title: Verordnung (EG) Nr. 925/98 der Kommission vom 29. April 1998 zur Erteilung der in den zehn ersten Arbeitstagen des Monats April 1998 gemäß der Verordnung (EG) Nr. 327/98 zur Einfuhr von Reis beantragten Lizenzen

eurovoc_concepts:
import licence
quantitative restriction
rice
third country

text: L 128/66 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 30. 4. 98 VERORDNUNG (EG) Nr. 925/98 DER KOMMISSION vom 29. April 1998 zur Erteilung der in den zehn ersten Arbeitstagen des Monats April 1998 gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 327/98 zur Einfuhr von Reis beantragten Lizenzen DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, auf die Verordnung (EG) Nr. 327/98 der gest(cid:129)tzt Kommission vom 10. Februar 1998 zur Er(cid:148)ffnung und Verwaltung von Einfuhrzollkontingenten f(cid:129)r Reis und Bruchreis (1), ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 648/98 (2), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 2, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Gem(cid:132)ß Artikel 5 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 327/98 beschließt die Kommission innerhalb von zehn Tagen nach der Frist, in der die Lizenzantr(cid:132)ge mitzuteilen sind, in welchem Umfang den gestellten Antr(cid:132)gen stattge- geben wird. Sie legt außerdem die Mengen fest, die im Rahmen der folgenden Tranche zur Verf(cid:129)gung stehen. Eine Pr(cid:129)fung der Antr(cid:132)ge hat ergeben, daß Einfuhrli- zenzen f(cid:129)r die beantragten Mengen nach Anwendung des entsprechenden, im Anhang angef(cid:129)hrten K(cid:129)rzungspro- zentsatzes zu erteilen sind — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 (1) Auf die in den zehn ersten Arbeitstagen des Monats April 1998 gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 327/98 gestellten und der Kommission mitgeteilten Antr(cid:132)ge werden Einfuhrlizenzen f(cid:129)r die beantragten und mit den im Anhang fallweise festgesetzten K(cid:129)rzungsprozents(cid:132)tzen multiplizierten Reismengen erteilt. (2) Die im Rahmen der folgenden Tranche verf(cid:129)gbaren Mengen sind im Anhang festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Ver(cid:148)ffentlichung im Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 29. April 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 37 vom 11. 2. 1998, S. 5. (2) ABl. L 88 vom 24. 3. 1998, S. 3. 30. 4. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 128/67 ANHANG K(cid:129)rzung der beantragten Mengen (in %) und die im Rahmen der folgenden Tranche verf(cid:129)gbaren Mengen: a) In Artikel 2 genannte Menge halbgeschliffener oder vollst(cid:132)ndig geschliffener Reis des KN-Codes 1006 30: Ursprung K(cid:129)rzung (in %) Im Rahmen der Juli-Tranche 1998 verf(cid:129)gbare Menge (in t) Vereinigte Staaten von Amerika Thailand Australien Andere Urspr(cid:129)nge (1) Lizenzerteilung f(cid:129)r die beantragte Menge. 0 (1) 0 (1) 0 (1) 98,2256 19 484 7 661,87 911,5 0 b) In Artikel 2 genannte Menge gesch(cid:132)lter Reis des KN-Codes 1006 20: Ursprung K(cid:129)rzung (in %) Im Rahmen der Juli-Tranche 1998 verf(cid:129)gbare Menge (in t) Australien Vereinigte Staaten von Amerika Thailand Andere Urspr(cid:129)nge (1) Lizenzerteilung f(cid:129)r die beantragte Menge. 0 (1) 0 (1) 0 (1) 0 (1) 10 386 4 776 356 116


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelukoulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, liittyvien eurooppalaisten koulutusjaksojen kehittämisestä"

eurovoc_concepts:
apprenticeship
job creation
vocational education
vocational training
young worker

formats: html pdf print

text: 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/63 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi vuorottelu- koulutukseen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, liittyvien eurooppalaisten koulutusjakso- jen kehittämisestä” (98/C 214/16) Neuvosto päätti 3. helmikuuta 1998 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 127 artiklan nojalla pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edella¨ mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut sosiaali-, perhe-, koulutus- ja kulttuuriasiain jaosto antoi lausuntonsa 16. huhtikuuta 1998. Esittelijänä oli Gérard Dantin. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. huhtikuuta 1998 pitämässään 354. täysistunnossa (huhtikuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 115 ääntä puolesta, 1 vastaan 5 pidättyessä äänestyksestä. 1. Johdanto 1. 1. Firenzessä kesäkuussa 1996 kokoontuneen Eu- rooppa-neuvoston kehotuksesta laadittu komission tuore tiedonanto oppisopimuskoulutuksen edistämi- sestä Euroopassa (1) osoittaa oppisopimuskoulutuksen ja yleisemmin vuorottelukoulutuksen tärkeän merki- tyksen. Edellä mainitusta tiedonannosta antamassaan 1. 2. lausunnossa (2) talous- ja sosiaalikomitea ilmaisi tyyty- väisyytensä asiakirjan uudistavaan sisältöön, mutta teki eräitä huomioita ja ehdotuksia etenkin oppisopimusop- pilaiden liikkuvuusmahdollisuuksista. 1. 3. Näin ollen ehdotus neuvoston päätökseksi, jolla pyritään kehittämään vuorottelukoulutukseen ja siihen mukaan luettavaan oppisopimuskoulutukseen liittyviä eurooppalaisia koulutusjaksoja, osuu naulan kantaan. 1. 4. Kuten nyt tarkasteltavana olevan asiakirjan pe- rusteluissa tuodaan esiin, sisämarkkinoiden toteuttamis- en ja yleisemmin ottaen ilman rajoja olevan alueen luomisen yhteydessä koulutukseen osallistuvien henki- löiden liikkuvuudesta tulee yhä tärkeämpi Euroopan kansalaisuuden ulottuvuus sekä kulttuureja ja yhteis- kuntia yhdistävä tekijä. 1. 5. Komission ehdotus neuvoston päätökseksi, jossa ei puututa jäsenvaltioiden vastuualaan kuuluvaan am- matillisten koulutusjärjestelmien sisältöön tai organi- sointiin, on vapaaehtoisuuteen perustuva, mikäli jäsen- valtioiden koulutusjärjestelmissä säädetään vuorottelu- koulutuksesta, johon sisältyy yksi tai useampia vaihto- jaksoja. Ehdotuksella on kaksi tavoitetta: – määritellä toisessa jäsenvaltiossa suoritettavien kou- lutusjaksojen sisältö ja yhteiset periaatteet vuorottelu- (1) KOM(97) 300 lopull. (2) EYVL C 95, 30. 3. 1998. koulutuksen puitteissa silloin, kun nämä jaksot sisäl- tyvät lähtöjäsenvaltiossa saatavaan koulutukseen; – tehdä koulutusjaksoista avoimempia ja näkyvämpiä antamalla niistä todistus (”Europass-todistus”), jonka sisällöstä ja ulkonäöstä päätetään yhteisön tasolla ja jolla osallistuja voi todistaa toisessa jäsenvaltiossa hankitun koulutuksen tai työkokemuksen tai mo- lemmat. 1. 6. Päätösehdotuksen mukaan eurooppalaisten kou- lutusjaksojen ja Europass-todistuksen käyttöönotolla tuettaisiin vuorottelu- ja oppisopimuskoulutuksen ke- hittämistä jäsenvaltioissa kasvua, kilpailukykyä ja työlli- syyttä koskevan politiikan täytäntöönpanon laajem- missa yhteyksissä. 2. Yleistä 2. 1. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyy yleisesti ottaen neuvostolle tehdyn päätösehdotuksen, mutta katsoo, että ehdotukseen on syytä tehdä useita sovellusa- laa ja käytäntöä koskevia muutoksia. Tiedonannosta 2. 2. ”Oppisopimuskoulutuksen edistäminen Euroopassa” antamansa lausunnon mukai- sesti komitea kannattaa ajatusta, jonka mukaan vuorot- telukoulutus ja etenkin oppisopimuskoulutus edistää työelämään siirtymistä ja siten työllistymistä, ja edistää samalla Euroopan kansalaisuuden ja vapaan liikkuvuu- den omaksumista. 2. 3. Edellä mainitussa lausunnossa komitea ilmoitti odottavansa kiinnostuneena suunnitelmaa yhteisen laki- kehyksen luomisesta oppisopimuskoulutuksen edistämi- seksi Euroopassa. Se toi esiin, että sellaisen lakikehyksen avulla pitäisi pyrkiä määrittämään työ- ja koulutusaika, vastaanottojärjestelyt (majoitus, ravinto, opintoluotsi- C 214/64 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 toiminta, laatuvaatimukset) sekä sosiaali- ja oikeustur- va. Se totesi edelleen, että yleisesti ottaen lakikehyksen avulla pitäisi pyrkiä lieventämään (ja jopa ratkaisemaan) yhteisössä annettavan koulutuksen ongelmia, joita TSK korosti komission vihreästä kirjasta ”Koulutus – ammat- tikoulutus – tutkimus – Kansainvälisen liikkuvuuden esteet” antamassaan lausunnossa (1). Se kiinnitti erityistä huomiota jäsenmaiden välisessä oppisopimus- ja vuorot- telukoulutuksessa yleisemmin, etenkin uusilla toimi- aloilla annettaviin tutkintotodistuksiin. 2. 4. Komitea tarkastelee ko. neuvoston päätösehdo- tusta jo aiemmissa lausunnoissaan tekemiensä huomau- tusten valossa. 3. Erityistä 3. 1. Komitea hyväksyy periaatteessa eurooppalaisten koulutusjaksojen ja Europass-todistuksen käyttöönoton ja toivoo, ettei ehdotus ole itsetarkoitus, vaan että vireille pantua linjaa jatketaan ja lujitetaan. Vaikka ehdotus onkin hyödyllinen, se ei yksin riitä kehittämään vuorottelukoulutusta, siihen mukaan luettavaa oppiso- pimuskoulutusta eikä tarvittavaa maiden välistä liikku- vuutta. Komitea pitää tätä päätösehdotusta liian suppea- na. Siinä ei pystytä missään tapauksessa määrittelemään oppisopimusoppilaan asemaa tai liikkuvuusmahdolli- suuksia. Se on poliittisesti liian kapea-alainen ja luonteel- taan tekninen päätös, joka vain laajentaa Leonardo- ohjelman koskemaan vuorottelu- ja oppisopimuskoulu- tusta ja jolla osittain ratkaistaan vastaanottavan ja lähtömaan väliset ongelmat. Tämän neuvoston päätösehdotuksen lisäksi on siis jatkettava asian käsittelyä (ks. lausunto CES 110/98) ja suunniteltava toimenpiteitä tämän koulutustyypin edistämiseksi kiinnittäen huomiota siihen, ettei tehdyin toimin vähennetä vuorottelukoulutuksen paikkatarjon- taa, vaan että vuorottelukoulutuspaikat päinvastoin täydentävät nykyistä koulutuspaikkatarjontaa. Komitea pahoittelee, että komission edellinen tiedonan- to koski oppisopimuskoulutusta, mutta neuvoston päätösehdotus nyt sen sijaan koko vuorottelukoulutusta, mukaan lukien oppisopimuskoulutus. Tämä saattaa vääristää asian jo aloitettua käsittelyä ja sen jatkamista, (1) EYVL C 129, 27. 4. 1998. koska sovellusalat eroavat toisistaan. Tilanne vaikeuttaa vertailtavuutta, kun otetaan huomioon, että oppisopi- muskoulutus on tietyissä jäsenvaltioissa syytä erottaa periaatteidensa ja toimintansa perusteella muusta vuo- rottelukoulutuksesta. Komitean mielestä asiakirja, josta siltä nyt pyy- 3. 2. detään lausuntoa, on vain vaatimaton osa sen toivomaa sääntelyä. Tämä koskee sekä koulutuksen määrittele- mistä että eri vastuualojen jakamista. Olisi ollut hyödyl- listä tarkentaa, kuka tekee mitäkin ja kuka vastaa mistäkin. Tämä asiakirja on suppea, mutta se on kuitenkin ensimmäinen vaihe vuorottelukoulutuksen ja siihen mukaan luettavan oppisopimuskoulutuksen kehittämisestä Euroopassa, ja siinä otetaan täysin huo- mioon jäsenvaltioiden vastuu ammattikoulutuksen sisällöstä ja järjestämisestä (perustamissopimuksen 127 artikla). 3. 3. Mikäli ehdotuksen Europass-todistusta koske- vaksi säädöstekstiksi on lisäksi tarkoitus olla oikeudelli- nen väline liikkuvuuden esteiden poistamiseksi, siinä onnistutaan vain osittain ja sattumanvaraisesti. 3. 4. Itse asiassa 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Jos jäsenvaltion ammatillisessa koulutus- järjestelmässä vuorottelukoulutuksesta, johon kuuluu vaihtojaksoja toisessa jäsenvaltiossa, nii- den on toteutettava tarpeelliset toimenpiteet, jotta kysei- sessä koulutuksessa ovat henkilöt voivat osallistua eurooppalaisiin koulutusjaksoihin. ” säädetään Komitean mielestä olisi suotavaa, että Europass- todistuksen voisi saada poikkeuksetta kaikissa jäsenval- tioissa. Tämän vuoksi komitea suosittaa, että neuvosto kehottaa jäsenvaltioita liittämään vuorottelukoulutusjärjestel- miinsä, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, mahdolli- suuden koulutusjaksoon toisissa jäsenvaltioissa, ellei siitä ole jo säädetty. Lisäksi komitea ehdottaa komissiolle, että se: – laajentaa ehdotuksensa oikeusperustaa perustamisso- pimuksen 127 artiklan ulkopuolelle. Perustamissopi- muksen 48 ja 51 artiklat tulisi tutkia tarkkaan tätä tarkoitusta varten; – valmistelee työntekijöiden tai opiskelijoiden vapaata liikkuvuutta koskevan yhteisön lainsäädännön sovel- tamista tässäkin tapauksessa ottamalla erityisesti huomioon oleskelu- ja työluvan sekä sosiaaliturvan ja sosiaalisen suojelun alat; – pitää Europass-opiskelijoita opiskelijoiden oleskelu- lupaa koskevan direktiivin 93/96/ETY mukaisina jotta he voisivat hyödyntää näitä opiskelijoina, säännöksiä. 10. 7. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 214/65 3. 5. Komitea on joka tapauksessa yllättynyt ja pahek- suu, että vain ne henkilöt, joiden lähtöjäsenvaltio tunnus- taa toisessa yhteisön jäsenvaltiossa toteutettavia koulu- tusjaksoja sisältävän vuorottelukoulutuksen, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, voisivat ottaa osaa Euro- pass-järjestelmään. 3. 6. Komitea ehdottaa jälleen, että muodostetaan oikeuskehys, joka varmistaa koulutettavien henkilöiden oikeudellisen tasa-arvon riippumatta heidän lähtömaas- taan. Tämä auttaisi huomattavasti jatkossa poistamaan toisessa jäsenvaltiossa saatavan koulutuksen esteet mui- denkin kuin Europass-todistusten tunnustamisen tieltä. 3. 7. Näin ollen komitea pahoittelee, ettei komissio luettele ja määrittele päätösehdotuksessaan tiettyjä laa- tuperusteita tai viittauksia, jotka lisäisivät avoimuutta ja helpottaisivat vuorottelukoulutuksesta sekä oppisopi- muskoulutuksesta saatujen todistusten tunnustamista yhteisössä ilman, että perustamissopimuksen artiklassa 127 säädettyyn jäsenvaltioiden vastuuseen kajotaan. Tämän lisäksi pätevyyden osoittaminen edellyttää, että yhdessä määritetään: – eurooppalaisten koulutusjaksojen tavoitteet (edelly- tykset, kehitettävät taidot jne. ); – koulutusjaksojen pääsuunnat (esim. mitä tällaisessa koulutuksessa tulee erityisesti korostaa ja mikä on eurooppalaisen koulutuksen tavoitteena); – pätevöitymismenettely tulisi laatia niin, että kerralla voidaan hyväksyä osia koulutuskokonaisuudesta. Pätevöitymisen tavoin tulee määrittämisessäkin eritellä, onko kyse oppisopimus- vai vuorottelukoulutuksesta ja ottaa tiettyjen jäsenvaltioiden vuorottelu- tai oppisopi- muskoulutusta hallinnoivat julkiset tai yksityiset tahot siihen mukaan. Pätevöitymisen perusteella tulee myöntää kaikkien val- tioiden hyväksymä, taidot osoittava todistus. Työmarkkinaosapuolten osallisuus on välttämätöntä koko prosessin kannalta. Yleisesti ottaen niiden mu- kaantulo kussakin jäsenvaltiossa on etenkin Europass- todistukseen oikeuttavien koulutusohjelmien onnistu- misen välttämätön edellytys. koulutuksessa ja oppisopimuskoulutuksessa olevat hen- kilöt. Se lisäisi liikkuvuuden kehittämisen uskottavuutta ja helpottaisi samalla harjoittelujaksojen sääntelyä. 3. 9. Joka tapauksessa on poistettava epäselvyys siitä, millä oikeudellisilla keinoilla Europass-todistusta voitai- siin poikkeuksetta soveltaa kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä vaatimus ei saa olla ristiriidassa toiminnan vapaa- ehtoisuuden kanssa. 3. 10. Komitea toteaa, että tarkasteltavana olleessa tekstissä esitetyssä talousarviossa ei ehdoteta minkään- laista rahoitusta Europass-todistuksen käytännön toi- mille. Näin ollen komitea ei voi antaa lausuntoa sen taloudellisesta toteutettavuudesta. Budjetointi on välttä- mätöntä, joko suorina varauksina tai Leonardo- tai Erasmus-hankkeiden yhteydessä (mutta ei niiden kustan- nuksella), jotta Europass-todistukseen luotetaan niin paljon, että se voidaan toteuttaa. Näin on tehtävä erityisesti juuri siksi, että vuorottelujakson ”riittävän keston” täytyy olla vähintään kolme viikkoa ja vaihdella sisällöltään eri ammattien erityispiirteiden ja koulutuk- sen sisällön mukaan. asiassa Komitea pohtii myös Erasmus-ohjelman sovel- 3. 11. lusalaa. Ohjelma koskee yliopisto- itse opiskelijoiden oleskelulupaa ja opinto-oikeutta. Komi- tean mielestä olisi tehtävä tutkimuksia ja ehdotuksia ohjelman mukauttamiseksi koskemaan keskiasteen opis- kelijoita tai kaikkia vuorottelutyösopimuksen tehneitä henkilöitä. Komitea korostaa oppisopimuskoulutuksen kattavan Erasmuksen kiinnostavuutta. 3. 12. Komitea ihmettelee, ettei yhtään erityissäädöstä ole tehty pk- tai käsityöläisyrityksiä varten, vaikka ne ovat keskeisessä asemassa vuorottelukoulutusjärjes- telmässä, mukaan lukien oppisopimuskoulutus, ja ovat välttämättömän tärkeitä koulutuksen kehittämiselle. Komitean mielestä eurooppalaisten tukitoimien haku- menettelyn yksinkertaistaminen ja lyhentäminen auttaisi merkittävästi pk-yritysten osallistumista toimintaan. Jotta Europass-todistuksesta on mahdollisim- 3. 13. man suurta hyötyä, se kannattaa laatia kolmella yhteisö- kielellä: – lähtömaan kielellä; – vastaanottavan maan kielellä ja Lisäksi komitea ehdottaa jälleen, että perustetaan 3. 8. yrityspörssi, joka voi vastaanottaa kaikki vuorottelu- – jollain kolmannella yhteisökielellä. C 214/66 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 10. 7. 98 3. 14. TSK ehdottaa, että komissio laatii arvioselon- teon Europass-todistuksista, kun ne ovat olleet käytössä kahden vuoden ajan. Komitea toivoo, että sitä kuullaan tästä selonteosta. 4. Päätelmät 4. 1. Komitea on antanut useita ammattikoulutusta laajalti koskevia lausuntoja. Se jäsentelee nyt tarkastelta- vana olevaa asiakirjaa niiden valossa. Komitea katsoo, että vastausta vaille jäävien 4. 2. kysymysten määrästä huolimatta tässä asiakirjassa edetään oikeaan suuntaan, mutta se ei missään nimessä riitä komission tai TSK:n edellä esitettyjen pohdintojen toimeenpanoon käytännössä. 4. 3. Komitea toivoo, ettei tämä päätösehdotus ole itsetarkoitus. Se on itse asiassa vain vaatimaton osa komitean puoltaman, etenkin oppisopimuskoulutusta koskevan oikeudellisen kehyksen havainnollistamista. 4. 4. Euroopan kansalaisia ei myöskään saisi sulkea toiminnan ulkopuolelle vain siitä syystä, että heidän maansa lainsäädännössä ei mainita Euroopan maiden välistä koulutusta. seksi siten, kuin se aikoi tiedonannossaan ”Oppisopi- muskoulutuksen edistäminen Euroopassa” (1) edistääk- seen oppisopimusoppilaiden liikkuvuutta ja todistusten tunnustamista (CES 110/98). TSK odottaa edelleen kiinnostuneena tämän laajan tarkastelun tulosta. Se katsoo tarpeelliseksi välttää varojen hajakäyttöä ja ehdottaa oppisopimuskoulutusta varten tehokasta ko- konaisstrategiaa, joka käsittää oppisopimuskoulutuk- sen edistämis- ja kehittämistoimet sekä järjestelmän käyttöönottotoimet maissa, joissa sitä ei vielä ole. TSK suosittaa nyt komissiota laajentamaan neuvostolle tekemänsä ehdotuksen oikeusperustaa perustamissopi- muksen 48 ja 51 artikloihin sekä opiskelijoiden oleskelu- lupaa koskevaan direktiiviin 93/96/ETY. 4. 6. Erityisesti Europass-todistuksen osalta komitea pitää tarpeellisena kolmen viikon vähimmäiskestoa ja uskottavuutta luovaa budjetointia. 4. 7. Komitea muistuttaa, että liikkuvuuden kehittä- minen ja Europass-hankkeen onnistuminen riippuvat kaikkien vuorottelu- tai oppisopimuskoulutukseen vai- kuttavien julkisten ja yksityisten toimijoiden osallistumi- sesta hankkeen määrittelemiseen ja seurantaan. Komitea on myös sitä mieltä, että mahdollisuus liikkuvuuteen olisi tarjottava koulutettavien henkilöiden lisäksi myös oppisopimuskouluttajille ja koulutuksen vastuuhenki- löille. 4. 5. Komitea ehdottaa, että komissio jatkaa työsken- telyään oikeudellisen ja laillisen kehyksen määrittämi- (1) KOM(97) 300 lopull. Bryssel, 29. huhtikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1282/98 van Alexandros ALAVANOS aan de Commissie. Radioactief afval in de rivier de Nestos

eurovoc_concepts:
Bulgaria
export of waste
irradiated fuel
pollution of waterways
radioactive materials
radioactive waste
storage of waste
uranium
waste disposal
waste management

text: 22. 2. 1999 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 50/21 Antwoord van de heer Flynn namens de Commissie (3 juli 1998) De Commissie is op de hoogte van het gebruik van jobtests op de werkplek. Het gevolg hiervan kan zijn dat persoonlijke gegevens bekend worden, met verreikende gevolgen voor de toekomst van de werknemer. In het kader van de bescherming van de privacy van werknemersgegevens analyseert de Commissie momenteel de wetgeving van de lidstaten op dit terrein. Aan de hand van deze analyse zal de Commissie vervolgens beslissen welke actie zij op het gebied van de gegevensbescherming voor werknemers moet ondernemen. (1999/C 50/029) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1282/98 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie Betreft: Radioactief afval in de rivier de Nestos (29 april 1998) Volgens Bulgaarse centra voor onderzoek zijn in het water van de rivier de Nestos aan Bulgaarse zijde in gebieden waar vroeger uraniummijnen waren concentraties uranium en radium gemeten die 2,5 maal zo hoog zijn als toegelaten. Kan de Commissie de volgende vragen beantwoorden: 1. Welke informatie kan zij van Bulgaarse zijde krijgen over de opslag van het afval in de regio? 2. Welke maatregelen is zij van plan te nemen om de gevaren voor Bulgarije en voor Griekenland weg te nemen, waar deze rivier ook doorheen loopt? 3. Kan zij informatie verzamelen over de opslag van radioactieve residuen van de Bulgaarse reactoren die vroeger in Rusland werden opgeslagen? Antwoord van mevrouw Bjerregaard namens de Commissie (10 juli 1998) Het PHARE-project (cid:132)remediºringsconcepten voor de uraanmijnen in de LMOE(cid:146)s(cid:148) heeft tot doel een gegevens- bank samen te stellen in verband met alle betrokken landen, inclusief Bulgarije, en geschikte proefprojecten voor het oplossen van de door uraanmijnen veroorzaakte problemen op te zetten. In de zomer van 1997 was een volledige inventaris van alle (cid:132)uraanproblemen(cid:148) in de desbetreffende landen opgesteld. Dit maakt dat de milieuproblemen die worden veroorzaakt door de meer dan 450 steenbergen en ertsstorten die na de uraanwin- ning in Bulgarije zijn achtergebleven, momenteel goed bekend zijn. Zij zijn echter jammer genoeg verre van opgelost. Wat de verontreiniging van de Nestos-rivier betreft, kan de Commissie momenteel weinig meer doen dan het probleem onder de aandacht van de Bulgaarse autoriteiten brengen. Aan de overbrenging van verbruikte splijtstof naar de voormalige Sovjet-Unie is door de Russen in 1989 eenzijdig een einde gemaakt. De contractuele voorwaarden voor de opwerking van bedoelde splijtstof worden momenteel besproken. Onlangs is echter een internationale vierpartijenovereenkomst ondertekend met Rusland, Oekra(cid:239)ne en Moldaviº voor de overbrenging van verbruikte VVER-440 › splijtstof van Kozloduy naar Rusland. Het in Rusland bij de opwerking geproduceerde hoogactieve afval zal in een later stadium naar Bulgarije worden teruggebracht. De verbruikte splijtstof van de VVER-1000 › reactor zal in Bulgarije blijven. De bassins voor de opslag van verbruikte splijtstof in de kerncentrale van Kozloduy zijn bijna vol, maar de verbruikte splijtstof wordt nu opgeslagen in een interim natte-opslagfaciliteit op het terrein van de centrale. De capaciteit van deze faciliteit moet volstaan voor de opslag van de verbruikte splijtstof die in de loop van de komende vijf jaar zal ontstaan. Een nieuwe droge-opslagfaciliteit kan na 2000 op het terrein van de centrale worden gebouwd, nadat maatregelen zijn getroffen voor een betere stapeling in de huidige opslagbassins


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1226/98 dell'on. Roberta ANGELILLI alla Commissione. Agenzie di assicurazione in Italia

eurovoc_concepts:
Italy
freedom to provide services
insurance occupation
national law
right of establishment

formats: html print


title: Regulamento (CE) nº 912/98 da Comissão de 29 de Abril de 1998 relativo à fixação das restituições máximas à exportação de azeite para a décima primeira adjudicação parcial efectuada no âmbito do concurso permanente aberto pelo Regulamento (CE) nº 1978/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: L 128/30 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 30. 4. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 912/98 DA COMISS(cid:212)O de 29 de Abril de 1998 relativo (cid:133) fixa(cid:135)(cid:209)o das restitui(cid:135)(cid:210)es m(cid:145)ximas (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de azeite para a d(cid:130)cima primeira adjudica(cid:135)(cid:209)o parcial efectuada no (cid:131)mbito do concurso permanente aberto pelo Regulamento (CE) nº 1978/97 A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento nº 136/66/CEE do Conselho, de 22 de Setembro de 1966, que estabelece a organiza(cid:135)(cid:209)o comum de mercado no sector das mat(cid:130)rias gordas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1581/96 (2), e, nomeadamente, o seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 1978/97 da Comiss(cid:209)o (3) abriu um concurso permanente para a deter- mina(cid:135)(cid:209)o das restitui(cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de azeite; Considerando que, em conformidade com o artigo 6º do Regulamento (CE) nº 1978/97, tendo em conta nomeada- mente a situa(cid:135)(cid:209)o e evolu(cid:135)(cid:209)o previs(cid:146)vel do mercado do azeite na Comunidade e no mercado mundial, e com base nas propostas fixa(cid:135)(cid:209)o dos montantes m(cid:145)ximos das restitui(cid:135)(cid:210)es (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o; que a adjudica(cid:135)(cid:209)o ser(cid:145) feita a qualquer proponente cuja proposta se situe no n(cid:146)vel da restitui(cid:135)(cid:209)o m(cid:145)xima (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o ou num n(cid:146)vel inferior; se procede (cid:133) recebidas, Considerando que a aplica(cid:135)(cid:209)o das disposi(cid:135)(cid:210)es supracitadas conduz (cid:133) fixa(cid:135)(cid:209)o das restitui(cid:135)(cid:210)es m(cid:145)ximas (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o nos montantes constantes do anexo; Considerando que o Comit(cid:130) de Gest(cid:209)o das Mat(cid:130)rias Gordas n(cid:209)o emitiu qualquer parecer no prazo limite esta- belecido pelo seu presidente, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º As restitui(cid:135)(cid:210)es m(cid:145)ximas (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de azeite para a d(cid:130)cima primeira adjudica(cid:135)(cid:209)o parcial efectuada no (cid:131)mbito do concurso permanente aberto pelo Regulamento (CE) nº 1978/97 s(cid:209)o fixadas no anexo com base nas propostas apresentadas at(cid:130) 23 de Abril de 1998. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 30 de Abril de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 29 de Abril de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO 172 de 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) JO L 206 de 16. 8. 1996, p. 11. (3) JO L 278 de 11. 10. 1997, p. 7. 30. 4. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 128/31 ANEXO do regulamento da Comiss(cid:209)o, de 29 de Abril de 1998, que fixa as restitui(cid:135)(cid:210)es m(cid:145)ximas (cid:133) exporta(cid:135)(cid:209)o de azeite para a d(cid:130)cima primeira adjudica(cid:135)(cid:209)o parcial efectuada no (cid:131)mbito do concurso permanente aberto pelo Regulamento (CE) nº 1978/97 C(cid:155)digo dos produtos Montante da restitui(cid:135)(cid:209)o (Em ECU/100 kg) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) NB: Os c(cid:155)digos dos produtos, incluindo as remiss(cid:210)es em p(cid:130)-de-p(cid:145)gina, s(cid:209)o definidos no Regulamento (CEE) nº 3846/87 da Comiss(cid:209)o, alterado


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1311/98 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. EURO 1999

eurovoc_concepts:
Austria
Community budget
Economic and Monetary Union
budget deficit
budgetary equilibrium
coordination of EMU policies
currency adjustment
economic convergence
euro
gross domestic product

text: C 323/124 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 21. 10. 98 (98/C 323/190) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1311/98 di Jose· Garc(cid:14)·a-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: EURO 1999 Con il Patto di stabilita‘ e di crescita adottato dal Consiglio europeo di Amsterdam nel giugno 1997, gli Stati membri si sono prefissi l(cid:146)obiettivo «di una situazione di bilancio a medio termine comportante un saldo vicino al pareggio o positivo». Se negli anni a venire gli Stati membri continueranno ad effettuare i necessari aggiustamenti di bilancio, le loro finanze pubbliche saranno in grado di far fronte piu‘ facilmente alle ripercussioni sul bilancio di eventuali evoluzioni sfavorevoli in campo economico. Secondo la Commissione, quale sarebbe attualmente la situazione in Austria se il Patto di stabilita‘ fosse stato applicato durante il periodo 1992-1997? Risposta data dal Sig. de Silguy in nome della Commissione (2 giugno 1998) I testi costitutivi del patto di stabilita‘ e di crescita sono la risoluzione del Consiglio europeo del 17 giugno 1997 (1), il regolamento (CE) n. 1466/97 del Consiglio del 7 luglio 1997 per il rafforzamento della sorveglianza delle posizioni di bilancio nonche· della sorveglianza e del coordinamento delle politiche economiche (2), e il regolamento (CE) n. 1467 del Consiglio del 7 luglio 1997 per l(cid:146)accelerazione e il chiarimento delle modalita‘ d(cid:146)attuazione della procedura per i disavanzi eccessivi4. Il patto ha per oggetto la disciplina fiscale nell(cid:146)Unione economica e monetaria (UEM) al fine di creare condizioni di stabilita‘ atte a sostenere una crescita durevole. Esso instaura un efficace sistema di incentivi per indurre gli Stati membri a non incorrere in disavanzi eccessivi e a correggerli rapidamente qualora una tale situazione si dovesse verificare. Nel 1992, il disavanzo della pubblica amministrazione in Austria era pari al 2,0% del prodotto interno lordo (PIL) e nel 1993 e‘ passato al 4,2% del PIL. Dopo la sua adesione alla Comunita‘ nel gennaio 1995, il Consiglio ha deciso, il 10 luglio 1994, che in Austria esisteva un disavanzo eccessivo (articolo 104c, punto 6 del trattato CE). Nel periodo menzionato dall(cid:146)onorevole parlamentare, ossia dal 1992 al 1997, la politica di bilancio dell(cid:146)Austria e‘ stata orientata principalmente alla convergenza, ossia tesa a correggere il disavanzo eccessivo per soddisfare i criteri di convergenza relativi al bilancio. Durante la seconda fase dell(cid:146)UEM non sono tuttavia applicabili le disposizioni di cui al punto 9 ed 11 dell(cid:146)articolo 104c, relative alle misure sanzionatorie. (1) GU C 236 del 2. 8. 1997. (2) GU L 209 del 2. 8. 1997. (98/C 323/191) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1314/98 di Jose· Garc(cid:14)·a-Margallo y Marfil (PPE) alla Commissione (29 aprile 1998) Oggetto: EURO 1999 Con il Patto di stabilita‘ e di crescita adottato dal Consiglio europeo di Amsterdam nel giugno 1997, gli Stati membri si sono prefissi l(cid:146)obiettivo «di una situazione di bilancio a medio termine comportante un saldo vicino al pareggio o positivo». Se negli anni a venire gli Stati membri continueranno ad effettuare i necessari aggiustamenti di bilancio, le loro finanze pubbliche saranno in grado di far fronte piu‘ facilmente alle ripercussioni sul bilancio di eventuali evoluzioni sfavorevoli in campo economico. Secondo la Commissione, quale sarebbe attualmente la situazione in Finlandia se il Patto di stabilita‘ fosse stato applicato durante il periodo 1992-1997?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1303/98 af Cristiana MUSCARDINI til Kommissionen. Striden mellem EU og FN

eurovoc_concepts: EU body for police and judicial cooperation

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1275/98 dell'on. Gerhard HAGER alla Commissione. Differenze nella politica in materia di droga


title: Comunicazione della Commissione concernente le modalità secondo le quali la Commissione assicura la tutela della proprietà intellettuale per quanto riguarda lo sviluppo e la fabbricazione delle sostanze aromatizzanti contemplate dal regolamento (CE) n. 2232/96 del Parlamento europeo e del Consiglio

eurovoc_concepts:
confidentiality
flavouring
food additive
foodstuffs legislation
human nutrition
intellectual property

text: 29. 4. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit{ europee C 131/3 Comunicazione della Commissione concernente le modalit{ secondo le quali la Commissione assicura la tutela della propriet{ intellettuale per quanto riguarda lo sviluppo e la fabbricazione delle sostanze aromatizzanti contemplate dal regolamento (CE) n. 2232/96 del Parlamento europeo e del Consiglio (98/C 131/03) (Testo rilevante ai fini del SEE) Con la presente comunicazione, la Commissione determina le modalit{ secondo le quali essa garantisce la tutela della propriet{ intellettuale per quanto riguarda lo sviluppo e la fabbrica(cid:220) zione delle sostanze aromatizzanti contemplate dal regolamento (CE) n. 2232/96 del Parla(cid:220) mento europeo e del Consiglio, del 28 ottobre 1996, che stabilisce una procedura comunitaria per le sostanze aromatizzanti utilizzate o destinate ad essere utilizzate nei o sui prodotti ali(cid:220) mentari(cid:216)(˛). Le modalit{ secondo le quali tale tutela deve essere assicurata dagli Stati membri(cid:216)(ˇ) sono og(cid:220) getto della raccomandazione della Commissione del 21 aprile 1998(cid:216)(—). I. (cid:217)Necessit{ di tutelare la propriet{ intellettuale di alcune sostanze aromatizzanti 1)(cid:217)In applicazione dell’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 2232/96, gli Stati membri notificano alla Commissione l’elenco delle sostanze aromatizzanti che possono es(cid:220) sere utilizzate nei o sui prodotti alimentari commercializzati sul proprio territorio. Tali so(cid:220) stanze aromatizzanti e i relativi dati tecnici sono inizialmente comunicati alle autorit{ com(cid:220) petenti degli Stati membri dai fabbricanti di dette sostanze. Le informazioni possono essere iscritte, in applicazione dell’articolo 3, paragrafo 2, e dell’articolo 4, paragrafo 1, del rego(cid:220) lamento (CE) n. 2232/96, in un repertorio e in un programma di valutazione resi pubblici. Durante tutta la procedura comunitaria stabilita dal regolamento, un certo numero di per(cid:220) sone deve avere accesso a queste informazioni. 2)(cid:217)Occorre limitare la diffusione di alcune informazioni. Infatti, lo sviluppo di talune sostanze aromatizzanti nuove e la fabbricazione di talune sostanze aromatizzanti esistenti esigono dai fabbricanti investimenti costosi in materia di ricerca e di produzione. Le sostanze aro(cid:220) matizzanti che non costituiscono un’invenzione non possono essere oggetto di un brevetto. Lo sviluppo e la fabbricazione di sostanze aromatizzanti coperte da segreto di fabbricazione devono essere tutelate da pratiche di contraffazione e dalla concorrenza sleale. Il legislatore comunitario ha tenuto conto di questo stato di fatto imponendo con l’articolo 3, para(cid:220) grafo 2, secondo comma, del regolamento (CE) n. 2232/96 di denominare tali sostanze (cid:133)in modo da tutelare i diritti di propriet{ intellettuale del produttore delle stesse(cid:176). La necessit{ di tutelare la propriet{ intellettuale figura anche nel quattordicesimo considerando del me(cid:220) desimo regolamento. Questa necessit{ s’impone non solo per le sostanze aromatizzanti noti(cid:220) ficate in applicazione dell’articolo 3, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 2232/96, ma anche per le future nuove sostanze aromatizzanti contemplate dall’articolo 5, paragrafo 2; essa s’impone in tutte le fasi della procedura comunitaria stabilita dal regolamento. 3)(cid:217)La protezione della propriet{ intellettuale pu(cid:247) essere garantita dalla riservatezza dei dati tecnici relativi alle sostanze aromatizzanti in questione. _ necessario precisare le modalit{ secondo le quali la protezione dei dati riservati (cid:127) garantita dalla Commissione. II. (cid:217)Modalit{ secondo le quali la tutela dei dati riservati (cid:127) assicurata dalla Commissione e dai suoi servizi 1)(cid:217)In tutte le fasi della procedura comunitaria stabilita dal regolamento (CE) n. 2232/96, la Commissione e gli esperti che li assistono prendono tutte le misure necessarie al fine di (˛)(cid:217)GU L 299 del 23. 11. 1996, pag. 1. (ˇ)(cid:217)Nella presente comunicazione ogni riferimento agli Stati membri si intende fatto anche ai paesi firma(cid:220) tari dell’accordo SEE. (—)(cid:217)GU L 127 del 29. 4. 1998. C 131/4 IT Gazzetta ufficiale delle Comunit{ europee 29. 4. 98 garantire la tutela delle informazioni riservate trasmesse dai fabbricanti di sostanze aroma(cid:220) tizzanti o dai loro rappresentanti. 2)(cid:217)Dette informazioni riservate possono riguardare: -(cid:217)la natura delle sostanze aromatizzanti, l’origine e il processo di fabbricazione, -(cid:217)le condizioni d’impiego delle sostanze aromatizzanti, in particolare la denominazione dei prodotti alimentari nei quali o sui quali possono essere utilizzate, -(cid:217)tutte le informazioni non generalmente note alle persone dei settori che normalmente trattano questo tipo di informazioni o quelle che non sono facilmente accessibili e che hanno un valore commerciale. 3)(cid:217)Quando uno Stato membro notifica alla Commissione l’elenco delle sostanze aromatizzanti che possono essere utilizzate sul proprio territorio, indica chiaramente sull’elenco le so(cid:220) stanze aromatizzanti e/o i dati da tutelare. La Commissione riceve la notifica e attribuisce un numero di codice alle sostanze aromatizzanti in questione. L’indicazione in un docu(cid:220) mento di tali numeri di codice in sostituzione di informazioni riservate (cid:127) sufficiente a garan(cid:220) tire la riservatezza delle informazioni. Non (cid:127) pertanto piß necessario tutelare il documento a titolo della presente comunicazione. Queste disposizioni riguardano in particolare i pareri espressi dal comitato scientifico per l’alimentazione umana in merito alle sostanze aromatiz(cid:220) zanti. 4)(cid:217)La necessit{ di tutelare i dati riservati si estende a tutte le fasi della procedura stabilita dal regolamento (CE) n. 2232/96, e in particolare alla detenzione, alla diffusione e al tratta(cid:220) mento delle informazioni. Spetta ai servizi della Commissione competenti garantire, al pro(cid:220) prio livello, la tutela in ciascuno di detti ambiti con strumenti adeguati (sicurezza dei locali in cui sono conservati i dati, sicurezza della trasmissione dei documenti, identificazione delle copie effettuate su tutti i supporti e dei destinatari delle copie, riservatezza delle tradu(cid:220) zioni, ecc. ). 5)(cid:217)In tutte le fasi della procedura, i dati riservati sono accessibili solo alle persone incaricate o direttamente associate al trattamento amministrativo, tecnico o scientifico del dossier, ossia: -(cid:217)ai funzionari e agli agenti della Commissione nominati ex(cid:220)officio dal segretario generale della Commissione ai fini della procedura stabilita dal regolamento (CE) n. 2232/96, nonch~ ai funzionari e agli agenti che possono essere addetti a compiti di controllo ufficiale dei prodotti alimentari, anch’essi designati ex(cid:220)officio dal segretario generale della Commissione, tenuti al segreto professionale in virtß dell’articolo 214 del trattato CE; -(cid:217)ai membri del comitato scientifico per l’alimentazione umana e agli esperti scelti dal predetto comitato affinch~ lo assistano, tenuti al segreto professionale in virtß dell’arti(cid:220) colo 214 del trattato CE e/o dell’articolo 11 della decisione 97/579/CE della Commis(cid:220) sione, del 23 luglio 1997, che istituisce i comitati scientifici nel settore della salute dei consumatori e della sicurezza dei generi alimentari(cid:216)(˛); -(cid:217)qualsiasi altra persona che non sia tenuta al segreto professionale in virtß di disposizioni nazionali o comunitarie deve firmare una dichiarazione di riservatezza. 6)(cid:217)Le organizzazioni che rappresentano i fabbricanti di sostanze aromatizzanti ritengono suffi(cid:220) ciente assicurare la tutela dei dati riservati relativi ad una sostanza aromatizzante per un periodo di cinque anni. Questo periodo (cid:127) calcolato a decorrere dalla data di ricevimento da parte della Commissione dell’elenco in cui figura la sostanza aromatizzante in questione o di un dossier relativo ad una nuova sostanza aromatizzante. La data di scadenza deve figu(cid:220) rare nel repertorio e nel programma di valutazione. (˛)(cid:217)GU L 237 del 28. 8. 1997, pag. 18


title: Avis du Comité économique et social sur: - la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil définissant un ensemble d'orientations, ainsi que des projets d'intérêt commun, en matière de réseaux transeuropéens pour l'échange électronique de données entre administrations (IDA)», et - la «Proposition de décision du Conseil adoptant un ensemble d'actions et de mesures visant à assurer l'interopérabilité de réseaux transeuropéens pour l'échange électronique de données entre administrations (IDA) et l'accès à ces réseaux»

eurovoc_concepts:
EU programme
exchange of information
public administration
telematics
trans-European network

text: 10. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 214/33 Avis du Comité économique et social sur: — la «Proposition de décision du Parlement européen et du Conseil définissant un ensemble d’orientations, ainsi que des projets d’intérêt commun, en matière de réseaux transeuropéens pour l’échange électronique de données entre administrations (IDA)», et — la «Proposition de décision du Conseil adoptant un ensemble d’actions et de mesures visant à assurer l’interopérabilité de réseaux transeuropéens pour l’échange électronique de données entre administrations (IDA) et l’accès à ces réseaux» (1) (98/C 214/09) Le 30 janvier 1998, le Conseil a décidé, conformément à l’article 129 D du Traité instituant la Communauté économique européenne, de consulter le Comité économique et social sur les propositions susmentionnées. La section de l’industrie, du commerce, de l’artisanat et des services, chargée de préparer les travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 1er avril 1998 (rapporteur: M. Bento Gonçalves). Au cours de sa 354e session plénière des 29 et 30 avril 1998 (séance du 29 avril), le Comité économique et social a adopté par 119 voix pour, 1 voix contre et 2 abstentions l’avis suivant. 1. Observations générales 1. 2. Applications télématiques réalisées 1. 1. Évaluation du programme IDA I 1. 1. 1. Avant les propositions de décision du Parlement européen et du Conseil à l’examen, la Commission a présenté une communication concernant l’évaluation du programme IDA I, où elle fait état des difficultés rencontrées dans la mise en œuvre du programme du fait de l’évolution rapide des outils et des technologies de l’information, liée au rythme du progrès technologique. L’apparition d’Internet a encore accéléré ce processus, comme en témoigne l’essor extraordinaire du recours à ce nouveau mode de transport des données. Une profu- sion de produits et services nouveaux est apparue sur le marché, entraînant la nécessité de revoir la stratégie du programme par le biais d’IDA II. 1. 1. 2. L’évaluation à mi-parcours d’IDA I prévue à l’article 6 de la décision du Conseil et réalisée par la Commission avec l’aide d’experts indépendants a permis d’obtenir des observations concernant les objectifs, la stratégie et la gestion des programmes. 1. 1. 3. L’évaluation a conclu que la première phase d’IDA I a été d’une grande utilité, le programme ayant stimulé et favorisé le développement des systèmes télématiques européens ainsi que la coopération entre les administrations des États membres et les institutions de l’Union européenne, et ayant contribué en outre à faire prendre conscience aux administrations de l’importance et de la nécessité de ces réseaux et program- mes, et de leur interopérabilité. (1) JO C 54 du 21. 2. 1998, pp. 3-12. 1. 2. 1. Des applications télématiques ont été élaborées pour les secteurs suivants: douanes et fiscalité, pêche, agriculture, sécurité sociale, marchés publics, santé, statistiques, politique commerciale, politique de la concurrence et culture. 2. Observations générales concernant IDA II Le contexte et l’évolution décrits pour IDA I, en 2. 1. mutation constante, et l’impérieuse confirmation de la nécessité pour les administrations européennes de tirer profit des nouvelles possibilités technologiques afin d’accélérer la réalisation du marché intérieur, imposent cette nouvelle phase du projet (IDA II), qui permet l’utilisation des technologies d’Internet facilitant consi- dérablement la création de réseaux télématiques favori- sant une connectivité globale. 2. 2. Les propositions de la Commission relatives à une deuxième phase du programme IDA ont pour objectif de: a) garantir un processus de décision commu- nautaire plus flexible, et b) assurer une conduite des politiques et actions communautaires plus efficace et plus utile pour les citoyens et pour les entreprises. A` cet effet, les administrations nationales et 2. 3. communautaires établiront, de manière coordonnée, des réseaux télématiques, en assurant le degré le plus élevé d’interopérabilité des systèmes, non seulement au sein de chaque secteur administratif, mais aussi entre les divers secteurs et avec le secteur privé. Ces actions se fonderont sur une stratégie de service aux utilisateurs, C 214/34 FR Journal officiel des Communautés européennes 10. 7. 98 orientée en fonction du marché, en vue de garantir une meilleure relation coût-efficacité, à simplifier la construction des réseaux et à améliorer leur capacité d’adaptation aux progrès technologiques. 2. 4. Cela permettra d’assurer que les réseaux IDA seront pleinement et avantageusement exploités par les responsables des politiques et activités communautaires qui en bénéficieront. En effet, les réseaux vont simplifier considérablement la mission de ces derniers, en leur permettant d’accroître leur efficacité et leur capacité de service. 2. 5. Ces progrès technologiques, bien que facilitant la création des réseaux télématiques, n’en comportent pas moins quelques autres problèmes, liés notamment à la sécurité, aux obstacles juridiques, à la nécessité de trouver des solutions en matière d’interopérabilité répondant aux exigences d’un contexte multilingue et pluriculturel, exigeant par ailleurs une coordination globale et un incontournable dialogue entre les adminis- trations tant des États membres que de la Communauté. 2. 6. En règle générale, les orientations d’IDA I, sur lesquelles le Comité s’est prononcé dans son avis 709/93 (1), sont maintenues. 2. 6. 1. (IDA II) sont: Les principaux aspects de cette nouvelle phase — le développement d’infrastructures de réseaux, notamment la définition et la réalisation de services génériques, privilégiant le recours à des services et produits disponibles sur le marché pour la coordina- le soutien aux diverses administrations tion et sectorielles; — la simplification de la création des réseaux IDA, moins coûteux et permettant une meilleure intérope- rabilité; — la capacité d’évolution du réseau IDA doit pouvoir couvrir les adaptations qui s’imposent et les exigences des administrations qui s’avéreront nécessaires pour l’harmonisation du contenu de l’information et de la gestion des systèmes opérationnels. 2. 6. 2. En vue d’atteindre l’objectif mis en évidence, il y aura lieu d’uniformiser la collecte des données, en priorité au sein de chaque secteur, pour que les résultats soient analysables et comparables. 2. 6. 3. Au niveau de la gestion du programme, IDA II, sur base de l’expérience acquise, s’oriente vers un comité de gestion unique dont les fonctions devraient être mieux précisées dans la proposition de décision. 2. 6. 5. Cette orientation vise ainsi à encourager l’inves- tissement dans l’industrie concernée et à favoriser les partenariats entre secteur public et secteur privé. 2. 6. 6. Il est nécessaire de mieux spécifier les critères à remplir par les projets candidats, ainsi que les délais et limites de fonctionnement. 2. 6. 7. Les futures propositions de nouveaux travaux de développement doivent toujours être accompagnées de déclarations indiquant la manière dont les coûts de fonctionnement seront pris en charge. 2. 7. Internet et sa réglementation 2. 7. 1. Le développement et la mondialisation du réseau Internet ont altéré substantiellement le panorama des communications dans le monde entier. Internet est conçu pour permettre une communication dynamique, flexible et généralisée entre un grand nombre d’entités d’une manière simple. Là est sa force, et aussi sa faiblesse. Internet n’a pas été conçu pour protéger les informations sensibles ou garantir des niveaux de service élevés. Aucune réglementation ne conditionne les activités des utilisateurs ni des fournisseurs de services. 2. 7. 2. R é s e a u x p r i v é s « I n t r a n e t » Ces facteurs ont des effets négatifs quant à l’utilisation d’Internet dans des contextes où les exigences en matière de fiabilité, de qualité du service ou de sécurité sont élevées. Cependant, les technologies sur lesquelles il est fondé peuvent être utilisées efficacement dans des réseaux privés, constituant ce que l’on appelle communé- ment «Intranet». Gérées de manière coordonnée et sous la responsabilité des divers intervenants, les Intranets sont à même de dépasser les obstacles susmentionnés, et se présentent comme une option fort intéressante en termes de coûts-bénéfices, pour la réalisation des réseaux IDA. 2. 7. 3. I n f o r m a t i o n d e s e n t r e p r i s e s c i t o y e n s e t d e s A` l’aube de la société de l’information, les administra- tions, qui participent à cette révolution, doivent stimuler et favoriser l’acheminement de l’information vers les citoyens et les entreprises. Les réseaux sectoriels doivent ainsi définir dans les meilleurs délais un modèle de communication élargie tirant partie des technologies globales telles qu’Internet, mais sans oublier les exigences en matière de sécurité. 3. Contexte politique, stratégique et juridique 2. 6. 4. Le programme IDA II aura une durée de cinq ans. Une liste de projets recevant un soutien régulier devra être élaborée, afin d’établir des priorités, de manière à constituer une liste de projets d’intérêt commun, qui sera révisée tous les trois ans. 3. 1. Le plan d’action en faveur du marché unique, conçu par la Commission et présenté au Conseil européen d’Amsterdam (2) envisage quatre objectifs stratégiques: Objectif 1: renforcer l’efficacité des règles; (1) JO C 249 du 13. 9. 1993. (2) COM(97) 184 final. 10. 7. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 214/35 Objectif 2: supprimer les principales distorsions qui affectent le marché; Objectif 3: supprimer les obstacles sectoriels à l’intégra- tion des marchés; Objectif 4: mettre le marché unique au service des citoyens. Diverses actions visent à concrétiser les quatre 3. 2. libertés de circulation au sein de l’Union européenne: — libre circulation et liberté d’établissement des per- sonnes; — libre circulation des produits; — libre circulation des services; — libre circulation des capitaux. 3. 3. Ces droits accordés aux citoyens européens et aux agents économiques et sociaux imposent que les institutions communautaires et les États membres, par le biais de leurs administrations, créent les conditions techniques et juridiques pour que nous puissions jouir de l’espace communautaire en toute liberté et sécurité, avec des droits et des devoirs dans toute la mesure du possible uniformisés, indépendamment des diverses nationalités. 3. 4. Tant les objectifs liés à l’achèvement du marché intérieur que la concrétisation de l’Union économique et monétaire, le soutien au processus d’élargissement de l’Union et la réforme des institutions européennes accroissent l’ampleur des défis concernés par la contribu- tion et le succès d’IDA. 3. 5. Le programme IDA dans son ensemble constitue un outil indispensable à la réalisation de ces droits, et doit donc être envisagé par tous les acteurs concernés comme devant aboutir à tout prix. 3. 6. Lutte contre la fraude 3. 6. 1. Les réseaux télématiques sont des outils indis- pensables dans la lutte contre la fraude. Cette lutte requiert une communication plus efficace entre les administrations nationales et communautaires, à un niveau qu’il serait impossible de garantir sans les capacités des moyens télématiques en matière d’échange de données. La lutte contre la fraude est donc l’une des priorités du programme IDA II, tel que défini dans la proposition de décision «Orientations». Par ailleurs, les intérêts financiers de la Communauté au cours de l’exécution du programme seront préservés par des mesures adéquates (décrites dans la fiche financière qui accompagne les propositions de la Commission). 3. 7. IDA II et la sécurité (1) 3. 7. 1. Un autre grand sujet de préoccupation d’IDA II est la sécurité. En effet, les problèmes liés, notamment, (1) Voir avis du CES no 443/98. à l’intégrité, à la confidentialité et à l’authentification des messages, ainsi qu’à leur non-refus, sont particulière- ment sensibles dès lors qu’il s’agit d’administrations publiques. Par conséquent, les services génériques qui seront utilisés par l’ensemble du réseau IDA devront garantir des niveaux de sécurité adéquats, répondant à la fois aux besoins en matière d’interopérabilité et d’efficacité. Des actions horizontales spécifiques seront par ailleurs entreprises en vue de définir un modèle de cadre juridique et de sécurité pour l’échange transeuro- péen de données entre administrations, d’encourager son adoption par les États membres et d’assurer son application dans le contexte administratif de la Commu- nauté elle-même. 3. 8. Budget L’analyse de la fiche financière annexée au programme IDA II fait apparaître un coût de fonctionnement de 71,6 millions d’écus (pour la période 1998-2000), ce qui, compte tenu des objectifs et des tâches en jeu, ne semble pas exagéré. Il faut considérer que ce total n’inclut pas les participa- tions des États membres. 4. Observations particulières 4. 1. Proposition relative aux réseaux transeuropéens pour l’échange électronique de données entre administrations (IDA) — doc. 97/0340 (COD) 4. 1. 1. A r t i c l e « C T A » 8 , p r e m i e r p a r a g r a p h e , Ajouter à la proposition le texte suivant: «Le Comité a également pour fonction d’approuver le programme de travail annuel et les plans de réalisation pour chacun des projets IDA. » 4. 1. 2. A r t i c l e 1 1 , p a r a g r a p h e 5 La formulation suivante est proposée pour ce paragra- phe: «Chacun des autres réseaux sectoriels est soumis à un examen de suivi dans un délai d’un an après l’achèvement de sa réalisation. Les conclusions de cet examen sont communiquées aux États membres. » 4. 2. Proposition sur un ensemble d’actions et de mesu- res visant à assurer l’interopérabilité de réseaux transeuropéens — doc. 97/0341 (SYN) 4. 2. 1. sant clairement ce qui suit: L’article 3 devrait inclure un paragraphe préci- La mise en œuvre de ces actions et mesures horizontales sera orientée en fonction du marché, privilégiant l’acqui- sition de services sur le marché, notamment des PME C 214/36 FR Journal officiel des Communautés européennes 10. 7. 98 spécialisées, en évitant les investissements en infrastruc- tures, en technologies spécifiques et dans le développe- ment de solutions propriétaires. 4. 2. 2. phe 2, alinéa b), le texte suivant: Il est suggéré d’ajouter à l’article 4, paragra- (. administrations) «et portant notamment sur la qualité du service et les exigences d’interopérabilité imposées par un environnement multifournisseur, en tenant compte des services nécessaires à la réalisation, à la maintenance et à l’aide aux utilisa- teurs des réseaux sectoriels. » 4. 3. Article 12, premier paragraphe, «CTA» 4. 3. 1. Ajouter à la proposition le texte suivant: «Le comité a également pour fonction d’approuver le programme de travail annuel et les plans de réalisation pour chacun des projets IDA. » 5. Conclusions 5. 1. Dialogue, préalable essentiel 5. 1. 1. La coopération entre tous les participants à travers un dialogue franc et constructif constitue un préalable essentiel. 5. 2. Coordination 5. 2. 1. La coordination et la coopération au niveau communautaire et la relation entre ce dernier et les unités responsables du secteur dans chacune des adminis- Bruxelles, le 29 avril 1998. trations, ainsi que les relations avec les opérateurs des réseaux prestataires de services et les entreprises, devront être efficaces, compte tenu de l’importance du projet pour l’avenir de l’Union européenne. 5. 3. Confidentialité et protection des données person- nelles L’information, 5. 3. 1. la sécurité et le respect des obligations légales en matière de garantie de la confiden- tialité et de protection des données relatives aux person- nes constituent un autre ensemble de préalables qui doivent être pleinement garantis. 5. 4. IDA II devra favoriser le développement de PME européennes, tant dans le domaine de la haute technologie que des services. 5. 5. La formation et les possibilités d’emploi 5. 5. 1. La formation de professionnels capables de faire fonctionner le réseau dans ses divers volets devra constituer une tâche centrale du programme, impliquant une réorientation professionnelle des cadres actuels et la formation de jeunes (1), avec la participation des divers établissements d’enseignement à tous les niveaux et dans tous les États membres. Les jeunes bien préparés constitueront une énorme valeur ajoutée pour le succès des objectifs d’IDA. Le programme sera ainsi un nouvel espace de création d’emploi. Le Comité soutient les propositions concernant 5. 6. IDA II formulées dans le document COM(97) 661 final, complétées par les avis et propositions formulés dans le présent avis, et notamment ceux résumés en conclusion. (1) JO C 129 du 27. 4. 1998. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1296/98 af Caroline JACKSON til Kommissionen. Lavere momsintervaller for reparationsarbejder på kirker og religiøse bygninger

eurovoc_concepts:
United Kingdom
VAT rate
church
maintenance
religious institution

text: 11. 12. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 386/109 (98/C 386/148) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1296/98 af Caroline Jackson (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Lavere momsintervaller for reparationsarbejder p(cid:229) kirker og religiłse bygninger Kan Kommissionen bekr(cid:230)fte, at det vil v(cid:230)re muligt for Det Forenede Kongeriges regering, s(cid:229)fremt den łnsker det, at anvende et lavere momsinterval for reparationsarbejder p(cid:229) kirker og religiłse bygninger? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (3. juni 1998) I henhold til den nuv(cid:230)rende EF-momslovgivning har medlemsstaterne ikke hjemmel til at indrłmme en reduceret momssats for reparation, renovation og vedligeholdelse af kirker og religiłse bygninger. (98/C 386/149) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1297/98 af Iæigo MØndez de Vigo (PPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Toldafgifter ¯rligt forlader ca. 35. 000 lastbiler med varer stammende fra EU tolden i Algeciras med kurs mod Marokko. Hidtil er en god del af disse lastbiler blevet eksporttoldbehandlet p(cid:229) det p(cid:229)g(cid:230)ldende toldsted mandag formiddag, fordi toldstederne i oprindelseslandet er lukket fredag eftermiddag, som er den dag, hvor lastbilerne lastes. Mener Kommissionen, at denne praksis er i overensstemmelse med toldkodeksen? Er ovenn(cid:230)vnte forhold i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 790 i gennemfłrelsesforordningen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (2. juni 1998) I artikel 161, stk. 5, i forordning (E(cid:216)F) 2913/92 om indfłrelse af en EF-toldkodeks (1) er der fastsat regler for, hvor udfłrselsangivelserne kan indgives. I princippet skal det v(cid:230)re dŁr, hvor eksportłren er etableret, eller hvor varerne emballeres eller lastes til udfłrsel. Ifłlge Kommissionens forordning (E(cid:216)F) 2454/93 af 2. juli 1992 om visse gennemfłrelsesbestemmelser til R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) 2913/92 om indfłrelse af en EF-toldkodeks (2) er der to undtagelser fra denne generelle regel. Der kan ifłlge artikel 790 v(cid:230)re tale om en undtagelse i de tilf(cid:230)lde, hvor det af administrativt organisatoriske grunde er umuligt at anvende den generelle regel. Dette błr begr(cid:230)nses til de situationer, hvor der kun er f(cid:229) kompetente toldsteder til at opfylde de p(cid:229)g(cid:230)ldende toldformaliteter. For det andet kan der ifłlge artikel 791 v(cid:230)re tale om undtagelser i behłrigt begrundede tilf(cid:230)lde. For at opn(cid:229) en ensartet anvendelse af toldforskrifterne har Toldkodeksudvalget flere gange undersłgt de situationer, der giver anledning til anvendelse af denne bestemmelse. Man n(cid:229)ede blandt andet til enighed om, at det faktum, at (cid:229)bningstiderne p(cid:229) det toldsted, der ville v(cid:230)re kompetent i henhold til artikel 161, stk. 5, i toldkodeksen, ikke falder sammen med den eksporterende virksomheds arbejdstider, ikke er et behłrigt begrundet tilf(cid:230)lde, som kan indeb(cid:230)re en undtagelse fra den generelle regel. Under normale omst(cid:230)ndigheder er det eksportłren, der i sin logistik skal v(cid:230)re opm(cid:230)rksom p(cid:229) disse (cid:229)bningstider


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1340/98 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. EURO 1999

eurovoc_concepts:
European Monetary System
economic convergence
member country
national budget
public administration
public debt
public finance
third stage of EMU


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen: Energi för framtiden - förnybara energikällor (vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan)"

eurovoc_concepts:
action programme
energy recovery
energy saving
renewable energy
soft energy

text: C 214/56 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 i stor skala för information och utnyttjande avseende alla nationella eller gemenskapliga bestämmelser. Kom- mittén förbereder ett särskilt yttrande på eget initiativ om denna fråga. Bryssel den 29 april 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen: Energi för framtiden — förnybara energikällor (vitbok för en gemenskapsstrategi och handlingsplan)” (98/C 214/14) Den 19 december 1997 beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 7 april 1998. Föredragande var Peter Morgan. Vid sin 354:e plenarsessionen den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 106 röster för, 1 emot och 3 nedlagda röster. 1. Inledning Ekonomiska och sociala kommittén välkomnar vitbo- ken, som man ser som en konstruktiv och positiv uppföljning på den tidigare framlagda grönboken (1). Vitboken är indelad i fyra kapitel: — Framtidsbild. — Huvudpunkterna i handlingsplanen. — Startkampanj. — Uppföljning och genomförande. Kommitténs yttrande följer denna uppläggning. 2. Framtidsbild 2. 1. De två första delarna i detta kapitel innehåller en rekapitulation av den ståndpunkt som presenterades i grönboken och en redogörelse av de reaktioner som inkom i samband med grönboken. Kommittén har ingenting ytterligare att tillägga till det yttrande som avgavs i samband med framläggandet av grönboken. 2. 2. Den tredje delen i första kapitlet återger de strategiska målen och kommittén ställer sig positiv till denna beskrivning. (1) EGT C 206, 7. 7. 1997. 2. 3. Kommittén ser även positivt på att den strategi och handlingsplan som beskrivs i vitboken har som mål att uppnå en marknadsandel på 12 % för förnybara energikällor inom EU senast år 2010. Kommittén har redan uttalat sitt stöd för en sådan ambitiös och radikal målsättning. Däremot har vi inte gjort några försök att utvärdera eller bekräfta de anspråk på nya arbetstillfäl- len, energiförsörjning, minskade koldioxidutsläpp osv. som görs i dokumentet. Vi har helt enkelt accepterat dem som en grund för handlingsplanen. 2. 3. 1. Beträffande medlemsstaternas olika mål och strategier stöder vi gärna kommissionens slutsatser, som ligger i linje med vårt yttrande om grönboken. Den relevanta texten i detta sammanhang är: ”Uppnåendet av unionens övergripande mål på 12 % förutsätter att de olika enskilda förnybara energiteknikerna blir framgångsrika och präglas av tillväxt. Synpunkterna från samrådsförfarandet om grönboken bekräftar att det är viktigt att analysera hur det övergripande målet kan uppnås med bidrag från varje sektor och bedöma i vilken mån varje förnybar energikälla kan bidra. ” 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/57 ”Därför är det viktigt att varje medlemsstat definierar sin egen strategi och däri föreslår sitt eget bidrag till det övergripande målet för år 2010, anger hur den förväntar sig att de olika teknikerna skall bidra till detta mål samt vilka åtgärder den avser vidta för att uppnå ökad spridning. ” I bilaga III till vitboken sammanfattas medlems- 2. 3. 2. staternas planer och åtgärder för utveckling av förnybara energikällor. Kommitténs åsikt är att dessa planer och åtgärder ännu inte är tillräckligt representativa för potentialen för och behovet av ökad spridning av förnybar ambitionsnivå — som avspeglas i 12 %-målet — kommer att kräva en radikal och revolutionerande inställning till de möjligheter som detta innebär, en inställning som ännu inte finns etablerad på medlemsstatsnivå. energi. Handlingsplanens 2. 3. 3. I bilaga II till vitboken anges målen för de olika teknologierna. Dessa mål ligger i linje med det synsätt som kommittén har rekommenderat och de ger ramen för handlingsplanen. Detta utgör en avsevärd förbättring i jämförelse med de Teres II-prognoser som använts tidigare. 2. 4. I den fjärde delen av detta kapitel presenteras en preliminär beräkning av kostnader och intäkter. Av dessa framgår att handlingsplanens mål förutsätter ytterligare nettoinvesteringar på 74 miljarder ecu. Detta är en hög siffra och kan synas oproportionerlig jämfört med andra energiinvesteringar, och kommer att kräva ett stort åtagande. 2. 5. Det är inte möjligt att inom ramen för vitboken uppskatta investeringarnas ekonomiska avkastning. Det är inte heller möjligt att i ett globalt perspektiv förutsäga storleksordningen på de prisstöd som kommer att bli aktuella på medlemsstatsnivå. A¨ ven om vitboken anger en hel rad betydande allmännyttiga vinster (inklusive minskning av koldioxidutsläppet) är det följaktligen inte möjligt att beräkna effekterna för företagens vinster eller vilka fördelarna för konsumenterna blir. Detta kommer att utgöra centrala frågor under detta programs uppföljnings- och genomförandefas (kapitel 4). Det är även viktigt att man är medveten om den 2. 6. osäkerhet som råder kring de förslag som presenteras i vitboken. Det rör sig här om nya teknologier. Antagan- den görs beträffande ökad verkningsgrad. Antaganden görs beträffande marknadsandelar. Erfarenheten visar att tekniska projekt som kännetecknas av sådan osäker- het brukar kosta bra mycket mer än vad som ursprungli- gen beräknats. Sådana projekt tenderar att ge avkastning på investeringarna senare än vad man förväntat vid starten. 2. 6. 1. Det finns två sätt att se på de kostnader som specificeras i tabell 5 i vitboken. I absoluta tal är beloppen mycket stora, medan de i förhållande till de totala energiinvesteringarna framstår för kommissionen som ganska rimliga. I vilket fall som helst — och med tanke på den tekniska risk som kännetecknar hela programmet — bör man fråga sig om det är rimligt att uppnå 12 %-målet för förnybar energi i ett övergripande europeiskt perspektiv. 2. 6. 2. Programmet måste underställas hård styrning och kontroll, eftersom det annars knappast finns några utsikter att de radikala förändringar som de uppsatta målen innebär kommer att uppnås. Kommissionen måste här agera som en enad kraft och varje berört GD måste anstränga sig för att nå upp till programmets ambitionsnivå. Det är troligt att den generaldirektörs- kommitté som diskuteras i förslaget om ett flerårigt ramprogram för insatser inom energisektorn (1998- 2002) (1) kommer att bli ett lämpligt forum för att sätta kraft bakom kommissionens åtaganden. På medlemsstatsnivå måste man kunna sam- 2. 6. 3. ordna regeringens arbete och initiativ tvärsöver många olika departementsgränser. Som redan framhölls i grön- boken krävs det samordning och samarbete mellan medlemsstaterna. 2. 6. 4. Samtidigt som man kan konstatera att kostna- derna i tabell 5 är enorma skall man ha klart för sig att det inte gjorts något särskilt budgetutrymme för dem. De är antingen beroende av andra EG-programbudgetar eller av förväntningar som man har på program som ännu inte avslutats. När kommissionen och rådet skall fatta beslut om ett antagande av vitboken bör man noga tänka över vilka finansieringssätt som finns och hur säkra dessa är. 3. Huvudpunkterna i handlingsplanen 3. 1. I kapitel 2 anges handlingsplanens huvudpunkter. Härigenom ges en mer detaljerad beskrivning av åtgär- derna i grönboken, och kommittén ställer sig i princip positiv till denna. Kommittén delar åsikten att handlings- planen i stor utsträckning är beroende av medlemsstater- nas initiativ och välkomnar förslaget att införa ett system för kontinuerlig översyn. Handlingsplanen föreskriver följande: — A˚ tgärder för inre marknaden. — Förstärkt gemenskapspolitik. I jämförelse med grönboken och kommitténs yttrande om denna utgör åtgärderna för inre marknaden de viktigaste insatserna. 3. 2. A˚ tgärder för inre marknaden 3. 2. 1. R i m l i g a m ö j l i g h e t e r f ö r f ö r n y b a - t i l l g å n g a t t f å r a e n e r g i k ä l l o r t i l l e l m a r k n a d e n 3. 2. 1. 1. Vi stöder inställningen att det är av central och grundläggande betydelse för hela projektet för (1) KOM(97) 550 slutlig. Ett yttrande från ESK är under utarbetande. C 214/58 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 förnybar energi att de förnybara energikällorna ges en rimlig möjlighet att få tillträde till elmarknaden. 3. 2. 1. 2. I samband med förslaget att utarbeta ett direktiv om en rimlig chans för förnybara energikällor att få tillgång till elmarknaden (se vitbokens punkt 2. 2. 1 Rimlig tillgång till elmarknaden för förnybara energikäl- lor, samt bilaga I till handlingsplanen) framhåller kom- missionen i vitboken att det är möjligt att i samband med att direktivet för den inre elmarknaden införlivas i medlemsstaternas nationella lagstiftning införa en skyldighet för medlemsstaterna att främja förnybara energikällor. Kommissionen bör informera medlemssta- terna om detta speciella krav. Först om medlemsstaterna inte införlivar denna skyldighet i den nationella lagstift- ningen föreslår kommittén att ytterligare direktiv utarbe- tas. I detta sammanhang har vi också uppmärksammat den utkast till betänkande som utarbetats av ledamoten av Europaparlamentet Rolf Linkohr, där han skisserar ett direktiv över nätverkstillgång till el från förnybara energikällor inom den Europeiska unionen. Detta är ett lovvärt initiativ. 3. 2. 1. 3. Vitboken anger ett antal frågor som bör tas upp inom ramen för en sådan rättslig skyldighet. Förutom de frågor som kommissionen nämner vill kommittén påpeka att det kan uppstå problem av kontraktsnatur. Investeringar i förnybara energikällor kommer att göra det nödvändigt att man i kontrakten tar hänsyn till den tid det kommer att ta för investeringen att ge avkastning. 3. 2. 2. S k a t t e - o c h f i n a n s i e r i n g s å t g ä r d e r 3. 2. 2. 1. Det är klart att förnybara energiformer även i fortsättningen kommer att ha svårt att klara sig i priskonkurrensen med fossila bränslen under största delen av, om inte under hela perioden fram till 2010. Följaktligen bör medlemsstaterna sätta upp program för garanterade priser på medellång och lång sikt. Med stöd av avtal om garanterade priser kommer främjare av förnybara projekt att kunna erhålla finansiering från den privata sektorn. Dessa prisstöd är egentligen offentliga subventioner som betalas ur skattemedel men de är nödvändiga för att man skall kunna erhålla privat finansiering och för att utvecklingen av förnybar energi- produktion skall påskyndas. 3. 2. 2. 2. Utöver program om prisstöd finns det också andra åtgärder som medlemsstater kan vidta för att uppmuntra privat finansiering av investeringar i förny- bar energi. Dessa är t. ex. följande: — Flexibel avskrivning. — Fördelaktig beskattning av finansiering från tredje part. — Bidrag till start av nya produktionsanläggningar i vissa fall. 3. 2. 2. 3. Alla projekt för förnybar energi kommer inte att ha anknytning till stamnätet. Det kommer därför att vara nödvändigt att skapa ekonomiska incitament för att stimulera konsumenter att köpa utrustning och tjänster för förnybar energi. I detta sammanhang finns det en klar roll för allmännyttiga företag. 3. 2. 2. 4. Inom de allmänna ramarna för skatte- och finansieringsåtgärder önskar kommittén upprepa sin inställning till förhållandet mellan en koldioxidskatt och främjandet av förnybara energiformer. Det finns flera orsaker varför medlemsstater eventuellt vill införa koldioxidskatter. Främjandet av förnybara energiformer är inte en sådan orsak. Att beskatta 94 % av energikällor- na för att inte beskatta 6 % av dem är en överdriven situation där det är det underordnade intresset som styr. Förnybar energiteknologi bör främjas med positiva skatteincentiv. 3. 2. 3. N y t t b i o e n e r g i i n i t i a t i v f ö r t r a n s - p o r t , v ä r m e o c h e l e k t r i c i t e t Inom tidsperioden fram till 2010 torde det ske avsevärda förändringar i bränsleeffekten och -förbrukningen. Man torde göra avsevärda framsteg beträffande elektrisk drivkraft och bränsleceller för vägtransport. Program- met om biobränslen borde ta hänsyn till de sannolika framstegen inom dessa områden. 3. 2. 4. F ö r b ä t t r a d e e f - f e k t e n p å p l a n e r i n g a v t ä t o r t e r o c h l a n d s b y g d b y g g n a d s r e g l e r : 3. 2. 4. 1. Vi delar helt uppfattningen att ”det är viktigt att tillämpa ett övergripande synsätt och integrera åtgärder för en rationell elanvändning (både för själva byggnaderna och för uppvärmning, belysning, ventila- tion och kylning)genom användning av teknik för förnybar energi”. 3. 2. 4. 2. De föreslagna åtgärderna kommer i vissa länder att innebära omfattande ändringar i byggnadsre- gler, byggnadsteknik och bostadsmarknaden. Följaktli- gen måste dessa förändringar drivas igenom mycket industrin har kraftfullt efter det att yrkeskretsar i rådfrågats, och resultaten måste granskas noga. I flera medlemsstater är möjligheterna för 3. 2. 4. 3. solenergi avsevärt begränsade. Vi stöder dock att man inledningsvis tar med solcellsenergi i kampanjen. Vitbo- ken klargör att det inte enbart är potentialen i byggnader- na som är viktig utan att man också kan skapa en bas för teknikexport. 3. 2. 4. 4. Byggnadstekniken har en enorm betydelse för energiförbrukningen i EU. Kommittén förbereder ett yttrande på eget initiativ om hela detta område. Det finns även avsevärda möjligheter till energibesparing som faller utanför syftet med vitboken. Det finns utrymme för byggnadsreglerna att inte bara ta hänsyn till isolering utan även till utnyttjande av värme (passiv solenergi). 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/59 3. 2. 4. 5. Offentlig upphandel 3. 5. Stödåtgärder I detta sammanhang finns det ett klart behov av samordnade och medvetna åtgärder. Alla byggnader som innehas av central- och lokalförvaltningen och myndigheter borde bli föremål för energigranskning och, där så är möjligt, för granskning av möjligheter att utnyttja solenergi. Privata företag och privatpersoner borde uppmuntras att följa detta exempel. Arkitekter och byggmästare och andra berörda yrkesmän bör engageras i åtgärderna. Man bör informera allmänheten och i synnerhet hushåll om de nya standarderna. 3. 2. 4. 6. Planeringsbestämmelser och attityder hos de myndigheter som ansvarar för planeringen på det lokala planet måste ändras till förmån för förnybar energi, installationer och utformning. 3. 3. Förstärkt gemenskapspolitik 3. 3. 1. De åtgärder man föreslår beträffande övrig gemenskapspolitik är förenliga med grönboken och kommitténs yttrande om den. De detaljerade planerna är mera utförliga och fullständiga än tidigare och de utgör en gedigen grund för åtgärder från kommissionens och medlemsstaternas sida. 3. 3. 2. En särskild fråga gäller kravet på att den gemensamma jordbrukspolitiken borde behandla bio- massa från jordbruket på samma sätt som man behandlar produktion av grödor för livsmedel. Detta innebär inte att vi nödvändigtvis föreslår ytterligare subventioner. Vad vi föreslår är lika behandling. Det kan inte vara logiskt att en jordbrukare förutsätts så långfristiga planteringar för energiändamål med osäker efterfrågan det år sådden kan skördas samtidigt som samma eller liknande jordområden kan utnyttjas för kortfristig produktion av livsmedelsgrödor med en garanterad utkomst. Det är också viktigt att granska de miljörelate- rade följderna av dessa åtgärder. 3. 5. 1. R i k t a d e i n s a t s e r 3. 5. 1. 1. Vi håller med om att handlingsplaner som är utformade för att uppnå täckningsmålen för de önskade teknikerna kommer att utgöra en mera specifik ram för åtgärder under Altener II-programmet. Vi stöder behovet av en stor insats för 3. 5. 1. 2. inflytandet, erfarenheten och att utnyttja förmågan, intresset hos alla typer av organisationer och organ såsom medborgargrupper, icke-statliga organisationer och andra särskilda intressegrupper. 3. 5. 1. 3. Vi noterar med tillfredsställelse det allmänna intresse som vitboken ger uttryck för beträffande behovet att aktivera privatpersoner, lokala myndigheter och andra organisationer på alla samhällsnivåer. Detta var en av de främsta frågorna vi tog upp i våra synpunkter på grönboken. Vi är glada över att kunna notera detta gensvar. Av samma skäl stöder vi förslagen om marknadsacceptans och konsumentskydd. 3. 5. 1. 4. Beträffande behovet av samordnade åtgärder till vilket hänvisats i punkt 2. 6. 3 ovan bör de projekt som stöds av både Altener II-programmet och det femte ramprogrammet särskilt kopplas till initiativet i vitboken. 3. 6. Bilaga I i vitboken Vi har granskat den preliminära vägledande handlings- planen för förnybara energikällor för perioden 1998- 2010. Vi har ovan kommenterat flera enskilda punkter men vi har inte försökt föregripa innehållet i eventuella förslag till direktiv eller förslag om ändring av direktiv. Man får härvid invänta publiceringen av förslagsdoku- menten i sinom tid. Kommittén har dock avgett yttranden om Altener II-programmet och det femte ramprogram- met och kommittén fortsätter sitt arbete med det senare. 3. 3. 3. Efter betoningen av exportmöjligheterna i vårt yttrande om grönboken stöder vi den uppmärksamhet som detta område fått i vitboken. Speciellt stöder vi valet av solcellsteknik för startkampanjen. 4. Startkampanj 3. 4. Ett ökat samarbete mellan medlemsstaterna Kommittén understryker behovet att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna, eftersom vi håller med yttran- det att det ”för närvarande finns fortfarande stora nivåskillnader både vad gäller genomförandet av strate- gin för förnybara energikällor i de olika medlemsstaterna och mellan själva teknikerna”. För att kunna nå 12 %- målet krävs att alla medlemsstater till fullo utnyttjar de förnybara energikällor som finns tillgängliga innanför deras respektive gränser. 4. 1. Det finns ett antal positiva aspekter i denna kampanj. Kommittén välkomnar fokuseringen på stor- skaliga projekt inom de olika sektorerna av förnybar energi. ESK välkomnar att man insett att den kritiska faktorn för om denna kampanj skall lyckas är kvaliteten i medlemsstaternas handlingsplaner och att det finns många aktiva parter som medverkar inom ramen för dessa planer. En viktig aspekt i planerna är att medlems- staterna begär stöd från strukturfonderna för projekt med förnybara energikällor. 4. 2. Listan över aktiva parter är inte fullständig och kommer att behöva kompletteras med t. ex. icke-statliga organisationer, byggnadsindustrin och dess underleve- C 214/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 rantörer och på sikt med flygplatser och reseföretagen. Andra berörda parter är naturligtvis alla dessa företags kunder. 4. 3. I vitboken föreslås att man har en dialog med alla parter. Men det kommer inte att räcka med att vara engagerad. Det kommer också att krävas utbildning. Kommittén anser det vara oroande att många parter inte är tillräckligt kunniga för att kunna spela sin roll fullt ut. Medlemsstaterna kommer att behöva genomföra planer för en dialog, för information och utbildning. ESK anser att kommissionen gör rätt i att föreslå ett begränsat antal kampanjer med stor genomslagskraft som ger stoff åt både allmänhetens och politikernas fantasi. 4. 4. ESK stöder valet av tre områden för startkampan- jen, men hyser tvivel om biomasseprojektet på grund av: 4. 6. En sista varning angående startkampanjen — som kommittén framförde i yttrandet angående den tidigare grönboken — handlingsplanen tar fortfarande inte upp skalproblemet beträffande förnybara energikäl- lor. När volymen växer, ökar problemen exponentiellt. Exempel på detta är den inverkan som varierande elektricitetsvolymer har på nätverkskapacitet, den inver- kan som intensivt brukande av energigrödor på vids- träckta arealer har och den inverkan stora ansamlingar av vindkraftverk har på miljön. 4. 7. Det återstår nu mindre än tretton år till år 2010. Under den perioden måste den förnybara energin från andra källor än vattenkraften, femdubblas. Det är därför mycket viktigt att startkampanjen lyckas. Den måste vara effektiv både till omfattning och tidsscheman. Så snart som kampanjen har godkänts formellt av ministerrådet måste medlemsstaternas handlingsplaner snarast fastställas. a) Projektets storlek — tillväxttakten är mycket stor och utfallet år 2010 utgör en mycket stor andel av den totala mängden energi från förnybara källor. 5. Uppföljning och genomförande b) Den komplicerade strukturen hos biomasseprojekt — som beror på de två entreprenadnivåerna. Den som driver anläggningen har ett behov av garantera- de priser i sina försäljningskontrakt för elström som stöd för investeringar i förnybara energikällor. Han behöver också kontrakt som garanterar tillförsel av biomassebränsle. 4. 4. 1. När det gäller bränsle som består av avfall behövs ny lagstiftning som kräver anläggningar i t. ex. livsmedelsindustrin för att generera energi från avfall. Vad beträffar bränsle från jordbruksprodukter 4. 4. 2. är kommittén oroad över att det saknas effektiva incitament för jordbrukare. Det förefaller till och med som om Agenda 2000 kommer att ytterligare försvåra tillgången på biomassa från jordbruket. O¨ vergången till storskaligt jordbruk kommer att kräva detaljerade planer och åtgärder från producenternas sida. Dessutom måste man skapa de långsiktiga kontraktsramar som producenterna kommer att ha behov av. På den tekniska sidan krävs projekt för forskning, utveckling och uppfö- rande av kraftverken med hänsyn till att man är mycket beroende av att biomassa som förnybar energikälla ökar kraftigt. Hela detta område behöver definieras och preciseras bättre. A¨ ven om kommittén tillstår logiken bakom 4. 5. valet av teknologier for startkampanjen vill ESK också understryka behovet av fortsatt stöd till övriga teknolo- gier med potential, t. ex. nya former av solenergi. 5. 1. I yttrandet om grönboken har ESK redan uttalat sitt stöd för förslaget om förbättrad datainsamling och mätning. 5. 2. Det är ingen tvekan om att medlemsstaternas genomförande måste samordnas på EU-nivå. Det finns flera skäl till detta: För det första är det viktigt att veta om medlemsstaternas samlade handlingsplaner och mål verkligen når unionens mål om en andel på 12 % år 2010. För det andra måste man se om medlemsstaterna ansöker om tillgängligt stöd från strukturfonderna. För det tredje kommer det att behövas kontrollstationer för den centrala teknikutvecklingen inom unionen, särskilt vad beträffar kampanjerna för nyckelåtgärder. För det fjärde kommer kommissionen och medlemsstaterna tillsammans att behöva försäkra sig om att den harmoni- sering eller standardisering som behövs för att den inre marknaden skall fungera genomförs när så krävs. I detta sammanhang välkomnar ESK kommissio- 5. 3. nens avsikt att regelbundet utarbeta ett meddelande för att bedöma strategins framsteg och rekommendera nya riktlinjer och/eller nya åtgärder om de förnybara energikällorna inte får tillräckligt genomslag på markna- den. Det är emellertid av stor betydelse att kommissio- nens statistik framstår som välgrundad. 6. Slutsatser Ekonomiska och sociala kommittén stöder vitbo- 6. 1. kens förslag till strategi och handlingsplan för unionen 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/61 samt förslagen till genomförande under perioden fram till år 2010. Programmets omfattning och radikala inriktning innebär dock att det endast kan lyckas om en genomgripande attitydförändring sker på ett antal områden. 6. 2. Om framförallt biomasseprojektet skall lyckas måste en betydande förändring av den gemensamma jordbrukspolitiken ske, där nya ekonomiska lösningar införlivas för att stimulera jordbrukare att odla energi- grödor. 6. 3. I samband med solcellsprogrammet krävs en omvälvande förändring i byggnadsindustrin — i teknik, arkitektur och hos de planerande myndigheterna. 6. 4. För att programmet i dess helhet skall lyckas måste samtliga berörda departement hos medlemsstater- nas förvaltningar och alla berörda generaldirektorat i kommissionen förstå vilket genomgripande och ambi- tiöst projekt detta program är och agera för att genom- föra det. Bryssel den 29 april 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets beslut om godkännande av ändring av stadgarna för EG:s fusionsforskningsanläggning Joint European Torus (JET), samarbetsprojekt” (98/C 214/15) Den 27 mars 1998 beslutade rådet att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 198 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomgemenskapen om ovannämnda förslag. Sektionen för energi, kärnkraft och forskning som ansvarat för det förberedande arbetet i frågan, antog sitt yttrande sin 7 april 1998. Föredragande var Neville Beale. Ekonomiska och sociala kommittén antog vid sin 354:e plenarsessionen den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) med 122 röster för och 3 nedlagda röster, följande yttrande. 1. De föreslagna ändringarna är: (i) Forschungszentrum Jülich GmbH (KFA, Förbunds- republiken Tyskland) kommer att utträda och ersättas av Forschungszentrum Karlsruhe (FZK, Förbundsrepubliken Tyskland) som medlem i JET- samarbetsprojektet. (ii) Dublin City University kommer att representera Irland i JET-samarbetsprojektet. (iii) O¨ sterreichische Akademie der Wissenschaften (O¨ AW) kommer att representera O¨ sterrike i JET- samarbetsprojektet. (v) JET:s råd godkände en annan ändring av stadgarna som föranleddes av Förenade kungarikets nya bolagslagstiftning från 1985 och 1989. (vi) Att godkänna vissa andra ändringar om tillämp- ningen av JET:s stadgar till följd av Förstainstans- rättens dom i de förenade målen T-177/94 och T-377/94. A¨ ndringarna i punkterna (i), (ii), (iii), (iv) och (v) 2. ovan är till sin karaktär administrativa och godtas. (iv) Junta Nacional de Investigaça˜o Cientifica e Tecno- lo´gica (JNICT) kommer att utträda och ersättas med Instituto de Cooperaça˜o Cientifica e Tecnolo´- gica som medlem i JET-samarbetsprojektet. 3. Beträffande ändringen i punkt (vi) utarbetade kommissionen ett förslag till rådets beslut om hur man skulle ta hänsyn till Förstainstansrättens dom av den 12 december 1996


title: WRITTEN QUESTION No. 1266/98 by Ernesto CACCAVALE to the Commission. Legal confusion regarding fibre hemp-growing

eurovoc_concepts:
EU aid
Italy
aid system
hemp
narcotic
production aid

text: C 31/30 Euroopan yhteis(cid:246)jen virallinen lehti FI 5. 2. 1999 (1999/C 31/036) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1266/98 esitt(cid:228)j(cid:228)(t): Ernesto Caccavale (UPE) komissiolle (29. huhtikuuta 1998) Aihe: Oikeudellinen sekaannus kuituhampun viljelyss(cid:228) Italian huumeiden vastaisessa lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nn(cid:246)ss(cid:228) (TO 309/1990) kiellet(cid:228)(cid:228)n cannabis sativan viljely. Johtavien toksikologian asiantuntijoiden mukaan intialainen hamppu eli cannabis sativa sis(cid:228)lt(cid:228)(cid:228) 3,4›4,8 % tetrahydrocannabinolia (THC). THC-pitoisuus vaihtelee huomattavasti samassa lajikkeessakin eri s(cid:228)(cid:228)- ja ilmasto-olosuhteissa. Lajiketta on mahdoton tunnistaa morfologisten tai kasvitieteellisten seikkojen perusteella, joten Italian vetoo- mustuomioistuin on erityism(cid:228)(cid:228)r(cid:228)ysten puuttuessa omaksunut linjan, jonka mukaan rikosasioissa cannabis sativaksi katsotaan hamppu, jonka THC-pitoisuus ylitt(cid:228)(cid:228) 0,3 % viitaten asiaa koskevaan ETY:n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n, jonka mukaan yhteis(cid:246)n kuituhampun viljelylle antaman tuen saamiseksi edellytet(cid:228)(cid:228)n, ett(cid:228) siemenet kuuluvat todistetusti asetuksessa ETY 1164/89 (1) m(cid:228)(cid:228)riteltyihin kuitulajikkeisiin, joissa THC-pitoisuus ei ylit(cid:228) 0,3 % keskiarvoa. T(cid:228)llainen Italian vetoomustuomioistuimen tulkinta (jossa ei oteta huomioon sit(cid:228), ett(cid:228) italialaiset kuitulajikkeet voivat tietyiss(cid:228) s(cid:228)(cid:228)- ja ilmasto-olosuhteissa saavuttaa jopa 1,0 % THC-pitoisuuden), jota poliisiviranomaiset noudattavat on itse asiassa aiheuttanut sen, ett(cid:228) viljelyst(cid:228) on luovuttu, suurin osa italialaisista lajikkeista on h(cid:228)vinnyt, hampunkehruu ja siihen liittyv(cid:228) tekniikka on tuhottu, mik(cid:228) on aiheuttanut suuria menetyksi(cid:228) taloudelle ja ymp(cid:228)rist(cid:246)lle. Kuituhampun viljelyn ja etenkin perinteisten italialaisten lajikkeiden elvytt(cid:228)minen Italiassa on yksimielisesti katsottava ymp(cid:228)rist(cid:246)nsuojelun ja talouden kannalta merkitt(cid:228)v(cid:228)ksi asiaksi suuressa osassa Italiaa. Pyyd(cid:228)n komissiota edell(cid:228) mainittuun viitaten ilmoittamaan mihin toimenpiteisiin se aikoo ryhty(cid:228) est(cid:228)(cid:228)kseen asiattoman viittaamisen yhteis(cid:246)n lains(cid:228)(cid:228)d(cid:228)nt(cid:246)(cid:246)n rikosoikeudellisissa tarkoituksissa, kun kyseess(cid:228) ovat viljelm(cid:228)t, jotka ovat k(cid:228)ytt(cid:228)neet todistettavasti perinteisiin italialaisiin lajikkeisiin kuuluvia siemeni(cid:228). (1) EYVL L 121, 29. 4. 1989, s. 4. Komission j(cid:228)senen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (5. kes(cid:228)kuuta 1998) Hampulle my(cid:246)nnett(cid:228)v(cid:228)n tuen my(cid:246)nt(cid:228)misen edellytyksi(cid:228) koskevassa yhteis(cid:246)n s(cid:228)(cid:228)ntelyss(cid:228) on erilaisia tiukkoja vaatimuksia. S(cid:228)(cid:228)ntelyll(cid:228) pyrit(cid:228)(cid:228)n erityisesti rajoittamaan tuen my(cid:246)nt(cid:228)minen sellaisten lajikkeiden varmennetuille siemenille, joiden huumaavien aineiden pitoisuus on sellainen, ett(cid:228) tetrahydrokannabinolin (THC) m(cid:228)(cid:228)r(cid:228) ei ylit(cid:228) 0,3 prosenttia. T(cid:228)t(cid:228) varten on laadittu yhteis(cid:246)n luettelo t(cid:228)m(cid:228)n perusteen t(cid:228)ytt(cid:228)vist(cid:228) lajikkeista, joiden osalta tulos voidaan varmistaa kemiallista kvantisointia koskevan yhteis(cid:246)n menettelyn avulla. T(cid:228)h(cid:228)n luetteloon kuuluu t(cid:228)ll(cid:228) hetkell(cid:228) 18 lajiketta, joista italialaisia lajikkeita ovat (cid:148)Carmagnola(cid:148), (cid:148)CS(cid:148) ja (cid:148)Fibranova(cid:148). Lis(cid:228)ksi k(cid:228)ytettyjen siementen virallisten etikettien hankkiminen ja sadonkorjuu heti siementen muodostuttua on pakollista. Komissio on aikaisemmin ottanut kantaa siihen, ett(cid:228) hampun viljelyn kielt(cid:228)minen kansallisella tasolla ei sovellu yhteiseen markkinaj(cid:228)rjestelyyn. J(cid:228)senvaltio voi kuitenkin toteuttaa vapaasti v(cid:228)ltt(cid:228)m(cid:228)tt(cid:246)m(cid:228)ksi katsomiaan rangaistustoimenpiteit(cid:228), kunhan ne eiv(cid:228)t est(cid:228) viljely(cid:228). Komission k(cid:228)ytett(cid:228)viss(cid:228) olevien tietojen mukaan hampun viljely Italiassa on ollut pienimuotoista viime aikoina: 3 hehtaaria vuonna 1994, 20 hehtaaria vuonna 1995 ja 10 hehtaaria vuonna 1996