Europees Parlement Voor de Raad De Voorzitter De Voorzitter. BIJLAGE SPECIFIEKE POELSTELLINGEN EN ACTIES ACTIES INZAKE I. VOORLICHTING DE GEMEENSCHAP OVER ZELDZAME ZBEKTEN DOOR Doelstelling: het ter beschikking stellen van kennis over zeldzame ziekten, met name ten behoeve van patienten, gezondheidswerkers ondcrzoekers. en Doelstelling: het ter beschikking van kennis stellen zeldzame over ziekten, met name ten behoeve van patienten en hun familieleden, gezondheidswerkers en onderzoekers 1. Stimulering en ondersteuning van de 1 Stimulering en ondersteuning van de 12 oprichting van een Europese databasis voor zeldzame ziekten, met als ingangen de naam van de ziekte, algemene een synoniemen, aandoening, beschrijving van de de populatie symptomen, oorzaken, lijdt, die onderzoek standaardbehandelingen, (voor zover naar behandelingen beschikbaar) en een lijst met adressen van nadere informatie over de ziekte kan worden ingewonnen. instellingen waar eraan een oprichting van een Europese databasis voor zeldzame ziekten, met als ingangen de naam van de ziekte, synoniemen, algemene beschrijving van de aandoening, symptomen, oorzaken, de populatie lijdt, die eraan onderzoek standaardbehandelingen, naar behandelingen (voor zover beschikbaar) en een lijst met adressen van nadere informatie over de ziekte kan worden ingewonnen. De informatie die in bovengenoemde centrale Europese databasis wordt opgeslagen, wordt zo breed mogelijk verspreid. instellingen waar Bevordering van de toegang tot de informatie en coördinatie van de bestaande informatiesystemen en - diensten, door ondersteuning van de oprichting van netwerken op plaatselijk, regionaal, landelijk en communautair niveau. versterking en van Organisatie van consensusbijeenkomsten gezondheidswerkers de vroegtijdige ontdekking, herkenning, van preventie behandeling zeldzame ziekten te verbeteren. om en TER ACTIES n. ONDERSTEUNING VAN PATIËNTENVERENIGINGEN EN VAN VERENIGINGEN VAN FAMILIELEDEN VAN PATIËNTEN Doelstelling: het bevorderen en versterken van vrijwillige organisaties die, direct of indirect, mensen ondersteunen die aan zeldzame ziekten lijden. 4. Bevordering van de oprichting van verenigingen van mensen die aan dezelfde zeldzame ziekte lijden of van hen daarbij betrokken zijn, ten einde hun ervaring beroepshalve die 13 te verspreiden, de opleiding te vergemakkelijken en hun activiteiten op nationaal en communautair niveau te coördineren. van Bevordering van de samenwerking tussen deze verenigingen en de oprichting van netwerken, alsmede de overkoepelende stimulering organisaties, waarbij de nadruk met name moet komen te liggen op de bevordering van de continuïteit van transnationale het werk en de samenwerking. III. ACTIES TER BEHANDELING VAN CLUSTERS VAN ZELDZAME ZIEKTEN Doelstelling: zorgen voor een efficiënte aanpak van het probleem van de clusters, hetgeen van is voor essentieel belang zeldzame ziekten. 6. genetisch Ondersteuning van de monitoring van zeldzame ziekten, zoals aangeboren bepaalde afwijkingen, aandoeningen of organische ziekten en van de juiste technieken voor ziekten met een geringe prevalentie, teneinde te voldoen enerzijds aan de eisen ten aanzien van opsporing, behandeling en onderzoek en anderzijds aan de eisen van een relevant statistisch toezicht; ,)ods,tt",nR Beschikken over een effectief monitoringsysteem om in een vroeg stadium en clusters van zeldzame ziekten te kunnen vaststellen, beoordelen en behandelen. zeldzame ziekten ziekten niveau. zeldzame Bevordering van de ontwikkeling van systemen voor de monitoring op van communautair zoals aangeboren afwijkingen, genetisch bepaalde aandoeningen of organische ziekten en van de juiste technieken voor ziekten met een geringe prevalentie, te voldoen teneinde enerzijds aan de eisen ten aanzien van opsporing, behandeling en onderzoek en anderzijds aan de eisen van een relevant statistisch toezicht. Bevordering var» de oprichting van teams voor het reageren op clusters van zeldzame ziekten en van de invoering van een gespecialiseerde opleiding voor hen die clusters onderzoeken; Bevordering van de schepping en ontwikkeling van structuren voor het leveren van passende reacties op zeldzame ziekten en oprichting van netwerken en opleiding voor het onderzoeken en behandelen van 14 clusters. Ondersteuning van systemen voor toezicht vroegtijdige op waarschuwing voor clusters. en Stimulering van de uitwisseling van kennis op het gebied van de evaluatie, en beoordeling, beheersing van clusters van zeldzame ziekten die met exogene oorzaken in verband worden gebracht. communicatie 15 ISSN 0254-1513 COM(98) 232 def. DOCUMENTEN NL 05 15 16 01 Catalogusnummer : CB-CO-98-245-NL-C ISBN 92-78-35077-X B"reai' voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-298. 5 Luxemburg /6


title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om utvecklingen av folkhälsopolitiken i Europeiska gemenskapen

eurovoc_concepts:
action programme
disease prevention
health care system
public health

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 15. 04. 1998 KOM(1998) 230 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN om utvecklingen av folkhälsopolitiken i Europeiska gemenskapen Sammanfattning och kommentarer Kommissionen lade fast en åtgärdsram för folkhälsa i sitt meddelande av den 24 november 1993. Där redovisas den strategi som skall genomföras och de åtgärder som skall vidtas av kommissionen för att verkställa artikel 129 i Romfördraget. Åtta folkhälsoprogram har föreslagits i samband med denna ram. Fem håller på att genomföras och de övriga tar Europaparlamentet och rådet ställning till inom ramen för medbeslutandeförfarandet. Man måste nu överväga i vilken grad den nuvarande ramen är tillräcklig och kan svara mot flera viktiga krav, som hälsorisker och ökad press på hälso- och sjukvårdssystemen, liksom utvidgningen av gemenskapen och de nya bestämmelserna om folkhälsa i Amsterdamfördraget. En sådan översyn är för övrigt brådskande då de flesta nuvarande program kommer att avslutas kring år 2000 och förslag måste läggas fram inom en nära framtid. I detta meddelande granskas utvecklingen i fråga om hälsosituation och hälso- och sjukvårdssystemen i gemenskapen, liksom principer och förutsättningar för åtgärder på folkhälsoområdet på gemenskapsnivå. Dessa överväganden ledde fram till slutsatsen att i 1993 års meddelande om även om principerna och den underliggande tanken åtgärdsramen för folkhälsan fortfarande var aktuella behövdes en grundläggande översyn och omformulering av prioriteringar, strukturer och metoder. Slutligen skisseras i meddelandet en möjlig ny gemenskapspolitik på folkhälsoområdet grundat på tre åtgärdsområden: • Förbättrad information för förbättring av folkhälsan. • Snabba åtgärder vid hälsorisker. • Arbete med avgörande faktorer för folkhälsa genom hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder. Frågor som rör utvidgningen och integreringen av hälsoskyddskrav i gemenskapspolitiken skall hanteras inom alla tre åtgärdsområdena. Kommissionen har för avsikt att lägga fram konkreta förslag till en ny politik så snart som Amsterdamfördraget har ratificerats. Under tiden är förhoppningen att de idéer som läggs fram i detta meddelande skall stimulera till en bred debatt om gemenskapens framtida politik för folkhälsa. 1 Innehållsförteckning 1. 2. 3. Inledning - Syfte och omfattning Hälsosituationen i Europeiska unionen Folkhälsan - en utmaning för medlemsstaterna 3. 1 Hälso- och sjukvårdskostnader 3. 2 Demografisk utveckling 3. 3 Teknisk och annan tillgångsstyrd utveckling 3. 4 Förändringar i hälso- och sjukvårdssystemen 3. 5 Medborgarnas förväntningar och problem 3. 6 Sysselsättning 4. Utvidgningen och den internationella dimensionen 4. 1 Utvidgningen 4. 2 Den internationella dimensionen 5. Gemenskapens roll för folkhälsan 5. 1 Befintlig rättslig grund 5. 2 Gemenskapens roll 5. 3 Utvecklingen av gemenskapens insatser för folkhälsa sedan Maastricht 5. 4 Erfarenheter från genomförandet av åtgärdsramen 1993 5. 5 Utvecklingen på gemenskapsnivå 6. En framtida gemenskapspolitik för folkhälsa 6. 1 Förbättrad information för förbättring av folkhälsan 6. 2 Snabba åtgärder vid hälsorisker 6. 3 Arbete med avgörande faktorer för folkhälsa genom hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder. 6. 4 Effekten av gemenskapens hälsopolitik 7. 8. Vägen mot framtiden Slutsatser -l\o 1. Inledning - Syfte och omfattning 1. Sedan november 1993 har det funnits en omfattande gemenskapsstrategi när det gäller folkhälsa. Detta som en följd av ratificeringen av Maastrichtavtalet som gav gemenskapen uttrycklig behörighet på detta område. Det finns ett antal orsaker till att denna strategi behöver genomgå en grundläggande revidering. • För det första har erfarenheterna från genomförandet av den befintliga folkhälsostrategin påvisat vissa nackdelar med den nya taktiken. • För det andra har det skett en utveckling när det gäller hälsosituation och hälso- och sjukvårdssystem som inte kunde förutses 1993. • För det tredje har både rådet och Europaparlamentet liksom huvudaktörerna på hälsoområdet klart begärt att kommissionen skall lägga fram förslag till en ny folkhälsopolicy som kan svara mot de nya utmaningarna. • För det fjärde har kommissionen själv åtagit sig att ge hälsoområdet högre prioritet. • För det femte innebär utvidgningsprocessen nya utmaningar på hälsoområdet. • Slutligen stärktes också bestämmelserna om folkhälsa i Amsterdamfördraget. 2. Det har blivit särskilt angeläget att utarbeta en ny politik. För att man skall kunna lägga fram konkreta förslag till nya åtgärder så snart som möjligt efter ratificeringen av Amsterdamfördraget är det nu nödvändigt att fastställa ramarna för en debatt om politikens befintliga folkhälsoprogrammen ut år 2000 eller däromkring. Detta betyder att nya förslag måste vara färdiga i tid så att det inte uppstår ett vakuum i gemenskapens politik på detta viktiga område. inriktning. Dessutom generella flesta löper de 3. För att sätta i gång debatten anges i detta meddelande resultaten av översynen och det läggs fram en ny politikinriktning för folkhälsan; denna inriktning lägger tonvikten på förbättringar av folkhälsan och behovet av en koncentration till ett begränsat antal prioriterade frågor samtidigt som den skall vara tillräckligt flexibel för att omedelbart reagera på nya hot mot folkhälsan och på utvecklingen. 2. Hälsosituationen i Europeiska unionen rad tidigare. En indikatorer alltifrån den Befolkningen i EU-länderna lever nu längre och har en hälsosammare livsstil än livslängden, någonsin spädbarnsdödlighet och barnsängsdödlighet bekräftar denna tendens. Detta skall dock inte föranleda någon belåtenhet. En av fem medborgare dör fortfarande i förtid, oftas till följd av sjukdomar som hade kunnat förebyggas. Nya hälsorisker, särskilt överförbara sjukdomar, uppstår. Det finns oroande skillnader i hälsostatus mellan olika socialgrupper. Längre medellivslängd skapar i sig nya problem såsom en kraftig ökning av åldersrelaterade sjukdomar, t. ex. Alzheimers sjukdom. förväntade t C^~ 4. I allmänhet är hälsan hos gemenskapens befolkning bättre än någonsin tidigare. För varje år lever gemenskapens medborgare längre. Sedan 1970 har den förväntade livslängden för kvinnor i gemenskapen ökat med 5 1/2 år och för män med nästan 5 år. En flicka född 1995 kan förväntas leva bra mycket över 80 år och en pojke nästan till 74 år. Från 1970 till 1992 mer än halverades spädbarnsdödligheten i gemenskapen till under 10 per 1 000 levande födda och skillnaden mellan medlemsstaterna minskade. Under samma period sjönk barnsängsdödligheten kraftigt till 7 per 100 000 levande födslar. 5. De svåraste dödliga sjukdomarna under det senaste århundradet, som smittkoppor, kolera och mässling, utgör inte längre samma hot som tidigare. Utvecklingen och spridningen av användningen av vacciner och antibiotika har bidragit till denna positiva utveckling liksom bättre hygien samt miljömässiga och sociala förhållanden. Det skulle dock vara fel att av dessa framsteg dra slutsatsen att det inte återstår några allvarliga hälsoproblem i gemenskapen. 6. För det första är risken för förtidig död, dvs. före 65 år, fortfarande hög och svarar för en femtedel av alla dödsfall. Mer än 600 000 människor mellan 35 och 64 år dör varje år, i synnerhet på grund av livsstilsrelaterade sjukdomar: fyra av tio dör av cancer, tre av tio av hjärt- och kärlsjukdomar och nästan en av tio genom olyckor eller självmord. Beteendemönster som utvecklats under barndomen och tonåren, som rökning, begränsad motion, dålig näring, m. m. är stora riskfaktorer för dessa sjukdomar i vuxen ålder. Dessutom uppger sig uppskattningsvis 22 miljoner personer över 15 år vara allvarligt hämmade i sin dagliga verksamhet på grund av ett "kroniskt fysiskt eller mentalt hälsoproblem". 7. För det andra uppstår nya hälsorisker, exempelvis från nya sjukdomar som den nya varianten av Creutzfeldt-Jacobs sjukdom (CJD), fågelinfluensa och Ebola hemorragisk feber, spridning av infektioner via livsmedel, nya fall av äldre infektionssjukdomar, särskilt tuberkulos, samt ökade problem med resistens mot antibiotika. Aids ger fortsatt anledning till oro. Ökat resande och befolkningens ökade rörlighet kommer att förvärra dessa problem. 8. För det tredje varierar hälsonivån mycket mellan både medlemsstaternas befolkningar och olika befolkningsgrupper inom varje land. Ett slående exempel gällande ålder och kön är att inom åldersgruppen 15 till 34 är dödssiffran avseende trafikolyckor tre gånger högre för män än för kvinnor. Den kanske största skillnaden med avseende på hälsa kan hänföras till socioekonomisk status. Människor på lägre socioekonomisk nivå har betydligt ökade hälsorisker genom hela sitt liv. Resultatet visar att andelstalen för dödlighet och sjuklighet är betydligt högre för människor från de lägsta socioekonomiska klasserna. Uppgifter från Förenade kungariket kan till exempel ett spädbarn som föds idag med föräldrar som tillhör en av de högsta socialklasserna förväntas leva fem år längre än ett spädbarn från en lägre klass. 9. För det fjärde och till följd av den längre livslängden i gemenskapen ökar antalet personer som lider av sjukdomar eller tillstånd som hänger samman med hög ålder, särskilt cancer, hjärt- och kärlsjukdomar, fysiska handikapp och mentala rubbningar som Alzheimers sjukdom och andra demensrubbningar. Man har uppskattat att 8 miljoner i gemenskapen kommer att ha drabbats av Alzheimers sjukdom vid år 2000. Ökningen av antalet personer som drabbas av sjukdomar som denna kommer att fa stora återverkningar på social omsorg, sjukvård och behandling. 3. Folkhälsan - en utmaning för medlemsstaterna Hälsovårdssystemen i medlemsstaterna är utsatta för motstridiga påtryckningar. Ökade kostnader till följd av demografiska faktorer, ny teknik och ökade allmänna i en riktning. Systemreformer, ökad effektivitet och ökad förväntningar drar konkurrens drar i en annan. Medlemsstaterna måste klara av dessa motstridiga påtryckningar utan att förlora insikten om hur viktig hälsan är för människors välbefinnande och om hälso- och sjukvårdssystemens ekonomiska betydelse. 3. 1 Hälso- och sjukvårdskostnader 10. Under de senaste tre decennierna har kostnaderna för hälso- och sjukvård i gemenskapen nästan fördubblats i proportion till BNI och uppgår nu till mellan 5 % och 10 % i de olika medlemsstaterna. Detta är betydligt mindre än i Förenta staterna (över 14 %). Därför har medlemsstaterna vidtagit en rad olika strukturreformer och defensiva kostnadsåtgärder för att öka effekten och effektiviteten i sina hälso- och sjukvårdssystem. Kravet på minskade utgifter för hälso- och sjukvård och ökad kostnadseffektivitet inom denna sektor har understrukits av de generella kraven på sänkta offentliga utgifter. Flera faktorer, som påverkar både behov och resurser inom hälsosektorn, har bidragit till de ökade kostnaderna för hälso- och sjukvården. De viktigaste faktorerna redovisas i följande avsnitt. 3. 2 Demografisk utveckling 11. Till följd av det sjunkande födelsetalet och den ökade medellivslängden blir gemenskapens befolkning allt äldre. År 2020 kommer det att finnas 40 % fler personer som är 75 år eller äldre än under 1990. Detta kommer troligtvis att öka behovet av hälso- och sjukvård och även kravet på organisatoriska och strukturella förändringar. 12. Med flera personer mellan 80 och 90 år kommer trycket på hälso- och sjukvården och framför allt på social omsorg att öka. Man uppskattar att sjukvårdskostnaderna under de kommande 30 åren kommer att öka med åtminstone 1-3 % av BNP till följd av enbart demografiska förändringar1. Problemet kommer att bli större genom att antalet familjemedlemmar minskar och småhushåll och ensamföräldrar blir fler, vilket troligtvis kommer att medföra en minskning av den traditionella hjälpen från familjemedlemmar för omvårdnad av de äldre. Hälso- och sjukvård och social omsorg måste anpassas till dessa förändringar. Problemet med hur de ökande kostnaderna skall betalas blir ännu svårare på grund av att det totala försörjningsberoendet (förhållandet troligen kommer att öka från mellan icke-förvärvsarbetande och arbetstagare) nuvarande nivåer. 1 Franco, T. Munzi, Ageing and fiscal policies in the EU, European Economy 1997:4. 3. 3 Teknisk och annan tillgångsstyrd utveckling 13. Faktorer för tillgång till varor och tjänster är minst lika viktiga för en bedömning av de totala hälso- och sjukvårdskostnaderna som behovsstyrda faktorer. Under senare decennier har nya medicinska produkter och tjänster introducerats på marknaden i en aldrig förut skådad takt och deras effekt är en betydande faktor för ökande kostnader. Innovativa medicinska produkter kostar exempelvis generellt mycket mer än befintliga läkemedel. Ändå har många nuvarande behandlingar inte visat sig ge gynnsamma hälsoeffekter och vara kostnadseffektiva. Detta pekar på att större tonvikt måste läggas på bedömningen av hälso- och sjukvårdsinsatser. 3. 4 Förändringar i hälso- och sjukvårdssystemen 14. Medlemsstaterna står inför ett antal gemensamma problem gällande finansiering, organisation och administration av sina respektive hälso- och sjukvårdssystem. Det blir alltmer angeläget att höja standarden generellt medan man samtidigt vill ha kontroll över hälso- och sjukvårdskostnader och säkerställa mesta möjliga värde för pengarna. Samtidigt påverkas hälso- och sjukvårdssystemen, liksom andra sektorer av ekonomin, av globaliseringen av handel och industri och ökad konkurrens samt även utvecklingen av gemenskapens inre marknad. De olika initiativen på området kontraktsstyrd vård och ökad användning av testade och godkända mediciner, kvalitetssäkring och utvärdering av hälso- och sjukvårdsteknik är alla svar på denna utveckling. 3. 5 Medborgarnas förväntningar och problem 15. Hälso- och sjukvården måste spegla nuvarande och beräknade nationella och lokala behov och svara mot allmänhetens behov, prioriteringar och problem. I detta sammanhang är en positiv trend i medlemsstaterna det ökande intresset för den allmänna opinionen vid planering och tillhandahållande av tjänster. Förutom att medborgarna ges möjlighet att uttrycka synpunkter på hur de olika tjänsterna skall utformas blir de även mer och mer delaktiga i prioriteringsarbetet. 16. Även om man måste ta hänsyn till allmänhetens legitima förväntningar och att de måste lösas av staten och hälso- och sjukdomsmyndigheter, kan det ökande engagemanget hos allmänheten skapa ytterligare press på tjänster och budgetar, eftersom människor tjänster eller nedskärningar på den egna nivån. En nyligen genomförd Eurobarometerundersökning visade att endast 5 % av gemenskapens befolkning är beredda att godta lägre offentliga kostnader för hälso- och sjukvård. Däremot önskade 50 % se ökade utgifter2. I allmänhet är tillfredsställelsen med hälso- och sjukvården kopplad till kostnadsnivån. inte gärna accepterar någon indragning av 17. En ytterligare betydelsefull utveckling som man måste ta hänsyn till i politiken är effekten av modern livsmedelsberedning och jordbruksmetoder. Införandet av ny teknik, som gentekniskt modifierade livsmedel och bestrålning av livsmedel, problem avseende "naturliga" livsmedel och den ökade tillgången till "snabbmat" oroar allmänheten och skapar krav på politiska åtgärder. 2 Eurobarometer 44. 3, utförd tidigt 1996. 3. 6 Sysselsättning 18. Förhållandet mellan sysselsättning och folkhälsa som nämns ovan avser mer än arbetslöshetens effekter på hälsan. Hälso- och sjukvårdssektorn är en betydande arbetsgivare, konsument av varor och ledande aktörer inom forskning och utveckling. Sektorn bidrar således på ett avgörande sätt till den socioekonomiska utvecklingen. Enligt undersökningen "Labour Force Survey" 1996 var mer än 10 % av antalet personer i arbete anställda inom hälso- och sjukvårdssektorn. Den är en av de snabbast växande sektorerna under 1990-talet och ökar i genomsnitt med litet mindre än 3 % per år. Vidare minskar arbetslösheten de totala tillgängliga anslagen för hälso- och sjukvård. Detta beror i många länder på att en betydande del av finansieringen av hälso- och sjukvårds- och socialskyddssystemen är intäktsberoende. Det är därför viktigt att man vid ställningstaganden om hälso- och sjukvårdsreformer och defensiva kostnadsåtgärder tar hänsyn till de eventuella effekterna vad gäller hälso- och säkerhetsfrågor liksom på den bredare ekonomin. 4. Utvidgningen och den internationella dimensionen Hälsosituationen i länderna i Central- och Östeuropa är inte jämförbar med situationen i de nuvarande EU-länderna. Länderna i Central- och Östeuropa har i allmänhet kortare förväntad livslängd och sämre hälsostatus. De har färre resurser till sitt förfogande för att förbättra situationen. Utvidgningen kommer att också att få effekter på hälso- och sjukvårdssystemen i de nuvarande medlemsstaterna, särskilt till följd av den fria rörligheten. Det kommer att finnas ett behov av att man hjälper ansökarländerna att anpassa sig till gemenskapens politik på detta område. Samarbete i hälsofrågor med internationella frågor, såsom WHO, är också nödvändigt för att man skall kunna ta itu med hoten mot hälsan på global nivå. 4. 1 Utvidgningen 19. Vid utveckling av offentlig hälso- och sjukvårdspolitik måste hänsyn tas till konsekvenserna av utvidgningen av gemenskapen till Central- och Östeuropa. Hälsoproblemen i dessa länder skiljer sig avsevärt från och är ofta mer svårhanterliga än de som förekommer i nuvarande medlemsstater. Deras huvudindikatorer för hälsotillstånd går inte att jämföra med medlemsstaterna. Såsom är normalt för länder med lägre inkomster och mindre utvecklade hälso- och sjukvårdssystem har de dessutom eventuellt allvarligare problem i fråga om överförbara sjukdomar. Dessutom har kandidatländerna med undantag av Cypern mindre resurser för hälso- och sjukvård. Deras hälso- och sjukvårdssystem är i behov av betydande reformer för att förbättra effektiviteten i stort och av ett antal specifika förändringar för att få dessa system att överensstämma med gemenskapslagstiftningen på området. Den framtida politiken måste lösa problemen och prioriteringarna i kandidatländerna och finna möjligheter att ge stöd från gemenskapen. 20. Ett annat problem är utvidgningens eventuella konsekvenser för de nuvarande medlemsstaternas folkhälsotillstånd och hälso- och sjukvårdssystem. Man måste ta itu med utmaningar beroende på den fria rörligheten för personer samt växter och animaliska produkter. Rörligheten för arbetstagare liksom yrkesfolk på hälsoområdet och deras förflyttning mellan nuvarande och framtida medlemsstater kan mycket väl ge oönskade konsekvenser för deras hälso- och sjukvårdssystem. På samma sätt ger fri rörlighet för varor, bland annat vissa läkemedel och blodprodukter och medicinska anordningar upphov till frågor som gäller säkerhet och kvalitetskontroll liksom prissättning. och 21. Kommissionen ger redan stöd till kanditatländerna för att säkerställa att de skall nå upp till en nivå som gör det möjligt att införliva Europeiska gemenskapens hälsorelaterade lagstiftning (acquis), med användning av mekanismer som Phare- programmet för kandidatländerna att delta i gemenskapens folkhälsoprogram, vilket kommer att underlätta anpassningsprocessen till gemenskapspolitiken på detta område. Information kommer att behövas om tendenser i fråga om hälsa och avgörande hälsofaktorer i kandidatländerna och om anslutningens eventuella effekter på deras och nuvarande medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem. strukturinstrument. Dessutom öppnas möjligheten 4. 2 Den internationella dimensionen till land, tredje 22. Offentlig hälso- och sjukvårdspolitik och samhällsåtgärder måste svara mot förändringar på internationell nivå. Hälsofrågor spelar en viktig roll för gemenskapens relationer för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd. Hälsoproblem i tredje land kan få hälsoeffekter på gemenskapens befolkning. Det är därför nödvändigt att stärka initiativ som syftar till en global epidemiologisk övervakning och till att skapa mekanismer för att snabbt kunna ta sig an hälsohot och hjälpa utvecklingsländerna att förbättra sina hälso- och sjukvårdssystem. För närvarande pågår ett flertal hälsorelaterade aktiviteter, t. ex. inom ramen för EES- avtalet, Europa-Medelhavssamarbetet och inom G7-samarbetet. Dessutom överväger den inrättade arbetsgruppen mellan EU och USA ett samarbete för internationell övervakning av och respons på överförbara sjukdomar. Gruppens resultat skall användas i gemenskapens politik för folkhälsa. för närvarande på att uppdatera (WHO), Världsbanken, Förenta nationernas fond 23. På många av de områden som är aktuella är internationella organ, i synnerhet för Världshälsoorganisationen befolkningsfrågor för ekonomiskt (UNFPA), Europarådet och Organisationen samarbete och utveckling (OECD) aktiva inom sina respektive behörighetsområden. På flera viktiga områden pågår samarbete med WHO, exempelvis på områdena hälsoinformations- och hälsoövervakningssystem och överförbara sjukdomar. WHO håller hälsoföreskrifter (International Health regulations and Health For All objectives), vilket skall vara klart senast år 2000. Dessa föreskrifter kommer troligtvis att påverka medlemsstaternas hälso- och sjukvårdsprogram och beaktas i gemenskapspolitiken. Världsbanken har en viktig roll att spela vad gäller att stödja hälso- och sjukvårdsutvecklingen i Central- och Östeuropa. Det sker allt mer samarbete med UNFPA för att genomföra befolkningsutvecklingskonferensen internationella handlingsprogrammet (Kairo 1994). OECD har tagit fram dokumentation och en databas om hälso- och sjukvård och kostnaderna därför. Europarådet genomför verksamhet på flera områden som rör folkhälsa, inbegripet läkemedel, narkotika och bioetiska frågor. internationella från den sina 5. Gemenskapens roll för folkhälsan Gemenskapens roll när det gäller folkhälsan har blivit större med tiden och framför allt i och med ratificeringen av Maastrichtfördraget. Det gav gemenskapen en särskild roll när det gäller att främja skyddet av hälsan och att förebygga sjukdomar. Åtta särskilda hälsoprogram har utarbetats och en rad andra åtgärder har utvecklats till följd av detta. Dessa åtgärder varierar alltifrån program som gäller cancer eller Aids eller att bekämpa drogberoende till rapporter om hälsosituationen i EU och rekommendationer om blodsäkerhet. Dessutom har flera andra av gemenskapens politikområden effekter på hälsan. Utvecklingen under de senaste två åren, såsom bekämpandet av nya överförbara sjukdomar, har bidragit till en ny och ökad medvetenhet om vikten av hälsopolitik på gemenskapsnivå. 5. 1 Befintlig rättslig grund 24. Europeiska gemenskapen har varit engagerad i hälsofrågor under fyra decennier. Både fördraget om Europeiska kol- och stålgemenskapen och Euratomfördraget innefattade hälsofrågor och innehöll flera bestämmelser, till exempel om begränsad rörlighet för varor vid hälsorisker och för arbetstagares hälsa och säkerhet. Genom Enhetsakten infördes ytterligare hälsorelaterade aktiviteter som storskaliga forskningsprogram och utveckling av hälsa och säkerhet inom arbetslagstiftningen. Men det var först genom Maastrichtfördraget och dess nya bestämmelser om folkhälsa som gemenskapen gavs möjlighet att utveckla en konsekvent folkhälsostrategi. Genom artikel 3o tilldelades gemenskapen ett nytt mål för att "bidra till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå" som är tillämplig på all gemenskapspolitik. I artikel 129 i fördraget läggs sedan en ram fast för gemenskapens aktiviteter för folkhälsa för att uppfylla detta mål. 25. De viktigaste bestämmelserna i artikeln är följande: • Gemenskapen skall bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för männsikor genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser. • Gemenskapens insatser för hälsoskydd skall inriktas på att förebygga sjukdomar. • Gemenskapens insatser på folkhälsoområdet skall inriktas på att särskilt förebygga de stora folksjukdomarna, inklusive narkotikamissbruket. • Gemenskapen skall samarbeta med andra organisationer som är aktiva på dessa områden. 26. I artikeln föreskrivs stimulansåtgärder utan en harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning, samt antagande av rekommendationer. Slutligen föreskrivs att hälsoskyddskrav skall ingå som ett led i gemenskapens övriga politik. 27. Förutom artikel 129 finns flera andra hälsorelaterade artiklar i fördraget (t. ex. artiklarna 39 och 43 - jordbrukspolitiken, artikel 75c - transportsäkerheten, artiklarna 100 och 100a - tillnärmning av lagstiftning avseende den gemensamma marknaden, artikel 129a - konsumentskydd, artikel 130f - forskning, artikel 130r - miljö etc). EG- domstolen har fastställt3 att det mål som fastställs för gemenskapen i artikel 3o i fördraget om att bidra till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå skall ingå som ett led i gemenskapens politik på alla områden som ger effekter för hälsan. 28. Strax efter det att Maastrichtfördraget trädde i kraft lade kommissionen fram ett meddelande om en åtgärdsram på folkhälsoområdet. I detta redovisades aktuella hälsorisker, hälsonivåer och -tendenser inom medlemsstaterna. I den underströks nödvändigheten att ta fram de avgörande faktorerna för hälsa och underliggande sjukdomsorsaker och presenterades kriterier för prioritering av gemenskapsinsatser. Tankarna bakom detta meddelande och underliggande argument är fortfarande giltiga idag. 5. 2 Gemenskapens roll folkhälsoinsatser 29. I meddelandet 1993 fastslogs några kriterier för att säkerställa att man i gemenskapens fullt ut beaktade principen om subsidiaritet, proportionalitet och insyn och att det arbete som genomförs ger mervärde till medlemsstaternas aktiviteter. Det är avgörande att dessa kriterier fortsätter att uppfyllas vid utformning och genomförande av insatser. 5. 3 Utvecklingen av gemenskapens insatser för folkhälsa sedan Maastricht Åtgärdsprogram för 30. På grundval av analysen i meddelandet 1993 föreslog kommissionen att åtta åtgärdsprogram folkhälsa skulle utvecklas. Fem av dessa har antagits. Åtgärdsprogrammen för förebyggande av aids och andra överförbara sjukdomar, cancer, narkotikamissbruk och hälsofrämjande4 har pågått sedan 1996. Det femte för antogs programmet om hälsoövervakning narkotikamissbruk är knutet till andra politiska och lagstiftande åtgärder, inbegripet inrättandet av narkotika och centrumet narkotikamissbruk. Ett samordnat förfarande för att bekämpa tillgång och efterfrågan avseende narkotika har överenskommits med medlemsstaterna och fastslagits i en europeisk åtgärdsplan för att bekämpa narkotikabruk6. För de återstående tre programmen om föroreningsrelaterade sjukdomar, förebyggande av skador och för ovanliga Europaparlamentets och rådets beslut. Diskussioner om dessa pågår fortfarande. juni 19975. Programmet av det europeiska lade kommissionen för kontroll sjukdomar7 förslag under 1997 fram i 3 4 Jfr mål C-180/96R, Förenade kungariket v. Kommissionen, Rättsfallssamling 1996,1-3903 E GT L 95, 16. 4. 96, s. 16, E GT L 19, 22. 1. 97, s. 25, E GT L 95, 16. 4. 96, s. 9, E GT L 95, 16. 4. 96, s. 1 5 E GT L193, 22. 7. 97, s. 1 6 KOM (94) 234 slutlig, 23. 6. 1994 7 KOM(97) 266 slutlig, 4. 6. 97, KOM(97)178 slutlig, 14. 5. 97, KOM(97) 225 slutlig, 26. 5. 97 31. Dessa program stöder många projekt som täcker bl. a. följande områden: utbyte av personal och information, utbildning, pilotprojekt, informationskampanjer, inrättandet av nätverk mellan organisationer och experter. Dessutom pågår aktiviteter för att utarbeta riktlinjer och praktiska rekommendationer på många områden, inklusive cancerscreening, osteoporos, hälsodiet och alkoholproblem hos ungdomar. Syftet med programmen är att ge mervärde för gemenskapsinsatser som inte i tillräcklig grad kan genomföras av enskilda medlemsstater eller där gemensamma insatser är fördelaktigt eller kompletterar medlemsstaternas insatser. Initiativ på andra områden 32. Förutom åtgärdsprogrammen har arbete genomförts på andra områden med anknytning till 1993 års åtgärdsram. För det första har kommissionen föreslagit att ett nätvärk i Europeiska gemenskapen för kontroll och övervakning av överförbara sjukdomar8. För det andra har nya initiativ tagits när det gäller rökning, såsom ett meddelande om gemenskapens nuvarande och föreslagna roll när det gäller att bekämpa tobakskonsumtion,9 och antagande av en gemensam ståndpunkt från rådet om tobaksreklam. För det tredje har man kommit överens om en strategi för blodsäkerhet och självförsörjning med blod, inklusive ett förslag från kommissionen om en rekommendation av rådet om blod- och plasmagivares lämplighet och test av donationer10. För det fjärde har en omfattande översyn gjorts av icke-joniserande strålning, och kommissionens förslag till rådets rekommendationer håller på att utarbetas. För det femte produceras ett antal rapporter regelbundet, särskilt när det gäller hälsostatus inom gemenskapen11 och om TSE, där kommissionen bland annat har lämnat information om rapporterade fall av CJD i gemenskapen. Slutligen utarbetas årliga rapporter om hälsokrav i övrig politik12. Flera av gemenskapens politikområden får effekter på hälsan och har även ett hälsorelaterat fördragsmål. 1 dessa rapporter ges en översikt över de åtgärder som har vidtagits inom ramen för dessa politikområden. 5. 4 Erfarenhet från genomförandet av åtgärdsramen 1993 33. Från början planerade kommissionen att åtgärdsramen för folkhälsa skulle behöva ses över mot bakgrund av gjorda erfarenheter och tendenser på hälsoområdet i gemenskapen. Denna översyn skulle inte enbart se på hur bra programmen hade fungerat utan även granska i vilken utsträckning de bidragit till att uppnå fördragets mål. Andra faktorer att bedöma var om prioriteringen, strukturen och fördelningen avseende insatserna varit effektiva och om de lämpligen kan användas i framtiden. 8 KOM(96) 78 slutlig, 7. 3. 96 9 KOM (96) 609 slutlig, 18. 12. 96 10 KOM(97) 605 slutlig, 17. 11. 97 11 KOM (95) 357 slutlig, 19. 7. 95 och KOM (97) 224 slutlig, 22. 5. 97. 12 KOM (95) 196 slutlig, 29. 5. 95, KOM (96) 407 slutlig, 4. 9. 96 och KOM (98) 34 slutlig, 27. 1. 98. 34. År 1993 beslöt kommissionen att inte föreslå ett generellt program för folkhälsa. Ett skäl för detta var att det skulle kunna medföra allvarliga förseningar för genomförandet av nya lagbestämmelser som behövdes till följd av skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om de prioriterade frågor som måste lösas. Istället beslöt kommissionen att föreslå åtta olika åtgärdsprogram. Genom detta tillvägagångssätt har man kunna undvika några fallgropar som skulle kunna uppstå med endast ett program, men det har samtidigt skapat oförutsedda problem: • Det har lett till en stor administrativ börda på grund av att varje program har sitt eget "blandade" utskott och invecklade regler och strukturer. • Det ger begränsad flexibilitet som försvårar en anpassning till utvecklingen på områden som inte täcks av nuvarande program eller till förändringar av gemenskapens eller medlemsstaternas prioriteringar. • Den anslagna budgeten för varje program är relativt begränsad vilket ger anledning till tvivel om det mervärde som gemenskapen kan tillhandahålla verkligen är högsta möjliga. • Eftersom varje program utvecklar sin egen strategi och arbetsplan är det svårt att skapa samordning mellan programmen i det praktiska arbetet och det finns en risk för dubbelarbete och överlappande aktiviteter. 35. Ett annat problem som gäller genomförandet av programmen är deras prioritering av projekt som föreslås av organisationer som är verksamma på det aktuella området. Detta medför två saker: först och främst har anslag fördelats till ett stort antal projekt, av vilka vissa inte är intressanta för alla medlemsstater. En större effekt kunde eventuellt ha uppnåtts om färre, storskaligare och hållbara insatser hade främjats. För det andra skapar beroendet av att organisationer lämnar in projektförslag som speglar vad de önskar svårigheter att säkerställa att man uppnår programmens politiska mål och de nationella strategiska målen. 5. 5 Utvecklingen på gemenskapsnivå 36. Under de senaste två åren har flera händelser bidragit till en ny medvetenhet om att det är nödvändigt att föra en hälsopolitik på gemenskapsnivå och att tänka om vad gäller gemenskapens insatser på hälsoområdet. Under denna period har intresset ökat i medlemsstaterna för att vidta gemensamma åtgärder på gemenskapsnivå för att stödja dem inför de kommande utmaningar på hälsoområdet som redovisas ovan. 37. BSE-krisen har visat på behovet av ett mer integrerat förhållningssätt till hälsorelaterad politik. För att öka sin kapacitet att lösa de olika frågor som uppstod till följd av krisen beslöt kommissionen att omorganisera och förstärka sina avdelningar för konsumentpolitik och hälsoskyddsfrågor och att inrätta ett nytt system för vetenskapliga kommittéer. Ett huvudsyfte med denna omstrukturering var att skilja tillhandahållandet av vetenskapliga råd och tillsynsfunktionen från processen med att 10 utforma ny lagstiftning13. Som en del av sina befogenheter kommer de nya kommittéerna att kunna tillhandahålla expertkunskap i folkhälsofrågor. 38. Utvidgningen i Amsterdamfördraget av den rättsliga grunden för gemenskapens verksamhet på folkhälsoområdet speglar den samsyn som håller på att utvecklas om nödvändigheten att på gemenskapsnivå vidta åtgärder på detta område. Även om det nya fördraget inte ännu har ratificerats är det befogat att här kort hänvisa till dess bestämmelser om folkhälsan, eftersom dessa innebär en revision av artikel 129 (som blir artikel 152 i det nya fördraget). Kommissionen har för avsikt att i största möjliga mån utnyttja de möjligheter som det nya fördraget erbjuder. För att kunna se vilka de exakta konsekvenserna blir kommer det dock att krävas en mer ingående bedömning. 39. De viktigaste ändringarna är följande: • Bestämmelserna om den övriga politikens effekt på folkhälsan har flyttats till början av artikeln och understryker att en hög hälsoskyddsnivå för männsikor skall säkerställas i utformningen och genomförandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. • Vissa ändringar har införts i avsnittet om målen för gemenskapens åtgärder. Dessa innefattar insatser "för att förbättra folkhälsan" och insatser för att "förebygga ohälsa och sjukdomar" och "undanröja faror för människors hälsa". • Insatser på narkotikaområdet skall inriktas på att "minska narkotikarelaterade hälsoskador". • Två tillägg har gjorts till punkt 4 beträffande beslutsfattandet: • I punkt 4a fastställs att gemenskapen kan besluta om "åtgärder för att fastställa höga kvalitets- och säkerhetsstandarder i fråga om organ och ämnen av mänskligt ursprung, blod och blodderivat". Detta skall läsas i samband med den andra meningen i punkt 5, där det sägs att dessa åtgärder "får inte påverka nationella bestämmelser om donation eller medicinsk användning av organ och blod". I punkt 4a understryks även att medlemsstater kan införa eller behålla strängare skyddsåtgärder om de så önskar. • 2. Enligt punkt 4b innefattas i denna artikel (och därmed medbeslutandeförfarandet) "åtgärder på veterinär- och växtskyddsområdet som direkt syftar till att skydda folkhälsan". • I punkt 4c bibehålls nuvarande lydelse i fråga om stimulansåtgärder, dvs. där utesluts uttryckligen "någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar". 13 Jfr. Kommissionens meddelande om konsumenthälsa och livsmedelssäkerhet, KOM(97)183, 30. 4. 97 11 6. En framtida gemenskapspolitik för folkhälsa Gemenskapens roll när det gäller folkhälsan måste utvecklas till att även gälla nya utmaningar, ändrade omständigheter och den större roll som folkhälsoarbetet får i utkastet till Maastrichtfördraget. Mot bakgrund av dessa faktorer och erfarenheterna från befintliga ramverk anser kommissionen att den framtida politiken skall innefatta tre åtgärdsområden. • Förbättrad information för förbättringen av folkhälsan. • Snabba åtgärder vid hälsorisker. • Arbete med avgörande faktorer sjukdomsförebyggande åtgärder. för folkhälsa genom hälsofrämjande och Dessa tre åtgärdsområden borde göra det möjligt för gemenskapen att effektivt kunna möta de utmaningar som utvidgningen innebär och hälsokrav i övrig politik. 40. Ett antal händelser, såsom utbrott av vissa överförbara sjukdomar, har understrukit vikten av att folkhälsofrågor förs upp på gemenskapsnivå. En ny politik för folkhälsa kan dock inte baseras på kortsiktiga hänsyn och hänsyn till enstaka om än viktiga händelser. Den måste i stället vara långsiktig med klara prioriteringar och lämpliga instrument för dess genomförande. 41. Inga formella politiska förslag kan läggas fram innan det nya fördraget har ratificerats men det är lämpligt att på detta stadium överväga vilka de huvudsakliga inslagen i en gemenskapspolitik för folkhälsan skulle kunna vara och hur de kan bygga på nuvarande gemenskapsinsatser. Kommissionen är härvid medveten om att det behövs en bred debatt som övriga institutioner och andra berörda parter kan delta i. Den avser att lägga fram sina förslag mot bakgrund av resultaten av denna debatt så snart som möjligt efter det att Amsterdamfördraget trätt i kraft. 42. Såsom understrukits ovan gäller fortfarande principerna och tankarna bakom meddelandet om folkhälsa från 1993. Den utveckling som skisseras ovan kräver en djupgående omprövning av nuvarande inställning. En gemenskapspolitik för folkhälsa bör innehålla ett antal karakteristiska inslag. Den bör på bästa sätt använda de begränsade resurser som finns tillgängliga på gemenskapsnivå. Den bör kraftigt betona vikten av förbättrad hälsa och hälsovinster och inriktas på ett begränsat antal prioriterade områden. Den skall vara tillräckligt flexibel för att snabbt kunna svara på nya hälsorisker och utvecklingar. Framförallt bör politiken ta hänsyn till gemenskapsmedborgarnas synpunkter och vara trovärdig och övertygande så att medborgarna är medvetna om att effektiva åtgärder vidtas på gemenskapsnivå för att uppnå en hög hälsoskyddsnivå. 43. På grundval av denna analys anser kommissionen att den framtida politiken bör innefatta tre åtgärdsområden: • Förbättrad information för förbättringen av folkhälsan. 12 • Snabba åtgärder vid hälsorisker. • Arbete med avgörande faktorer sjukdomsförebyggande åtgärder. för folkhälsa genom hälsofrämjande och Dessa tre åtgärdsområden borde göra det möjligt för gemenskapen att effektivt kunna möta de utmaningar som utvidgningen innebär och hälsokrav i övrig politik. 6. 1 Åtgärdsområde 1: Förbättrad information för förbättring av folkhälsan 44. För att förbättra gemenskapens möjligheter att genomföra effektiva och långsiktiga åtgärder på folkhälsoområdet behövs ett fullgott hälsoinformationssystem och infrastruktur för politisk analys och utveckling. Gemenskapens åtgärdsprogram om hälsoövervakning är ett första steg genom definitionen av gemensamma hälsorelaterade indikatorer, insamling och utbyte av data via elektronisk kommunikation utvecklat inom ramen för programmet för utbyte av data mellan administrationer (IDA)14 samt möjlighet att genomföra undersökningar och analyser. Detta skall även resultera i en mer korrekt databas och en ökad analysmöjlighet informera om för att folkhälsopolitikens utveckling på gemenskaps- och medlemsstatsnivå. 45. Baserat på detta programs aktiviteter och resultat bör man utveckla ett strukturerat och omfattande gemenskapssystem för att samla in, analysera och sprida information. Systemet skulle även användas för utvärderingar och bedömningar och för att göra jämförelser mellan medlemsstater, med anslutningsländer och andra länder och för ta fram två kompletterande inriktningar: dels tendenser avseende hälsotillstånd och hälsofaktorer, dels utvecklingen av hälso- och sjukvårdssystemen. framtidsscenarier och prognoser. Detta åtgärdsområde skall ha Hälsotillstånd 46. Områden att behandla närmare skulle kunna vara: • Tendenser och mönster i fråga om demografi, sjuklighet och dödlighet och viktiga hälsoavgörande faktorer. Analyser kan gälla olika förhållanden, inklusive fysiska och psykiska sjukdomar, specifika befolkningsgrupper som barn och äldre, tendenser i hälsorelaterade kunskaper, attityder och beteenden samt könsspecifika frågor. • Skillnader i hälsotillstånd, stora variationer mellan befolkningsgrupper vad gäller avgörande faktorer för hälsa, sjuklighet och dödlighet och bedömning av insatser för att minska dem. Analyserna skall även gälla tillgång till hälso- och sjukvård, hur denna utnyttjas och hälsoresultat. • Andra ämnen skulle kunna gälla hälsans påverkan av socioekonomiska faktorer som social utslagning, migrering och sysselsättning samt miljöns påverkan på hälsa. 14 Rådets beslut 95/468/EG; EGT nr L 269, 11. 11. 95, s. 23 13 Hälso- och sjukvårdssystem 47. Följande områden kan ingå: • Effekten av tendenser i fråga om hälsotillstånd och hälsofaktorer på hälso- och sjukvård, hälsoinsatser och hälsokostnader, t. ex. förändrade sätt att ordinera läkemedel och konsekvenserna av den demografiska utvecklingen, särskilt befolkningens åldrande. • Hälso- och sjukvårdssystemens utveckling, inklusive reformer, resursfördelning och inbegripet deras effekt på kostnadsnedskärningar och resultaten av dessa, hälsotillstånd. • Trender för kostnader för och finansiering av hälso- och sjukvårdssystem, inklusive rollen för statliga och privata försäkringssystem. • Hälso- och sjukvårdssektorn som en produktiv faktor i samhället, inbegripet dess roll som viktig arbetsgivare. Undersökningar kan exempelvis göras av effekten av marknadens mekanismer, mätningar av behov av tjänster, beräkningar av kostnader och utgifter och utgiftskontroll, konkurrens mellan privata och offentliga vårdsystem samt utvecklingen av kontraktsstyrd vård. • Prioriteringar inom hälso- och sjukvård, inklusive prioriteringsmekanismer liksom allmänhetens inställning och intressen i fråga om hälsa och effektiviteten i hälso- och sj ukvårdssy stemen. 48. Inom det informationsområde som täcker både hälsotillstånd och hälso- och sjukvårdssystem skulle en stor vikt läggas vid bästa praxis inom hälso- och sjukvården, dvs. det nuvarande bästa belägget säkerhet, effektivitet, verkan och för kostnadseffektivitet av olika metoder för att befrämja hälsa, förebygga, diagnostisera och behandla, till exempel lönsamhet i screeningprogram, hälsoutbildningsprogram, olycksfallssystem och nya farmaceutiska produkter. Syftet med arbetet skulle vara att främja och samordna aktiviteter i medlemsstaterna på områdena testade och godkända mediciner, kvalitetssäkran och kvalitetshöjning, samt hälsoteknisk bedömning. Samordningen av arbetet på dessa områden skulle stödjas och ske på ett formellt sätt för att kunna dela på expertkunskapen i medlemsstaterna, samla internationella undersökningar och förbättra in och utbyta information, främja spridningen av resultat. interventioner lämpliga 49. Ett annat gränsöverskridande tema skulle kunna vara effekten av utvecklingen i gemenskapen och av gemenskapens politik och insatser, däribland socialt skydd för kringflyttande arbetstagare och personer inom gemenskapen, utnyttjande av forskningsresultat, tillämpning av teknik, utnyttjande av strukturfonderna, slutförandet av den inre marknaden, införandet av en enda valuta samt konsekvenserna av tillämpningen av övrig gemenskapslagstiftning på områden som hälsa och säkerhet, läkemedel och medicinska anordningar, fri rörlighet för yrkesverksamma inom hälsosektorn och konkurrens. Vidare skulle särskild uppmärksamhet behöva ägnas åt informationsinhämtning, analyser och vägledning med relevans för utvidgningen. 14 50. För att bli riktigt effektivt bör ett sådant gemenskapssystem och dess olika delar bygga på lämpliga nätverk till vilka medlemsstaterna skulle vara förpliktade att bidra med insamling, bearbetning och överföring av data och ta hänsyn till resultaten av analyser och utvärderingar. Vidare skall rapportering om uppföljningen av varje rekommendation som eventuellt antas vara nödvändig. 51. Ett sådan gemenskapssystem skulle ge flera stora fördelar: insamlad data skulle vara jämförbar, allsidig, aktuell och av hög kvalitet, informationen skulle vara bestyrkt och resultaten från systemet skulle användas inom ramen för utvecklingen och genomförandet av politiken. Detta system skulle därför skilja sig från de olika informations- och rapporteringssystem som nu existerar, exempelvis de som inrättats av WHO och OECD. 6. 2 Åtgärdsområde 2: Snabba åtgärder vid hälsorisker finnas tillräcklig kapacitet 52. Det andra åtgärdsområdet bör avse inrättandet av ett system för övervakning, tidig varning och snabba åtgärder på gemenskapsnivå. Det har nyligen förekommit utbrott av sjukdomar som pest, hemorragiska febrar och fågelinfluensa, vilka krävde brådskande överläggningar och insatser på gemenskapsnivå. Därför bör för detta åtgärdsområde framtida sjukdomsutbrott. Denna kapacitet skulle möjliggöra snabba och korrekta motåtgärder som kan uppstå när som helst. För detta arbete behövs vid hälsofaror samordningsmekanismer på gemenskapsnivå. Åtgärderna skulle innefatta övervakning, snabba analyser och undersökningar rörande specifika problem eller frågor, inklusive besök på platsen i tillämpliga fall. Målsättningen skulle vara att först identifiera farorna och utvärdera de troliga konsekvenserna ur hälsosynpunkt och andra politiska synpunkter och att därefter fastställa om och vilka åtgärder som krävs för att undanröja hälsorisker samt informera hälsoansvariga myndigheter och eventuellt andra berörda. för att kunna åtgärda 53. Kommissionen lade 1996 fram ett förslag till europeiskt nätverk för övervakning och kontroll av överförbara sjukdomar15. Det skall utgöra en ram som skapar möjlighet för gemenskapen och medlemsstaterna att på ett samordnat sätt övervaka och kontrollera sjukdomsutbrott. För att nätverket skall fungera effektivt krävs att medlemsstaterna bekräftar ett åtagande att se till att ansvariga organisationer för övervakning och respons och myndigheter i sina respektive länder samarbetar fullt ut i nätverksamheten. Förslaget diskuteras för närvarande av rådet och Europaparlamentet och förhoppningen är att det skall godkännas inom en snar framtid. Detta nätverk skulle kunna utgöra en modell för ytterligare gemenskapsmekanismer. Dessutom innefattar kommissionens förslag ett program för ovanliga sjukdomar16, vilket just nu håller på att granskas, innefattande åtgärder för att ta hand om grupper av ovanliga sjukdomsfall och som skulle kunna utvecklas vidare i detta bredare sammanhang. 54. Detta åtgärdsområde skulle kunna utvidgas ytterligare till att förutom överförbara och ovanliga sjukdomar kunna täcka hälsokrav för livsmedelsskydd, veterinär- och 15 Se fotnot 11 16 KOM(97)225 slutlig, 26. 5. 97 15 växtskyddsfrågor, zoonoser, blod- och organsäkerhet, miljörisker, hälsorisker från kemiska ämnen och förgiftning samt negativa hälsoeffekter av medicinska produkter och anordningar. Dessutom skulle en funktion kunna vara att hjälpa till att tillhandahålla snabba svar när nya produkters eller procedurers positiva effekter för hälsan ifrågasätts. Härifrån skulle även kunna tillhandahållas lämpliga svar på de utmaningar som kandidatstaterna möter. 55. På ett antal av dessa områden, som livsmedelsskydd och veterinärfrågor, finns redan idag gemenskapssystem för att man på ett tidigt stadium skall kunna varna och reagera. Allt ytterligare arbete som eventuellt kan utvecklas inom dessa områden inom ramen för detta åtgärdsområde måste därför kopplas ihop med dessa system och beakta dem fullt ut. 56. Det arbete som utförs bör utnyttja bästa möjliga rådgivning, inbegripet från de inom ramen för den vetenskapliga experter som arbetar med gemenskapen rådgivningskommittén, internationella som organisationer och tredje land. Uppgiften är att tillhandahålla information och rådgivning inom en mycket kort tidsram. Viktigast är att dessa aktiviteter får fullt stöd från och utförs i samarbete med berörda myndigheter i medlemsstaterna. liksom den sakkunskap finns i Åtgärsområde 3: Arbete med avgörande faktorer för folkhälsa 6. 3 hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder genom de stora folksjukdomarna, 57. Medan artikel 129 i Maastrichtfördraget understryker förebyggandet av sjukdomar, särskilt att gemenskapsinsatserna skall syfta till att förbättra folkhälsan, förebygga ohälsa och sjukdomar och undanröja faror för människors hälsa. Mot bakgrund av detta bör politiken på detta område syfta till att förbättra hälsofaktorerna genom hälsofrämjande och effektiva sjukdomsförebyggande åtgärder. i Amsterdamfördraget betonas 58. Hälsofrämjande syftar till att ge människor ökad kunskap om avgörande hälsofaktorer och därmed förbättrad hälsa. Detta omfattar åtgärder för att öka enskilda personers färdigheter och möjligheter och för att ändra sociala, ekonomiska och miljömässiga förhållanden så att de främjar den enskildes hälsa och folkhälsan. Sjukdomsförebyggande är innefattar många aktiviteter som vaccinering, säkerhetsföreskrifter och regler samt screening och undersökningar av målgrupper. lika viktig. Det 59. Mot bakgrund av den betydelse som förebyggande åtgärder ges i bestämmelserna i artikel 129 i de åtta föreslagna åtgärdsprogrammen för folkhälsa gäller sex program för förebyggande av sjukdomar och skador. innehålla bestämmelser om att 60. Den nya politiken måste informera om hälsoavgörande faktorer både genom breda hälsofrämjande åtgärder och genom specifika sjukdomsförebyggande åtgärder och skall stödjas av intersektoriella insatser och de möjligheter som fördraget ger att utarbeta rättsakter, inte bara på hälsoområdet utan även på andra områden. Det exakta innehållet på detta åtgärdsområde, t. ex. vilka hälsoavgörande faktorer som skall innefattas, vilka sjukdomsspecifika åtgärder som skall vidtas och vilka prioriteringar avseende hälsa som skall främjas behöver 16 övervägas ytterligare. Den grundläggande frågan är hur långt de nuvarande åtgärderna speglar hälsotendenser och förändrade sjukdomsmönster. 61. Följande frågor måste behandlas: • Hur kan man i högre grad beakta de sjukdomstillstånd som får allt större betydelse t. ex. Alzheimers sjukdom och andra till följd av befolkningens åldrande, demenstillståndr? • Hur kan man förstärka arbetet gällande näring och kraftig övervikt? • Krävs större tonvikt vid frågor som gäller hjärt- och kärlsjukdomar? • Hur skall det nya fördragets bestämmelser om att minska narkotikarelaterade hälsoskador genomföras? • Skall man inrikta sig på hälsotillstånd hos speciella befolkningsgrupper, såsom socialt utslagna, ungdomar och barn eller kvinnor? • Hur skall man garantera tillgång till hälsoinformation och hälsorådgivning för gemenskapens medborgare när de flyttar till en annan medlemsstat för att arbeta, studera eller åker på semester, och hur skall man främja partnerskap mellan utbildningsinstitutioner? • Hur bör strategier anpassas för att ta hänsyn till specifika problem i anslutningsländer? 62. Om man bortser från det närmare innehållet i detta åtgärdsområde, kan man dra två slutsatser om dess struktur och mål. Först och främst tycks det ge små fördelar att fortsätta skilja på främjande och förebyggande åtgärder i ett antal separata program. Resurserna skulle kunna utnyttjas bättre, om man samlade åtgärderna på ett konsekvent sätt och grundligt bedömde dem inom en enda åtgärdsram. Vidare krävs en ändring av den nuvarande balansen mellan sjukdomsförebyggande och hälsofrämjande åtgärder och de därtill anslagna resurserna. 63. Man måste även överväga ett antal frågor som härrör från det praktiska erfarenheten av genomförandet av det befintliga ramverket. • Bör aktiviteterna först och främst avse allmänheten, speciella målgrupper, yrkesverksamma inom hälso- och sjukvården eller specialistorganisationer? • Bör projekt huvudsakligen värvas genom öppen anbudsinfordran eller särskild anbudsinfordran, särskilt som svar på politiska ställningstaganden? • Bör man inrikta sig på storskaliga aktiviteter tillsammans med alla medlemsstater eller på små, regionala eller lokala aktiviteter? • Bör man inrikta sig mer på långfristiga hållbara projekt som resulterar i upprättandet av permanenta strukturer? 17 64. En slutsats som redan framgått är att man bör lägga mer vikt vid åtgärder som stödjer utvecklingen och genomförandet av politiken, inklusive dem som gäller utformning och test av strategier och metodik för intervention. För denna typ av arbete krävs information från i from av resultat från gemenskapens hälsoinformationssystem. Forskningsresultat om exempelvis bästa praxis och effektiva interventioner, sjukdomars orsaker och effekten av hälsoavgörande faktorer behöver spridas snabbt så att de kan användas på detta åtgärdsområde. Samordning mellan forskningsprojekt om och åtgärder för främjande och förebyggande av hälsa krävs därför. På samma sätt behövs forskningsarbete för att analysera andra politikområdens effekt på hälsorelaterade beteenden och attityder. 6. 4 Effekten av gemenskapens hälsopolitik 65. Kommissionen har utvecklat en rad förfaranden som svar på skyldigheten i fördraget att "hälsoskyddskrav skall ingå som ett led i gemenskapens övriga politik". Dessa innefattar åtgärder för att säkerställa att kommissionens ansvariga avdelningar för folkhälsa rådfrågas om alla hälsorelaterade förslag, inrättandet av en hälsogrupp från alla avdelningarna som ett forum för att diskutera större hälsorelaterade frågor inom generaldirektoraten samt upprättandet av årsrapporter om integreringen av hälsokrav i all gemenskapspolitik. 66. Det har emellertid inte varit enkelt att uppfylla skyldigheten i fördraget om en "hälsobevakning" av all gemenskapspolitik och inte heller att utveckla och tillämpa en adekvat metodik. I artikeln i det nya fördraget understryks att en hög hälsoskyddsnivå för människor skall garanteras både vid utformningen och vid genomförandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder. De beskrivna åtgärdsområdena skall göra det möjligt att effektivare uppfylla kraven i fördraget på flera kompletterande sätt. som • Gemenskapens politik och storskaliga fleråriga program forskning, strukturfonder, utbildning och ungdomsfrågor, transportpolitik, livsmedelspolitik, jordbrukspolitik, konkurrens- och industripolitik, som på lång sikt påverkar hälsofaktorer, hälsotillstånd och hälso- och sjukvårdssystem kan använda den informationsbas som utvecklats inom ramen för hälsoinformationssystemet. Detta kan inbegripa bedömning av en viss politik eller insats innan den antas, vilket kan resultera i utformningen av ett uttalande om dess effekt. Genomförandet av en politik eller en åtgärd kan noggrant följas upp och efteråt kan dess effekt bli föremål för en grundlig, och vid behov oberoende, utvärdering. • Specifika mått och åtgärder avseende snabbt utvecklade hälsorisker skulle falla inom ramen för snabba åtgärdsmekanismer. Frågor på detta område kan innefatta lagstiftning om folkhälsoaspekter på livsmedelssäkerhet, åtgärder på veterinär- och växtskyddsområdet. • Speciella mått och åtgärder som påverkar kunskaper, attityder och beteenden, såsom utvecklingen avseende tobak, alkohol, narkotika, näringsbehov och reklam, skall noga granskas och bedömas för hälsoavgörande faktorer. för åtgärdsområdet ramen inom 67. Innan man kan besluta vilket instrument som skall utvecklas för att genomföra de olika identifierade aktiviteterna krävs ytterligare ställningstaganden. Det kan eventuellt 18 bli nödvändigt att utveckla en rad kriterier och specifika metodiker, exempelvis riktlinjer och checklistor för bedömningsarbetet, mot vilka utvecklingen inom varje hälsorelaterad politik kan mätas. Sådana instrument skulle kunna användas för att bedöma effekten av även själva insatserna för folkhälsan. 7. Vägen mot framtiden 68. Kommissionen anser att det måste bli en debatt om både de idéer om den framtida politiken som presenteras i detta dokument och hur politiken skall genomföras. En central fråga är vilken typ av rättslig mekanism som skall användas för att säkerställa att politiken effektivt kan kombinera de främjande och lagstiftande åtgärder som tillhandahålls i det nya fördraget. Åtgärder måste vidtas för övergången från nuvarande program och rättsliga instrument till en ny politik. Flera samverkande faktorer gör detta till en väldigt komplicerad fråga: de nuvarande folkhälsoprogrammen tillämpar tre förslag till egna rättsliga beslutsprocesser och avslutas vid olika datum, åtgärdsprogram har ännu inte antagits, gemenskapens tillgängliga resurser för insatser för folkhälsoområdet är sammankopplade med de nuvarande åtgärdsprogrammen, åtgärder under de befintliga och föreslagna programmen måste omgrupperas och tilldelas anslag som speglar deras relativa betydelse och slutligen kommer det föreslagna nätverket för tillsyn och kontroll av överförbara sjukdomar att ha sin egen rättsliga grund. 69. Det finns två möjligheter att formalisera den nya politiken. En skulle vara att införa ett enda "raminstrument" som ligger till grund för följande införande av skilda instrument för varje åtgärdsområde. Detta skulle vara fördelaktigt eftersom en enda finansieringsram skapas för att fördela anslag mellan åtgärdsområdena men nackdelen är att det krävs två beslutsnivåer och två administrativa strukturnivåer. Den andra möjligheten skulle vara att för varje införa ett separat åtgärdsområde utan ett övergripande instrument. Detta skulle kräva att det finns en uttrycklig samsyn om vilka anslag varje område skall tilldelas. instrument rättsligt 70. Vilken metod som än väljs måste det finnas en viss flexibilitet för att lösa oförutsedda problem och vad gäller fördelningen av resurser mellan de olika åtgärdsområdena. Det bör även finnas möjlighet att införa bindande bestämmelser, exempelvis för insamling av data, så snart som nätverken och övriga planerade strukturer är utvecklade och klara att användas. Dessutom skall gemenskapen för de i områden som omfattas av artikel 152 och övriga hälsorelaterade artiklar Amsterdamfördraget för harmoniseringsåtgärder ha möjligheten att anta bindande instrument oberoende av programstruktur eller finansieringsmekanism. 71. Den eller de arbetsprogram som godkänts för de olika åtgärdsområdena kan variera från år till år, alltefter omständigheterna. Detta tillvägagångssätt skulle göra det möjligt att klart lägga fast de övergripande målen, omfattningen och strukturen i gemenskapsprogrammen inom definierade gränser och samtidigt medge ett visst mått av flexibilitet i fråga om deras innehåll. 8. Slutsatser 72. I detta meddelande framförs inte formella förslag till en ny folkhälsopolitik i gemenskapen. I stället är dess syfte att redogöra för de frågor som måste studeras 19 närmare för att riktlinjerna för den framtida politiken skall kunna fastställas. Kommissionen har dragit slutsatsen att det behövs en ny hälsopolitik, som bygger vidare på det man redan uppnått och som samtidigt tar vederbörlig hänsyn till hälsotendenser och den föränderliga situationen i gemenskapen. Kommissionen avser att lägga fram konkreta förslag till den nya politiken i vederbörlig ordning, så snart som Amsterdamfördraget har ratificerats. Under tiden är förhoppningen att de förslag som presenteras i detta meddelande skall stimulera till en bred debatt om i vilken riktning gemenskapens folkhälsopolitik skall utvecklas inför övergången till 2000-talet. 20 ISSN 1024-4506 KOM(98) 230 slutlig DOKUMENT SV 05 15 04 10 Katalognummer : CB-CO-98-262-SV-C ISBN 92-78-35248-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg tf


title: Regulamento (CE) nº 799/98 da Comissão de 15 de Abril de 1998 que altera os preços representativos e os direitos adicionais de importação de determinados produtos do sector do açúcar

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar

formats: pdf print

text: L 114/28 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 4. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 799/98 DA COMISS(cid:212)O de 15 de Abril de 1998 que altera os pre(cid:135)os representativos e os direitos adicionais de importa(cid:135)(cid:209)o de determinados produtos do sector do a(cid:135)(cid:156)car A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 1785/81 do Conselho, de 30 de Junho de 1981, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector do a(cid:135)(cid:156)car (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1599/96 (2), Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 1423/95 da Comiss(cid:209)o, de 23 de Junho de 1995, que estabelece as regras de aplica(cid:135)(cid:209)o relativas (cid:133) importa(cid:135)(cid:209)o dos produtos do sector do a(cid:135)(cid:156)car, excluindo o mela(cid:135)o (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 624/98 (4), e, nomeadamente, o nº 2, segundo par(cid:145)grafo, do seu artigo 1º e o nº 1 do seu artigo 3º, Considerando que os montantes dos pre(cid:135)os representa- tivos e dos direitos adicionais aplic(cid:145)veis na importa(cid:135)(cid:209)o de a(cid:135)(cid:156)car branco, de a(cid:135)(cid:156)car em bruto e de determinados xaropes foram fixados pelo Regulamento (CE) nº 1222/97 da Comiss(cid:209)o (5), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 671/98 (6); Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o das regras e modos de fixa(cid:135)(cid:209)o referidos no Regulamento (CE) nº 1423/95 aos dados de que a Comiss(cid:209)o tem conhecimento implica que os citados montantes actualmente em vigor sejam alte- rados em conformidade com o anexo do presente regula- mento, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os pre(cid:135)os representativos e os direitos adicionais aplic(cid:145)- veis na importa(cid:135)(cid:209)o dos produtos referidos no artigo 1º do Regulamento (CE) nº 1423/95 s(cid:209)o fixados conforme indi- cado no anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 16 de Abril de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 15 de Abril de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 177 de 1. 7. 1981, p. 4. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 43. (3) JO L 141 de 24. 6. 1995, p. 16. (4) JO L 85 de 20. 3. 1998, p. 5. (5) JO L 173 de 1. 7. 1997, p. 3. (6) JO L 93 de 26. 3. 1998, p. 20. 16. 4. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 114/29 ANEXO do regulamento da Comiss(cid:209)o, de 15 de Abril de 1998, que modifica os pre(cid:135)os representativos e os montantes dos direitos adicionais aplic(cid:145)veis na importa(cid:135)(cid:209)o do a(cid:135)(cid:156)car branco, do a(cid:135)(cid:156)car em bruto e dos produtos do c(cid:155)digo NC 1702 90 99 C(cid:155)digo NC 1701 11 10 (1) 1701 11 90 (1) 1701 12 10 (1) 1701 12 90 (1) 1701 91 00 (2) 1701 99 10 (2) 1701 99 90 (2) 1702 90 99 (3) Montante do pre(cid:135)o representativo por 100 quilogramas l(cid:146)quidos do produto em causa Montante do direito adicional por 100 quilogramas l(cid:146)quidos do produto em causa (em ecus) 22,48 22,48 22,48 22,48 22,59 22,59 22,59 0,23 5,06 10,29 4,87 9,86 14,59 9,42 9,42 0,41 (1) Fixa(cid:135)(cid:209)o para a qualidade-tipo tal como definida no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 431/68 do Conselho, (JO L 89 de 10. 4. 1968, p. 3), alterado. (2) Fixa(cid:135)(cid:209)o para a qualidade-tipo tal como definida no artigo 1º do Regulamento (CEE) nº 793/72 do Conselho, (JO L 94 de 21. 4. 1972, p. 1). (3) Fixa(cid:135)(cid:209)o por 1 % de teor de sacarose