title: Ehdotus neuvoston direktiiviksi ETY:n jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa annetun direktiivin 68/414/ETY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
International Energy Agency
crude oil
petroleum product
security of supply
storage of hydrocarbons

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 14. 04. 1998 KOM(1998) 221 lopull. 98/0137 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI ETY:n jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy* ja/tai öljytuotevarastojen vähimmäistasoa annetun direktiivin 68/414/ETY muuttamisesta (komission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO • PERUSTELUT • Historia ja kokonaistilanne • Saannin varmuus • Energian sisämarkkinat • Parannukset osa-alueittain • Päätelmät EHDOTUS NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI DIREKTIIVIN 68/414/ETY MUUTTAMISESTA • LIITE-TAULUKOT-KAAVIOT -2 • • Hi Historia ia kokonaistilanne 1. Euroopan unionin nykyiset velvoitevarastointijärjestelmät on kehitetty neuvoston direktiivin 68/414/ETY pohjalta. Tässä direktiivissä edellytettiin, että jokainen jäsenvaltio ylläpitää kolmen öljytuotteiden pääluokan (polttoaineet, keskitisleet ja polttoöljyt) osalta sellaisia varastoja, edellisenä jotka vastaavat vähintään 65 päivän kotimaista kulutusta kalenterivuonna. Vuonna 1972 varastojen vähimmäistasoa koskeva vaatimus nostettiin 90 päivän kulutusta vastaavaksi (neuvoston direktiivi 72/425/ETY), ja sama taso on voimassa vielä nykyisinkin. Yksittäisillä jäsenvaltioilla on ollut direktiiviä noudattaessaan vapaus järjestää oma sisäinen varastointijärjestelmänsä haluamallaan tavalla. 2. Syyt siihen, miksi direktiivi 68/414/ETY aikoinaan annettiin, voidaan tiivistää seuraavasti: a) b) c) Häiriöt öljyn saannissa ovat uhkatekijä taloudellisen toiminnan kannalta. Näin ollen on suotavaa, että jäsenvaltioilla on saatavilla öljyvarastot, jotta ne voivat selviytyä mahdollisten saantihäiriöiden aiheuttamista vaikeuksista ja tulla toimeen kriisitilanteessa, jos tilanne pahenee kriittiseksi. Kriisitilanteen aikana saattaa olla suotavaa puuttua tilanteeseen, koska toimitusten niukentuessa on olemassa vaara, että markkinoilla alkaa ilmetä hintakeinottelua. Näin ollen on talouden kannalta tarkoituksenmukaista, että viranomaiset pystyvät minimoimaan tai torjumaan öljyn saantiin liittyvän kriisin vaikutukset käyttämällä varmuusvarastoja. Pelkästään se, että jäsenvaltioilla on käytössään vahva suojajärjestelmä, ehkäisee tehokkaasti niiden toimia, jotka mahdollisesti haluaisivat saada aikaan öljyn saantiin liittyvän kriisin tai keinotella sen avulla: varastot auttavat siis torjumaan kriisin. 3. Ensimmäiset perustamissopimuksen 103 a artiklaan (vaikeudet tiettyjen tuotteiden saatavuudessa). perustuivat säännökset neuvoston Euroopan antamat yhteisön Edellä mainittuihin yhteisön lainsäädännön tavoitteisiin pyrkivät laajemmin myös OECD- maat hyväksyessään vuonna 1974 kansainvälisen energiaohjelman (IEP), jonka nojalla perustettiin Kansainvälinen energiajärjestö IEA. Joistakin teknisistä eroista huolimatta sekä yhteisön että IEA. n määräykset perustuvat samoihin periaatteisiin, ja molempien tavoitteena on mahdollistaa uskottavat ja joustavat toimet mahdollisen öljyn saantiin liittyvän kriisin puhjetessa. 4. 1970-luvulla alkanut eri maiden talouksien vapautuminen, öljyn tarjonnan ja kysynnän sekä alan rakenteen muutokset, energian sisämarkkinoiden luominen sekä odotettavissa oleva Euroopan unionin laajentuminen uusiin jäsenvaltioihin ovat kaikki tekijöitä, joiden takia öljyn velvoitevarastoja koskevaa yhteisön lainsäädäntöä on tarpeen tarkistaa. 5. Aiemmat yritykset saattaa ajan tasalle ja mukauttaa joitakin direktiivin 68/414/ETY ja eräät muut (72/425/ETY) osia ovat epäonnistuneet. Tuoreimman yrityksen * kaatoivat vuoden 1990 Persianlahden kriisi tuolloin toimenpiteisiin öljynsaantikriisin vaikutusten lievittämiseksi sekä yhteisön edustuksen vahvistamiseen IEA. ssa. Myöhemmin komissio otti uudelleen tarkasteluun ennalta ehkäisevät toimet - ja nimenomaan öljyvarastot - tavoitteenaan mukauttaa edellä mainittuja direktiivejä siten, että niissä otetaan huomioon saannin varmuudessa viime aikoina tapahtunut kehitys. tapahtumat. Mielenkiinto suuntautui 6. Toisaalta kymmenen Keski- ja Itä-Euroopan (KIE) maata^ ja Kypros ovat viime vuosien aikana hakeneet yhteisön jäsenyyttä. Yksi jäsenyyden edellytyksistä on yhteisön säännöstön noudattaminen. Useimmat hakijamaista ovat jo käynnistäneet menettelyt öljyvarastoista annetun yhteisön direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä. Komission äskettäisessä työryhmätapaamisessa^ kävi ilmi, että velvoitteen mukaisten, edellisen vuoden 90 päivän kulutusta vastaavien varmuusvarastojen kokoaminen on vaikea tehtävä, joka aiheuttaa näille maille raskaan taloudellisen rasitteen. Koska öljynkulutuksen arvioidaan kasvavan näissä maissa huomattavasti, on erittäin tärkeää, että niissä otetaan käyttöön tehokkaat ja avoimet varastojärjestelmät. Yhteisön ja sen jäsenvaltioiden tehtävänä onkin nyt toimia edelläkävijöinä ottamalla käyttöön ja ja johdonmukaisia varastojärjestelyjä ja luomalla näin yhtenäinen kehys, jota voidaan soveltaa hakijamaissa, kun niissä kootaan varmuusvarastoja ja perustetaan varastojen käyttöön liittyviä järjestelmiä. Tällaisen kehyksen on perustuttava ajantasaistettuun yhteisön lainsäädäntöön, jotta se on hyödyksi kaikille. tehokkaita, avoimia toteuttamalla 7. Kaikkien 15 jäsenvaltion asiantuntijoista koostuva öljyn huoltovarmuusryhmä (OSG), joka 73/23 8/ETY4, äskettäin komission perustettiin neuvoston direktiivillä koordinoimassa hankkeessa öljyn velvoitevarastoihin liittyviä kysymyksiä. Tämän työn tulokset, samaan aikaan toteutettu alan eri toimijoiden kuuleminen sekä vuonna 1997 tehty aihetta koskeva tutkimus osoittavat, että on suotavaa kehittää voimassa olevaa lainsäädäntöä (neuvoston direktiivi 68/414/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 72/425/ETY), jotta: tarkasteli a) aikaan luotettavat saadaan varastojärjestelmät kaikkiin jäsenvaltioihin tarkoituksenmukaisella ja koordinoidulla tavalla tehokkaat, johdonmukaisesti ja ja voidaan tarvittaessa toimivat toimia 1 KOM(90) 514 lopullinen, 22. 11. 1990. 2 Bulgaria, Viro, Tsekki, Unkari, Latvia, Liettua, Puola, Slovenia, Slovakia ja Romania. 3 PO XVILn ja PO XV:n TAIEX Workshop, Bryssel, 1. 7. 1997. 4 EYVL L 228, 16. 8. 1973, s 1. - 4- b) luodaan varastointijärjestelyt toimintaedellytyksiä öljyn sisämarkkinoilla. avoimet ja lujitetaan yhdenmukaisia 8. Näin ollen tämä direktiiviehdotus, jonka perustana on yhteisön perustamissopimuksen 103 a energian liittyviä kysymyksiä saannin varmuuteen ensisijaisesti artikla, koskee sisämarkkinoiden kannalta. Saannin varmuus 9. öljyn saannin varmuus on edelleen keskeisen tärkeä kysymys yhteisön kannalta. Koska yhteisö on vastaisuudessakin paljolti riippuvainen tuontiöljystä ja koska ennusteiden mukaan öljylle tulee olemaan runsaasti kysyntää myös muualla maailmassa, yhteisön on oltava sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä jatkuvasti valppaana. Yli kolme neljännestä maapallon tunnetuista öljyvaroista sijaitsee potentiaalisesti epävakailla alueilla. Tämän vuoksi vaaditaan sopeutettavia tarvittaessa muuttuvien markkinaolosuhteiden mukaan jatkuvia toimenpiteitä, joilla varaudutaan äkillisiin saantihäiriöihin, jotka voivat aiheuttaa vakavia vahinkoja sekä maailman- että yhteisön taloudelle. Varmuusvarastojen ylläpitäminen onkin perusteltua ennen kaikkea siksi, että on tarpeen varautua mahdollisiin saantihäiriöihin liittyvien vaarojen varalta. Tämä on myös IEA:n periaate. ja 10. Yhteisön öljynsaannin varmuuteen kohdistuvan mahdollisen vakavan uhan katsotaan olevan nykyisin luonteeltaan erilainen kuin aiemmin. Olosuhteet ovat muuttuneet parinkymmenen vuoden takaisten kriisitilanteiden ja piilevien kriisien ajoista. Raakaöljyn ja öljytuotteiden hankintalähteet ja markkinat olivat tuolloin huomattavasti nykyistä eriytymättömämmät, suljetummat sekä tehottomammat^. 11. Vaikka öljyn saantiin liittyvän mahdollisten uhan luonne voikin muuttua ajan myötä, vakaan ja varman öljyntuonnin merkitys yhteisömaiden että varmuusvarastot kuuluvat jatkossakin olennaisena osana hallitusten politiikkaan. Tarve pysyä valppaana korostuu entisestään, kun otetaan huomioon viimeaikainen kehitys siinä geopoliittisessa ja kilpailuympäristössä, jossa maailmanlaajuista öljyn tarjontaa ja kysyntää on tarkasteltava. talouksille on niin suuri, 12. öljyteollisuudessa on 1980-luvun lopulta lähtien ollut havaittavissa, että kustannuksia on pyritty alentamaan pitämällä varastot mahdollisimman pieninä. Tämän kehityksen uskotaan tulevaisuudessa jatkuvan ja voimistuvan, öljyteollisuuden varastot ovat vuodesta 1980 lähtien pienentyneet määrällä, joka vastaa noin 25 päivän kulutusta. Varastojen pienenemistä on kyetty tietyssä määrin hillitsemään ainoastaan luomalla ja ylläpitämällä valtion hallinnassa olevia varastoja. Kehitys kohti valtion varastojen lisäämistä on kuitenkin 1990- luvulla hidastunut, koska entistä harvemmat valtiot näyttävät olevan vakuuttuneita tarpeesta ylläpitää varmuusvarastoja. 13. öljyteollisuuden kehittyessä entistä kovemman kilpailun oloissa ja "kansallisten" yhtiöiden määrän vähentyessä laajojen yksityistämisohjelmien seurauksena yhtiöt ovat alkaneet soveltaa liiketoiminnassaan entistä enemmän kaupallisia periaatteita. Samalla ne ovat entistä haluttomampia ottamaan kantaakseen "strategista" vastuuta siitä, että öljyn toimituksia loppukäyttäjille pystytään jatkamaan myös öljyn saannin häiriytyessä kansainvälisesti. Kertomus öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille saattamisen tilanteesta Euroopan yhteisössä, KOM(96) 143. -5 Yritysten varastojen supistaminen on ilmennyt kahdella tavalla: ylimääräisen kapasiteetin sekä (kuten "harkinnanvaraisten" varastojen6 pienentämisenä. jakelupaikkojen vähentämisenä jalostamojen, varasto- jne. ) ja 14. öljyalalla viime vuosina alettu käyttää entistä enemmän nk. "delegoituja" varastoja7 ennen kaikkea siksi, että ne tarjoavat edullisemman ratkaisun sekä kansallisten että yhteisön varastointivelvoitteiden hoitamiseen. Koska delegoidut varastot ovat pääasiassa jatkuvasti käytössä olevia sekavarastoja, niitä on vaikea yksilöidä ja valvoa. Sen vuoksi kuluttajien mahdollisuudet käyttää niitä saannin häiriötilanteessa ovat kyseenalaiset. Varastojen käytettävyys öljyn saantihäiriön yhteydessä ja valtion oikeudet määrätä varastoista ovat toisiinsa liittyviä kysymyksiä, joita käsitellään sekä Euroopan unionin että IEAn/OECDn tasolla**. 15. Komissio esitti vuonna 1995 valkoisessa kirjassaan Euroopan unionin energiapolitiikka* neuvostolle kokonaisvaltaisen lähestymistavan energia-alalla toteutettavia toimia varten. Tässä asiakirjassa korostettiin energian saannin varmuuden tärkeyttä yhteisön kannalta määrittämällä saannin varmuus kilpailukyvyn ja ympäristönsuojelun ohella yhdeksi Euroopan unionin energiapolitiikan kolmesta kulmakivestä. Tilanteessa, jossa yhteisö on riippuvainen ulkopuolelta saatavasta öljystä, on järkevintä monipuolistaa hankintalähteitä, vaalia suhteita kansainvälisiin öljyntuottajiin sekä kehittää säännöksiä, jotka koskevat öljyvarastoja ja toimenpiteitä, joilla kyetään lieventämään öljypulasta aiheutuvia ongelmia. Kaikkien edellä mainittuja osa-alueita koskevien toimenpiteiden ja säännösten on oltava sopusoinnussa yhteisön sisämarkkinaperiaatteiden kanssa. 16. Myös neuvosto painotti joulukuussa 1996 pidetyn kokouksen päätelmissä öljyn saantivarmuuden tärkeyttä toteamalla, että yhteisö on vastaisuudessakin paljolti riippuvainen tuontiöljystä ja että siltä edellytetään jatkuvaa valppautta sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä, koska yli kolme neljännestä maapallon tunnetuista öljyvaroista sijaitsee potentiaalisesti epävakailla alueilla. Lisäksi neuvosto korosti, että on tarpeen jatkaa nykyisten toimenpiteiden, kuten varastointimenettelyjen ja kriisinhallintajärjestelmien, toteuttamista ja sopeuttaa ne tarvittaessa muuttuviin markkinaolosuhteisiin^. 17. Komissio valvoo yhteisön seuraamalla direktiivillä 68/414/ETY käyttöön otetun ilmoitusjärjestelmän avulla säännöllisesti jäsenvaltioiden varastojen tasoa sekä käyttämällä lisäksi mahdollisuuksien mukaan muita tilastotietoja. Tämän seurannan perusteella komissio päättelee, että useat jäsenvaltiot eivät ole kuukausiin täytäntöönpanoa lainsäädännön 6 7 » Harkinnanvaraisten" eli "kaupallisten" varastojen määritelmä on liitteessä. « Delegoitujen" varastojen eli "toisen pidettäviksi annettujen" varastojen määritelmä on liitteessä. 8 Future Strategies for IEA Emergency Reserves, IEA/SEQ(97)7/REV1, 1. 10. 1997 sekä Report to the Governing Board on IEA Emergency Reserve Issues, n° IEA/SEQ(97)42> 5. 11. 1997. 9 KOM(95) 682 lopullinen, 13. 12. 1995. 10 Neuvoston päätelmät öljyn toimitusten, -jalostuksen ja markkinoille saattamisen tilannetta Euroopan yhteisössä koskevasta kertomuksesta PRES/96/356, 3. 12. 1996. kyenneet ylläpitämään laissa säädettyjen velvoitteiden mukaisia vähimmäisvarastoja kolmen öljytuotteiden pääluokan osalta1 J. 18. Ministereistä koostuva IEA:n johtokunta totesi toukokuussa 1997, että huolimatta öljymarkkinoilla tapahtuneesta kehityksestä, jonka myötä kilpailu, avoimuus ja tehokkuus ovat lisääntyneet, öljyn saannin varmuus on edelleen vakava huolenaihe erityisesti, kun otetaan huomioon kasvava tuontiriippuvuus sekä se, että yhä suurempi osa jäljellä olevista öljyvaroista sijaitsee Lähi-idän alueella. Johtokunnan päätelmien mukaan nykyisessä tilanteessa ei ole varaa itsetyytyväisyyteen. Sen sijaan on lisättävä ponnisteluja, jotta kyetään pitämään kriisitilanteiden varalle luodut järjestelmät kaikilta osin ajan tasalla ja toimimaan kaikissa kriisitilanteissa joustavasti ja uskottavasti sekä pitämään yllä tai - niissä maissa, joiden varastotilanne on heikko - nostamaan varastotasoja. 19. Pysyvä työryhmä, jonka työ liittyy osana IEAn suorittamaan varastotasojen seurantaan, on nimennyt useita IEA-maita, jotka eivät noudata vähirnmäisvarastointivelvoitetta. 68/414/ETY. Näillä muutoksilla 20. Komissio ehdottaa edellä esitetyn perusteella öljyn saannin varmuutta koskevia muutoksia yhteisön direktiiviin varastointijärjestelmän perusteita. Sen sijaan tavoitteena on parantaa ja mukauttaa tämän järjestelmän yksittäisiä osia pääasiassa siten, että lähtökohdaksi otetaan tietyt yleiset varastointiperiaatteet ja -vaatimukset, sekä selkiyttää tiettyjä seikkoja ja yksinkertaistaa säännöksiä mahdollisuuksien mukaan. Ehdotettujen parannusten keskeisenä päämääränä on varmistaa, vaikeutuessa kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden käytössä ja että jäsenvaltioilla on lailliset ja hallinnolliset oikeudet määrätä näistä varastoista ja käyttää niitä tarpeen tullen. että varmuusvarastot ovat öljyn saannin mahdollisesti pyritä muuttamaan ei Energian sisämarkkinat 21. Sisämarkkinoiden toteutuminen ja sisärajattoman alueen syntyminen merkitsee sitä, että tuotteet voivat liikkua jäsenvaltiosta toiseen ilman lainsäädännöllisiä, teknisiä, hallinnollisia tai verotuksellisia esteitä. Samalla se edellyttää, että kaikki jäsenvaltiot kantavat yhteisön yhteisvastuun hengessä oman osansa varastointirasitteesta tasapuolisesti, avoimesti ja tehokkaasti. 22. Öljymarkkinoiden vapauttaminen edellyttää, että kansalliset markkinat toimivat ilman eri maiden välisiä esteitä. Sen vuoksi on saatava aikaan yhdenmukaiset toimintaedellytykset, jotka perustuvat siihen, että markkinat ovat kaikkien toimijoiden kannalta avoimesti toimivat ja puolueettomat. Tämä on perusvaatimus, jotta energian sisämarkkinat voisivat toimia asianmukaisesti. Onkin olennaisen tärkeää, että tätä vaatimusta noudatetaan kaikissa yhteisön kansallisissa varastointijärjestelmissä riippumatta siitä, ovatko ne keskitettyjä (tietyn elimen tai laitoksen hallinnoimia tai valtion strategisia varastoja) vai hajautettuja (yritysten tai teollisuuden varastoja) 12. Periaatteena on oltava, että varastointijärjestelyt eivät muodosta estettä markkinoille pääsylle tai niiltä poistumiselle taikka öljytuotteiden vapaalle liikkuvuudelle yhteisössä. 11 Tarkastelujakso 1. 1. 1995-1. 7. 1997. 12 "Keskitetyistä" ja "hajautetuista" varastointijärjestelmistä tarkemmin liitteessä. 23. Useat marickinatoimijat katsovat, ettei niitä kohdella kilpailijoihinsa nähden tasavertaisesti. Eriarvoisuutta voivat aiheuttaa: a) b) c) d) varastointivelvoitteen epäsuhtainen soveltaminen erityyppisiin markkinatoimijoihiri varastointikustannusten epätasainen jakautuminen niiden kesken, jotka ovat velvoitettuja ylläpitämään varmuusvarastoja teollisuuden operatiivisten varastojen hyödyntäminen siten, että osa varastoista on tähän niiden yhteydessä delegoituina varastoina; joillakin mahdollisuus, toisilla taas rakenteellisista ja toiminnallisista eroista johtuen ei toimijoilla on tuojille ja jakelijoille asetetut kohtuuttomat ehdot, jotka koskevat varastojen delegoimista kotimaisten jalostajien pidettäviksi; tuojia ja jakelijoita voidaan esimerkiksi vaatia tekemään pitkäaikaisia ostosopimuksia jalostajien kanssa. 24. Lisäksi nykyisiä säännöksiä sovellettaessa markkinatoimijat, jotka ovat sijoittuneet sellaisen jäsenvaltion markkinoille, joka sallii öljyn varastoinnin toisen jäsenvaltion alueella erityisten hallitusten välisten sopimusten perusteella (direktiivin 68/414/ETY 6 artiklan 2 kohta), ja toimijat, jotka ovat sijoittuneet kyseisen menettelyn kieltäneen jäsenvaltion alueelle, voivat joutua keskenään eriarvoiseen asemaan. Tällaisia sopimuksia on kuitenkin aina pidetty hyödyllisinä keinoina tehostaa öljyalan sisämarkkinoiden toimintaa ja mahdollistaa tietyn jäsenvaltion hallintaoikeus maan rajojen ulkopuolella pidettäviin varastoihin. Päätöksen öljyn varastoimisesta toisen jäsenvaltion alueelle tekevät jäsenvaltioiden hallitukset, mutta päätöstä tehdessään niiden on otettava huomioon seuraavat seikat: a) b) Sisämarkkinat, joilla ei ole rajoja ja joilla tuotteiden on voitava liikkua esteettä jäsenvaltiosta toiseen, ovat taloudellinen realiteetti. öljy-yhtiöiden on kyettävä toimimaan Euroopan vähentämään noudattaminen. kustannuksiaan sekä optimoimaan laajuisesti ja näin ollen varastointivelvoitteiden 25. Menettelyt, joiden tavoitteena on saada aikaan hallitusten välinen sopimus, voivat olla valtioille hallinnollisesti raskaita. Rasite riippuu siitä, millainen hallinnon rakenne kussakin jäsenvaltiossa on. Direktiiviin 68/414/ETY ehdotettujen muutosten tavoitteena on määrittää koko yhteisöä koskevat vähimmäisvaatimukset. Näitä vaatimuksia noudattamalla jäsenvaltioiden pitäisi kyetä tekemään sopimuksia suuremmitta vaikeuksitta edellyttäen, että ne kehittävät myös itse yksinkertaisempia menettelyjä tätä varten. 26. Direktiiviin 68/414/ETY ehdotetuissa muutoksissa on otettu huomioon edellä esitetyt kysymykset, ja ne käsittävät tarvittavat parannukset yhteisön varastointijärjestelyihin sisämarkkinoilla unohtamatta saannin varmuuteen liittyviä näkökohtia. Ehdotetuissa muutoksissa on sisämarkkinoiden kannalta keskeistä se, että niiden tarkoituksena on luoda kaikkiin jäsenvaltioihin avoimet varastointijärjestelyt ja lujittaa näin yhdenmukaisia toimintaedellytyksiä yhteisössä. Parannukset osa-alueittain Yhteisön lainsäädäntöön ehdotetaan seuraavanlaisia parannuksia:*3 27. Poikkeus, joka koskee niiden jäsenvaltioiden varastointivelvoitetta. joilla on omaa öljyntuotantoa: Jäsenvaltiot, jotka tuottavat itse öljyä, voivat vähentää kotimaisesta kulutuksestaan omaa tuotantoa vastaavan prosenttiosuuden. Tätä kysymystä tarkasteltaessa on otettu huomioon muun muassa asianomaisten valtioiden lailliset ja hallinnolliset oikeudet määrätä varastojensa käytöstä ja öljyntuotannostaan, jos se on öljykriisin yhteydessä tarpeen. Kun otetaan huomioon, että kyseisestä poikkeuksen laajentamisesta hyötyvät ainoastaan Yhdistynyt kuningaskunta ja Tanska, enimmäisosuus, jota poikkeus voi koskea, voitaisiin nostaa 25 prosenttiin. Mainitun kahden yhteisön suurimman öljyntuottajan oman öljyntuotannon osuus 15 EU-maan kokonaiskulutuksesta kolmena viime vuonna oli 25 prosenttia. *4 Koska poikkeuksen mukainen prosenttiosuus vähennetään "keskimääräisestä päivittäisestä kotimaan kulutuksesta", varastointivelvoite säilyy käytännössä kaikkien jäsenvaltioiden osalta 90 päivän kulutusta vastaavana. 28. Tilastointi- ia ilmoitusmenettely I. Kotimaan kulutuksen määrittäminen Varastojen koon määrittämisessä ja tilastoinnissa on yhdenmukaisuuden vuoksi noudatettava tiettyjä kaikkia jäsenvaltioita koskevia perussääntöjä. Sen vuoksi on tarpeen ottaa käyttöön määritelmiä ja menettelytapoja, joista on öljynkulutuksen osalta jo aiemmin sovittu yhteisössä^ ja kansainvälisesti (Eurostatin, OECD:n/IEA:n, YK:n puitteissa)^. Tämä merkitsee myös sitä, että on otettava kaikissa jäsenvaltioissa käyttöön jäsenvaltioiden suuren enemmistön jo nykyään noudattama käytäntö, jonka mukaan kansainvälisen lentoliikenteen polttoaineet sisällytetään kotimaan kulutukseen. Tämän säännöksen ohella annetaan myös erillinen säännös "kerosiinityyppistä lentopetrolia" koskevasta ilmoituksesta. Tämän tuotteen kulutus on nopeasti lisääntymässä. Sitä koskevaa erityistä varastointivelvoitetta ei kuitenkaan aseteta. 29. Varastointiiärjestelmien toimivuus - varastojen hallinnollinen valvonta a) öljyn saannin varmuutta voidaan lisätä parantamalla varastointijärjestelmiä. On tärkeää, että varmuusvarastot ovat mahdollisten saantivaikeuksien ilmetessä kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden käytettävissä. Tämän vuoksi varastojen on tehokkaammin oltava jatkuvasti saatavilla. Näitä periaatteita noudatetaan jäsenvaltioissa, joilla on lailliset ja hallinnolliset oikeudet saattaa varastot ja varastojen käyttömenettelyt omaan määräysvaltaansa ja huolehtia siitä, että varastoja käytetään silloin, kun tarve on suurin. Tarvitaan myös tehokkaita 13 Parannukset esitellään samassa järjestyksessä kuin ne ovat oheisessa direktiiviehdotuksessa. 14 Tässä tarkoitetaan vuosia 1994,1995 ja 1996. 15 Esimerkiksi energiatermistö Energy - Glossarium, 1991, EUROSTAT. 16 Vuosittainen Öljyä koskeva kysely, QUEST/OHVl/REVl, Eurostatin, IEA:n ja Yhdistyneiden kansakuntien yhteinen kysely. b) c) kirjanpito- ja valvontajärjestelmiä sekä täytäntöönpanomenettely, joka käsittää myös seuraamukset niille, jotka laiminlyövät varastointivelvoitteensa. Varastointijärjestelyjen olisi yleisesti ottaen oltava oikeudenmukaisia ja ketään syrjimättömiä. Avoimuuden avulla voidaan välttää eriarvoisuus ja luoda markkinoille oikeudenmukaiset toimintaolosuhteet. Järjestelyjen ollessa avoimia toimijat ovat ja velvollisuuksistaan, koska öljyn velvoitevarastoinnin kustannukset on määritetty ja ne ovat tiedossa. Tämä taas edellyttää tarkasti. sitä, että kustannukset määritetään mahdollisimman Varastoinnin kustannuksethan ovat joka tapauksessa mukana tuotteen lopullisessa markkinahinnassa. selvillä oikeuksistaan Edellä mainitut periaatteet koskevat yhtä lailla kaikkia varastoja riippumatta siitä, pidetäänkö niitä maan omalla alueella vai muualla yhteisössä. Kokemus on osoittanut, että näitä periaatteita voidaan noudattaa tehokkaammin ja helpommin niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat ottaneet käyttöön varastointijärjestelyt, joissa kaikki varastot tai suuri osa niistä ovat valtion alaisuudessa tai suoraan sen hallinnassa (kahdeksassa jäsenvaltiossa on eri elinten tai laitosten ylläpitämiä varastoja ja/tai valtion strategisia varastoja* ' - muut suunnittelevat samanlaisia järjestelmiä 18). Erityisesti jäsenvaltioissa, joissa varastoja ylläpitää erityinen varastointielin tai -laitos, jonka hoidettavana on koko varastointivelvoite tai suuri osa siitä, yhteisön varastointivelvoitetta on kyetty noudattamaan suuremmitta ongelmitta. Näillä jäsenvaltioilla on viime vuosina ollut riittävä 90 päivän kulutusta vastaava tai sitä suurempi varasto. Lisäksi on havaittu, että varastojen kokonaismäärä on lisääntynyt tällaisten laitosten perustamisen jälkeen. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että varastointielinten ylläpitämät varastot muodostetaan yleensä erikseen niiden öljyteollisuuden operatiivisten varastojen lisäksi, jotka ovat joka tapauksessa olemassa teollisuuden toimintoja varten. tai Varastointielimet -laitokset jakavat yleensä varastointivelvoitteen alan toimijoiden (jalostajien ja muuta kuin jalostustoimintaa harjoittavien toimijoiden) kesken siten, että ne perivät tietyn maksun tai veron, joka on määritetty mainittujen kahden toimijaryhmän velvoitteiden perusteella. Tämäntyyppinen rahoitus onkin suositeltava, sillä huolimatta siitä, että se on yleensä valtion takaama, se ei ole riippuvainen valtion talousarviosta. Valtion talousarvioon voivat vaikuttaa päätökset, jotka perustuvat muihin olosuhteisiin tai tekijöihin kuin öljyn saannin häiriöihin. Varastointielimen avulla voidaan lisäksi saada aikaan valtion tarpeen varmuusvarastojen ylläpidon ja käytön sekä öljymarkkinoiden asianmukaisen ja tehokkaan toiminnan kannalta. yhteistyökumppanuus, teollisuuden tiivis joka on ja 30. Tilastointi- ja ilmoitusmenettely II: muuntamismenetelmät ja varastoa koskevan ilmoituksen toimittamisaika a) Joustavuus edellyttää, että varastoissa voi olla sekä raakaöljyä että välituotteita ja/tai lopputuotteita. Tätä kysymystä koskevat päätökset voidaan tehdä parhaiten paikallisella tasolla markkinoiden tarpeiden ja kunkin jäsenvaltion strategisten 17 Määritelmät on annettu liitteessä. 18 Tuorein esimerkki on Italia, jossa tehtiin helmikuussa 1998 ehdotus uudeksi laiksi, jolla perustetaan varmuusvarastoinnista vastaava kansallinen elin. 10 ratkaisujen perusteella. Jotta raakaöljyn määrän muuntamista vastaavaksi öljytuotteiden määräksi voitaisiin yksinkertaistaa, ehdotuksessa on poistettu yksi aikaisemmista kolmesta muuntamismenetelmästä ja säilytetty muut kaksi. Jäljelle jääneiden menetelmien avulla on mahdollista valita riittävän joustavasti, ylläpidetäänkö varastoja raakaöljyn vai valmiiden öljytuotteiden vai molempien muodossa. b) aikaa. Jäsenvaltiot Varastoja koskevan ilmoituksen toimittamisaika on muutettu vastaamaan IEAn soveltamaa tilastolliset varastoyhteenvedot, joista käy ilmi varastojen suuruus kunkin kuukauden lopussa, viimeistään raportointikuukauden jälkeistä kuukautta seuraavan kuukauden 25. päivänä. Vuotuista kulutusta koskevat tiedot, joiden perusteella varastotasot määritetään, on ehdotuksen mukaan päivitettävä kunkin vuoden maaliskuun 31. päivänä. komissiolle toimittavat 31. Muissa jäsenvaltioissa pidettävät varastot a) on niin halutessaan mahdollisuus ylläpitää Jäsenvaltion hallituksella varmuusvarastoja muualla yhteisön alueella tekemällä puitesopimuksia toisen jäsenvaltion hallituksen kanssa. Tällaisella järjestelyllä voidaan huolehtia kokonaan tai osittain varastointivelvoitteesta. Tehtäessä päätöksiä tällaisista sopimuksista - joiden myötä yritykset saavat vapaat kädet tehdä myöhemmin keskinäisiä sopimuksia varastojensa pitämisestä muualla yhteisössä - olisi otettava jäsenvaltion varastointijärjestelmän toimivuus. Jos öljyn saantiin liittyviä vaikeuksia ilmenee, sen jäsenvaltion, jolle varastot kuuluvat, on kyettävä kotiuttamaan varastonsa, jotta se voisi käyttää niitä kuluttajien hyödyksi. varastointipaikkana käytettävän huomioon Direktiiviehdotukseen lisätyt uudet säännökset käsittävät: i) ii) iii) saatavilla oloa, määräämisoikeutta ja kotiuttamista koskevia säännöksiä varastoista tehtäviä ilmoituksia koskevia säännöksiä sopimuksen perusteella delegoituja varastoja koskevan kehyksen, joka kattaa seuraavat seikat: a) b) c) varastojen kotiuttaminen sopimuksen kesto varastojen yksilöiminen. b) Yhteisössä vallitsevan tilanteen tehokas seuranta edellyttää, että varastojen siirroista jäsenvaltioiden välillä ilmoitetaan komissiolle (tätä käytäntöä sovelletaan jo nykyisin) ja että komissiolle annetaan tiedoksi sekä sopimusten ehdot että perustelut niiden tekemättä jättämiselle. 32. Seuraamukset Ehdotuksella otetaan käyttöön seuraamusjärjestelmä, jota jäsenvaltiot voivat soveltaa yrityksiin, jotka eivät noudata varmuusvarastoja koskevaa lainsäädäntöä. Järjestelmän hallituksille. Seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. jäsenvaltioiden käytännön jätetään toteutus 11 Päätelmät Komissio ehdottaa edellä esitetyn perusteella neuvoston hyväksyttäväksi direktiiviä neuvoston direktiivin 68/414/ETY muuttamisesta. Komissio antaa säännöllisesti neuvostolle kertomuksen öljyn varmuusvarastojen tilanteesta ja kehityksestä. Kertomus sisältää tilastotietoja yhteisön öljyvarastojen tasosta, näiden tietojen tulkintoja, tietoja jäsenvaltioiden välisistä sopimuksista, jotka koskevat varastojen pitämistä toisessa jäsenvaltiossa, sekä muuta olennaista direktiivin täytäntöönpanoon liittyvää tietoa. 12 Ehdotus: Neuvoston direktiivi, Annettu ETY:n jäsenvaltioiden velvollisuudesta ylläpitää raakaöljy- ja/tai öijytuotevarastojen vähimmäistasoa annetun direktiivin 68/414/ETY muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen ja erityisesti sen 103 a artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, sekä katsoo, että neuvoston 20 päivänä joulukuuta 1968 antamalla direktiivillä^ asetettiin Euroopan talousyhteisön jäsenvaltioille velvoite ylläpitää raakaöljyn ja/tai öljytuotteiden vähimmäisvarastoja, tuontiraakaöljyllä ja -öljytuotteilla on edelleen tärkeä merkitys yhteisön energiahuollon kannalta; tilapäisetkin vaikeudet, jotka vähentävät näiden tuotteiden saantia tai nostavat huomattavasti niiden kansainvälisiä markkinahintoja, saattavat aiheuttaa vakavia häiriöitä yhteisön taloudellisessa toiminnassa; yhteisöllä on oltava valmiudet torjua tai ainakin vähentää vahingollisia vaikutuksia tällaisessa tapauksessa; on tarpeen saattaa direktiivi 68/414/ETY ajan tasalle siten, että se mukautetaan yhteisön sisämarkkinoita sekä öljymarkkinoilla tapahtunutta kehitystä vastaavaksi, neuvosto sääti 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetussa direktiivissä 73/23 8/ETY20 aiheellisista toimista, mukaan lukien öljyvarastojen käyttö, jotka toteutetaan siinä tapauksessa, että yhteisön 19 EYVL L 308, 23. 12. 1968, s. 14. Direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 72/425/ETY (EYVL L 291, 28. 12. 1972, s. 154). -13 raakaöljyn ja öljytuotteiden saannissa ilmenee vaikeuksia; jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan samankaltaisia velvoitteita kansainvälistä energiaohjelmaa koskevalla sopimuksella2*, öljyn saannin varmuutta on tärkeää parantaa, öljyvarastoja koskevat järjestelyt on toteutettava siten, että taataan sisämarkkinoiden kitkaton toiminta, tämän direktiivin säännöksillä ei vaikuteta yhteisön perustamissopimuksen täyteen soveltamiseen erityisesti sisämarkkinoiden ja kilpailun osalta, kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate sekä suhteellisuusperiaate, sellaisina kuin niistä määrätään perustamissopimuksen 3 b artiklassa, tavoite, jonka mukaan öljyn saannin varmuus on pidettävä yhteisössä korkealla tasolla käyttämällä luotettavia ja avoimia, jäsenvaltioiden yhteisvastuun periaatteelle rakentuvia järjestelmiä siten, että samalla noudatetaan sisämarkkinoita ja kilpailua koskevia sääntöjä, voidaan saavuttaa parhaiten yhteisön tasolla; tämä direktiivi on rajoitettu koskemaan kyseisen tavoitteen saavuttamisen edellyttämiä vähimmäisvaatimuksia eikä siinä ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi, varastojen on oltava jäsenvaltioiden käytettävissä, jos öljyn saannissa ilmenee vaikeuksia; jäsenvaltioilla on oltava oikeudet ja mahdollisuudet määrätä varastojen käytöstä siten, että varastot saadaan nopeasti käyttöön niillä alueilla, joilla öljytoimituksia eniten tarvitaan, varastojen ylläpito on järjestettävä siten, että taataan varastojen saatavilla olo sekä kuluttajien mahdollisuudet käyttää niitä, varastojen ylläpitoa koskevien järjestelyjen olisi oltava avoimia ja niillä olisi taattava varastointivelvoitteesta aiheutuvan rasitteen oikeudenmukainen jakautuminen siten, että ketään ei syrjitä; sen vuoksi öljyvarastojen pitämisen kustannukset olisi yksilöitävä asianomaisilla markkinoilla myytävien öljytuotteiden lopullisessa hinnassa, jäsenvaltiot voivat edellä tarkoitetun varastojen ylläpitämisen järjestämiseksi soveltaa järjestelmää, jossa erityinen varastoinnista vastaava elin tai laitos huolehtii kokonaan tai osittain varastointivelvoitteen mukaisten varastojen pitämisestä; öljynjalostajien ja muiden 20 EYVL L 228, 16. 8. 1973, s. 1. 21 Sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 7 päivänä elokuuta 1992. 14 markkinatoimijoiden olisi pidettävä yllä mahdollisesti jäljelle jäävää osaa; valtion ja öljyteollisuuden yhteistyökumppanuus on olennaisen tärkeä, jotta varastojärjestelmät toimisivat tehokkaasti ja luotettavasti, laajamittainen kansallinen tuotanto edistää sinänsä saannin varmuutta; öljymarkkinoiden kehityksen perusteella on perusteltua laajentaa öljyvarastojen ylläpitämistä koskevaa enimmäispoikkeusta, joka myönnetään niille jäsenvaltioille, joilla on omaa öljyntuotantoa; on aiheellista säätää menettelytavoista, joita yhteisö ja jäsenvaltiot jo soveltavat kansainvälisten velvoitteidensa ja sopimustensa perusteella; öljyn kulutuksessa tapahtuneiden muutosten myötä kansainvälisen lentoliikenteen polttoaineista on tullut tärkeä osa tätä kulutusta; nämä polttoaineet ovat osa kotimaankulutusta, on tarpeen mukauttaa ja yksinkertaistaa öljyvarastoja koskevaa yhteisön tilastointi- ja ilmoitusmenettelyä, öljyvarastoja voidaan periaatteessa pitää missä tahansa yhteisön alueella, ja näin ollen on aiheellista helpottaa varastojen perustamista maan oman alueen ulkopuolelle; jokaisen jäsenvaltion hallituksen on voitava tehdä itse päätökset öljyvarastojen pitämisestä maan alueen ulkopuolella kunkin jäsenvaltion tarpeiden ja saannin varmuuteen liittyvien näkökohtien perusteella; muiden pidettäviksi annettujen varastojen osalta tarvitaan tarkempia sääntöjä, jotta voidaan taata niiden saatavuus ja käytettävyys saantivaikeuksien ilmetessä, on aiheellista kehittää varastojen hallinnollista valvontaa ja luoda tehokkaita järjestelmiä varastojen hallintaa ja tarkastamista varten; tällaisen hallinnan mahdollistamiseksi tarvitaan seuraamusjärjestelmä, neuvoston 19 päivänä joulukuuta 1972 antamalla direktiivillä 72/425/ETY pidennettiin direktiivin 68/414/ETY 1 artiklan ensimmäisessä kohdassa mainittua viiteaikaa 65 päivästä 90 päivään sekä säädettiin tämän pidennyksen täytäntöönpanoa koskevista vaatimuksista; kyseisen direktiivin säännökset ovat tämän direktiivin myötä vanhentuneet; direktiivi 72/425/ETY on näin ollen kumottava, ja yhteisön varmuusvarastojen tilasta on aiheellista antaa säännöllisesti tietoja neuvostolle, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: -15 1 artikla Muutetaan direktiivi 68/414/ETY seuraavasti. 1) Korvataan 1 artikla seuraavasti: "7 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava aiheelliset lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset pitääkseen öljytuotteiden varastonsa Euroopan yhteisön alueella jatkuvasti vähintään edellisen kalenterivuoden 90 päivän keskimääräistä päivittäistä kotimaankulutusta vastaavalla tasolla jokaisen 2 artiklassa luetellun öljytuoteluokan osalta, jollei 7 artiklasta muuta johdu. 2. Se osa kotimaankulutusta, joka katetaan jäsenvaltion itse tuottamasta öljystä valmistetuilla johdannaisilla, voi vähentää enintään 25 prosenttia kyseisestä kulutuksesta. " 2) Poistetaan 2 artikla. 3) Muutetaan 3 artikla 2 artiklaksi ja lisätään siihen kohta seuraavasti: "Merenkulkuun tarkoitettua polttoainetta ei lasketa mukaan kotimaankulutukseen. Kansainväliseen lentoliikenteeseen tarkoitettu polttoaine lasketaan mukaan kotimaankulutukseen. " -16 4) Lisätään 3 artikla seuraavasti: 1. Edellä olevan 1 artiklan mukaisesti ylläpidettävien varastojen on oltava kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden käytettävissä, jos öljyn saannissa ilmenee vaikeuksia. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niillä on tällaisessa tilanteessa lailliset oikeudet säädellä varastojen käyttöä. Jäsenvaltioiden on kaikkina muina aikoina huolehdittava siitä, että mainitut varastot ovat saatavilla ja käytettävissä; niiden on otettava käyttöön järjestelyt, joiden avulla on mahdollista yksilöidä varastoja, pitää niistä kirjaa sekä säädellä niitä. 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden varastointijärjestelyt ovat oikeudenmukaisia ja ketään syrjimättömiä. Edellä olevan 1 artiklan mukaisesta varastojen ylläpidosta aiheutuvat kustannukset on yksilöitävä avoimesti kyseisten öljytuotteiden lopullisessa hinnassa. Jos varastoja ylläpitävät ainoastaan kaupalliset yritykset, varastoinnista aiheutuvat kustannukset voivat olla viitteellisiä. 3. Jäsenvaltiot voivat 1 ja 2 kohdan vaatimusten täyttämiseksi käyttää varastointielintä tai - laitosta, joka vastaa varastojen pitämisestä kokonaan tai osittain. Kaksi tai useampia jäsenvaltioita voi käyttää yhteistä varastointielintä tai -laitosta. Tällöin ne ovat yhdessä vastuussa tästä direktiivistä johtuvien velvoitteiden noudattamisesta. " - 1 7- 5) Korvataan 4 artikla seuraavasti: "4 artikla Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 5 ja 6 artiklan säännösten mukaisesti laadittu, kunkin kuukauden lopussa olemassa olevia varastoja koskeva tilastollinen yhteenveto, jossa ilmoitetaan, kuinka monen edellisen kalenterivuoden päivän keskimääräistä kulutusta varastot vastaavat. Tämä yhteenveto on toimitettava viimeistään ilmoituksen kohteena olevan kuukauden jälkeistä kuukautta seuraavan kuukauden 25 päivänä. Viitevuosi, jonka kulutuksen perusteella perusteella uusi varastointivelvoite lasketaan, on vaihdettava kunkin vuoden maaliskuun 31 päivänä. Tilastollisessa yhteenvedossa on ilmoitettava erikseen kerosiinityyppisen lentopetrolin varastot luokan II yhteydessä. " 6) Korvataan artikla 5 seuraavasti: "5 artikla Edellä 1 artiklassa edellytettyjä varastoja voidaan ylläpitää raakaöljyn ja välituotteiden sekä lopputuotteiden muodossa. Edellä 4 artiklassa säädetyssä tilastollisessa yhteenvedossa lasketaan lopputuotteet niiden todellisen määrän mukaan; raakaöljy ja välituotteet lasketaan: - asianomaisen valtion jalostamoista edellisen kalenterivuoden aikana saatujen kunkin tuoteluokan suhteellisten määrien mukaan; tai - asianomaisessa valtiossa edellisen kalenterivuoden aikana valmistettujen varastointivel- voitteen alaisten tuotteiden kokonaismäärän ja kyseisen vuoden aikana käytetyn raakaöljyn kokonaismäärän välisen suhteen perusteella; edellä mainittu voi olla enintään 40 prosenttia ensimmäisen ja toisen tuoteluokan (bensiini ja kaasuöljyt) kokonaisvelvoitteen osalta ja enintään SO prosenttia kolmannen tuoteluokan (polttoöljyt) kokonaisvelvoitteen osalta. 18- Sekoitustuotteet, jotka on tarkoitettu 2 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden valmistukseen, voivat korvata ne tuotteet, joita varten ne on tarkoitettu. " 7) Muutetaan 6 artikla seuraavasti: a) Korvataan 1 kohta seuraavasti: "1. Laskettaessa 1 artiklassa säädettyä varaston vähimmäistasoa tilastolliseen yhteenvetoon sisällytetään ainoastaan artiklan 3 mukaisesti varastoitavat määrät. " b) Korvataan 2 kohta seuraavasti: "2. Tämän direktiivin täytäntöön panemiseksi voidaan erityisten hallitusten välisten sopimusten perusteella muodostaa varastoja jonkin jäsenvaltion alueelle toisen jäsenvaltion alueelle sijoittuneiden yritysten lukuun. Tällaisissa tapauksissa jäsenvaltio, jonka alueella pidetään varastoja tällaisen sopimuksen perusteella, ei saa estää varastojen siirtoa toiseen jäsenvaltioon, jonka lukuun varastoja kyseisen sopimuksen perusteella pidetään; jäsenvaltion on valvottava näitä varastoja sopimuksessa määrättyjen menettelyjen mukaisesti, mutta se ei saa sisällyttää niitä tilastolliseen yhteenvetoonsa. Jäsenvaltio, jonka puolesta varastoja pidetään, voi sisällyttää varastot tilastolliseen yhteenvetoonsa. Kunkin jäsenvaltion on lähetettävä yhdessä 4 artiklassa tarkoitetun tilastollisen yhteenvedon kanssa komissiolle selvitys varastoista, joita sen alueella pidetään toisen jäsenvaltion lukuun, sekä varastoista, joita pidetään sen omaan lukuun toisen jäsenvaltion alueella. Selvityksessä on molemmissa tapauksissa annettava tiedot varastojen sijainnista sekä varastoiduista määristä ja tuoteluokista - tai raakaöljystä. Ensimmäisessä alakohdassa mainittujen sopimusten luonnokset on lähetettävä komissiolle, joka voi antaa huomautuksensa tiedoksi asianomaisille hallituksille. Sopimuksista on niiden tekemisen jälkeen ilmoitettava komissiolle, joka antaa ne tiedoksi muille jäsenvaltioille. 19 Jäsenvaltion, joka päättää olla pitämättä varastoja toisessa jäsenvaltiossa edellä mainittujen sopimusten perusteella, on ilmoitettava komissiolle päätöksensä perustelut. Sopimusten on täytettävä seuraavat edellytykset: - niiden on liityttävä raakaöljyyn ja tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluviin öljytuotteisiin, - niissä on määrättävä varastojen ylläpitoa koskevista ehdoista ja järjestelyistä siten, että tavoitteena on näiden varastojen hallinnan ja saatavilla olon turvaaminen, - niissä on eriteltävä käytettävät varastojen tarkastus- ja yksilöintimenettelyt, - ne on tehtävä periaatteessa rajoittamattomaksi ajaksi, - jos sopimuksessa on säädetty yksipuolisen irtisanomisen mahdollisuudesta, siinä on määrättävä, että irtisanominen ei saa tapahtua saannin häiriötilan aikana ja että komissiolle on kaikissa tapauksissa ilmoitettava irtisanomisesta ennakolta. Jos tällaisten sopimusten perusteella muodostettavat varastot eivät ole sen yrityksen tai elimen taikka laitoksen omistuksessa, joka on velvoitettu pitämään varastoja, vaan jokin toinen yritys tai elin taikka laitos pitää niitä sen puolesta, on noudatettava seuraavia vaatimuksia: - yrityksellä tai elimellä taikka laitoksella, jonka puolesta varastoja pidetään, on oltava sopimukseen perustuva oikeus saada nämä varastot haltuunsa niiden pitoaikana; asianomaisten osapuolten on sovittava menetelmistä, joilla määritetään tällaisen haltuunottamisen hinta, - varastojen pitoajan on oltava vähintään 90 päivää - varastojen sijaintipaikka sekä kyseisessä paikassa varastoitavat määrät ja tuoteluokat tai raakaöljy on ilmoitettava täsmällisesti. " c) Korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti: "Sen vuoksi erityisesti seuraavia ei sisällytetä tilastolliseen yhteenvetoon: kotimaan esiintymissä oleva raakaöljy; merenkulkuun tarkoitettu polttoaine; suorassa kauttakulussa olevat määrät, jotka eivät kuulu 2 kohdassa tarkoitettuihin varastoihin; putkistoissa, säiliöautoissa, säiliövaunuissa, vähittäismyyjien säiliöissä sekä pienkuluttajien hallussa olevat 20 varastot. Tilastolliseen yhteenvetoon ei myöskään sisällytetä armeijan hallussa olevia eikä öljy- yhtiöiden armeijaa varten varaamia määriä. " 8) Lisätään 6 a artikla seuraavasti: "6 a artikla Jäsenvaltioiden on annettava kaikki tarvittavat säännökset sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varastojen hallinnan ja valvonnan varmistamiseksi. Niiden on otettava käyttöön järjestelmiä, joilla voidaan tarkastaa varastot tämän direktiivin säännösten mukaisesti. " 9) Lisätään 6 b artikla seuraavasti: "6 b artikla Jäsenvaltioiden on määritettävä tämän direktiivin mukaisesti annettujen kansallisten säännösten rikkomisesta aiheutuvat seuraamukset sekä toteutettava toimeenpiteet, joilla varmistetaan näiden säännösten täytäntöönpano. Seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999 sekä kaikista niitä koskevista myöhemmistä muutoksista niin pian kuin mahdollista. " 21 2 artikla Kumotaan direktiivi 72/425/ETY 31 päivästä joulukuuta 1999. 3 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät säännökset 31 päivään joulukuuta 1999 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2000. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 4 artikla Komissio antaa direktiivissä 68/414/ETY edellytetyllä tavalla säännöllisesti neuvostolle kertomuksen öljyvarastojen tilasta yhteisössä. Ensimmäinen kertomus annetaan neuvostolle toisena vuonna 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn ajankohdan jälkeen. S artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille: - 2 2- LIITE 23 SISÄLLYSLUETTELO MÄÄRITELMÄT SUORITTAMAN KOMISSION TARKASTELTUJA KYSYMYKSIÄ KUULEMISEN YHTEYDESSÄ • öljyn huoltovarmuusryhmä • öljyalan näkemykset • Tutkimus Euroopan unionin öljyn velvoitevarastoista KESKEISIÄ SEIKKOJA, JOTKA TUKEVAT EHDOTETTUJA MUUTOKSIA DIREKTIIVIIN 68/414/ETY • Operatiiviset varastot ja varmuusvarastointijärjestelyt • Varastojen hallinnollinen valvonta ja hallinta • Keskitetyt ja hajautetut varastointijärjestelmät • Rahoitus • Ilmoittaminen ja varastojen laskenta • Oma öljyntuotanto VARASTOINNIN PERUSPERIAATTEET 2h • TAULUKOT JA KAAVIOT • TAULUKOT ja lainsäädännöstä Yhteenveto yhteisön velvoitevarastointia koskevasta velvoitevarastointijärjestelmistä Yhteisön velvoitevarastojärjestelyjen vertailu Yhteisön varastointielinten ja -laitosten vertailu öljyvarastot - EU:n jäsenvaltioiden kahdenväliset sopimukset (tilanne 2/98) Neuvoston direktiivin 68/414/ETY 4 artiklan mukainen öljyvarastoja koskeva kuukausi-ilmoitus Kahdenvälisten sopimusten perusteella pidettävät varastot Kunkin maan omalla alueellaan pitämien öljyvarastojen kehitys öljytuotteiden kulutuksen kehitys 1970-1995 öljyn varastotilanne 15 EU-maassa (1. 10. 1997) Euroopan unioni: Oma öljyntuotanto 1995 Yhdistynyt kuningaskunta - öljyn tarjonnan ja kysynnän kehitys 1970-95 Tanska - öljyn tarjonnan ja kysynnän kehitys 1970-95 Yhdistyneen kuningaskunnan ja Tanskan oma öljyntuotanto ja 15 EU-maan kotimainen bruttokulutus 1992-96 Euroopan unioni: Lentopetrolin myynti 1994 Euroopan unioni. : Kansainvälisen merenkulun polttoaineiden myynti 1995 KAAVIOT Maailman öljyvarastojen kehitys 15 EU-maan raakaöljyn kokonaistuonti 15 EU-maan raakaöljyn tuonti hankintalähteittäni 15 EU-maan öljytuotteiden kulutuksen kehitys 15 EU-maan keskitisleiden kulutuksen kehitys Lentopetrolin kulutuksen vuotuinen kasvu 15 EU-maassa Kansainvälisen merenkulun polttoaineiden myynti 15 EU-maassa (vertailu) Oma öljyntuotanto 15 EU-maassa (vertailu) ar MÄÄRITELMÄT 1. 2 3. Selkeillä määritelmillä luodaan johdonmukaisuutta ja edistetään yhteisymmärrystä. Jäljempänä esitettävien määritelmien tarkoituksena on toimia öljyvarastoja ja varastointia koskevan keskustelun tukena. Koska varastoja yleensä pidetään saannin varmistamiseksi, käsitettä "varmuusvarastot" joita pidetään käytetään mahdollisen öljyn saannin kriisitilanteen varalta. laajassa merkityksessä kuvaamaan kaikkia öljyvarastoja, Käsitettä "velvoitevarastot" käytetään, kun tarkoitetaan yhteisön säädöksissä asetetun vähimmäisvelvoitteen mukaisia, vähintään 90 päivän kulutusta vastaavia varastoja. 4. Varmuusvarastot voidaan jakaa: 4. 1 4. 2 "strategisiin varastoihin", jotka ovat valtion erikseen pitämiä varastoja ja jotka rahoitetaan valtion talousarviosta (esim. Yhdysvaltojen Strategic Petroleum Reserve, valtion omistamat varastot Saksassa ja Japanissa); "elinten tai laitosten ylläpitämiin varastoihin", joita hallinnoivat ja valvovat viralliset varastointielimet tai -laitokset (osa näistä varastoista on riippumattoman elimen erikseen pitämiä, osaa taas pitävät öljy-yhtiöt siten, että vastuu varastoista on keskuselimellä tai -laitoksella. Nämä varastot rahoitetaan varastointielimen jäseninä olevilta markkinatoimijoilta kerättävällä maksulla tai verolla. Tällaisia varastoja ovat muun muassa Itävallan ELGn, Tanskan FDOn, Suomen Huoltovarmuuskeskuksen, Ranskan CPS SP/S AGES S n Saksan EBVn, Irlannin varastot. NORAn, Alankomaiden COVAn Jäsenvaltioissa, joissa on erityisiä varastointielimiä tai -laitoksia, kyseisten elinten varastot kuuluvat osana yhteisön velvoitteiden mukaisiin varmuusvarastoihin; sekä Espanjan CORESin asettamien 4. 3 "yritysten ja teollisuuden varastoihin", jotka ovat öljyalan itse pitämiä varastoja. 5. Lisäksi voidaan käyttää teknisempiä määritelmiä, joiden avulla voidaan erottaa toisistaan erityyppisiä varastoja: 5. 1 5. 2 vastaavat operatiiviset vähimmäistarvetta tekninen vähimmäistarve" varastot/toiminnan "Teknistä edellyttämä (Technical Minimum Operating Stocks/Requirement, T-MOS tai T-MOR) ovat varastoja, jotka tarvitaan, jotta öljyteollisuuden laitosten olisi teknisesti mahdollista jatkaa toimintaansa (ts. jalostusverkoissa, putkissa ym. oleva öljy) ja joita ilman toiminnot olisi pysäytettävä. Nämä varastot katsotaan teknistä vähimmäistarvetta vastaaviksi operatiivisiksi varastoiksi, vaikka ne kyettäisiinkin poistamaan fyysisesti, mikä sinänsä on varsin kyseenalaista. "Tavanomaiset väliimmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot/ tavanomainen vähimmäistarve" (Normal Minimum Operating Stocks/Requirement, N-MOS tai N-MOR) ovat varastoja, jotka öljyala tarvitsee teknistä välummäistarvetta vastaavien operatiivisten varastojen lisäksi suoriutuakseen tavanomaisista toiminnoista. Kun tavanomaiset toiminnot voidaan suorittaa normaalisti, hankinta- tai jakelujärjestelmissä ei ilmene merkkejä pulasta ("niukkuudesta"). Tavanomaiset vähimmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot vastaavat sitä Z<> 5. 3 5. 4 varastotasoa, jolla (tai jonka alapuolella) ilmenevät ensimmäiset merkit vaikeuksista tavanomaisen tarjonnan ylläpitämisessä. Tämä taso määrittyy pitkälti öljyntoimitusjärjestelmän yleisen tehokkuuden mukaan. "Kauppavarastot" (eli "harkinnanvaraiset varastot") ovat varastoja, joita öljyalalla pidetään tavanomaisten vähimmäistarvetta vastaavien operatiivisten varastojen lisäksi päivittäistä toimintaa ja kaupankäyntiä varten. Näiden varastojen koko voi vaihdella markkinatilanteen mukaan (yritysten taloudellinen asema ja niiden varastointiperiaatteet, arviot saannin varmuudesta, hintakehitystä koskevat odotukset jne. ). "Delegoidut varastot" (eli "toisen pidettäväksi annetut varastot" tai "toisen puolesta pidettävät varastot") ovat varastoja, joita tietty toimija tai elin pitää teknisesti todistusasiakirjaa vastaan toisen toimijan tai elimen lukuun siten, että kyseiset varastot kattavat kokonaan toimijan varastointivelvoitteen. jälkimmäisen tai osittain 6. Tässä asiakirjassa käytetty laaja "operatiivisten varastojen" määritelmä kattaa (sekä teknistä että tavanomaista) vähimmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot/toiminnan edellyttämät vähimmäistarpeet ja mahdolliset edellä kuvatut "kauppavarastot". Kaikki muut varastot ovat "muita kuin operatiivisia varastoja". Toisin sanoen ne ovat joiden lainsäädännöllisten velvoitteiden olemassaolon sanelevat saannin varmuuteen tekijät eivätkä kaupallisiin näkökohtiin perustuvat päätökset. takia pidettäviä ylimääräisiä varastoja, liittyvät KOMISSION SUORITTAMAN KUULEMISEN YHTEYDESSÄ TARKASTELTUJA KYSYMYKSIÄ Ölivn huoltovarmuusrvhmä 7. 8. 9. Jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuva öljyn huoltovarmuusryhmä (OSG), joka perustettiin öljyn saantivarmuuteen toimenpiteistä annetulla neuvoston liittyvistä direktiivillä 73/23 8/ETY, on kahden viime vuoden aikana tarkastellut useimpia öljyn velvoitevarastoja koskevia kysymyksiä. se on muutettuna direktiivillä 72/425/ETY) eri Tarkastelun aikana kukin jäsenvaltio on esitti näkemyksensä direktiivin 68/414/ETY (sellaisena kuin säännösten täytäntöönpanosta. Tässä yhteydessä keskityttiin oikeudellisiin, teknisiin ja hallinnollisiin ongelmiin sekä niihin esitettyihin mahdollisiin ratkaisuihin. Ryhmä tarkasteli myös sisämarkkinoiden sekä öljymarkkinoiden kehitystä. toteutumisen vaikutuksia varmuuteen saannin öljyn Ryhmän työ on lisännyt sekä jäsenvaltioiden keskinäistä että jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteisymmärrystä. Lisäksi sen avulla on päästy yksimielisyyteen tai yhteisille linjoille siitä, miten tarkastelluissa kysymyksissä on jatkossa edettävä. Tarkastelun tulokset voidaan tiivistää seuraavasti: 9. 1 Jäsenvaltioiden on voitava määrätä varastojen käytöstä öljyn saannin kriisitilanteen aikana. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että niillä on lailliset ja hallinnolliset eri jäsenvaltioissa riippuen oikeudet valvoa velvoitevarastoja sekä tarkastaa niiden taso ja laatu. Hallinnollinen valvonta vaihtelee melkoisesti siitä, millainen hallinnollinen rakenne on luotu varmuusvarastojen valvontaa, kontrollointia ja hallinnointia varten. Yleisesti ottaen kaikille jäsenvaltioilla on lailliset oikeudet tarkastaa varastoja. Varastojen määrän ja laadun tarkastamista varten käytössä olevat keinot sekä rikkomusten yhteydessä sovellettavat seuraamukset vaihtelevat kuitenkin jäsenvaltioittain: monet jäsenvaltiot tekevät enimmäkseen tarkastuksia paikan päällä, toiset suosivat tilastojen ristiintarkistuksia tai mainittujen toimenpiteiden yhdistelmiä. On tärkeää, että tarkastajat voivat tarvittaessa todentaa paperilla ilmoitettujen varastojen fyysisen olemassaolon, saatavuuden sekä laadun. tilintarkastuksia, verotukseen toimenpiteitä, liittyviä 9. 2 9. 3 9. 4 9. 5 rikkomisesta Jos saadaan todisteet siitä, että varastojen määrä ei yllä velvoitteen tasolle, on käynnistettävä taloudellisiin johtuva menettely, seuraamuksiin sellaisten yritysten osalta, jotka eivät noudata niille asetettua velvoitetta. Jäsenvaltioiden tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. langettamien seuraamusten on oltava johtaa joka öljyn huoltovarmuusryhmä katsoi, että varastojen hallinnollinen valvonta ja niiden hallinta ovat keskeisen tärkeitä kysymyksiä, jotka on tulevaisuudessa sisällytettävä yhteisön lainsäädäntöön. Hallitusten väliset sopimukset öljyvarastojen pitämisestä muissa jäsenvaltioissa (direktiivin 68/414/ETY 6 artikla) - joista käytetään nimitystä "kahdenväliset" sopimukset - ovat ryhmän mukaan hyödyllinen keino, jonka avulla voidaan luoda oikeudellinen kehys sisämarkkinoilla toimivien jäsenvaltioiden yritysten välisiä varastointisopimuksia varten. Näin saadaan vähimmäistakuut sille, että jäsenvaltio, jonka puolesta varastoja pidetään, voi saantivaikeuksien ilmetessä pyytää varastojen kotiuttamista, jotta se voi käyttää niitä kuluttajien hyväksi. Tällaiset sopimukset voivat olla myös monenvälisiä. Kyseisten sopimusten tekemiseen liittyvät menettelyt voivat kuitenkin aiheuttaa jäsenvaltioille tuntuvia hallinnollisia rasitteita, öljyn huoltovarmuusryhmä onkin ehdottanut, että komissio määrittäisi koko yhteisöä koskevat vähimmäisvaatimukset, joiden avulla yksinkertaistettaisiin nykyisiä hallinnollisia menettelyjä ja selkiytettäisiin tai lujitettaisiin tiettyjä kahdenvälisiin sopimuksiin liittyviä seikkoja. 9. 6 Sopimuksissa osalta on otettava huomioon seuraavat seikat: • jäsenvaltioiden on voitava jatkossakin tehdä itse päätökset siitä, onko öljyn varastointi toiseen jäsenvaltioon tarpeellista ja mahdollista, ja missä määrin • yhteisön sisämarkkinat, joilla tavaroiden on voitava liikkua esteettömästi jäsenvaltiosta toiseen, asettavat taloudelliselle toiminnalle tietyt ehdot • öljy-yhtiöiden on voitava kilpailla keskenään. 9. 7 öljyn huoltovarmuusryhmän asiantuntijoiden mukaan sopimusten on sisällettävä määräykset, joissa direktiivissä 68/414/ETY säädetyn lisäksi määritellään: • sopimuksen voimassaoloaika • delegoituja varastoja koskevat yleiset ehdot k. % • kyseisten varastojen kotiuttamista, tarkastamista ja näistä varastoista ilmoittamista koskevat ehdot • varastojen hallintaa ja varastojen saatavilla oloa koskevat ehdot. 9. 8 Yhdistynyt kuningaskunta, joka on toinen Euroopan unionin nettoöljynviejistä, on pyytänyt varmuusvarastojen ylläpitovelvoitetta koskevan poikkeuksen laajentamista. Varastointivelvoitteen vähentäminen niiden maiden osalta, joilla on omaa öljyntuotantoa, on kiistelty kysymys, öljyn huoltovarmuusryhmä keskusteli edellytyksistä, joilla vähentäminen (direktiivi 68/414/ETY sallii enintään 15 prosentin vähennyksen) voisi olla mahdollista ja perusteltua. Tässä yhteydessä oli esillä käytettävissä tuotantokapasiteetti. Ryhmän asiantuntijat katsoivat kuitenkin, että kysymys on luonteeltaan poliittinen ja edellyttää näin ollen poliittista ratkaisua. ylimääräinen raakaöljyn oleva 9. 9. Direktiivissä (90 päivän jätetään kulutusta 68/414/ETY vastaavien) velvoitevarastojen ulkopuolelle tiettyjä operatiivisten varastojen tyyppejä sekä varastoja, joita ei voida teknisistä syistä ottaa huomioon. Velvoitevarastojen ja operatiivisten varastojen välisen suhteen tarkastelu paljasti, että eri jäsenvaltioissa sovelletaan tältä osin erilaisia periaatteita. Operatiivisten varastojen asema kokonaisvarmuusvarastojen erillisenä tai muihin varastoihin yhdistettynä osana on suoraan tai epäsuorasti yhteydessä varastojen saatavilla oloon ja käytettävyyteen saannin kriisitilanteessa, ja joihinkin jäsenvaltioihin on muodostumassa tältä osin "harmaa" alue sisämarkkinoita ja kilpailua koskevien yhteisön perustamissopimuksen sääntöjen kannalta, öljyn huoltovarmuusryhmän asiantuntijoiden mukaan päätös varastojen pitämisestä erillään edellyttää, että otetaan huomioon myös kustannukset, jotka aiheutuvat varastointivelvoitteen kannalta saatavasta hyödystä. Varastoja pidetään sekä paikallisten öljyvajausten että vakavampien saantihäiriöiden varalta, ja kukin jäsenvaltio on rakentanut varastointijärjestelmänsä omia tarpeitaan vastaavaksi. Olennaista on, että jäsenvaltio kykenee saamaan varastot kuluttajan käyttöön silloin, kun tarve vaatii. Osa ryhmän asiantuntijoista katsoi, että öljyteollisuuden toimintajärjestelmiin liittyvät ja sen jakelukanavien varastot voidaan saada nopeasti kuluttajien käyttöön; lisäksi niiden ylläpitokustannukset ovat alhaiset. Toiset sen sijaan olivat sitä mieltä, että suurta osaa teollisuuden toimintajärjestelmiin liittyvistä varastoista ei voida antaa muiden käyttöön, koska ne tarvitaan teollisuuden omiin toimintoihin. Nämä toiminnot näet lakkaavat tai hankaloituvat, jos tällaiset varastot vähenevät tai tyhjentyvät. Näin ollen toimintamalli, jossa mahdollisimman suuri osa operatiivisista varastoista jätettäisiin velvoitevarastojen ulkopuolelle, parantaisi varmuusvarastojen saatavuutta. Lisäksi se helpottaisi niiden valvontaa paikan päällä suoritettavin tarkastuksin. Jälkimmäistä kantaa edustaneet asiantuntijat ehdottivatkin, että muita kuin operatiivisia varastoja pitäisi yliajokin ei-kaupallinen varastointielin tai valtio itse. Eräät asiantuntijat ehdottivat vaihtoehtoista ratkaisumallia, jossa varastot eriteltäisiin ainoastaan operatiiviset varastot ylittävältä osalta eikä operatiivisia varastoja tarvitsisi välttämättä laskea tarkasti. Varastojen omistaja ei saisi käyttää operatiiviset varastot ylittävää eriteltyä määrää omiin toimintoihinsa, ja näin ollen se olisi aina otettavissa käyttöön öljynsaannin kriisitilanteessa. 9. 10 Direktiivin 68/414/ETY säännökset ovat kansainvälisen merenkulun ia lentoliikenteen polttoaineiden (bunkkerien) osalta kansainvälisten tilastointia koskevien sääntöjen sekä yleissopimusten (EUROSTAT, IEA ja YK) mukaisia. Tarkasteltaessa tätä kysymystä jäsenvaltioiden suuri enemmistö oli yhtä mieltä siitä, että tilanne on syytä säilyttää ennallaan siten, että kansainväliseen merenkulkuun tarkoitettuja polttoaineita 23 lasketa edellisen vuoden kulutukseen, mutta kansainvälisen ei lentoliikenteen polttoaineet sisällytetään kyseiseen kulutukseen. Kaksi jäsenvaltiota toi esille, että niiden lentoliikenteen polttoaineiden kulutus on runsaan kausiluonteisen matkailun takia yleensä tavallista suurempaa ja että ne ovat tämän takia velvoitettuja ylläpitämään suurempia varastoja. 9. 11 Lentopetroli (kerosiini) on tuote, jonka merkitys on maailmanlaajuisesti kasvamassa. Tämän tuotteen kulutus on lisääntynyt viime vuosina nopeasti. Nykyisin se luetaan "keskitisleisiin". Komissio pyysi öljyn huoltovarmuusryhmää arvioimaan tilannetta uudelleen ja pohtimaan erityisesti sitä, olisiko lentopetroli otettava mukaan omana luokkanaan, jonka osalta asetettaisiin erillinen velvoite. 1 Keskusteluissa päädyttiin siihen, että lentopetrolista voitaisiin tarkempien tilastotietojen saamiseksi ilmoittaa erikseen tuoteluokan II sisällä; useimmat jäsenvaltiot katsoivat, ettei lentopetrolia koskevan velvoitteen käyttöönotto näyttäisi toistaiseksi olevan tarpeen. joita käytetään muunnettaessa 9. 12 Varastojen laskennan ja niistä komissiolle annettavan ilmoituksen osalta öljyn raakaöljymääriä huottovarmuusryhmä ehdotti vastaaviksi öljytuotemääriksi, toista ja kolmatta yksinkertaistettaisiin. Ryhmän asiantuntijat pääsivät varsin helposti yhteisymmärrykseen vanhentuneen toisen menetelmän poistamisesta kokonaan, kuten komissio oli ehdottanut. Jotkut asiantuntijat pyysivät, että kolmas menetelmä, joka suosii valmiiden tuotteiden muodossa olevia varastoja, säilytettäisiin. Komissio oli ehdottanut myös tämän menetelmän poistamista. ÖHvalan näkemykset 10. 11. 12. Komissio on neuvotellut säännöllisesti varastointikysymyksistä öljyalan kahden suurimman Euroopan laajuisesti toimivan järjestön kanssa: toinen näistä on Euroopan öljyteollisuuden liitto EUROPIA, joka edustaa jalostamoyrityksiä, ja toinen UPEI (Union Pétrolière Européenne Indépendante), joka edustaa sellaisia alan toimijoita, kauppiaita, markkinoijia, tuojia ja jakelijoita, jotka eivät harjoita jalostustoimintaa. EUROPIAn näkemys on, että varmuusvarastointi kuuluu koko yhteiskunnalle tai valtiolle ja että yhteiskunnan tai valtion olisi myös huolehdittava sen kustannuksista2. EUROPIAn mielestä ei kuitenkaan ole syytä rakentaa lisää varastolaitoksia ja -tiloja, vaan olisi käytettävä nykyisiä, öljyala pitää keskeisenä kysymyksenä joustavuutta ja katsoo, että siihen olisi kiinnitettävä entistä enemmän huomiota tarkistettaessa yhteisön lainsäädäntöä. Koko yhteisössä olisi pyrittävä kahdenvälisten sopimusten aikaansaamiseen ja soveltamiseen, koska varastoja on voitava pitää missä tahansa sisämarkkinoiden alueella. Varastoinnin kustannukset on yksilöitävä avoimesti. UPEI kannattaa voimakkaasti yksinomaan saannin varmuuden turvaamiseksi pidettävien varastojen erottamista muista3. Lisäksi se on vahvasti sitä mieltä, että kuhunkin jäsenvaltioon olisi perustettava keskusvirasto, -elin tai -laitos, joka omistaisi kokonaan tai suureksi osaksi velvoitteiden mukaiset varastot ja joka vastaisi kyseisen jäsenvaltion varastointijärjestelman 1 Ks. myös komission vuonna 1964 tekemä alkuperäinen ehdotus. II/KOM(64) 406 lopullinen, 28. 10. 1964. 2 EUROPIAn asiakirja Compulsory Stocks Obligations (CSO) for Oil and Petroleum Products Principles. 3 Varastointikysymyksiä koskeva muistio, 1997. 3>T> organisoinnista ja hallinnosta sekä huolehtisi siitä, että järjestelmän kustannukset ovat avoimesti todettavissa ja että kaikilla markkinatoimijoilla on yhdenmukaiset toimintaedellytykset. Tutkimus Euroopan unionin ölivn velvoitevarastoista 13. 14. 15. Konsulttiyritys EMC (Energy Market Consultants, Yhdistynyt kuningaskunta) teki yhteistyössä OPAL-yrityksen (Oil Price Assessments, Yhdistynyt kuningaskunta) kanssa vuosina 1996-1997 komission toimeksiannosta tutkimuksen (Compulsory Oil Stocks in the European Union), jossa arvioitiin keskeisiä velvoitevarastoihin liittyviä kysymyksiä voimassa olevan yhteisön lainsäädännön, jäsenvaltioissa sovellettujen käytänteiden ja tarkasteltiin, miten markkinoiden muutosten kannalta. Lisäksi sisämarkkinoiden lujittuminen on vaikuttanut varastointijärjestelyihin. Samoin kartoitettiin ja tarkasteltiin selkiyttämistä kaipaavia osa-alueita, mahdollisia puutteita sekä merkittäviä epäjohdonmukaisuuksia, tehokasta varastojen käyttöä saattaisivat haitata kriisitilanteessa. tutkimuksessa jotka Tutkimuksessa keskityttiin vertailemaan 15 jäsenvaltiossa käytössä olevia erilaisia varastointijärjestelmiä edellyttämää vähimmäistarvetta (MOR) suhteessa varastojen saatavilla oloon sekä öljyn kulutuksessa ja varastointijärjestelyissä vuosina 1970-1996 tapahtunutta kehitystä. -käytänteitä, arvioimaan toiminnan ja jatkuvan tämän kehityksen tutkimuksessa ennustettiin Tutkimus vahvisti kehityssuuntauksen, joka on ollut havaittavissa 1980-luvun lopulta lähtien: öljyteollisuus pyrkii vähentämään kustannuksia pitämällä mahdollisimman pieniä öljyvarastoja. Lisäksi ja voimistuvan tulevaisuudessa. Varastot OECD-maissa ovat vuodesta 1980 lähtien pienentyneet noin 25 päivän kulutusta vastaavalla määrällä. Vuosina 1992-1996 varastot supistuivat määrällä, joka vastaa kuuden päivän kulutusta. Yritysten kokonaisvarastot (joihin eivät kuulu strategiset eivätkä erityisten varastointielinten varastot) laskivat vuoden 1994 lopun 68 päivän kulutusta vastaavasta määrästä siten, että vuoden 1995 lopussa ja vuonna 1996 ne vastasivat noin 64 päivän kulutusta. Öljy-yhtiöt soveltavat entistä enemmän kaupallisia periaatteita päättäessään siitä, missä ja miten ne harjoittavat liiketoimintaa. Näin ollen ne ovat vastahakoisia hyväksymään, että niillä on "strateginen" vastuu öljytoimitusten saannin häiriötilanteen sattuessa. Yritykset ovat pienentäneet varastojaan kahdella eri tavalla: yhtäältä ne ovat karsineet ylimääräistä kapasiteettia (kuten jalostamoja, varastointi- ja jakelupaikkoja jne. ) ja parantaneet näin yleisesti toiminnan tehokkuutta ja toisaalta ne ovat vähentäneet "harkinnanvaraisia" varastoja. loppukäyttäjille kansainvälisen öljyn jatkamisesta 16. Myös valtioiden suhtautuminen varmuusvarastoihin näyttää olevan muuttumassa. Tämä näkyy lisääntyneenä halukkuutena käyttää näitä varastoja jo kriisiä edeltävissä tilanteissa. IEA käytti osan varmuusvarastoista Persianlahden kriisin aikana tammikuussa 1991, vaikkei minkäänlaista varsinaista öljypulaa ollut havaittavissa. Varastojen koordinoidusta käytöstä ennen öljyn saannin kriisitilannetta tai kriisitilanteen aikaisessa vaiheessa onkin kehittymässä toimenpide, jota saatetaan tulevina vuosina käyttää säännönmukaisesti. Jotta tietty maa voisi osallistua tällaiseen koordinoituun varastojen hyödyntämiseen, sillä on ehdottomasti oltava runsaat varastot. 17. Tutkimuksessa otettiin yksityiskohtaisemmin esille seuraavat seitsemän keskeistä kysymystä: 17. 1 Varastointivelvoitteiden yhdenmukaisuuden osalta todettiin, että useimmat jäsenvaltiot eivät tällä hetkellä tee eroa tuotantoketjun loppupään erityyppisten s/ välillä soveltaessaan vähimmäisvelvoitevarastoja toimijoiden koskevia vaatimuksia. Koska kuitenkin eri toimijoiden (erityisesti jalostajien ja jakelijoiden) vähimmäistarvetta vastaavien operatiivisten varastojen välillä voi olla suuria eroja, kaikille yhdenmukaisesti asetettava vaatimus 90 päivän kulutusta vastaavien varastojen pitämisestä näyttää ainakin päällisin puolin tarkastellen muodostavan raskaamman velvoitteen niille toimijoille, jotka tarvitsevat vain vähän omaan käyttöön tarkoitettuja varastoja, kuin niille, joilla on oltava suuret varastot omaa toimintaa varten. Tutkimuksen mukaan tämä kysymys nousee todennäköisesti tulevaisuudessa näkyvämmin esille. joita pidetään hallitusten välisten Tarkasteltaessa varastoja, sopimusten perusteella jäsenvaltioiden alueella toisten jäsenvaltioiden lukuun, todettiin, että eri jäsenvaltiot soveltavat nykyisin erilaisia periaatteita: kuudessa maassa ei ole lainkaan tällaisia varastoja, ja muut ovat asettaneet rajoja toisissa jäsenvaltioissa pidettäville varastomäärille. Tutkimuksen mukaan tämä kysymys noussee ajan myötä näkyvämmin esille, koska eräät nykyisiin varastointirajoituksiin liittyvät seikat näyttäisivät olevan ristiriidassa sisämarkkinoita koskevien yhteisön perustamissopimuksen määräysten kanssa. On tärkeää päästä yksimielisyyteen tällaisia sopimuksia säätelevästä järjestelmästä. Samalla on huolehdittava siitä, että kyseiset varastot ovat fyysisesti todennettavissa. Tutkimuksessa ehdotettiin, että komissio perustaisi "selvitysyksikön", joka seuraisi tilannetta hallitusten välisten sopimusten perusteella pidettävien varastojen osalta. jaoteltiin öljyteollisuuden vähimmäistarvetta Tutkimuksessa vastaavat operatiiviset varastot (MOS) "teknistä vähimmäistarvetta vastaaviin" operatiivisiin varastoihin (T-MOS) eli varastoihin, jotka vaaditaan, jotta öljyteollisuuden laitokset voidaan pitää käynnissä, sekä "tavanomaisiin vähimmäistarvetta vastaaviin" operatiivisiin varastoihin (N-MOS), joita voitaisiin viime kädessä käyttää kriisitilanteessa siinä vaiheessa, kun "kauppavarastot" on käytetty loppuun. Tutkimuksessa arvioitiin, että tavanomaisten vähimmäistarvetta vastaavien operatiivisten varastojen määrä vastaa koko yhteisössä keskimäärin 25-30 päivän kulutusta, mutta eri maiden ja yritysten välillä on eroja. Teknistä esitetty vähimmäistarvetta vastaavien operatiivisten varastojen osalta varsinaisia lukuja, mutta niitä arvioitiin olevan enemmän kuin IEAn "ei saatavilla oleviksi varastoiksi" määrittelemät 10 prosenttia. ei Tutkimuksen mukaan se, että useat jäsenvaltiot eivät laske kansainvälisen lentoliikenteen polttoaineiden myyntiä kokonaisuudessaan mukaan maansa edellisen vuoden kulutukseen, saattaa aiheuttaa epäyhtenäisyyttä. Näin ollen on suotavaa lentoliikenteen polttoaineiden osalta siten, että se vastaa useimmissa jäsenvaltioissa jo nykyisin noudatettavaa periaatetta. Toisin sanoen nämä polttoaineet olisi sisällytettävä kotimaankulutukseen. yhdenmukaistaa kansainvälisen laskentatapaa Yhteisön oman öljyntuotannon huomattava lisääntyminen vuodesta 1970 lähtien (oman tuotannon osuus yhteisön kokonaiskulutuksesta on nykyisin 27 prosenttia), antaa tutkimuksen mukaan tiettyä tukea näkemykselle, jonka mukaan nykyistä 15 prosentin enimmäispoikkeusta olisi laajennettava niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka ovat öljyn suhteen omavaraisia. On kuitenkin vaikea määrittää, mikä uuden prosenttimäärän olisi tarkalleen oltava. Yksi tutkimuksessa esitetyistä ehdotuksista koski velvoitevarastojen valvonnan tiukentamista joissakin jäsenvaltioissa esimerkiksi siten, että tehdään entistä useammin tarkastuksia paikan päällä tai otetaan käyttöön muita vastaavia tarkastustoimenpiteitä. Näyttää siltä, että niissä tapauksissa, joissa valvonta on 17. 2 17. 3 17. 4 17. 5 17. 6 tiukkaa, myös varastotasot ovat tyydyttäviä; vastaavasti heikko valvonta näyttää johtavan liian pieniin varastoihin. Mailla, joissa ei sovelleta kovin tiukkoja sääntöjä (ja joissa monissa tapauksissa on myös hajautettu varastojärjestelmä), on usein enemmän vaikeuksia noudattaa varastointi velvoitettaan. KESKEISIÄ SEIKKOJA, JOTKA TUKEVAT EHDOTETTUJA MUUTOKSIA DIREKTIIVIIN 68/414/ETY Operatiiviset varastot ia varmuusvarastointiiäriestelvt 1. Velvoitevarastot eivät periaatteessa saisi sisältää operatiivisia varastoja eikä niitä saisi yhdistää tällaisiin varastoihin (s. o. teknistä vähirnmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot + tavanomaiset vähirnmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot + kauppavarastot), koska operatiiviset varastot ovat olemassa laitosten toimintaa ja kaupallisia tarkoituksia varten. Näkemys, jonka mukaan operatiivisia varastoja voidaan käyttää myös "puskurina" öljyn saannin häiriötilanteen varalta, voidaan asettaa vakavasti kyseenalaiseksi. Kriisitilanteessa viranomaiset haluaisivat saada varastoidun öljyn kuluttajien käyttöön, kun taas öljyteollisuus pyrkisi kasvattamaan varastojaan entisestään. Operatiivisten varastojen ja varmuusvarastojen yhdistäminen keskenään saattaa heikentää öljyn saannin varmuutta sekä vaarantaa varastojen käytön tehokkuuden. Ei ole mitään takuita siitä, että varastot saataisiin käyttöön ja jäsenvaltion viranomaisten hallintaan silloin, kun niitä tarvitaan kriisitilanteessa. IEA käsitteli tätä kysymystä uudelleen vuonna 1997 ja selvitti, kuinka paljon varastoja olisi käytettävissä öljyn saantiin liittyvässä kriisitilanteessa, jos toiminnan edellyttämiä vähimmäistarpeita ei oteta huomioon^. IEAn analyysin perusteella valtaosa alan teollisuuden (yritysten) varastoista tarvitaan sen omaan toimintaan, ja kriisitilanteessa saatavilla olevien varmuusvarastojen määrä näyttää olevan pienempi kuin yleensä arvioidaan, vaikkakaan sitä ei voida määrittää kovin tarkasti. OECD-maiden välillä on kuitenkin tässä suhteessa suuria eroja, jotka johtuvat paikallisista toimintaolosuhteista ja lainsäädännöstä. IEA:n asiakirjassa päätellään, että kaikki valtion ja erityisten varastointielinten tai -laitosten varastot ovat kriisitilanteessa saatavilla erittäin suurella varmuudella. Sen sijaan öljy-yhtiöt saattavat olla kaupallisista syistä haluttomia luovuttamaan edes käytettävissä olevaa osaa varastoistaan, jos ne arvioivat kriisin pahenevan ja öljyn hintojen nousevan. 2. Käytettäessä eri tarkoituksia - yritysten toimintaa ja saannin varmuutta - palvelevia sekavarastoja on myös vaikeampaa yksilöidä varmuusvarastoinnin kustannuksia, mikä puolestaan vähentää avoimuutta. Jalostajien (joilla on yleensä suuri määrä tällaisia varastoja) on vaikeaa ja toisinaan jopa mahdotonta eritellä yksinomaan saannin varmuuden takia pidettävien varastojen ja tavanomaisissa toiminnoissa (laitosten toiminta ja kaupalliset toiminnot) käytettävien varastojen kustannuksia. Näin ollen on myös vaikeaa 4 Asiakirja IEA/GB(97)52: IEA Emergency Reserve Issues, 2. 12. 1997. 23> ja osin mahdotonta määrittää selkeästi varmuusvarastoista aiheutuvia kustannuksia ja jakaa niitä niiden eri toimijoiden kesken, jotka on velvoitettu pitämään tällaisia varastoja. Jotta tietty toimija voisi toimia kaupallisilla markkinoilla, sen on yleensä esitettävä todisteet varastoista, joita se ylläpitää suoraan itse tai epäsuorasti siten, että se on antanut varastointivelvoitteensa jonkun toisen toimijan hoidettavaksi. Jälkimmäisessä tapauksessa toinen toimija pitää varastoja toisen lukuun varastojen olemassaolosta todisteena olevia asiakirjoja vastaan. Varastoinnista maksetaan vuokra. Muuta kuin jalostustoimintaa harjoittavilla on pienemmät varastointipaikat tai ei lainkaan varastointipaikkoja, koska niiden toiminnalliset tarpeet ovat pienemmät (yleensä 10-15 päivän tavanomaiset vähimmäistarvetta vastaavat operatiiviset varastot) kuin jalostajilla (yleensä yli 40 päivän vastaavat varastot), ja ne vuokraavat jalostajilta ylimääräistä varastointikapasiteettia. Tämä menettely voi tietyissä olosuhteissa, joihin vaikuttaa myös markkinoiden rakenne, aiheuttaa muille kuin jalostajille kilpailuhaitan, koska jalostamojen varastot ovat paljolti yhdistettyjä sekavarastoja. Yhden näkemyksen mukaan varastoinnista suoritettava maksu voidaan tietyin edellytyksin nähdä jopa osittaisena tukena, jolla muut, muutoin yleensä jalostajien kanssa samoilla markkinoilla kilpailevat toimijat tukevat jalostamojen että edellä kuvattu operatiivisia varastoja. Toinen näkemys varastointitodistusjärjestelmä huolehtimaan auttaa muita varastointivelvoitteestaan ja mahdollistaa samalla niiden markkinoillepääsyn tai toiminnan jatkamisen markkinoilla, joilta ne muuten saattaisivat jäädä sivuun. Yleisesti ottaen voidaan sanoa, että jalostajien ja muuta kuin jalostustoimintaa harjoittavien väliset ongelmat ovat yleisempiä markkinoilla, joilla varmuusvarastoja ei ole selkeästi yksilöity, vaan ne on yhdistetty toiminnallisiin varastoihin. Kuten edellä on todettu, ratkaisuna olisi yksilöidä varastoinnin kustannukset ja jakaa ne puolueettomia jakoperusteita noudattaen tasapuolisesti eri toimijoiden kesken. Näin tarpeen sisämarkkinoiden tehokkaan toiminnan kannalta. saataisiin aikaan yhdenmukaiset sijaan on, kuin toimintaolosuhteet, sekavarastoja jotka ovat jalostajia suositaan joilla sen voi ja 3. 4. esille, toimijat, että ne yhteisön öljyalaa kuultaessa on käynyt joilla on jalostuskapasiteettia, ovat yhä tyytymättömämpiä siihen, että niille aiheutuu kustannuksia niiden omat toiminnalliset tarpeet ylittävästä varastointivelvoitteesta. Niiden mielestä tämä ylimääräinen rasite olisi siirrettävä "yhteiskunnan tai valtion" kannettavaksi5. Koska öljy- yhtiöiden päätavoitteena on hyvä kilpailukyky maailmanlaajuisilla markkinoilla, ne pyrkivät pienentämään operatiivisia varastojaan kyetäkseen vähentämään ja järkeistämään kustannuksia. Ne haluaisivat myös, että joustavuutta lisättäisiin siten, että ne voisivat ylläpitää varastoja aina, kun niille koituu siitä mittakaavaetuja sisämarkkinoilla, ja alentaa näin kustannuksia. Tällaiset markkinatoimijoiden pyynnöt ovat nykyisin täysin perusteltuja, ja on löydettävä ratkaisu, jossa ne voidaan ottaa huomioon ilman, että heikennetään yhteisön öljyhuollon varmuutta saannin häiriötilanteissa. Se, missä määrin näin Useimmat jäsenvaltiot kierrättävät - enimmäkseen taloudellisista syistä - varastojaan siten, että osaa niiden velvoitevarastoista voidaan ennemmin tai myöhemmin käyttää kaupallisesti. olevista varastointijärjestelyistä. Näissä järjestelyissä voidaan ottaa huomioon kunkin jäsenvaltion ominaispiirteet ja tarpeet edellyttäen, että jäsenvaltioiden hallituksilla on lailliset ja hallinnolliset oikeudet saada tarvittaessa velvoitevarastot ja varastojen käyttöä koskevat menettelyt omaan hallintaansa sekä siirtää varastoja sinne, missä niitä kipeimmin tarvitaan. Varastointia koskevilla järjestelyillä on huolehdittava jatkuvasti siitä, että varastot ovat kuluttajien saatavilla ja käytettävissä ja että niiden ylläpidossa sovellettavat riippuu käytössä tehdään, Ks. edellisessä luvussa mainittu EUROPIAn asiakirja. 5. 6. järjestelyt ovat avoimia siten, että varastoinnin kustannukset yksilöidään ja saatetaan markkinatoimijoiden tietoon. Jäsenvaltioiden ja öljyteollisuuden (sekä jalostajien että muuta kuin jalostustoimintaa harjoittavien) kannalta toimiva ratkaisu on näin ollen tehdä varastointijärjestelyissä aitoa yhteistyötä ja käyttää avoimia ja tehokkaita järjestelmiä, joilla taataan, että varastot ovat saantivaikeuksien ilmetessä varmasti hallitusten käytössä. Muina kuin kriisiaikoina varastojen saatavilla olo ja käytettävyys voidaan varmistaa säännöllisellä valvonnalla. Avoimuuden ensimmäisenä edellytyksenä on varmuusvarastoinnin kustannusten yksilöinti kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joissa näin ei ole vielä tehty. Tähän mennessä saadut kokemukset osoittavat, että edellä mainitut edellytykset voidaan täyttää helpommin niissä maissa, joissa on perustettu erityisiä varastointilaitoksia tai - elimiä huolehtimaan varastointivelvoitteen hoitamisesta joko kokonaan tai suurelta osin. On havaittu, että kun jäsenvaltiot ovat muodostaneet tällaisia elimiä, jotka vastaavat huomattavalta osin varastointivelvoitteen täyttämisestä, varastojen kokonaismäärä (ilmaistuna niin ja niin monen päivän kulutuksena) on lisääntynyt. Tämä on johtunut osittain siitä, että öljy-yhtiöt ovat pitäneet edelleen operatiivisia varastoja omia tarpeitaan lisättyinä varastointielinten ylläpitämät varastot ovat varten. Näihin varastoihin kasvattaneet varmuutta. Varastointielimet ovat yleensä voittoa tavoittelemattomia organisaatioita ja pitävät yleensä valtaosaa varastoistaan siten, ettei niitä käytetä toiminnallisiin tarpeisiin tai kaupalliseen toimintaan. On kuitenkin selvää, että öljytuotteiden edellyttämän laadun päivittämisen takia myös muita kuin operatiivisia varastoja on uudistettava käsittelylaitoksissa, joita yleensä käytetään operatiivisten varastojen käsittelyyn. kokonaismäärää parantaneet varastojen saannin ja Varastojen hallinnollinen valvonta ia hallinta saannin häiriötilanteen Varastojen hallinnollinen valvonta ja hallinta ovat kysymyksiä, jotka liittyvät läheisesti operatiivisten ja varmuusvarastojen väliseen suhteeseen. Koska direktiivillä 68/414/ETY on säädetty velvoitevarastoista, jotka ovat kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden käytettävissä taattava öljyn ilmetessä, kansallisen jäsenvaltioiden hallituksille mahdollisuus tällaisella tapauksessa. Useilla jäsenvaltioilla on viimeisenä keinona käytössään varastojen pakko- otto-oikeus. Toisilla jäsenvaltioilla sen sijaan ei ole tällaisia oikeuksia, vaan niissä lähdetään siitä, että hallitus ja varsinaisina varastoijina toimivat yritykset, toimijat, laitokset ja niiden käyttöä koskevasta määräämisoikeudesta vapaaehtoisesti yhteistyössä. saada varastot hallintaansa lainsäädännön on sopivat varastoja tai muut elimet On tärkeää saada varastojen hallinnollinen valvonta ja hallinta kaikissa eri jäsenvaltioissa keskenään samankaltaiseksi ja varmistaa näin, että varastot ovat todella kaikissa tilanteissa kuluttajien saatavilla. Jälkimmäinen seikka on erityisen tärkeä silloin, kun jäsenvaltio säilyttää osan velvoitteiden mukaisista varastoistaan muissa jäsenvaltioissa ja kun varastoja on delegoitu. 8. Tarkastamalla säännöllisesti varastomäärät ja varastojen laatu voidaan taata, että varastoja voidaan käyttää ja hallita öljyn saannin häiriötilanteissa. Viranomaisten ei erinäisistä (teknisistä, hallinnollisista tai taloudellisista) syistä ole aina helppoa todentaa varastoja säännöllisesti, ja vielä vaikeampaa on tehdä tarkastuksia paikan päällä. Varastojen hallintaa varten ei myöskään ole olemassa yhteisön tason oikeusperustaa. Näin ollen on tarkistettuun yhteisön lainsäädäntöön on tarpeen lisätä artikla, jossa säädetään SS nimenomaisesti varastojen hallinnasta sekä toisaalta seuraamuksista niille, jotka eivät noudata velvoitettaan. Keskitetyt ia hajautetut varastointiiäriestelmät 9. Velvoitevarastojen ylläpito on järjestetty jäsenvaltioissa monilla eri tavoilla. Varastoja pitävät erityisesti: • yritykset, jalostajat, toimijat, kauppiaat, markkinoijat ja muut taloudelliseen voittoon pyrkivät yritykset (hajautetut järjestelmät) • valtio (keskitetyt järjestelmät) • yhteiset laitokset tai muut elimet, jotka on perustettu tätä tarkoitusta varten (keskitetyt järjestelmät). tärkeää, että jäsenvaltiot velvoitevarastointiin On olennaisen järjestelyjä toteuttaessaan noudattavat tiettyjä varastoinnin perusvaatimuksia. Paras tapa varmistaa tämä on luoda järjestelmiä, joiden avulla saadaan aikaan yhteistyökumppanuus julkisten viranomaisten ja yksityisen teollisuuden välille. Suotuisimmat edellytykset tällaiselle kumppanuudelle luodaan käyttämällä sekajärjestelmiä, toisin sanoen yhdistelemällä varastointijärjestelmässä sekä keskitettyjen että hajautettujen järjestelmien piirteitä. Seuraavassa on lueteltu nykyisin käytössä olevien eri järjestelmien etuja ja haittoja: liittyviä Valtion yksin pitämät varastot 10. Etuja: • varastot ovat jäsenvaltion suorassa hallinnassa • varastot ovat erillisiä eivätkä liity toimintajärjestelmiin • varastojen sijainti, laatu ja määrä on helppo määrittää ja/tai todentaa tarkastuksilla milloin hyvänsä • varastojen käyttö on 100-prosenttisesti valtion hallinnassa 11. Haittoja. • kustannukset maksetaan kokonaan valtion talousarviosta • varastojen ylläpitoon saattaa liittyä liikaa byrokratiaa • tekninen asiantuntemus saattaa olla puutteellista • markkinoiden (nopeita) muutoksia ei välttämättä ymmärretä • varastoja pidetään tavanomaisten jakelukanavien ulkopuolella tai jakelukanaviin ei ole yhteyksiä • valmistevaatimuksia on vaikea noudattaa it • varastoja voidaan käyttää muulloinkin kuin öljynsaantikriisin aikana haluttaessa hankkia tuloja valtiolle. Teollisuuden yksin pitämät varastot 12. Etuja: varastot vastaavat paremmin markkinoiden toiminnallisia tarpeita varastojen organisointi on tehokkaampaa ja edullisempaa oikeiden valmistevaatimusten noudattaminen on helpompaa varastot ovat jakelukanavien yhteydessä tai niiden lähellä. 13. Haittoja: varastojen olemassaoloa ja saatavuutta on vaikea taata tai todentaa varastojen laatua on vaikea taata tai todentaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia on vaikea toteuttaa erityisesti sekavarastojen osalta muut kuin jalostustoimintaa harjoittavat yritykset (erityisesti ne, joilla on vain vähän tai ei lainkaan varastointikapasiteettia) ovat vaarassa joutua syrjityiksi kustannukset voivat jakaantua epäoikeudenmukaisesti eri markkinatoimijoiden kesken. valtion viranomaisten on vaikea käynnistää ja säädellä varaston käyttämistä suuri osa varastoista saattaa olla delegoituja varastoja; tällaisia varastoja on vaikea tai mahdoton yksilöidä, eikä niiden saatavilla olo saannin kriisitilanteessa ole taattu. Va astointielimen tai -laitoksen pitämät varastot 14. Etuja: varastojen sijainti, laatu ja määrä on helposti todettavissa varastojen tarkastuksin saatavuus on helposti todennettavissa paikan päällä suoritettavin varastojen käyttö aloitetaan valtion aloitteesta, ja se tapahtuu valtion alaisuudessa ja säätelemänä yhteistyössä yritysten kanssa mahdollinen pienempien toimijoiden joutuminen syrjityiksi on helpommin vältettävissä kustannukset ja rahoitusjärjestelyt ovat avoimia (maksu tai vero on etukäteen toimijoiden tiedossa) kustannukset on helppo jakaa oikeudenmukaisesti 3?" • vaikeudet kahdenvälisten varastointijärjestelyjen toteutuksessa voidaan voittaa helpommin • tulevia määräysten muutoksia pystytään soveltamaan helpommin. 15. Haittoja: • toimintoihin on vaarassa pesiytyä byrokratiaa, jos toimintarakennetta ei pidetä pienenä • tekninen asiantuntemus saattaa olla puutteellista, jos toimintarakenteessa ei ole mukana öljyteollisuuden asiantuntijoita • varastot eivät välttämättä ole riittävän hyvin yhteydessä olemassa oleviin jakelurakenteisiin, jos alan teollisuuden kanssa ei tehdä yhteistyötä • laitosten hallinto- ja alkuvaiheessa (öljyn osto, uudet säiliöt jne. ). toimintakustannukset ovat korkeat etenkin toiminnan Viimeksi mainittu ongelma voidaan kuitenkin osittain poistaa kattamalla kustannukset kiinnelainatyyppisillä takaisin jotka jäsentoimijoilta perittävästä erityisestä maksusta tai verosta kertyvillä tuloilla. yleensä maksaa pankkilainoilla, voidaan Rahoitus 16. Velvoitevarastojen aiheuttamat kustannukset maksaa loppukuluttaja, ja ne on sisällytetty kyseisten tuotteiden lopullisiin hintoihin. Tämä rahoitusperiaate perustuu siihen, että saannin kriisitilanteessa varastoista hyötyy nimenomaan loppukuluttaja. Sen mukaan, minkälaiset lisää velvoitevarastojen kustannukset suoraan hintaan tai ne sisällytetään mukaan helposti yksilöitävissä olevan maksun tai veron muodossa. varastointijärjestelyt öljy-yhtiö käyttöön, otettu joko on Ilmoittaminen ia varastojen laskenta 17. 18. ilmoitetaan Velvoitevarastoista jäsenvaltion viranomaiset lähettävät säännöllisesti komissiolle. Direktiivissä 68/414/ETY säädetään ja varastoista nimenomaisesti kunkin kolmen ilmoittamisen teknisistä yksityiskohdista. tuoteluokan varastojen yhteenvedolla, tilastollisella laskennan jonka Tilastoista käy yhtäältä ilmi, että tiettyjen, erityisesti luokkaan III kuuluvien tuotteiden kulutus yhteisössä on viime vuosina laskenut. Toisaalta muiden tuotteiden, erityisesti bensiinien, dieselöljyn ja lentopetrolin, kulutus on kasvanut, mikä johtuu markkinoilla viime vuosina tapahtuneista muutoksista. Samoin eräiden muiden tuotteiden (nestekaasu, teollisuusbensiini) merkitys on lisääntynyt, ja niiden kulutus tulee olemaan tulevaisuudessa huomattavaa^. Compulsory Oil Stocks in the European Union, pääraportti, ss. 45-51. 19. Eri jäsenvaltioiden erilaiset lähestymistavat aiheuttavat epäyhdenmukaisuutta, joka vaikeuttaa tilastojen vertailua. On selvää, että luotettavien varastotietojen saaminen on tärkeää, tietojen parantamiseksi. Näiden toimenpiteiden tavoitteena on: toimenpiteitä sen vuoksi tarvitaan ja • saada jäsenvaltioista entistä yhtenäisempää ja samalla vertailukelpoisempaa tietoa • korostaa tiettyjä joiden kulutuksen ennustetaan olevan tulevaisuudessa runsasta: direktiivin 68/414/ETY kolme öljytuotteiden luokkaa on määritetty direktiivin laatimisajankohdan aikaisten markkinoiden tarpeiden perusteella. tärkeitä öljytuotteita, 20. Näin ollen ehdotetaan seuraavaa: • säilytetään direktiivi 68/414/ETY ennallaan ja jätetään kansainvälisen merenkulun polttoaineet pois kaikkien jäsenvaltioiden kulutusta koskevista laskelmista • mainitaan direktiivissä 68/414/ETY nimenomaisesti nykyisin noudatettava käytäntö ' ja lentoliikenteen polttoaineet kaikkien sisällytetään sen mukaisesti kansainvälisen jäsenvaltioiden kotimaankulutukseen • mainitaan lentopetrolin määrä (ja vastaava kulutuspäivien määrä) erikseen luokassa II asettamatta kuitenkaan sitä koskevaa erityistä velvoitetta • poistetaan direktiivistä toinen menetelmä, jota voidaan soveltaa muunnettaessa raakaöljyn määrää öljytuotteiden määräksi • määritetään kaikkien jäsenvaltioiden osalta tietty päivämäärä - esimerkiksi maaliskuun loppu - ajankohdaksi, jolloin aiempi kalenterivuosi, jonka kulutuksen perusteella varastojen taso lasketaan, on vaihdettava • määritetään kulutus edellisen vuoden perusteella yhdenmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa • lähetetään jäsenvaltioiden kunkin kuukauden lopun tilannetta koskevat tilastolliset yhteenvedot komissiolle entistä nopeammin • käytetään aina samaa ilmoituslomaketta; jota voidaan päivittää • seurataan markkinakehitystä ja erityisesti eri öljytuotteiden kulutusta Euroopassa ja maailmanlaajuisesti, selvittää neuvoston direktiivin mukaisten tuoteluokkien kattavuus. jotta voidaan 7 Euroopan yhteisön tilastotoimiston ja OECD:n/IEA:n noudattama käytäntö. 33 Oma öljyntuotanto 21. 22. Niitä seurausvaikutuksia, joita aiheutuu, kun öljyä tuottavaa jäsenvaltiota koskevaa varastointivelvoitetta alennetaan tietyllä prosenttiosuudella, ei ole aina helppo arvioida. Sekä öljyn huoltovarmuusryhmän asiantuntijat että äskettäinen velvoitevarastoja koskenut tutkimus ovat antaneet tiettyjä ohjenuoria, joiden avulla saattaa olla mahdollista tehdä tässä asiassa ratkaisuja. Yhtenäisyyden takia - sekä direktiivissä 68/414/ETY säädetyn perusteella ja jäsenmaiden valtaenemmistön jo noudattaman käytännön mukaisesti - on tarkoituksenmukaista, että osuus, jolla varastointivelvoitetta alennetaan, lasketaan tonnimääräisestä eikä päivinä ilmaistusta kotimaankulutuksesta. Vuoden 1968 ehdotusta tehtäessä mikään tekninen analyysi ei tukenut 15 prosentin suuruisen enimmäispoikkeuksen säätämistä. Näin ollen, koska uutta poikkeusprosenttia ei todennäköisesti voida määrittää yksinomaan teknisin perustein, kysymys on parasta ratkaista poliittisesti. 23. Tässä yhteydessä voidaan lisäksi ottaa huomioon, että yhteisön kahden suurimman öljyntuottajan, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Tanskan, tuotannon osuus 15 EU-maan kolmen viime vuoden kokonaisöljynkulutuksesta on 25 prosenttia. Kaiken kaikkiaan 15 EU-maan oman öljyntuotannon osuus EUn kokonaiskulutuksesta on 27 prosenttia. I+T) V A R A S T O I N N IN P E R U S P E R I A A T T E ET Jäsenvaltioiden yhdenmukaisuutta voidaan parantaa noudattamalla tiettyjä varastoinnin perusperiaatteita. varmuusvarastointijärjestelmien tehokkuutta, avoimuutta ja Yhteisön öljyn velvoitevarastojen on oltava kaikkien kolmen öljytuoteluokan osalta jatkuvasti keskimääräistä kotimaankulutusta. Varastojen on oltava seuraavien vaatimusten mukaisia: 90 päivän edellisen tasolla, vuoden vasta joka 24. 25. • niiden on oltava kokonaisuudessaan jäsenvaltioiden käytettävissä, jos öljyn saanti vaikeutuu • niiden on oltava saatavilla ja käytettävissä kulutusta varten • niitä on ylläpidettävä siten, että niiden yksilöiminen, niitä koskeva kirjanpito ja niiden kontrollointi on jatkuvasti mahdollista • niiden kustannukset on voitava yksilöidä avoimesti kyseisten öljytuotteiden lopullisessa hinnassa • niiden on vastattava kaikilta osin yhteisön perustamissopimuksen määräyksiä, jotka koskevat kaikkien markkinatoimijoiden yhdenmukaisia toimintaedellytyksiä • niitä organisoitaessa ja ylläpidettäessä on otettava huomioon, että tavaroiden vapaa liikkuvuus on vailla rajoja toimivien sisämarkkinoiden realiteetti. <u TAULUKOT JA KAAVIOT (fr Yhteenveto yhteisön velvoitevarastointia koskevasta lainsäädännöstä ja velvoitevarastointijärjestelmistä Rakenne Omistaja Varastointi- elimen osuus Jarjest piiriin. kuul. yritykset Yritysten maara Uusia yrityksia kosk. vaatim. Vahimm. vol. / -varastot Vahimmfiis-fii vclvoitc -r' Tuojat kaikki tuojat ! suurimm. vhtiot = n. 60 Itavalta Kesk. (ELG) Yritykset Belgia Hajaut. e. s. Tanska Kesk (FDO) Yritykset Suomi Ranska Saksa Kreikka Kesk. (Huolto- vamiuuskeskus) Kesk. (CPSSP/ SAGESS) Kesk. (EBV + valtion strategiset) Hajaut. Valtio Valtio/yritykset Julkisoikeuden, yhteisö e. s. Irlanti Kesk. (NORA) Valtio Italia Luxemburg Hajaut. cesk. järj. ehdotetti Hajaut. ( ) e. s. e. s. 300,000 t (14 pv. , 15%) e. s. 62 pv. (80%) ( l , 3 m t) 1 milj. t (50 pv. , 55%) 54% (51 pv. ) (9 milj. t) 80 pv. (84%) (21,6 milj. t) e. s. 70 pv. (78%) (270. 000 t) e. s. e. s. Jalostajai ->- tuojat Tuottajat + jalostajat + tuojat. Tuojat Tuojat Jalostajat + tuotteiden tuojat Markkinoijat + tuojat Tuojat + suurkuluttajat Sahkolaitokset, jalost. , markkinoij. Tuojat Alankomaat Kesk. (COVA) Valtion säätiö Portugali Hajaut. e. s. 3 milj. t (82 pv. , 79%) e. s. Jalostajat + tuojat Tuojat Espanja Kesk. (CORES) Ruotsi Yhdkuninga Hajaut. (vastuu NUTEKilla) Hajaut. Julkisoikeuden, yhteisö e. s. (valtion viranom. ) e. s. 33 pv. (37%, 3 milj. t) e. s. e. s. Markkinoijat + suurkuluttajat Jalost + tuojat + kuluttajat Jalostajat + markkinoijat n. 35 4 n. 100 n. 120 n. 25 n. 25 n. 150 17 10 n. 15 n. 30 n. 90 n. 50 e. s. - ei sovelleta/ei saatavissa taulukko 1 On ( 3 k k) Ei Ei On (50% velvoitteesta) Ei Ei On ( 3 k k) Ei Ei Ei (6-7. 000 t varastot 3/97 asti Ei On (5-20. 000 t volyymit/v. ) On (kapasiteetti 400-1. 000 m3) Ei Ei? (sailiot maassa) Ei On ( 2 5% tuortnista) On Ei Ei Tu°tt<*!fii§ tiSifefteii E U3 Maksu (ELG) E U3 E U3 EU 3+raakoljy Ei ole (hinnan- alennus) Maksu (FDO, ei talla hetkella) Vero EU 3+lentop. Maksu (CPSSP) E U3 Maksu (EBV) E U3 E U3 E U3 E U3 E U3 Ei ole Vero E i o le Ei ole (hinnan- alennus) Vero 27. 5% (lOOpv. ) 25% (91 pv. ) 90 pv. 3 kk ( = 9 1 p v. ) 26% (91 pv. )) 95 pv. 90 pv. 90 pv. 90 pv. 90 pv. 90 pv. + Ei Ei On Ei Ei On (500 1 volyymit) Ei Ei 120 pv. (90 pv. lentop. ) 90 pv. EU 3 + lentop. Ei E U3 Maksu (CORES On (50. 000 m3 volyymit/v. On (50. 000 t volyymit/v. ) 25% (91 pv. ) 76. 5 pv. ( - - 1 5 %) EU 3+nestek. E i o le E U3 E i o le Yhteisön velvoitevarastojärjestelyjen vertailu Edell. laskenta vuosi vaihd. Ajanjakso Sis. kokon, lentopetrolin Omaan t u ot per. poikkeus Raakadljyn laskentatapa Sijaintia kosk. vaatimukset Kahdenviliset sopimukset IJIkomaillavak nutoituosuus Tarkasmk1o% paikan^aaiii r immmm 1 ^^psife^ii F Kreikka Irlanti Italia 1. 4. 1. 7. Itavalta Belgia Tanska Suomi 1. 4. 1. 4. 1. 7. 1. 7. Kalentenv. Kalenteriv. Ei (ei vähimm. - varast. osalta) Ei 10% Ei ole Kalentenv. Kyllä Kalenteriv. Ei 15% enimmaispoikk. Ei ole ) Ranska Juokseva 12 kk Kyllä Saksa 1. 4. Kalenteriv. Kyllä Kalenteriv. Kyllä 3% 3% 3% 1. vaihtoehto (<20%) 1. vaihtoehto 3. vaihtoehto 1. vaihtoehto 1. vaihtoehto 1. vaihtoehto 1. vaihtoehto Ei Ei Ei Ei On (CPSSP alueell. ) O n ( 1 5 p v. EBV alueell) Ei Kalenteriv. Kyllä Ei ole 2. vaihtoehto Ei 1. 4/5. Kalenteriv. Luxemburg Alankomaat 1. 1. 1. 4. Kalenteriv. Kalenteriv. Kyllä? (osaa ei lasketa?) Ei° (sisällyttä nen suunnitteilla ) Kyllä Portugal! Juokseva 12 kk Espanja Juokseva 12 kk Kyllä Kyllä 6% 1. vaihtoehto E i o le ei raakaoljya 14% 1. vaihtoehto Ei ole 2. vaihtoehto 1% 3. vaihtoehto On (laitoskoht. varastot) Ei Ei Ei On (osa lahella kuluttajia) Ei Ei Ei lainkaan 2 0% 1% 2% 6% Ei lainkaan 30% 1% 50% 2 0% Ei lainkaan Ei lainkaan On (<30% ulkomailla) On On O n ( < 1 0% ulkomailla) On Ei On On (<10% ulkomailla) On (<50% ulkomailla) On (COVA) Ei Ei On Ruotsi Yhdkuningas 1. 7. 1. 7. Kalenteriv. Kyllä Ei ole 3. vaihtoehto Kalenteriv. Kyllä 15% [enimmaispoikk. ) 2. vaihtoehto Ei On (<30% ulkomailla) 1 1% taulukko 2 On On Ei On On On On On On On On On On On Ei On j Ei c On On On On On On On? On On? On On On YHTEISÖN VARASTODVTIELINTEN JA -LAITOSTEN VERTAILU Elin/laitos Elimen/laitoksen valvonta Omat/pidettavat varastomaarat Osuus kokonais- velvoitteesta Raakadljy/oljy- tuotteet Maksu/vero 1 (bensiini) 1 - 1^ Itavalta Belgia Tanska Suomi Ranska ELG Ei ole FDO Huoltovarmuus keskus CPSSP/SAGESS Saksa EBV Kreikka Ei ole Irlanti NORA Italia Lux. Ei ole (Ehdotettu) Ei ole Alankom. COVA Portugali Ei ole Espanja CORES Ruotsi Ei ole Yhd. kunin Ei ole OMV sekä 5 muuta suuryritystä (talousministeriön alaisuudessa) 0,3 milj. t 14%(13pv. ) Kaikki raakaOlj. 6,5ECU/m3 | ELGm varastmaks 1 5 suuryrityksen edustajat, pienempien yritysten edustajia sekä yksi valtion edustaja DEA:sta Kauppa- ja teollisuusministeriö l,3milj. t 80% (62 pv. ) 8% raakaoljyna 1,0 milj. t 55% (50 pv. ) 30% raakaoljyna CPSSP - 9 öljyteoll. edust. , 2 puolueetonta asiantunt. , 2 valtion edust. SAGESS - 7 jalostamon ja 4 muun öljyalan toimijan edust. sekä 3 valtion edust 3 valtion edustajaa, 3 jalostusteollisuuden edustajaa ja 3 tuonti- ja kauppayritysten edustajaa (5 milj t MAD) 3,9 milj. t 21,6 milj. t öljytuott. laskettuna 30% (29 pv. ) 24% (23 pv. ) 84%(80pv. ) Kaikki tuotteina Kaikki tuotteina 31% raakaOljyna INPC :n tytäryhtiö, nykyään riippumaton, yksi 4 johtokunnan jäsenestä on valtion edustaja 0,3 milj. t 78% (70 pv. ) 76% raakadljyna 1 Ei ole (ei toist. kannetaj 6,9 ECU/m3 myyntivero 3,9 ECU/m3, CPSSPm maksu 4,5 ECU/m3 maksu EBVrlle 5,lECU/m3 myyntivero j 5-9 johtokunnan jäsentä, jotka talousministeriö ja valtiovarairiministeriö nimittävät 2,9 milj. t Kaytann. kaikki, EA:n minim, muk : 51%raaka6ljyna 5,7 ECU/m3 myyntivero Teollisuus-ja energiaministeriö nimittää johtokunnan puheenjohtajan ja 2 jäsentä; lisäksi 3 jalostamoiden ja 2 alan muiden toimijoiden edustajaa 3,0 milj. t 33% (30 pv. ) Kaikki tuotteina 5,8 ECU/m3 CORESin maksu taulukko 3 Tilanne: 2/98 Öljyvarastot - EU:n jäsenvaltioiden kahdenväliset sopimukset EU-15 BE DK EL ES DE 1 FR 1 3 IRL IT 1 1 LUX 1 1 2 Lux 3 1 2 Lux 1 1 3 2 Irt 2 Lux 2lrl 2 Lux 4 3 &4 4 1 Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali 1 1 1 1 1 G^ Yhd. Runingask. 3 &4 3 &4 3 &4 1 Itavalta Ruotsi Suomi 1 Huom. Taulukkoa voidaan lukea sekä vaaka- että pystysuunnassa. Selitykset 1. Neuvoston direktiivin 68/414/ETY 6 artiklan mukainen vastavuoroinen sopimus. 2. Ei-vastavuoroinen sopimus Maa, jonka hyväksi toisen jäsenvaltion alueelle neuvoston direktiivin 68/414/ETY 6 artiklan mukaisesti muodostetut varastot luetaan, on määritetty 3. Epäviralliset lyhytaikaiset tilapäisjärjestelyt (herrasmiessopimukset). 4. Vastavuoroinen järjestely käsiteltävänä tai sopimusvaiheessa taulukko 4 NL PO 1 3 1 4 3 &4 4 1 3 &4 UK 3 &4 3 &4 3 &4 1 3 &4 4 • m£ l^SK i P ^i 1 4 1 1 20 PÄIVÄNÄ JOULUKUUTA 1968 ANNETUN NEUVOSTON DIREKTIIVIN 68/414/ETY 4 ARTIKLAN MUKAINEN ÖLJYVARASTOJA KOSKEVA KUUKAUSI-ILMOITUS Maa: Ilmoituksen pvm. LOPULLINEN 1. 000 tonnia Sar. 1 Sar. 2 Sar. 3 LUOKAT TUOTTEET RAAKAÖLJYN JA VÄLITUOTTEIDEN VARASTOT (X) RAAKAÖLJYN JA VÄLITUOTTEIDEN OSUUS (XX) LOPPUTUOTT. VARASTOT Sar. 4 KAHD. VAL SOP. PERUST. VARASTOT. JOITA PID. MAANNE LUKUUN MUISSA JASENVALTIOISSA (B) Sar. 5=Sar. 2+3 Sar. 6 Sar. 7- Sar. 5/Sar. 6 EDELLISEN VUODEN KESKIM. PAIVITTAINEN KULUTUS VARASTOTILANNE ILMOITETTUNA EDELL VUODEN PAivrrrAisENA KULUTUKSENA LOPPUTUOTTEET YHT. -4J RAAKAÖLJYJÄ VÄLrTUOTTEET MOOTTBENSIINI JA LENTOPOLTTO AINEET PETROLI JA PETROLITYYPP. POLTTOAINEET KAASU-/DIESEL- ÖLJYT I. II. III. FOLTTOÖLJYT YHT. (X) Raakaöljy- ja valituotevarastot, joita pidetään muissa jäsenvaltioissa maanne lukuun, on laskettava mukaan. Raakaöljy- ja valituotevarastoja, joita pidetään maassanne muiden jäsenvaltion lukuun, ei saa laskea mukaan. (XX) Ilmoittakaa, mita neuvoston direktiivin 5 artiklan kolmesta laskentavaihtoehdosta on käytetty muunnettaessa raaka-oljya ja välituotteita vastaaviksi lopputuotteiden määriksi: LASKENTA VAIHTOEHTO N:o. (A) Lopputuotteiden varastot, joita pidetään muissa jäsenvaltioissa maanne lukuun, on laskettava mukaan. Lopputuotteiden varastoja, joita pidetään maassanne muiden jäsenvaltioiden lukuun, ei saa laskea mukaan. (B) Ilmoitettavat mâârat sisältyvät sarakkeissa 1 ja 3 ilmoitettuihin määriin. taulukko 5 KAHDENVÄLISTEN SOPIMUSTEN PERUSTEELLA PIDETTÄVÄT VARASTOT (jäsenvaltioiden direktiivin 68/414/ETY mukaisesti antamissa ilmoituksissa käytettävä lomake) Maa: Ilmoituksen pvm. : A) VARASTOT, JOITA PIDETÄÄN MAAN ALUEELLA TOISEN MAAN PUOLESTA 1. 000 tonnia Maa, jonka varastoja pidetaan Raakaöljy ja välituotteet Luokka I Moottoribensiini ja lentopolttoaineet Luokka I Luokka III Petroli Kaasu-/dieselo' PolttoCljyt YHT. B) ULKOMAILLA PIDETTÄVÄT VARASTOT, JOTKA LASKETAAN KANSALLISEN VELVOITTEEN MUKAISIKSI VARASTOIKSI '000 tonnia Varastoja pitava maa Raaka-öljy ja välituotteet Luokka I Moottoribensiini ja lentopolttoaineet Luokka I Luokka III Petroli Kaasu-/ dieseltiljyt Polttooljyt YHT. taulukko 5a V* EU1SYHT. Lahde: EMC EY:n, IEArn ja eri maista saatujen tietojen pcrusteella Kunkin maan omalla alueellaan pitämien öljyvarastojen kehitys (mukaan lukien valtion strategiset varastot) 1978 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 Varastot (milj. tonnia, keskimääräinen taso, ensimmäisiä vuosia kosk. tiedot osittain EMC:n arvioita) Raakaoljy 62,1 63,4 73,6 73,9 68,5 60,6 58,4 53,6 57,1 59,0 57,3 58,3 61,0 58,6 58,7 59,9 58;8 57,6 56,3 Moott. ben Kaasu/die Polttobljy Tuott. yht. 14,0 39,3 35,0 102,9 14,7 39,2 38,3 106,7 16,9 47,7 40,0 121,7 16,6 43,7 38,3 115,0 16,5 37,7 34,9 103,7 16,5 34,8 29,8 97,7 16,9 33,4 27,8 93,4 15,9 30,3 25,6 86,3 16,3 31,9 25,4 88,4 17,4 32,6 27,0 91,3 17,2 33,1 26,2 90,1 18,0 32,4 24,6 88,4 18,1 33,2 26,5 91,7 19,1 34,6 25,9 93,0 19,6 36,0 24,6 93,9 19,7 35,2 25,1 93,7 20,2 36,9 23,2 94,0 20,1 36,8 24,3 96,7 19,9 34,8 22,2 90,7 Varastot y 164,9 170,1 195,3 188,9 172,2 158,3 151,8 139,9 145,5 150,3 147,4 146,7 152,7 151,6 152,6 153,6 152,7 154,3 147,0 Varastot päivinä (edellisen vuoden kulutuksen perusteella, mukaan lukien bunkkerien myynti) 1 Raakaöljy ym. 1 Moott. bens. Kaasu-/dieselöljyt Polttoöljy | Tuotteet yht. 34 55 67 59 57 39 62 80 60 64 42 61 81 63 66 42 61 74 66 64 39 61 71 64 63 39 62 68 70 63 36 57 61 66 58 39 59 62 75 60 39 60 60 80 60 37 58 62 81 59 37 58 60 77 57 39 58 63 83 58 37 59 64 82 58 36 60 63 76 57 36 59 61 78 56 36 61 63 75 57 35 62 62 80 58 33 61 57 73 54 Pv,yht. 91,1 102,4 108,4 106,4 102,5 102,2 93,4 98,6 98,4 96,2 93,9 97,2 95,2 93,0 92,2 92,4 92,6 86,8 % kokonaisvarastoista Raakaoljy Oljytuotte 37,6% 62,4% 37,3% 62,7% 37,7% 62,3% 39,1% 60,9% 39,8% 60,2% 38,3% 61,7% 38,5% 61,5% 38,3% 61,7% 39,3% 60,7% 39,2% 60,8% 38,9% 61,1% 39,7% 60,3% 39,9% 60,1% 38,6% 61,4% 38,5% 61,5% 39,0% 61,0% 38,5% 61,5% 37,3% 62,7% 38,3% 61,7% taulukko 6 EU 15 YHT. öljytuotteiden kulutuksen kehitys Lähde: EY/EA 10001 1970 1975 1980 1985 1990 1995 Moottoribensiini 70088 85102 100010 101045 118044 118250 Tieliikenteen diesel Muut kaasu- ja dieseloljyt Kaasu- ja dieseloljyt yht. 29516 137482 166998 36008 147535 183543 50718 143289 194007 60818 120816 181634 86748 103871 190619 108512 101435 209947 Lentopetroli Petroli 12094 8126 16869 6825 17851 4167 19327 3628 26367 3746 31927 4477 Keskitisleet yht. 187218 207237 216025 204589 220732 246351 Polttooljy 212073 212020 199349 104679 89481 88550 EU:n 3 luokkaa yht. 469379 504359 515384 410313 428257 453151 KOTIM. KULUTUS YHT. 580400 611900 623599 520269 549523 586430 Laiv. kaasu-/diesel. 0lj ("bunkkerit" Laiv. polttoOljyt ("bunkkerit") Laivabunkkerit yht. 6572 30381 36953 6116 30968 37084 6263 24846 31109 6943 20564 27507 7765 27018 34783 8383 27007 35390 Oma Oljyntuotanto 17007 16205 95893 150607 118449 157730 Tuotanto kotim. kulutuksesta (%) 2,9% 2,6% 15,4% 28,9% 21,6% 26,9% Keskitisleiden osuus Diesel Muut kaasu- ja dieseloljyt Lentopetroli Petroli Lk. I osuus EU:n 3 luokasta Lk. II osuus EU:n 3 luokasta Lk. Ill osuus EU:n 3 luokasta 15,8% 73,4% 6,5% 4,3% 14,9% 39,9% 45,2% 17,4% 71,2% 8,1% 3,3% 16,9% 41,1% 42,0% 23,5% 66,3% 8,3% 1,9% 19,4% 41,9% 38,7% 29,7% 59,1% 9,4% 1,8% 24,6% 49,9% 25,5% 39,3% 47,1% 11,9% 1,7% 27,6% 51,5% 20,9% 44,0% 41,2% 13,0% 1,8% 26,1% 54,4% 19,5% EU. n 3 Ik. osuus kokon. kulut. Bunkkerien osuus kokon. kulut. 80,9% 6,4% 82,4% 6,1% 82,6% 5,0% 78,9% 5,3% 77,9% 6,3% 77,3% 6,0% Moottoribens. kulut, kasvu/v. (%) Dieselin kulut, kasvu/v. (%) Muiden kaasu-/dieselölj. kulut, kasvu/v. (%) Kaasu-/dieselöljyjen kulut, kasvu/v. yht. (%) Lentopetrolin kulut, kasvu/v. (%) Petrolin kulut, kasvu/v. (%) Keskitisleiden kulut, kasvu/v. (%) Polttoöljyn kulut, kasvu/v. (%) EU. n 3 luokan. kulutuksen kasvu/v. Kotim. kulutuksen kasvu/v. (%) (%) Bunkkerien kulutuksen kasvu/v. (%) 4,0 4,1 1,4 1,9 6,9 -3,4 2,1 0,0 1,4 1,1 0,1 taulukko 7 3,3 7,1 -0,6 1,1 1,1 -9,4 0,8 -1,2 0,4 0,4 -3,5 3o 0,2 3,7 -3,4 -1,3 1,6 -2,7 -1,1 -12,1 -4,5 -3,6 -2,4 3,2 7,4 -3,0 1,0 6,4 0,6 1,5 -3,1 0. 9 1,1 4,8 0,0 4,6 -0,5 2,0 3,9 3,6 2,2 -0,2 1,1 1,3 0,3 ÖLJYN VARASTOTILANNE 15 EU-MAASSA 1. 10. 1997 TUOEBLIK3KKAI TUOTELUOKKAn TTOTELUQKKAHI YHTEENSA 10001 Varastojen määräpäivinä 1000 t Belgia Tanska Saksa Kreikka Espanja Ranska Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali (x) Yhd. kuningask. * Itavalta Ruotsi Suomi J) Varastojen määräpäivinä 99 114 123 92 105 103 91 78 89 176 112 78 138 95 125 705 513 9868 729 2600 4499 273 3763 124 2033 596 4807 688 1095 631 EU15 106 32924 (x) 1. 9. 1997 * Jäsenvaltioiden varastointivelvoite: 90 päivää (Yhd. kuningask. -15%) TUOTELUOKKA I - Moottoribensiini ja lentobensiini. TUOTELUOKKA II - Kaasuöljy, dieselöljy, petroli ja lentopetroli. TUOTELUOKKA HI Polttoöljyt. 91 112 110 82 91 108 87 87 82 215 100 59 95 122 124 102 2661 1317 20699 1509 5562 12102 717 6151 261 4287 1087 5367 1231 2094 1393 66438 taulukko 8 Varastojen maarapaivina 163 545 186 107 182 149 185 89 76 5213 131 217 251 314 193 10001 857 1172 3449 802 3019 1764 634 6526 17 2033 1047 3542 1002 2535 917 Varastojen maarapaivina 101 163 119 90 109 110 111 86 83 262 113 81 133 156 140 10001 4223 3002 34016 3040 11181 18365 1624 16440 402 8353 2730 13716 2921 5724 2941 165 29316 113 128678 Euroopan unioni. : Oma öljyntuotanto 1995 Mill, tonnia Lähde: EY/IEA : 'M*'xtaJaWlmini?» ityA «,, j =y '"• < 7 ,,\ 1,1 9,2 2,9 3,9 0,5 5,4 3,5 0,8 Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhd. kuningask. YHT. 130,5 157,7 (a) Raakaöljy, kondensaatit, nest. maakaasu 11,4 20,2 9,4 10,0 89,7 136,4 13,8 5,6 94,4 1,7 25,7 13,2 55,2 17,0 82,8 586,4 taulukko 9 SX 9,7% 97,7% 3,3% 2,9% 3,3% 5,7% 13,6% 1,4% 157,6% 26,9% Yhdistvnvt kuningaskunta - ölivn tarjonnan ia kvsvnnän kehitvs 1970-95 Mili. tonnia Lflhteet; EY/IEA 0*4 V </', !/$ ' V'', ; w u w a w t u w i u u u. ttli&tttfUililitttfttami0itt y\ '" '^mryf 'mMiiluAiàâMéUaJiéàÂi Oljyn tuotanto yht. Kotimainen kulutus 0,2 95,9 1,8 86,7 80,5 79,7 127,7 127,7 77,4 91,6 130,5 81,0 82,8 Tuotanto/kulutus 2% 101% 165% 113% 158% Raakaöljyn tuonti 100,4 89,0 46,7 35,6 52,7 48,0 josta: Norjasta 0,6 20,0 24,7 muualta 100,4 89,0 46,7 35,0 32,5 23,3 Tuonti/kulutus 105% 103% 59% 46% 65% 58% Raakaolivn vienti josta: USA:han/Kanadaan 40,2 9,2 83,0 16,6 57,0 19,0 81,2 30,6 taulukko 10 S3 Tanska - ölivn tarjonnan ia kvsvnnän kehitvs 1970-95 Mili, tonnia Lghteet: EY/IEA i i ' " """'iiinnWfïîin rtrtiiiiinimrirtlimini &>;„ i / ,1 öljyn tuotanto yht. Kotimainen kulutus 17,7 0,1 14,9 0,3 13,5 2,9 10,6 6,0 8,3 9,2 9,4 Tuotanto/kulutus 1% 2% 27% 72% 98% Raakaöljyn tuonti 10,0 josta: Norjasta ent. Neuvostoliitosta Lähi-idästä 6,2 7,9 - 0,4 6,1 6,8 - 1,2 1,7 5,1 - 0,7 1,1 4,8 1,4 0,6 1,7 6,7 4,0 1,8 - Tuonti/kulutus 35% 41% 50% 48% 58% 71% taulukko 10a Q<r YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN JA TANSKAN OMA ÖLJYNTUOTANTO JA 15 EU-MAAN KOTIMAINEN BRUTTOKULUTUS 1992 1993 1994 1995 1996 Milj. metristä tonnia Raakadljyn maakaasun tuotanto ja nesteytetyn Yhd. kuningask. Tanska 94,2 7,8 99,4 8,3 126,4 130,2 131,6 9,1 9,2 10,3 Yhd. hiningask. + Tanska 102,0 107,7 135,5 139,4 141,9 15 EU-maan kotim. bruttokul. 540,2 534,8 537,2 547,7 553,6 Yhd. kuningask. ja Tanskan oljyntuot. osuus 15 EU-maan kotim. bruttokulutuksesta 18,9% 20,1 % 25,2 % 25,5 % 25,6 % Lähteet: Eurostat ja OECD:n/IEA:n tilastot taulukko 11 se Euroopan unioni: Lentopetrolin mvvnti 1994* Mili. tonnia Lähde: IEA BM8M&ÈM '•$$$$$00$. ^M^^MmÊ^MMilWà' Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhd. kuningask. YHT. 0,2 0,1 0,1 0,1 0,8 0,6 0,5 -- e. s. - 0,1 0,1 0,9 0,4 2,2 e. s. 0,2 0,8 0,6 0,2 3,6 5,2 0,8 0,4 e. s. 0,2 2,1 0,5 1,9 0,4 5,1 e. s. 0,4 0,9 0,7 0,3 4,4 5,8 1,3 0,4 2,8 0,2 2,2 0,6 2,8 0,8 7,3 30,9 +6,8% -0,7% +2,1% -8,9% +4,1% +2,4% -3,1% +9,1% +6,8% +5,8% +10,6% +0,9% +7,1% +8,1% +3,1% +3,9% e. s. - ei saatavilla/ei sovelleta - - alle 100 000 tonnia Huom. Lentopetrolin myynti kotimaan-ja ulkomaanliikennettä varten ei ole eroteltavissa täysin tarkasti. taulukko 12 Ç6 Euroopan unioni. : Kansainvälisen merenkulun polttoaineiden myynti 1995 Mili. tonnia Lähteet: EY/IEA • i ii f " , , , ' *' ". , ,' , ,. < ' "> < • „' Itavalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa - - 0,7 0,6 0,1 0,2 0,5 3,2 1,0 0,1 2,2 1,6 Kreikka 1,0 2,6 Irlanti Italia 0,1 0,6 0,1 1,9 Luxemburg - - Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi 2,3 0,2 0,8 0,2 9,3 0,3 2,5 0,9 Yhd. kuningask. 1,1 1,4 YHT. 8,4 27,0 - 3,9 1,6 0,2 2,4 2,1 3,6 0,2 2,5 - 11,6 0,5 3,3 1,1 2,5 fc,!!?^^,^^ eessa EU:rt 3 t&Otefookan koltm. 3&aaia£ Br »fiHte» - 7% 128% 25% 15% 111% 21% 3% 6% 4,2 9,5 4,1 3,7 2,0 2,5 0,9 1,6 9,1 15,9 7,7 7,6 40,8 6,4 67,4 1% 34% 61,0 9,5 106,5 1% 17% 5,0 2,1 3,2 1,3 12,1 20% 81% 30% 5,3 5% 8% 24,7 30,9 77,5 2% 6% 0,9 5,9 3,1 0,1 1,2 4,0 18,2 10,9 5,3 2,9 21,3 11,1 1,7 13,8 - - 39% 775% 84% 9,6 6% 7% 41,1 13,2 64,6 4% 23% 4% 31% 5% 13% 3% 4% 2% 4% 3% - 5% 8% 8% 4% 8% 35,4 209,9 taulukko 13 88,5 453,1 4% 31% «59- Maailman öljyvarastojen kehitys Varastot vuoden lopussa (pv. ) 90 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 LI Yritysten varastot yht (sis. uivat varastot) • Valtioiden strategiset varastot • 5* kaavio 1 15 EU-maan raakaöljyn kokonaistuonti Milj. tonnia G Euroopan OECD-maista • Muista OECD- maista 1970 1975 1980 1985 1990 1995 15 EU-maan raakaöljyn tuonti hankintalähteittäin % kokonaistuonnista 1970 1975 1980 1985 1990 1995 • Ent. NL • Algeria • Libya D Nigeria • Lähi-itä kaavio 2 S"5 15 EU-maan öljytuotteiden kulutuksen kehitys Milj. tonnia Kotim. kulutus yht. EU: n 3 tuoteluokkaa yht Keski tisleet (Luokka II) Bensiinit (Luokka I) K Polttoöljy (Luokka III) 1970 1975 1980 1985 1990 1995 15 EU-maan keskitisleiden kulutuksen kehitys 250 n Milj. tonnia Keskitisleetyht. 200 A 150 H 100 50 H 0 1970 Tieliikenteen dieselöljyt Kaasuöljy ja lämmitysöljy 1975 1980 1985 1990 1995 Co Lentopetroli Petroli kaavio 3 Lentopetrolin kulutuksen vuotuinen kasvu 15 EU-maassa 1990-1995, %/v. Yhd. kuningask. Ruotsi EU 15 YHT. kaavio 4 -10% -5% 0% +5% +10% +15% Q Kansainvälisen merenkulun polttoaineiden myynti 15 EU-maassa (vertailu) Yhd. kuningask. \m~* Ruotsi Q_ Merenkulun polttoaineiden myynti suhteessa EU: n kolmen tuoteluokan kokonaiskulutukseen Alankomaat Luxemburg Itävalta EU 15 YHT. Kv. merenkulun polttoaineiden myynti (milj. tonnia) Milj. tonnia 19Z0 1995 Itavalta Belgia Tanska Suomi Ranska Saksa Kreikka Irlanti Italia Luxemburg Alankomaat Portugali Espanja Ruotsi Yhd. kuningask. EU15 YHT. 0. 0 2. 7 0. 5 0. 1 3. 9 4. 2 0. 5 0. 2 6. 9 0. 0 8. 7 0. 7 2. 0 1. 2 5J5 37. 0 0. 0 3. 9 1. 6 0. 2 2. 4 2. 1 3. 6 0. 1 2. 5 0. 0 11. 6 0. 5 3. 2 1. 1 2. 5 35. 4 j kaavio 5 0% 20% 40% 60% 80% 100% 1 1 1 1 IZ Oma öljyntuotanto 15 EU-maassa (vertailu) Oman öljyntuotannon osuus (%) kotimaan kokonaiskulutuksesta oljyntuotanto, milj. tonnia Itavalta Tanska Ranska Saksa Kreikka Italia Alankomaat Espanja Yhd. kuningask. 2. 8 0. 0 2. 9 7. 5 0. 0 1. 5 1. 9 0. 2 0. 2 1. 1 9. 2 2. 9 3. 9 0. 5 5. 4 3. 5 0. 8 130. 5 EU 15 YHT. 17. 0 157. 7 Yhd. kuningask. Ruotsi Espanja i Portugali Alankomaat wmm Luxemburg Italia Irlanti Kreikka Saksa P Ranska J Suomi Tanska Belgia Itävalta EU 15 YHT. 1 1 0% 20% 40% 60% 80% 100% 120% 140% 160% 1 1 1 1 1 1 kaavio 6 o VASTAUKSET LOMAKKEESEEN. JOKA KOSKEE VAIKUTUKSIA PIENIIN JA KESKISUURIIN YRITYKSIIN 1. Yhteisön tason toimien tarve on ilmeinen sikäli, että yhteisön on nykyisessä maailmanlaajuisessa taloudessa kyettävä suojelemaan jäsenvaltioiden taloudellisia etuja, jos öljyn saannin häiriöt uhkaavat niitä. Varastointijärjestelmiä organisoidaan yhteisön tasolla, jotta ne olisivat yhdenmukaisempia, tehokkaampia ja avoimempia sekä yhteisön jäsenvaltioiden yhteisvastuun periaatteen mukaisia. hoitavat nykyisin 2. Ehdotus koskee yhteisön raakaöljyn ja öljytuotteiden jalostajia, tuojia ja jakelijoita. Jalostamot varastointivelvoitteesta. Riippumattomien varastoijien, tuojien ja jakelijoiden osuus öljytuotteiden myynnistä on kuitenkin jatkuvasti kasvussa, ja samalla kasvaa myös niiden osuus tähän myyntiin liittyvästä varastointivelvoitteesta. Alalla toimiviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin (pk-yrityksiin) kuuluu tuojia, jakelijoita sekä säiliövarastojen pitäjiä. Näiden yritysten määrä ja koko eri jäsenvaltioissa vaihtelee. suurimman osan 3 Öljytuotteiden kauppaa harjoittavien yritysten on noudatettava kansallisia säännöksiä, joilla yhteisön direktiivi pannaan täytäntöön. Jäsenvaltioissa, joissa varastoja pitävät yksinomaan yritykset (eli varastot ovat teollisuuden varastoja), yleensä nimenomaan markkinatoimijat huolehtivat siitä, että käytettävissä ovat varastot, jotka vastaavat edellisen vuoden 90 päivän öljynkulutusta. Niissä jäsenvaltioissa, joissa varastoja pitävät kokonaisuudessaan tai suureksi osaksi erityiset varastointielimet tai -laitokset, varastointivelvoite on yleensä jaettu tasaisemmin kyseisen elimen jäsentoimijöiden kesken. 4. jotka antaa kukin jäsenvaltio direktiivin Säännöksillä, täytäntöönpanemiseksi, voi olla huomattavia taloudellisia vaikutuksia yrityksiin. Työllisyysvaikutuksia ei yleensä ole. Sen sijaan direktiivin täytäntöönpano voi vaikuttaa uusien yritysten perustamiseen. Tällä direktiiviehdotuksella varmistetaan, että varastointijärjestelyt ovat avoimia ja että markkinatoimijoilla on yhteisössä yhdenmukaiset toimintaedellytykset eikä ketään syrjitä. Näiden järjestelyjen uskotaan parantavan yritysten kilpailukykyä. kansallisesti ja avoimuuden 5. Pk-yritysten tilanne on otettu kaikilta osin huomioon. Tavoitteena on saada aikaan tehokkaita varastointijärj estelyjä. periaatteelle Vaihtoehdolla, jonka mukaisesti perustetaan erityisiä varastointielimiä (joita on jo sekä määritetään varastoinnin kustannukset, pyritään useissa jäsenvaltioissa) lisäämään Tällaiset toimintaperiaatteet suosivat pieniä ja keskisuuria öljykauppaa ja öljyn varastointia harjoittavia yrityksiä. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti näiden periaatteiden käytännön toteuttaminen olisi jätettävä jäsenvaltioille. puolueettomuutta. markkinoiden avoimuutta rakentuvia ja 6. UPEI: Union Pétrolière Européenne Indépendante (Euroopan riippumattomien öljyalan yritysten liitto - muut kuin jalostajat) EUROPIA: European Petroleum Industry Association (Euroopan öljyteollisuuden liitto-jalostajat). ^ ISSN 1024-4492 KOM(98) 221 lopullinen ASIAKIRJAT FI 12 10 06 Luettelonumero : CB-CO-98-235-FI-C ISBN 92-78-33135-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 4S"