title: 98/322/EY: Komission suositus, annettu 8 päivänä huhtikuuta 1998, yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla (Osa 2 - Erillinen kirjanpito ja kustannuslaskenta) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
accounting system
liberalisation of the market
systems interconnection
telecommunications
telephone charges
transmission network

text: L 141/6 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 II (Säädökset, joita ei tarvitse julkaista) KOMISSIO KOMISSION SUOSITUS, annettu 8 päivänä huhtikuuta 1998, yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla (Osa 2 — Erillinen kirjanpito ja kustannuslaskenta) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (98/322/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuk- sen, ottaa huomioon televiestinnän yhteenliittämisestä sovel- taen avoimen verkon tarjoamisen (ONP) periaatteita yleis- palvelun ja 30 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja ja erityisesti sen 7 neuvoston direktiivin 97/33/EY (1) artiklan 5 kohdan, yhteentoimivuuden varmistamiseksi sekä katsoo, että direktiivillä 97/33/EY annetaan kansallisille telealan sään- telyviranomaisille tärkeä asema turvattaessa riittävää verk- kojen yhteenliittämistä yhteisön oikeuden mukaisesti ottaen huomioon komission antamat suositukset todel- listen Euroopan kotimarkkinoiden kehittymisen helpotta- miseksi; erityisesti direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 5 kohdassa pyydetään komissiota laatimaan kustannuslas- kentamenetelmiä ja erillistä kirjanpitoa koskevia suosituk- sia, organisaatiot, direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että joiden kansallinen sääntelyviran- omainen on ilmoittanut olevan merkittävässä markkina- asemassa, jäljempänä ’ilmoitetut operaattorit’, noudattavat yhteenliittämismaksuissaan avoimuuden ja kustannuksiin suhteuttamisen periaatetta, direktiivin 97/33/EY 8 artiklan 2 kohdassa säädetään, että ilmoitettujen operaattorien on pidettävä erillistä kirjan- pitoa toisaalta niiden yhteenliittämiseen liittyvistä toimin- noista — joihin kuuluvat sekä sisäisesti tarjotut yhteenliit- tämispalvelut että muille tarjotut yhteenliittämispalvelut — ja toisaalta muista toiminnoista, jotta voitaisiin yksi- löidä kaikki meno- ja tuloerät sekä niiden laskentaperuste ja käytetyt yksityiskohtaiset kohdistamismenetelmät, jotka liittyvät yhteenliittämistoimintaan mukaan lukien eritelty selvitys kiinteistä varoista ja rakenteellisista kustannuk- sista, että yhteenliittämisestä vapautetuilla telemarkkinoilla: osa 1 — yhteenliittämisen hinnoitteluista 8 päivänä tammikuuta 1998 annetussa komission suosituksessa 98/195/EY (2) yhteenliittämisen sopivin menetelmä katsotaan, hinnoittelemiseksi perustuu ennakoiviin pitkän aikavälin lisäkustannuksiin (long run average incremental cost, LRAIC), sillä se soveltuu parhaiten kilpailluille markki- noille; menetelmä ei sulje pois mahdollisuutta käyttää perusteltuja voittolisiä sellaisten yhteis- ja yleiskustan- nusten kattamiseksi, joita tehokkaalle operaattorille aiheu- tuisi kilpailulle avoimissa olosuhteissa, joka kuin yhteenliittämisen hinnoittelu pitkän aikavälin keskimää- räisten lisäkustannusten pohjalta edellyttää kustannuslas- nykykustannuksiin perustuu kentajärjestelmää, hankintamenoon; alkuperäiseen ennemmin komissio on suositellut jäsenvaltioille (8 päivänä tammi- kuuta 1998 antamassaan suosituksessa) määräaikojen aset- tamista ilmoitetuille operaattoreille toimintoperusteiseen kustannuslaskentaan perustuvien uusien kustannuslasken- ylös tajärjestelmien toteuttamiseksi; etenevät taloudellis- tekniset mallit ovat varsin pitkälle alhaalta vaikka (1) EYVL L 199, 26. 7. 1997, s. 32 (2) EYVL L 73, 12. 3. 1998, s. 42 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/7 kehittyneitä, ne ovat yhä edelleen epätäydellisiä, vuoksi ylhäältä alas ja alhaalta ylös etenevät lähestymistavat, lähitulevaisuudessa on vielä sen tarpeen yhdistää noilla; kiinteitä verkkopalveluja ja matkaviestinverkkopal- veluja tarjoavien operaattoreiden kustannuslaskennassa vaaditaan erityisesti avoimuutta, varmistavan, sääntelyviranomaisten direktiivin 97/33/EY 7 artiklan 5 kohdassa edellytetään kansallisten että kustannuslaskentamenetelmän kuvaus, ilmenevät josta tärkeimmät kustannusluokat ja yhteenliittämistä koske- vassa kustannusluokittelussa käytettävät säännöt, on pyyn- nöstä käytettävissä; kohdentamismenetelmien on oltava niin yksityiskohtaisia, että niistä käy selvästi ilmi verkko- komponenttien ja -palveluiden kustannusten ja maksujen välinen yhteys (toisin sanoen käyttöosuudet); myös periaate, jonka mukaisesti kohdistamattomat kustannukset on kohdennettu eri tileille, on ilmoitettava; kansallisen sääntelyviranomaisen tai muun toimivaltaisen elimen, joka on riippumaton teleorganisaatiosta ja joka on kansal- lisen sääntelyviranomaisen hyväksymä, on tarkastettava kustannuslaskentamenetelmän noudattaminen; noudatta- mista koskeva laskelma on julkaistava vuosittain, että tarvittavat edellytetään, direktiivin 90/388/ETY muuttamisesta kaapelitelevisio- verkkojen käyttöä jo vapautettujen telepalveluiden tarjon- taan koskevien rajoitusten poistamiseksi 18 päivänä loka- kuuta 1995 annetun komission direktiivin 95/51/EY (5) 2 artiklassa jäsenvaltioiden poistaessa kaapelitelevision käyttöä koskevia rajoituksia ne toteut- toimenpiteet kirjanpidon avoimuuden tavat varmistamiseksi ja syrjinnän estämiseksi tapauksessa, jossa yhdellä operaattorilla on yksinoikeus yleisen televerkon infrastruktuurin tarjoamiseen ja jossa tämä operaattori tarjoaa myös kaapelitelevision infrastruktuuria, sekä erityi- sesti kirjanpidon eriyttämisen varmistamiseksi kunkin verkon tarjoamisen ja sen telepalvelujen tarjoajana toimi- misen osalta; direktiivin 97/33/EY 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitettujen operaattorien, joilla on erityis- tai yksinoikeuksia palveluiden tarjoamiseen muilla aloilla (toisin sanoen kaapeli- tai satelliittitelevisiolähetykset) on pidettävä erillistä kirjanpitoa teletoiminnan osalta siinä laajuudessa kuin vaadittaisiin, jos kyseistä teletoimintaa harjoittaisi oikeudellisesti itsenäinen yhtiö, tai erotettava teletoiminta rakenteellisesti muista toiminnoista, avoimen verkon tarjoamisen (ONP) soveltamisesta pien- taajuuspuheviestitykseen 13 päivänä joulukuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/62/EY (1) 12 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklan 1 kohdassa edellytetään, että kiinteän yleisen puhelinverkon ja puhelintoimintapalvelujen tariffit noudattavat avoi- muuden ja kustannuksiin suhteuttamisen perusperiaatteita mukaan lukien sen, että ilmoitetut operaattorit ottavat käyttöön soveltuvan kustannuslaskentajärjestelmän; liitty- mäalijäämien ja vastaavien kulujen kattamiseen tarkoitet- tuihin järjestelmiin liittyvien maksujen periminen liitty- viltä organisaatioilta on sallittua vain silloin, kun kansal- liset viranomaiset ovat asettaneet tariffirajoituksia puhelin- palveluiden kohtuuhintaisuuden ja saatavuuden perus- teella direktiivin 95/62/EY 12 artiklan 2 kohdan mukai- sesti; teleyleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien arviointiperusteista ja jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koske- vista suuntaviivoista tällaisten järjestelmien edellytetään poistuvan 1 päivään tammikuuta 2000 mennessä (2), direktiivin 97/33/EY 8 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että yleisiä televerkkoja ylläpitävien ja/tai yleisesti saata- villa olevia telepalveluja tarjoavien organisaatioiden on toimitettava niiden kansalliselle sääntelyviranomaiselle niiden taloutta koskevia tietoja heti pyydettäessä ja riit- tävän yksityiskohtaisesti; kansalliset sääntelyviranomaiset voivat julkaista näitä tietoja, jos ne edistävät avoimia ja kilpailullisia markkinoita ottaen samalla huomioon liike- salaisuuden, tämän suosituksen periaatteiden soveltaminen ei vaikuta yritysten velvollisuuteen noudattaa jäsenvaltioiden ja yhteisön kilpailusääntöjä, ottaen samalla huomioon kilpai- lusääntöjen soveltamisesta televiestinnän liittymäsopimuk- siin annettuun komission tiedonantoon (6) sisältyvät kannat, ja kilpailusta telepalvelumarkkinoilla 28 päivänä kesäkuuta 1990 annetussa komission direktiivissä 90/388/ETY (3), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 96/2/EY (4) edellytetään, että jäsenvaltiot varmistavat operaattorien välisen tehokkaan kilpailun merkityksellisillä markki- neuvoston direktiivin 90/387/ETY (7) 9 artiklan 1 kohdan mukaan perustettu neuvoa-antava komitea (ONP-komitea) on ilmaissut laajan tukensa tämän suosituksen periaat- teille, ja komissio on perusteellisesti ottanut huomioon esitetyt näkökannat, (1) EYVL L 321, 30. 12. 1995, s. 6 (2) KOM(96) 608, 27. 11. 1996. (3) EYVL L 192, 24. 7. 1990, s. 10 (4) EYVL L 20, 26. 1. 1996, s. 59 (5) EYVL L 256, 26. 10. 1995, s. 49 (6) EYVL C 76, 11. 3. 1997, s. 9 (7) EYVL L 192, 24. 7. 1990, s. 1 L 141/8 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN: 1. Jäljempänä ja esitettävät suositukset periaatteet joiden kansallinen koskevat sellaisten operaattorien, sääntelyviranomainen on ilmoittanut olevan merkittä- vässä markkina-asemassa, ’ilmoitetut operaattorit’, direktiivin 97/33/EY 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti erillisen kirjanpidon ja kustannus- laskentamenetelmien soveltamista yhteenliittämisvel- vollisuuksien täytäntöönpanemiseksi, erityisesti avoi- muuden ja kustannuslähtöisyyden periaatteiden osalta. jäljempänä Erillisen kirjanpidon tarkoituksena on antaa kirjan- pidon perusteella analyysi mahdollisimman tarkkaan liiketoiminnan osien tuloksesta harjoitettuna erillisinä liiketoimintoina. 2. Suositellaan erillistä kirjanpitoa ja sääntelyn edellyt- tämää raportointia varten, että kansalliset sääntelyvi- ranomaiset vaativat ilmoitettuja operaattoreita jaka- maan käyttökustannuksensa, sidotun pääomansa ja tuottonsa vähintään seuraaviin laajoihin liiketoimin- ta-aloihin: Runkoverkko (kytkentäinen infrastruktuuri) yhteenliittämispalvelut, Runkoverkkoon kauttakulkuliikenne ja kauttakulkuoperaattorin palve- lut. kuuluvat Paikallisverkko tuuri) (tilaajaliittymien infrastruk- Paikallisverkon liiketoimintaan sisältyvät puhelinverk- koon liittämisestä aiheutuvat kustannukset. (1) Vähittäismyynti lähinnä Vähittäismyynnin liiketoimintaan kuuluvat toiminnot, jotka liittyvät kiinteiden puhelinpalve- luiden ja kiinteiden johtojen tarjoamiseen kaupalli- loppukäyttäjille. Erillistä kirjanpitoa voidaan sesti pitää kaikista säännellyistä, vähittäismyyntiin kuulu- vista toiminnosta (esimerkiksi kiinteät johdot, puhe- lintoiminta). Muut toiminnot ”Muut toiminnot” kattavat ilmoitettujen operaattorien joihin voivat kuulua niin sääntele- muut toiminnot, säännellyt mättömät kuin myös muun tyyppiset toiminnot. Säänneltyjen ja sääntelemättömien toimin- tojen kirjanpito on pidettävä erillään. Liitteessä olevassa 1 jaksossa määritetään jokaisen siirto- liiketoiminnan ala. Liiketoimintojen väliset maksut yksilöidään 2 jaksossa. Kansalliset sääntelyviranomaiset saattavat kansallisen tai yhteisön lainsäädännön avoimuutta ja kilpailua (1) Tähän kuuluvat verkon asiakaskohtaiset osat, jotka eivät reagoi liikenteen määrään, esimerkiksi paikallisliittymät ja keskitti- missä ja/tai vaihteissa sijaitsevat johtolaitteet ja liittymät. koskevien vaatimusten perusteella katsoa aiheelliseksi, että näiden yleisten liiketoiminta-alojen kirjanpitoa eriytetään edelleen (esimerkiksi matkaviestin-, kaape- litelevisio- ja kansainväliset toiminnot). 3. Suositellaan, että kustannukset, sidottu pääoma ja tuotto kohdistetaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti (esimerkiksi toimintoperusteiden kustannuslaskenta, ABC). Ilmoitettujen operaattorien kustannuslaskentamene- telmien on oltava riittävän yksityiskohtainen, jotta sen avulla voitaisiin — mahdollisuuksien rajoissa — kohdentaa erillisten verkkokomponenttien kustan- nukset ja etenkin määrittää erillisten yhteenliittämis- palveluiden kustannukset. kustannusten Toimivan kohdentamismenetelmän avulla voidaan kohdistaa vähintään 90 prosenttia kustannuksista joko välittömän tai välillisen aiheutta- misen perusteella (2). Kohdistamattomat kustannukset (kustannukset, jotka voidaan kohdistaa vain summittaisesti) suositellaan yksilöitäviksi selkeästi erityiselle tilille, minkä jälkeen kansallinen sääntelyviranomainen käsittelee niitä (toisin sanoen ne jaetaan kustannuspaikoille kussakin jäsenvaltiossa määriteltävien sääntöjen yhteisön kilpai- lusääntöjen mukaisesti ja noudattaen avoimuuden ja suhteellisuuden periaatetta). että Suositellaan, sääntelyviranomaiset kansalliset käynnistävät markkinaosapuolten julkisen kuulemisen sopivien kohdentamismenetelmien ja kohdistamatto- mien kustannusten erityisen käsittelytavan hyväksy- miseksi. Liitteessä olevassa 3 jaksossa esitetään periaatteet, suositellaan kohdistettaessa joiden noudattamista kustannuksia, sidottua pääomaa ja tuottoja erillisessä kirjanpidossa. Liitteessä olevassa 4 jaksossa annetaan ohjeita näiden periaatteiden soveltamisesta käyttökustannusten laske- miseen, mukaan lukien poistot; 5 jaksossa annetaan vastaavia ohjeita pääomakustannusten ja sidotun pääoman osalta, ja 6 jaksossa tuottojen osalta. 4. Suosituksessa 8 päivältä tammikuuta 1998 suositel- laan, että kansalliset sääntelyviranomaiset asettaisivat ilmoitetuille joihin mennessä uusi nykykustannuksiin perustuva laskenta on otettava käyttöön. operaattoreille määräajat, (2) Välittömästi kohdistettavat kustannukset liittyvät suoraan ja yksiselitteisesti tuotteeseen tai palveluun. Välillisesti kohdistet- tavat kustannukset voidaan kohdistaa tuotteisiin tai palvelui- hin mitattavalla ja loogisella perusteella, joka johtuu näiden kustannusten ja välittömästi kodistettavien kustannusten väli- sestä suhteesta (toisin sanoen yhteisiä resursseja käytettäessä käyttöosuudet). 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/9 että kansalliset toimittavat asianomaisille sääntelyviranomaiset 7. Suositellaan, osapuolille pyynnöstä ilmoitettujen operaattorien tilinpäätöstietoja, jotka ovat riittävän yksityiskohtaisia sen varmistamiseksi, tarjottujen palveluiden ettei välillä ole perusteetonta syrjintää, ja joiden perusteella voidaan yksilöidä erillisten yhteenliittämispalveluiden keskimääräiset kustannukset. ja ulkoisesti sisäisesti ja riittävän Ilmoitettujen operaattorien julkaisemat yksityiskohtaiset kustannuslaskelmat, joista ilmenevät verkkokomponenttien lisäävät avoimuutta ja kilpailijoiden luottamusta siihen, ettei kilpailua vääristäviä ristikkäistukia ole. Tämän katso- taan olevan erityisen tärkeää valtioiden rajat ylittävien yhteenliittämispalveluiden ja kansainvälisten toimin- tojen osalta. keskikustannukset, Lisäksi jäsenvaltioissa, joissa on käytössä järjestelmiä liittymäalijäämämak- yleispalveluvelvoitteiden ja/tai sujen rahoittamiseksi, suositellaan kansallisten säänte- lyviranomaisten pitävän saatavilla riittävästi ilmoitet- tujen sen varmistamiseksi, ettei muilta operaattoreilta veloitet- tujen maksujen ja (implisiittisesti) sisäisesti veloitet- tujen maksujen välillä esiinny syrjintää. tilinpäätösinformaatiota operaattorien 8. Nämä kirjanpidon suuntaviivat koskevat sääntelyn edellyttämää raportointia, ne eivät korvaa jäsenval- tioiden vaatimia lakisääteisiä taloudellisia raportteja. 9. Komissio tarkastelee uudelleen tätä suositusta 31 päivään heinäkuuta 1999 mennessä. 10. Tämä suositus on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä 8 päivänä huhtikuuta 1998. Komission puolesta Martin BANGEMANN Komission jäsen Suositellaan, että kansallinen sääntelyviranomainen määrittelee kuultuaan markkinoiden toimijoita nyky- kustannuksiin perustuvan menetelmän ja perusteet verkko-omaisuuden arvostamiseksi. joka verkko-omaisuudella olisi, Nykyarvolaskennan keskeinen tekijä on verkko-omai- suuden arvostaminen tehokkaan operaattorin enna- koivaan arvoon tai nykyarvoon — toisin sanoen arvoon, jos markki- noilla vallitsisi kova kilpailu. Tämä edellyttää käyttö- kustannuksiin laskemista vastaavan omaisuuden nykyarvon perusteella, mistä syystä myös sidottu pääoma on arvostettava nykyar- voon. sisältyvien poistojen Liitteen lisäyksessä annetaan ohjeita nykyaikaisista omaisuuden arvostusmenetelmistä ja menetelmistä, joilla nykyarvoon voidaan tehdä tarkistuksia. 5. Yhteenliittämisen hinnoittelussa kansalliset sääntely- viranomaiset voivat vaatia tehokkuuskertoimien käyt- töä, koska verkon arvostaminen nykyarvoon ei välttä- mättä vastaa tehokkaan operaattorin kustannuksia (1). Suosituksen 1 päivältä tammikuuta 1998 mukaiset ”parhaan käytännön mukaiset yhteenliittämismaksut” ovat sopiva vertailukohta. 6. Suositellaan, että operaattorit, jotka ovat velvolliset pitämään erillisiä kirjanpitoja laativat tuloslaskelman ja taseen jokaisesta eri liiketoiminnosta. Liiketoimin- tojen väliset ja ostot on yksilöitävä selkeästi. siirtomaksut Ilmoitetuilta operaattoreilta sääntelyn takia edellyte- tään tilinpäätösinformaation suositeltava sisältö ja muoto esitetään liitteessä olevassa 7 jaksossa. varmistamiseksi suositellaan Yhdenmukaisuuden sääntelyn takia tehtävien erillisten tilinpäätösten konsolidoimista yhdeksi koko yhtiön kattavaksi tulos- laskelmaksi ja taseeksi. Edelleen ehdotetaan sääntelyn takia pidettävien erillisten päivä- ja pääkirjojen yhdis- tämistä operaattorin lakisääteisessä kirjanpidossa. (1) Osa omaisuudesta saattaa ylittää vaatimukset tai verkon arkki- tehtuuri ei kenties ole optimaalinen. Alhaalta ylös etenevän ta- loudellis-teknisen mallin avulla voidaan saada tietoa tästä te- hottomuudesta. L 141/10 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 LIITE OHJEITA ERILLISEN KIRJANPIDON TOTEUTTAMISEKSI 1. Erillinen kirjanpito 1. 1 Paikallisverkko Paikallisverkko tarjoaa yhteyksiä runkoverkkoihin. Paikallisverkon liiketoiminnan kirjanpitoon kuuluu näiden yhteyksien tarjoamiseen ja ylläpitoon liittyvät kustannukset ja sidottu pääoma. Erillisessä kirjanpidossa paikallisverkon liiketoimintaan kuuluvat kaikki asiakaskohtaiset verkkokomponentit, esimerkiksi keskittimissä ja/tai vaihteissa sijaitsevat johtolaitteet ja liittymät. Kaikki muut verkkokomponentit kuuluvat runkoverkon liiketoimintaan. Kiinteät johdot on vähittäismyynnin tarjoama palvelu, ja loppukäyttäjille vuokrattujen johtojen tuotto kirja- taan siten vähittäismyyntiin. Jos muille operaattoreille vuokrataan erillisiä paikallisliittymiä, on näiden johtojen vuokratuotto kuitenkin kirjattava paikallisverkon liiketoimintaan. Kiinteiden johtojen tarjoaminen kirjataan siis ensin paikallisverkon liiketoimintaan, minkä jälkeen kustan- nukset on siirrettävä vähittäismyyntiin tulojen kirjaamiseksi menoja vastaan. Vähittäismyyntiin siirrettävistä tulot, kuten markkinoiden muilta kustannuksista on poistettava mahdolliset paikallisliittymistä saatavat toimijoilta saadut kiinteiden johtojen vuokratulot ja liittymäalijäämämaksut (ks. kappale 2. 2). 1. 2 Runkoverkko Runkoverkon liiketoiminta tarjoaa yhteenliittämiseen liittyviä tukkupalveluita sisäisesti ja ulkoisesti. Näiden palveluiden avulla operaattorin asiakkaat voivat olla yhteydessä joko toisiinsa tai toisen operaattorin asiakkai- siin tai käyttää toisen operaattorin tarjoamia palveluita. Näihin palveluihin kuuluvat puheluiden kytkentä ja ohjaus. Tämän lisäksi runkoverkon liiketoiminta voi tarjota operaattoreille muita palveluita, esimerkiksi yksi- tyisten verkkojen kehittämiseen ja ylläpitoon tai kilpailun kehittämiseen liittyviä suunnittelupalveluita (esim. numeroiden siirrettävyys ja operaattorin valinta). Runkoverkon liiketoiminnan kirjanpitoon kuuluvat näiden palveluiden tarjoamiseen liittyvät kustannukset, tuotot ja sidottu pääoma. Liiketoiminnan tuotot syntyvät pääasiassa yhteenliittämispalveluiden myynnistä vähittäismyynnin liiketoiminnalle ja muille operaattoreille. Jos kansallinen sääntely sallii siirtopiirien tukkukaupan, kirjataan tähän liittyvät tuotot runkoverkon liiketoi- mintaan. 1. 3 Vähittäismyynti Vähittäismyynnin liiketoimintaan kuuluvat kaikki puhelinpalveluiden myyntiin loppukäyttäjille liittyvät toiminnot, mukaan lukien johtojen vuokraus, kiinteät johdot, puhelut, yleisöpuhelimet ja luettelopalvelut. Vähittäismyynnin kirjanpitoon kuuluvat näiden palveluiden tarjoamiseen loppukäyttäjille liittyvät kustannuk- set, tuotot ja sidottu pääoma. Vähittäismyyntiin kohdistettaviin kustannuksiin sisältyvät siirtomaksut, jotka liittyvät paikallisverkon ja runkoverkon liiketoimintojen tarjoamien verkkoresurssien ja palveluiden käyttöön, samoin kuin loppukäyttäjille tarjottavien palveluiden markkinointi ja laskutus. Kansallisten sääntelyviranomaisten on kansallisen ja yhteisön oikeuden avoimuutta koskevien vaatimusten pohjalta harkittava, missä määrin vähittäismyynnin kirjanpitoa on pilkottava edelleen yksittäisten palveluiden kustannusten ja tuottojen erottelemiseksi. Kaikista vähittäismyyntiin kuuluvista sääntelyn alaisista toimin- noista on pidettävä erillistä kirjanpitoa. Ei kuitenkaan ole tarpeen vaatia erillistä kirjanpitoa myös sellaisista toiminnoista, jotka eivät ole säänneltyjä (1). (1) Periaatteessa on odotettavissa, että tarve pitää erillistä kirjanpitoa yksittäisistä vähittäismyyntitoiminnoista vähenee sitä mukaa kun kilpailu kiristyy palveluiden tarjonnassa. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/11 1. 4 Muut toiminnot Vakiintuneet operaattorit tarjoavat yleensä monia muita palveluita, esimerkiksi laitevuokrausta ja asiakkaiden laitteiden huolto- ja korjauspalveluita. Tämän lisäksi niillä saattaa olla omistusosuuksia muuta liiketoimintaa harjoittavissa yrityksissä (esim. televisiolähetykset). Erillistä kirjanpitoa varten näihin toimintoihin liittyvät kustannukset, tuotot ja sidottu pääoma on yksilöitävä erikseen. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat katsoa, että joistakin näistä muista toiminnoista on pidettävä erillistä kirjanpitoa. Näin saattaa olla etenkin niiden vakiintuneiden operaattorien kohdalla, jotka eivät ole erottaneet liiketoiminnaksi. Kansallisten sääntelyviranomaisten on otettava matkaviestintoimintojaan erilliseksi huomioon kansallisen ja yhteisön oikeuden avoimuutta koskevat vaatimukset ja määriteltävä, missä laajuu- dessa näistä toiminnoista on pidettävä erillistä kirjanpitoa. 2. Siirtomaksut Ohjeiden tässä osassa määritetään periaatteet, joita operaattorien on noudatettava sisäisesti käytettyjen tuot- teiden tai palveluiden kustannusten kirjaamisessa. Siirtomaksuja koskevaa järjestelmää sovelletaan, kun jokin liiketoiminta (esimerkiksi paikallisverkko, runko- verkko tai vähittäismyynti) tuottaa palveluita tai tuotteita toiselle liiketoiminnalle. Käytettyjen siirtomaksujen on oltava loogisia, eikä niiden suuruus saisi kuormittaa suhteettomasti toista liike- toimintaa. Maksujen on oltava syrjimättömiä ja niiden on oltava avoimia erillisessä kirjanpidossa (ks. kappale 7). 2. 1 Sisäisen käytön hinnoittelu Sisäiset siirtomaksut määritetään kertomalla käyttö yksikkökustannuksilla. Sisäisestä käytöstä veloitettavan maksun olisi oltava suuruudeltaan sama kuin maksun, joka veloitettaisiin ulkopuoliselta. Erillisessä kirjanpidossa on oletettava, että operaattorin vähittäismyynnin liiketoiminto maksaa samasta palve- lusta saman yhteenliittämismaksun. 2. 2 Liittymäalijäämämaksut ja yleispalveluvelvoitemaksut Yhteenliittämisdirektiivissä edellytetään, että yhteenliittämismaksut erotetaan yleispalveluvelvoitteeseen liitty- vistä maksuista, mukaan lukien maksut, jotka johtuvat siitä, että kansalliset sääntelyviranomaiset estävät operaattoreita tasapainottamasta tariffejaan (ts. liittymäalijäämämaksut). Komissio on ilmoittanut, että tariffien tasapainottaminen olisi saatava päätökseen 1. tammikuuta 2000 mennessä lukuun ottamatta niitä jäsenval- joille täydellisen kilpailun direktiivin nojalla on myönnetty täytäntöönpanoon lisäaikaa (1). tioita, Niissä jäsenvaltioissa, joissa on käytössä liittymäalijäämäjärjestelmiä, liittymäalijäämämaksut olisi kohdistet- tava paikallisverkon liiketoiminnalle. Liittymäalijäämämaksut veloitetaan muilta operaattoreilta ja vähittäis- myynnin liiketoiminnalta. Muilta operaattoreilta veloitettavien ja vähittäismyynniltä veloitettavien liittymäali- jäämämaksujen välillä ei saa olla syrjintää. Jäsenvaltioissa, joissa on käytössä järjestelmiä yleispalveluvelvoitteiden rahoittamiseksi, on kaikki rahoitus- osuudet — sekä muiden operaattorien että omat — yksilöitävä erikseen kirjanpidossa. Kuten liittymäalijää- mienkin kohdalla, muilta operaattoreilta veloitettujen ja sisäisesti veloitettujen maksujen välillä ei saa esiintyä syrjintää. 3. Kustannusten kohdistamisperiaatteet Tässä kappaleessa esitetään periaatteet, joita on seurattava kustannusten, sidotun pääoman ja tuottojen kohdis- tamisessa erillisessä kirjanpidossa. Näiden periaatteiden soveltamista käyttökustannuksiin käsitellään tarkemmin kappaleessa 4, soveltamista sidottuun pääomaan kappaleessa 5 ja tuottoihin kappaleessa 6. (1) Lähde: Komission tiedonanto teleyleispalvelun kustannuslaskentaa ja rahoitusta koskevien kansallisten järjestelmien ar- viointiperusteista ja jäsenvaltioille annettavista järjestelmien toimintaa koskevista pääperiaatteista, KOM(96) 608 lopulli- nen, Bryssel, 11. 11. 1996. L 141/12 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Näillä periaatteilla saattaa olla merkitystä myös erillisten yhteenliittämispalveluiden yhteenliittämismaksujen määrittelyssä, sillä kyseisten palveluiden osalta operaattorien kustannuslaskentamenetelmien on oltava riit- tävän yksityiskohtaisia kustannusten kohdistamiseksi — mahdollisuuksien rajoissa — erillisille verkkokom- ponenteille. On kuitenkin otettava huomioon myös eräitä muita tekijöitä, esimerkiksi kustannusten merki- tyksellisyys, joilla saattaa olla merkitystä yksittäisten yhteenliittämispalvelujen hinnoittelussa (1). Näitä teki- jöitä ei kuitenkaan käsitellä näissä ohjeissa. 3. 1 Periaatteet Erillisen kirjanpidon on perustuttava aiheuttamisperiaatteelle: toisin sanoen kustannukset (2) ja tuotot on kohdistettava niille palveluille tai tuotteille, joista ne ovat aiheutuneet. Tämä edellyttää sopivan ja yksityis- kohtaisen menetelmän käyttöä kustannusten kohdistamiseksi. Käytännössä operaattorien on: — tarkasteltava jokaista kustannusta, sidotun pääoman erää ja tuottoa — määritettävä näiden jokaisen aiheuttaja — kohdistettava tämän aiheuttajan avulla tapahtumat yksittäisiin liiketoimintoihin. Kansallinen sääntelyviranomainen voi puuttua kohdistamiseen. Jokainen kustannus ja tuotto on kohdistettava operaattorin tarjoamille tuotteille ja palveluille. Tuotoista suurin osa, vaikkei kenties kaikkia, voidaan todennäköisesti kohdistaa suoraan niille tuotteille tai palveluille, joihin ne liittyvät. Kustannusten osalta tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, sillä suurehko osa operaattorien kustannuksista on yhteisiä useille tuotteille ja palveluille. 3. 2 Kustannusten kohdistamisprosessi Kuvio 1 esittää tyypillistä kustannusten kohdistamisprosessia. On huomattava, että tosiasiallinen kustan- nusten kohdistamisprosessi vaihtelee yksikön organisaatiorakenteen mukaan ja sen perusteella, miten talou- dellista ja toimintaa koskevaa tietoa kerätään. Todellinen prosessi on huomattavasti kuvion 1 esittämää prosessia monimutkaisempi. Kustannusten kohdistamisen perimmäinen tavoite on kuitenkin kummassakin tapauksessa sama. Lähtötietoina käytetään kirjanpitoon (pääkirjaan) tai yrityksen muuhun kustannuslaskenta- tai talousjärjestel- mään kerättyä informaatiota. Näiden järjestelmien kustannuslaskentainformaatio jaetaan käyttökustannuksiin, pääomakustannuksiin ja poistojen kaltaisiin kirjanpidon vienteihin. Kustannukset voidaan kohdistaa joko suoraan palveluille tai kustannuspaikoille kuten verkkokomponenteille, oheistoiminnoille tai muille toiminnoille. Nämä määritellään seuraavasti: Palvelut Nämä kustannukset liittyvät suoraan tiettyyn palveluun. ”Palvelulla” tarkoitetaan tässä yhteydessä sekä loppu- käyttäjälle suunnattuja palveluita (esim. yleisöpuhelimet) että muita palveluita (esim. verkkopalvelut). Verkkokomponentit Tälle kustannuspaikalle kuuluvat kustannukset, jotka liittyvät siirron, kytkennän ja muiden verkkolaitteiden ja -järjestelmien eri komponentteihin. Näitä verkkokomponentteihin liittyviä kustannuksia ei voida kohdistaa suoraan tietylle palvelulle, sillä verkkokomponentteja käytetään useampien palvelujen tuottamiseen. Oheistoiminnot Tälle kustannuspaikalle kuuluvat toiminnot, joita tarvitaan palveluiden tuottamiseksi asiakkaille, kuten lasku- tus, ylläpito ja asiakaspalvelut. Muut toiminnot Tälle kustannuspaikalle kuuluvat sellaisten toimintojen kustannukset, jotka eivät liity joidenkin tiettyjen palveluiden tuottamiseen, mutta ovat kuitenkin tärkeä osa yrityksen toimintaa. Esimerkkejä ovat suunnittelu-, henkilöstö- ja rahoituskustannukset. (1) Näiden luonteen voidaan odottaa muuttuvan ajan myötä markkinoiden muuttuvien vaatimusten mukaan. (2) Mukaan lukien käyttö- ja pääomakustannukset. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/13 Näiden kustannuspaikkojen kustannuksia kohdistetaan useammassa vaiheessa. Lopullisena päämääränä on kohdistaa kustannukset palveluille. Vaiheittain etenevässä kohdistamisessa tukeudutaan sopiviin kustannus- ajureihin. Vaiheiden pääasiallinen sisältö on seuraava: Vaihe 1 Muut toiminnot kohdistetaan oheistoiminnoille, verkkokomponenteille ja palveluille Vaihe 2 Oheistoiminnot kohdistetaan palveluille ja verkkokomponenteille Vaihe 3 Verkkokomponentit kohdistetaan palveluille Vaihe 4 Palvelut ryhmitellään liiketoimintakohtaisesti (liiketoimintojen jaottelussa noudatetaan erillisen kirjanpidon vaatimuksia). Edellä kuvatut vaiheet saattavat jakautua useampiin alavaiheisiin, etenkin tapauksissa, joissa kustannusinfor- maatio on lähtötilanteessa esitetty hyvin yleisluontoisina kokonaisuuksina. On suositeltavaa kohdistaa kustan- nukset — mikäli mahdollista — välittömästi tai välillisesti useammassa vaiheessa, ennemmin kuin summit- taisesti yhdessä vaiheessa. L 141/14 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Kuva 1 Tyypillinen kustannusten kohdistamisprosessi Käyttö- kustannukset Pääoma- kustannukset Kirjanpidon viennit esim. poistot TIEDON KERUU KOHDISTAMINEN Palvelut Verkko- komponentit Oheis- toiminnot Muut toiminnot VAIHE-1 MUIDEN TOIMINTOJEN KUSTANNUSTEN KOHDISTAMINEN Palvelut Verkko- komponentit Oheis- toiminnot VAIHE-2 OHEISTOIMINTOJEN KUSTANNUSTEN KOHDISTAMINEN Palvelut Verkko- komponentit VAIHE-3 VERKKOKOMPONENTTIEN KUSTANNUSTEN KOHDISTAMINEN Palvelut VAIHE-4 Liiketoiminnot PALVELUJEN KUSTANNUSTEN KOHDISTAMINEN 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/15 Teleoperattorien on todennäköisesti käytettävä otantamenetelmiä ja jaksottaisia toimintakatsauksia kustan- nusten (myös pääomakustannusten) kohdistamiseksi palveluille ja sitä kautta erillisen kirjanpidon liiketoi- minnoille. Esimerkiksi määräajan kestävää analyysiä asiakaspuheluja vastaanottavassa keskuksessa työskente- levän henkilöstön työtehtävistä voidaan käyttää apuna määritettäessä, miten tämä henkilöstö jakaa aikansa eri tehtävien kesken. Tätä tietoa voidaan sitten käyttää kohdistettaessa henkilöstöön liittyviä kustannuksia — välittömästi tai välillisesti — operaattorin tuottamille palveluille. 4. Käyttökustannukset Ohjeiden tässä osassa käsitellään kappaleessa 3 esitettyjen periaatteiden soveltamista operaattorien käyttökus- tannuksiin, myös poistoihin. Soveltaminen käyttökustannuksiin Edeltävässä kappaleessa käsitelty kustannusten kohdistamisprosessi soveltuu periaatteessa sekä käyttö- että pääomakustannuksille. Jäljempänä esitettävässä taulukossa 4. 1 on yhteenveto mahdollisista kohdistamismene- telmistä seuraavan jaottelun mukaisesti: — poistot — asennus- ja huoltokustannukset — verkon suunnittelu- ja kehittämiskustannukset — verkon hallintakustannukset — markkinoinnin ja myynnin kustannukset — laskutus- ja perintäkustannukset — operaattoripalveluista aiheutuvat kustannukset — luettelopalveluista aiheutuvat kustannukset — maksut muille operaattoreille — tukikustannukset. Tämä jaottelu on ainoastaan esimerkinomainen, eikä sitä ole tarkoitettu ohjeeksi, jota operaattorien olisi noudatettava kustannusten kirjaamisessa. Jaottelu on siis varsin yleisen tason ohje. Yksittäisten operaattorien on kehitettävä kustannusten kohdistamisprosesseja, jotka ottavat huomioon operaattorien käyttämät kustan- nusten toteamis- ja kirjausmenetelmät, ja tarpeen mukaan ajan myötä kehitettävä näitä prosesseja. Taulukon 4. 1 viimeisessä sarakkeessa on pyritty osoittamaan pääasialliset liiketoiminnat, kyseisistä käyttökustannuksista voisi olettaa kohdistuvan. joille valtaosan L 141/16 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 1 4. o k k u l u a T ) 1 ( i s k e s i m a t s i d h o k n e t s u n n a t s u k ö t t y ä k ä i m l e t e n e M t e s i l l a i s a ä ä P t o n n i m i o t e k i i l ä m l e t e n e m s i m a t s i d h o K s u a v u K - ö t t y ä K i p p y y t s u n n a t s u k o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R ; e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M - o t i p ä l l y a j - s u m i p o s , - s u n n e s A. a l l e e t s u r e p n a j a n y t e t y ä k n ö h ö y t s u n n e s a n e t u u m t e s k u n n a t s u k. a l l e e t s u r e p n a j a n y t e t y ä k n ö h ö y t s u n n e s a n e t u u m o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R ; e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k a k k l a P s u n n e s a n e d i i n a j t e e t t i a L o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R. e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k t u u M. a l l e e t s u r e p n a j a n y t e t y ä k n ö h ö y t s u n n e s a n e t u u m o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R ; e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k a k k l a P t e s k u n n a t s u k s u a j r o k a j - o t l o u H o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R. e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s i o k l u a j t e s k u n n a t s u k a k k l a P - s i m ä t t i h e k a j - u l e t t i n n u u s n o k r e V t e s k u n n a t s u k t e s k u n n a t s u k o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R n e s e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k t u u M. a l l e e t s u r e p n a j a n ä m ä t t y ä k n a a t n i l l a h n i p y y t o k k r e v s i l l a k i a p , o k k r e v o k n u R - o t s i e t t i a l n i k n u k n ö t s ö l i k n e h e l l o t s i e t t i a l e l l u u m / e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u S t e s k u n n a t s u k a k k l a P t e s k u n n a t s u k a t n i l l a h n o k r e V. u u t s i d h o k ö y t n o o t s i e t t i a l i n h m i , a l l e e t s u r e p - n a t s u k t u k t o j ( i t n y y m s i ä t t i h ä V n ö t y ä k e l l i e t t o u t n e t u u m : e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k s u t u k s a l t u u M ) e l l o k r e v o k n u r t e s k u n. ) ä r ä ä m u k u l n e j u k s a l. m i s e ( a l l e e t s u r e p ) t o i p p a t o t t o u l s ö y m ( ) e l l o k r e v o k n u r t e s k u n. a l l e e t s u r e p - n a t s u k t u k t o j ( i t n y y m s i ä t t i h ä V n a j a ö y t e l l i e t t o u t n e t u u m : e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k a k k l a P t e s k u n n a t s u k ä t n i r e p a j - s u t u k s a L i t n y y m s i ä t t i h ä V n u l e v l a p n a m m a e s U. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M e l l i s i e s y k n a a t e a j t e s k u n n a t s u k t ä v y t t i i l n e e s i m ä t s i d e n n n y y m i i a t n i i t n i o n i k k r a m. a l l u v a n e e t s u r e p o k t a j n e s i l l u u t h o k e l l i u l e v l a p i n e n m ä t s i d e n i n n y y M t e s k u m i k t u t a n i k k r a M t e s k u n n a t s u k t u u M t o i k k l a p u l e k a J a t n o n i a M t o n n i m i o t t u u M. e l l i u l e v l a p e l l i v y t t i i l n i i t n y y m n e d i e t t i a l s a k a i s a e l l i v u l u u k ” n h i i i o t n m i o t n h i i u M ” t e s k u n n a t s u k i t n y y m n e d i e t t i a L i t n y y m s i ä t t i h ä V i r e a s s e s k u a p a t a s s u u m ; e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k a k k l a P - n a t s u k i t n y y m a j - i t n i o n i k k r a M. a l l e e t s u r e p n a j a ö y t n y t e t y ä k e l l i e t t o u t t e s k u n i k k i a K - i a n i m o ö t t y ä k a v e l o a n a t s u r e p n o t s i o p i n h m i , a l l e e t s u r e p. ) 5 e l a p p a k n e s. s k ( n a a t e t s i d h o k t o t s i o P u t t e t s i d h o k n o s u u s t o t s i o P t o t s i o P 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/17 t e s i l l a i s a ä ä P t o n n i m i o t e k i i l ä m l e t e n e m s i m a t s i d h o K s u a v u K - ö t t y ä K i p p y y t s u n n a t s u k i k k i a K - s i d h o k , n o o t n i m i o t e k i i l i a t n u u l e v l a p , n e e s e e t t o u t n i k n o h o j i t s e s i y t i r e t ä v y t t i i l s o J n i r o t t n o k ä ä p t u u m a j s u t i o h a R. i t s e s i a k u m n e s n a a t e t i t o n n m i o t i k u t t a m a o j r a t i k k i a K - k u a p a t n e t s u n n e k a r a j n e d u u s i a m o a a m n i u k n i o m a s n a a t e t s i d h o k t e s k u n n a t s u K a j t e s k u n n a t s u k s u n n e k a R. ) 5 e l a p p a k. s k ( a s s e s t a r k o u v i k k i a K - e r e n o k o t e i t n e i m ä t t y ä k n e i m l e j h o n a a t e t s i d h o k t a m l e j h o t ä m ä t t y ä k n i r o t t a a r e p O - k e t o t e i t a j - e n o k o t e i t t e s i e l Y a a t s i d h o k n a a d i o v t e s k u n n a t s u k n e i m l e j h o n e e k l ä j n ä m ä T. a l l e e t s u r e p n e i s s r u s t e s k u n n a t s u k a k k i i n. t a v e k u t e n a t i o j , e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t e l l i i n i t n y y m s i ä t t i h ä V ä i v y t t i i l n u u l e v l a p i r e n a a p m a e s U. e l l i u l e v l a p n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u n n a t s u k a k k l a P - n a t s u k n e d i u l e v l a p i r o t t a a r e p O n y t e t y ä k n i i v ä t h e t i r e a v a t t e t s i d h o k i s i l o t e s k u n n a t s u k n ö t s ö l i k n e h n a v a t i o h ä i v ä t h e t t e s k u n. a l l e e t s u r e p n a j a i t n y y m s i ä t t i h ä V i t n y y m s i ä t t i h ä V i t n y y m s i ä t t i h ä V. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u S n e t s u m i p o s s i m ä t t i i l n e e t h Y t u s k a m. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u S t e s k u n n a t s u k t u u m a j - a k k l a P t e s k u n n a t s u k n e d i u l e v l a p o l e t t e u L. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u S - e h u p n e t s i l ä v n i a s n a k n e i v e t h ä L e l l i e r o t t a a r e p o e l l i u m t u s k a M t u s k a m n e d i u l i k k i a K - a k k l a p n o n n i l l a h ö t s ö l i k n e h n e ä t t y ä k e l l ö t s ö l i k n e h e l l a m o v l a v n o n n i l l a h ö t s ö l i k n e H - n a t s u k n o n n i l l a h ö t s ö l i k n e H t e s k u n n a t s u k i k u T. a t t e t s u r e p ä ä v ä t t e t y ä k n e e s i m a t s i d h o k n i k n e t s u n n a t s u k t e s k u n. ä y l e t t i s ä k n e t s u n n a t s u k n e d i ä n a v a t t i k r a h n e e s k i r e i s i l o n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k a j , s ö n n ä ä j s u n n a t s u k n o t a m a t s i d h o k ä v ä t i ö l i s k y i t s e s i a m o n e m i n i s i l o n e i r o t t a a r e p O ) 1 ( L 141/18 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 5. Pääoman ja sidotun pääoman kustannukset Yhteenliittämisdirektiivin 7 artiklan 2 kohdassa edellytetään, että yhteenliittämismaksut perustuvat todellisiin kustannuksiin sisältäen kohtuullisen tuoton investointeihinsa nähden. Tuoton taso määräytyy seuraavien teki- jöiden perusteella: — pääomakustannus, ja — pääoma-arvo. Pääomakustannuksen laskemista ja määrittämistä yhteenliittämisen hinnoittelemiseksi ei käsitellä näissä ohjeissa. Pääomakustannusten laskemisen perustana oleva sidottu pääoma ja yhteenliittämisdirektiivin edel- lyttämässä erillisessä kirjanpidossa ilmoitettu sidottu pääoma on kuitenkin määritettävä yhdenmukaisesti. Tämä mahdollistaa säänneltyjen toimintojen maksujen tarkastelun yhteydessä tehtävän vertailun operaatto- rien säännellyistä toiminnoista, kuten yhteenliittämisestä, saaman tuottoprosentin ja kansallisen sääntelyvi- ranomaisen salliman pääomakustannuksen välillä. Tässä kappaleessa tarkastellaan lähemmin yhtenäisen lähestymistavan tarvetta ja sen vaikutuksia sidotun pääoman kohdistamiseen. 5. 1 Pääomakustannus Operaattorien pääomakustannusten olisi kuvastettava verkkokomponentteihin ja niihin liittyvään muuhun omaisuuteen investoidun pääoman vaihtoehtoiskustannuksia. Yleensä pääomakustannukset kuvastavat — operaattorin eri tyyppisen vieraan pääoman (painotettua) keskikustannusta, — oman pääoman hintaa mitattuna osakkeenomistajien tuottovaatimuksella, jotta omistajat investoisivat verkkoon ottaen huomioon siihen liittyvät riskit, ja — vieraan ja oman pääoman määrää. Näiden tietojen avulla voidaan laskea keskimääräinen pääomakustannus (weighted average cost of capital, WACC) seuraavasta yhtälöstä: WACC = re. E/(D+E) + rd. D/(D+E) missä re on oman pääoman kustannus, rd vieraan pääoman kustannus, E oman pääoman määrä ja D korol- lisen vieraan pääoman määrä. Keskimääräinen pääomakustannus on melko helppo laskea yksittäisen operaattorin koko toiminnalle, vaikka yhtälön tekijöiden tarkan arvon määrittämiseen saattaakin olla eri lähestymistapoja. Kansallisen sääntelyvi- ranomaisen saattaa kuitenkin olla tarpeen arvioida, soveltuuko kyseisen kaavan mukaan laskettu kokonais- pääomakustannus operaattorien säänneltyihin toimintoihin. Jos näin on, voidaan koko toiminnan WACC- arvoa käyttää yhteenliittämismaksujen määrittämiseen. Muussa tapauksessa kansalliset sääntelyviranomaiset voivat ottaa huomioon, että eri toimintoihin liittyvät riskipreemiot poikkeavat yleensä toisistaan, mistä johtuen pääomakustannus re (1) ei välttämättä ole sama kaikille toiminnoille, vaikka niillä olisikin sama rahoituspohja. Tällaisissa tapauksissa jokaisella toimialalla tai eriytetyllä toiminnolla, kuten matkaviestin-, kaapelitelevisio- tai kansainvälisillä palveluilla, voi olla eri WACC-arvo. 5. 2 Keskimääräinen pääomakustannus ja pääoma-arvo Yhteenliittämismaksuilla katettavan tuoton määrittelemiseksi on keskimääräistä pääomakustannusta sovellet- tava verkkokomponenttien ja muun niihin liittyvän omaisuuden pääoma-arvoon. Vaikka operaattorin vieraan ja oman pääoman yksilöiminen voikin olla yksinkertaista koko operaattorin osalta, voi se olla hankalaa yksit- täisten toimintojen osalta. Tämä johtuu siitä, että lainarahoitusta koskevat päätökset ovat suureksi osin yhtiö- (1) Rahoitustieteen ja sijoittajien todellisen käyttäytymisen perusteella voidaan todeta, että oman pääoman kustannus re voi- daan määritellä riskittömän velan kustannukseksi, johon lisätään yrityksen toiminnasta ja käytetyistä rahoitusmarkkinoista riippuvainen riskipreemio. Aloilla, joilla kilpailu on tavallista kovempaa, liittyy toimintaan yleensä suurempi riski. Vieraan pääoman kustannus rd vaihtelee sekin yritysten toiminnan mukaan, mutta — samoilla rahoitusmarkkinoilla — yleensä vä- hemmän kuin oman pääoman kustannus re. Pääomarakenteen (E ja D) olisi heijastettava myöskin kaikkien päätoiminto- jen taseen rakennetta. Jos yksi tase kattaa useamman toiminnon, voidaan olettaa, että näillä toiminnoilla on sama pää- omarakenne. Vieraan pääoman kustannuksen rd voidaan yleensä olettaa, että näillä toiminnoilla on sama pääomarakenne. Vieraan pääoman kustannuksen rd voidaan yleensä olettaa olevan sama kaikille toiminnoille, elleivät toimintojen taseet poikkea voimakkaasti toisistaan. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/19 tasolla tehtäviä päätöksiä, joihin vaikuttavat useat tekijät, esimerkiksi aikaisemmat lainanottomahdollisuudet ja verosuunnittelu. Yhtiön velkaantumisasteella ei näin ollen välttämättä ole selkeää yhteyttä yksittäisten toimintojen rahoitustarpeeseen. Säänneltyjen toimintojen (kuten yhteenliittämisen) pääoma-arvon määrittele- miseksi tarvitaankin vaihtoehtoista lähestymistapaa. Yksi mahdollinen menetelmä perustuu seuraavaan taseyhtälöön: oma pääoma + vieras pääoma = nettovarallisuus (1). Säänneltyjen toimintojen pääoma-arvo voidaan tämän perusteella määrittää jakamalla nettovarallisuus tai sidottu pääoma eri toiminnoille. Tämä olisi tehtävä aiheuttamisperiaatteen mukaisesti ja käypään arvoon. 5. 3 Sidottu pääoma Taulukossa 5. 1 on esitetty yhteenveto menetelmistä, joita voidaan käyttää sidottuun pääomaan kuuluvien erien kohdistamiseksi. Samalla on pyritty osoittamaan liiketoiminnot, joille suurin osa kustakin menoerästä todennäköisesti kohdistetaan. Tätä menetelmää — ja tarpeen mukaan muita menetelmiä — noudattamalla voidaan määrittää säänneltyjen toimintojen, myös yhteenliittämisen, pääoma-arvot. Taulukkoa ei ole tarkoitettu kattavaksi luetteloksi eristä, jotka voidaan luokitella sidottuun pääomaan kuulu- viksi. Se ei myöskään ole kattava luettelo näiden erien kohdistamiseksi eri toiminnoille käytettävistä menetel- mistä. (1) Ts. käyttöomaisuus+vaihto- ja rahoitusomaisuus–korottomat ostovelat–pakolliset varaukset. L 141/20 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98. 1 5. o k k u l u a T ) 1 ( ä i m l e t e n e m s i m a t s i d h o k n a m o ä ä p n u t o d i S t e s i l l a i s a ä ä P t o n n i m i o t e k i i l ä m l e t e n e m s i m a t s i d h o K s u a v u K t a l e v a j t a r a V t o n n i m i o t t u u m , o k k r e v o k n u R i a t , i i t a a v y l e t n ä ä s / a t s i a k u m n e s k u t i o k r a t s o j , e l l i e t n e n o p m o k n o k r e v o k n u r n a a r o u S n e i v ä t t i l ä v a t i u l e v l a p s i o k i r E - t e t y ä k n o o t r i i s a t a d. m i s e — e l l i u l e v l a p e l l i s i ä t t i s k y e l l i m a t t o u t n e j o k k r e v n e d i u m o t s i e t t i a l s y t i l ä v n e j o k k r e v. e l l i u l e v l a p o t r i i s a t a d n a a r o u s a v a t t e t s i d h o k i s i l o o t s i e t t i a l s y t i l ä v ä v ä t. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k n o t s i e t t i a l e l l i e t n e n o p m o k n o t s i e t t i a l s y t i l ä v n o k r e v o k k r e v o k n u R e l l i u m n a a t e t s i d h o k n e t u u m , e l l i u l e v l a p o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M o t s i e t t i a l s y t i l ä v u u M o k k r e v o k n u R n a a t e t s i d h o k n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M - t i a l s y t i l ä v n e s k u k s e k m e d n a T. n a a k u m n e i t n u k e s n e j y t t e t y ä k o t s i e t o k k r e v o k n u R n a a t e t s i d h o k n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M n e e t n e k i i l n e s i l ä v n i a s n a K. n a a k u m n e i t n u k e s n e j y t t e t y ä k o t s i e t t i a l s y t i l ä v n e s k u k s e k n e i s o n e i v ä t t e t y ä k n e e s k y t i l ä v n e e t n e k i i l a j n e i m y t t i i l s a k a i s a t a v u t u a k a j t e s k u n a a t s i d h o k n a a d i o v t i t n e n o p m o k o k k r e v n o t s i e t t i a l s y t i l ä v n e s k u k s e k s i l l a k i a P. n e k s e k. a l l e e t s u r e p n e i t n u k e s n e j y t t e t y ä k e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t ) e l l o k r e v s i l l a k i a p - n a t s u k n e t i m , a l l e e t s u r e p n e s e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v a j e l l i u l e v l a p n o k r e v s i l l a k i a p o t s i e t a t s i s k u n n a t s u k a s o ( o k k r e v o k n u R n e t u u M. e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v i a t e l l ä m y t t i i l n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M - t i a l s y t i l ä v n e s k u k s e k s i l l a k i a P o t s i e t t i a l s y t i l ä V - i m a t t o u t n u l e v l a p n i k n u k a i l e p a a k n o j l a p n e t i m , a l l e e t s u r e p n e s e l l i e t n e n o p m o k. n a a t i v r a t n e e s o k k r e v o k n u r , o k k r e v s i l l a k i a P n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v i a t e l l ä m y t t i i l n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t o d h o j a j t i l e p a a K. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k n e j o n j i l e l l i u l e v l a p ä m y t t i i l n e t u u m , ) e l l o t s i e t t i a l ä m y t t i i l o k k r e v s i l l a k i a P - N D S I e l l ä v ä t l e t i r ä ä m n e e s k i r e. m i s e ( e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M o t s i e t t i a l n ä m y t t i i l a j a a l i T o k k r e v o k n u R n ö t y ä k n e i v a n a k n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M o t s i e t t i a l i t t i i l l e t a s a j - o i d a R. a l l e e t s u r e p o k k r e v o k n u R n ö t y ä k n e i r i i p n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M a v i o g a e r n ä ä r ä ä m. a l l e e t s u r e p n e e t n e k i i L e t i a l o t r i i s ä m l e t s e j r ä j o t r i i S s u u s i a m o n e n i l l e e n i A o t s i e t t i a l s u r e P 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/21 o k k r e v o k n u r , o k k r e v s i l l a k i a P a j , t a v e k u t e n a t i o j , e l l i o d h o j a j e l l i e l e p a a k e l l i i n a a t s i d h o k n a a d i o v t e k t u p s u o u S j t e k t u p s u o u S j. t o d h o j a j t i l e p a a k n i u k n i o m a s e l l i e t t o u t n e t t i s a a t s i d h o k a v a t t e t s i d h o k n e t t i s i s i l o o t s i e t t i a L. a s s i n n u t a i t t a w o l i k. m i s e — a l l e e t s u r e p n ö t y ä k. a t l a s o n o t s i e t t i a l s u r e p n i i t h e t n i u k n i o m a s e l l i e t t o u t o k k r e v o k n u r , o k k r e v s i l l a k i a P n o t s i e t t i a l o t n a t o u t n a m i o v n a v e k u t n o t s i e t t i a l n i k a t u k e l l i m h y r - o t s i e t t i a l s u r e P o t s i e t t i a l o t n a t o u t n a m i o V a j n e d i e t h i a v m e d n a t , n e d i e t h i a v s i l l a k i a p. m i s e — a j o t s i e t t i a l s u r e p n a a t e u t ä l l i m - t e t s i d h o k i s i l o t e s k u n n a t s u K. a k i a y t t e t y ä k n a a t n o v l a v n e d i e t h i a v n e t s i l ä v n i a s n a k. a t l a s o n o t s i e t t i a l s u r e p n ä v y t t i i l n h i i i n n i u k n i o m a s e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t a v a t o k k r e v o k n u R - l e t s e j r ä j a t n i l l a h n e t i m , a l l e e t s u r e p n e s e l l o t s i e t t i a l s u r e p n e j o k k r e v i r e n a a t e t s i d h o K ä m l e t s e j r ä j a t n i l l a h n o k r e V t o n n i m i o t t u u M i t n y y m s i ä t t i h ä V t e e t t i a l o k k r e v y l ä — t e e t t i a l o t r i i s a t a d — t e e t t i a l a i d e m i t l u m —. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u S a v e s t i a j i s a s s i o l i t n e d i a k k a i s A o t s i e t t i a l. e l l u l e v l a p n a a r o u S - t i i l n h i i i n a j t e m i l e h u p ö s i e l Y o t s i e t t i a l ä v y t o k k r e v o k n u R - k r e v - N D S I i a t n o o k k r e v n i l e h u p n e e s i e l y , e l l i s i ä t t i s k y e l l i m a t t o u t n o k r e v n a a r o u S - o t r i i s n e j o k k r e v u l e v l a p s i o k i r E n a a r o u s n a a t e t s i d h o k o t s i e t t i a l o t r i i s a t a d. m i s e — e l l i u l e v l a p e l l i m o t t a m u l u u k n o o k o t s i e t t i a l. e l l i u l e v l a p o t r i i s a t a d o k k r e v o k n u R. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k n e t u u m , e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s i a l a n e r e m / t e s i l ä v n i a s n a K t i l e p a a k t e s i l l a i s a ä ä P t o n n i m i o t e k i i l ä m l e t e n e m s i m a t s i d h o K s u a v u K t a l e v a j t a r a V t o n n i m i o t t u u M : i s k i k r e m i s E. e l l i u l e v l a p e l l i s i e s y k n a a r o u s n a a t e t s u u s i a m o a v u l u u k o k k r e v o k n u R - s i d h o k t e e t t i a l a j o t s i e t t i a l t ä v ä t t e t y ä k n e e s i m a t t o u t n u l e v l a p n e s i ä t t i s k y n y t e i t n i a V o t s i e t t i a l o k k r e v s i o k i r E n o o t s i e t t i a l s u r e p n o k r e v u u M o t s i e t t i a l i k u T i k k i a K - e r e n o k o t e i t n e i m ä t t y ä k n e i m l e j h o n a a t e t s i d h o k t a m l e j h o t ä m ä t t y ä k n i r o t t a a r e p O a a t s i d h o k n a a d i o v t e s k u n n a t s u k n e i m l e j h o n e e k l ä j n ä m ä T. a l l e e t s u r e p n e i s s r u s. t a v e k u t e n a t i o j , e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t e l l i i n t e e n o k o t e i T i k k i a K i k k i a K. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v a j e l l i e t t o u T t o v u e n o j a i r o t t o M. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v a j e l l i e t t o u T t e e t t i a l o t s i m i o t a j o t s u l a K i k k i a K n y t e t y ä k n e e s i m e k u t n i k n u k ä t s i ä n e l l i e t n e n o p m o k o k k r e v a j e l l i u l e v l a p , e l l i e t t o u T t e s k u n n e k a r a j a a M - i a m ö t t y ä k n o t a m u l u u k n o o k k r e V. ) a l i t a i t t a l. m i s e ( a l l e e t s u r e p n a l i t s u u s L 141/22 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 t e s i l l a i s a ä ä P t o n n i m i o t e k i i l ä m l e t e n e m s i m a t s i d h o K s u a v u K t a l e v a j t a r a V ä l l ä m y s k ä v y h n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k i t s a a p a v n a a t e t s i d h o k s u u s i a m o. a l l e e t s u r e p i k k i a K n o t a m a t s i d h o k a j s ö n n ä ä j s u u s i a m O. e l l i e t t o u t n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M s u u s i a m o ö t t y ä k n o t e e n i A s u u s i a m o ö t t y ä k n o t e e n i A : n e e t u u s i a m o ö t t y ä k t i n n i o t s e v n I a m o ä ä p ö t t y ä K t o n n i m i o t t u u M t o n n i m i o t t u u M. ” e l l i o n n m i o t i e l l i u M ” n a a r o u S t e s k u t i o j i s. s m y - i r e p a p o v r A. ” e l l i o n n m i o t i e l l i u M ” n a a r o u S - i s r a v n i u k n u h u u m t e s k u t i o j i S i n a a t n m i o t e k i i l n e e s i a n i k k i a K. a l l e e t s u r e p n ö t y ä k n e t u u m , t ä v y t t i i l t i n n i o t s e v n i n h i i o j , e l l i u l e v l a p n a a r o u S t e s k u t i o j i s t u u M i k k i a K - i o t e k i i l n i k n u k n e t u u m , i e l l i o n n m i o t e k i i l n a a r o u s n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a M t e s k u t i o j i s t e s i a k i a t y h y L. a l l e e t s u r e p n e t s u m i t a a v n e t s i v i i t a r e p o n a n n m i ) t a r a v s i e t ä k n e i k u l n a a k u m ( i k k i a K. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a r o u s a v a t t e t s i d h o k i s i l o t o t s a r a V i k k i a K e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a m n a a t e t s i d h o k t e s i m a a s i t n y y M n a a t e t s i d h o k s ö n n ä ä j n o t a m a t s i d h o K. a l l e e t s u r e p n e j o t e i t n ä m l e t s e j r ä j s u t u k s a l. i t s e s i a k u m n e e t t a a i r e p n a v a t t i v o s a s s n a k n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k t e s i m a a s i t n y y M t o t s a r a V - t i v o s a s s n a k n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k n a a t e t s i d h o k s ö n n ä ä j n o t a m a t s i d h o K i k k i a K. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t a v a t t e a j n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a m i s i l o t e s i m a a s t u u M t e s i m a a s t u u M. i t s e s i a k u m n e e t t a a i r e p n a v a t i k k i a K - a t s i d h o K. e l l i u l e v l a p a j e l l i e t t o u t n a a k u m n e i s k u u s i l l o d h a m n a a t e t s i d h o k t a l e v o t s O n a v a t t i v o s a s s n a k n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k n a a t e t s i d h o k s ö n n ä ä j n o t a m t a l e v o t s O. i t s e s i a k u m n e e t t a a i r e p i k k i a K. t a v u t h o j t e s k u a r a v a t s i o j , e l l i o n n m i o t i n a a r o u S t e s k u a r a v t e s i a k i a ä k t i P. s k ( a s s e a t i o i v r a a t t e v r a t s u t i o h a r a t s i v i i t a r e p o i n a n n m i o t e k i i l n i k n u k n o o i m o u h i k k i a K a v a t t e t o n a a j i s n e s i s i l o o v r a n e n i ä r ä ä m i k s e k n e j o k l e V. a a t s i d h o k n e e p r a t i E t o g n i s o a j t a l e v o r e V. ) ” t e s k u t i o j i s t e s i a k i a t y h y l ”. ä y l e t t i s ä k n e t s u n n a t s u k n e d i ä n a v a t t i k r a h n e e s k i r e i s i l o n e s i a m o n a r i v y l e t n ä ä s n e s i l l a s n a k a j , s ö n n ä ä j s u n n a t s u k n o t a m a t s i d h o k ä v ä t i ö l i s k y i t s e s i a m o n e m i n i s i l o n e i r o t t a a r e p O ) 1 ( 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/23 Hinnoittelua varten kansallisten sääntelyviranomaisten ja operaattorien on käytettävä tietyn kauden keski- määräistä sidotun pääoman määrää ennemmin kuin sidottua pääomaa tiettynä ajankohtana, kuten tilikauden lopussa. Tämä johtuu siitä, ettei tiettyä ajankohtaa koskeva ”tilannekuva” välttämättä anna edustavaa kuvaa operaattorien keskimääräisestä sidotusta pääomasta tietyltä ajanjaksolta. Myöskään käyttöpääoman tasearvo tiettynä ajankohtana ei välttämättä anna edustavaa kuvaa keskimääräisestä käyttöpääomatarpeesta pidemmän ajanjakson aikana. Tästä syystä operaattorien olisi erillisessä kirjanpidossa esitettävä keskimääräinen sidottu pääoma ennemmin kuin tasearvo tilikauden lopussa (ks. kappale 7). 5. 4 Käyttöpääomaa on käsiteltävä johdonmukaisesti Taulukossa 5. 1 on esitetty yksi tapa käsitellä käyttöpääomaa sidotun pääoman laskemiseksi, mutta käytössä on muitakin, mahdollisesti yhtä käyttökelpoisia tapoja. Käytännössä yksittäisten käyttöpääomaerien käsitte- lyssä erillistä kirjanpitoa varten on sovellettava kahta periaatetta: (1). — Omaisuutta ja siihen liittyviä kustannuksia ja tuottoja on käsiteltävä johdonmukaisesti. — Yksittäisten erien sisällyttämisellä tai pois jättämisellä pitäisi periaatteessa olla vastaava vaikutus keskimää- räiseen pääomakustannukseen. Nämä kaksi vaikutusta (ts. sisällytetäänkö tietty pääomaerä käyttöpää- omaan vai ei, ja toisaalta vastaava keskimääräisen pääomakustannuksen muutos) eliminoivat toisensa, kun tarkastellaan niiden kokonaisvaikutusta operaattoreilta vaadittavaan tuottoasteeseen. 6. Tuotot Kappaleessa 3 käsiteltiin periaatteita kustannusten ja tuottojen kohdistamiseksi ja jakamiseksi operaattorin tuottamien tuotteiden ja palvelujen kesken. Tässä kappaleessa käsitellään näiden periaatteiden soveltamista tuottoihin. 6. 1 Peruspuhelintoiminnan tuotot Peruspuhelintoiminnan tuottamien tuotteiden ja palvelujen tarjoamisesta saadut tuotot voidaan todennäköi- sesti kohdistaa kirjanpito- ja laskutusjärjestelmän tietojen perusteella suoraan niille tuotteille ja palveluille, joihin ne liittyvät. Niissä tapauksissa, joissa tämä ei ole mahdollista, ne kohdistetaan aiheuttamisperiaatteen mukaisesti. Seuraavassa esitetään yhteenveto peruspuhelintoiminnan tuottojen kohdistamisesta kiinteässä puhelinverkossa paikallisverkon, runkoverkon ja vähittäismyynnin liiketoiminnalle (2). Liittymämaksut Uusien liittymien liittämisestä kiinteään puhelinverkkoon perittävät maksut perustaminen — ks. yhteenliittämismaksut edempänä) kohdistetaan vähittäismyynnille. (paitsi yhteeliittämispisteen Maksut johtojen vuokraamisesta asiakkaille Johtojen vuokraamisesta perittävät maksut kohdistetaan vähittäismyynnille. Kiinteiden johtojen tuotto Tuotto kiinteistä johdoista kohdistetaan vähittäismyynnille. Johtojen vuokraamisesta muille operaattoreille saadut tuotot Kun johtoja vuokrataan markkinoiden muille toimijoille, erillisten paikallisliittymien johtojen vuokratuotto kohdistetaan paikallisverkolle. Liittymäalijäämämaksut Niissä jäsenvaltioissa, paikallisverkolle. joissa on käytössä liittymäalijäämäjärjestelmä, liittymäalijäämämaksut kohdistetaan (1) Konsulttitoimisto Arthur Andersenin laatimassa erillistä kirjanpitoa avoimen verkon tarjoamisen yhteydessä käsittelevässä raportissa annetaan tarkempia ohjeita näiden periaatteiden soveltamisesta käyttöomaisuusinvestoihin, lyhytaikaisiin sijoi- tuksiin, pitkäaikaisiin varauksiin, verovelkaan ja osinkoihin. Näitä mahdollisia kiistakysymyksiä on tarkasteltava erikseen kussakin jäsenvaltiossa noudatettavan hyvän kirjanpitotavan valossa, joten niitä ei käsitellä näissä ohjeissa. (2) Periaatteita voidaan soveltaa analogisesti muihin verkkoihin. L 141/24 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Yleispalveluvelvoitemaksut Niissä jäsenvaltioissa, joissa on käytössä järjestelmä yleispalveluvelvoitteiden rahoittamiseksi, muilta operaat- toreilta saadut maksut kohdistetaan vähittäismyynnille. Tämän lisäksi tilinpäätökseen liitetään huomautus, jolla osoitetaan, ettei muilta operaattoreilta veloitettavien ja (implisiittisesti) sisäisesti veloitettavien maksujen välillä tapahdu syrjintää. Yhteenliittämismaksut Yhteenliittämismaksut, mukaan lukien yhteenliittämispisteen perustamisesta veloitettava kertaluonteinen maksu sekä volyymiin perustuvat maksut, kohdistetaan runkoverkolle. Puhelumaksut Puhelumaksuista saadut tuotot kohdistetaan soveltuvalle vähittäismyynnin alaiselle palvelulle. Laitteiston vuokraus ja myynti Laitteiston, esimerkiksi puhelinten ja faksien, vuokra- ja myyntituotto kohdistetaan soveltuvalle ”muiden toimintojen” alaiselle palvelulle. Luetteloista saatavat mainostulot Luetteloista saatavat mainostulot kohdistetaan ”muiden toimintojen” alaisille luettelopalveluille. Suunnittelupalvelut ja konsultointi Muuta kuin yhteenliittämistä koskevista suunnittelupalveluista ja konsultoinnista saadut tulot kohdistetaan ”muille toiminnoille”. 6. 2 Muut tuotot Operaattoreilla saattaa olla myös muita kuin puhelintoiminnan tuottoja. Aiheuttamisperiaatteen mukaisesti nämä kohdistetaan niille toiminnoille, joihin ne liittyvät. Esimerkiksi tapauksessa, jossa peruspuhelintoiminta tarjoaa osaa toimitiloistaan vuokrattavaksi, voidaan näitä alivuokratuloja käsitellä usealla tavalla. Vaihtoehtoja ovat: — käsitellä alivuokratuloja sen liiketoiminnan tuottoina, jonka toimitiloja on vuokrattu, — kirjata tuotot ”muihin toimintoihin”. Mikään yksittäinen vaihtoehto ei välttämättä ole muita vaihtoehtoja parempi. On kuitenkin tärkeää, että muun kuin perusliiketoiminnan tuottoja ja niihin liittyviä kustannuksia käsitellään johdonmukaisesti. Muussa tapauksessa jokin liiketoiminta saattaa näyttää todellista pienempää voittoa, ja jokin toinen taas todellista suurempaa voittoa. Käyttöomaisuusinvestointien tuotto Käyttöomaisuusinvestointien tuotto kohdistetaan samalla tavalla kuin investoinnit, joihin ne liittyvät. Kappa- leessa 5 esitetyn menettelytavan mukaisesti arvopaperi- yms. sijoitukset sekä sijoitukset muuhun kuin varsi- naiseen liiketoimintaan kohdistetaan ”muille toiminnoille”, joten myös näiden investointien tuotto kohdiste- taan ”muille toiminnoille”. Käyttöomaisuusinvestointien tuotto kohdistetaan paikallisverkon, runkoverkon tai vähittäismyynnin liiketoiminnalle vain, jos kyseinen investointikin on kohdistettu näille. Lyhytaikaisten sijoitusten tuotto Samaa periaatetta sovelletaan lyhytaikaisiin sijoituksiin. Tuotto kohdistetaan liiketoiminnalle, jolle kyseinen sijoituskin on kohdistettu. 7. Raportointivaatimukset Tässä kappaleessa esitetään operaattoreilta erillistä tilinpäätöstä varten vaadittavia tietoja ja käsitellään sitä, missä laajuudessa näitä olisi julkaistava. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/25 7. 1 Ehdotus Operaattorin paikallisverkon, runkoverkon ja vähittäismyynnin liiketoiminnoista laaditaan erilliset tilinpää- tökset. ”Muihin toimintoihin” liittyvä informaatio olisi koottava yhteen tilinpäätökseen (1). Kuhunkin erilliseen tilinpäätökseen täytyy sisältyä — tuloslaskelma — tasetiedot, jotka ovat yhdenmukaiset hinnoittelua varten määritetyn sidotun pääoman kanssa. Operaattorin vähittäismyynnin liiketoimintaan kuuluu sekä säänneltyjä että sääntelemättömiä toimia. Kustakin säännellystä toiminnosta on laadittava erillinen tilinpäätös. Kansallisten sääntelyviranomaisen on otettava huomioon kansallisen ja yhteisön oikeuden avoimuutta koskevat vaatimukset ja määriteltävä niiden perusteella vähittäismyyntitoiminnot, joista on laadittava erillinen tilinpäätös. Operaattoreita ei voida vaatia paljastamaan sellaisia sääntelemättömiä toimintoja koskevia yksityiskohtaisia taloudellisia tietoja, joita ne eivät muuten joutuisi paljastamaan lakisääteisessä raportoinnissaan. Näitä tietoja pidetään liikesalaisuuksina. Kyseisiin toimintoihin liittyvät tiedot olisi sen sijaan ilmoitettava kokonaissum- mina ”vähittäismyynti — muut toiminnot” -otsakkeella. 7. 2 Raporttien sisältö Tämän kappaleen lopussa on taulukossa 7. 1 esitetty ehdotus runkoverkon erillisen kirjanpidon tuloslaskel- maksi ja taseeksi. Vastaava, paikallisverkkoa koskeva ehdotus on esitetty taulukossa 7. 2, vähittäismyyntiä koskeva ehdotus taulukossa 7. 3 ja muita toimintoja koskeva ehdotus taulukossa 7. 4. Kaikista tilinpäätöksistä olisi selvästi käytävä ilmi siirtomaksut muille liiketoiminnoille ja muilta liiketoimin- noilta saadut siirtomaksut. Esimerkiksi operaattorin oman vähittäismyynnin yhteenliittämispalveluista maksa- mien maksujen pitäisi näkyä selvästi kuluna vähittäismyynnin kirjanpidossa ja tulona runkoverkon tilinpää- töksessä. Tilinpäätöksestä olisi myös selkeästi käytävä ilmi mahdolliset erot yhtäältä operaattorin eri toiminnoille kohdistamien kustannusten ja toisaalta kansallisen sääntelyviranomaisen hinnoittelua varten sallimien kustannusten välillä. Tämä kasvattaa avoimuutta niiden kustannusten laajuuden suhteen, joita kansallinen sääntelyviranomainen ei hyväksy maksujen määrittelyn perustaksi, samoin kuin tähän liittyvistä syistä. 7. 3 Tilinpäätöksen kustannuspohja Erillinen tilinpäätös laaditaan nykyarvon pohjalta. Lisäyksessä annetaan ohjeita nykyarvolaskennan soveltami- sesta. 7. 4 Tilintarkastusvaatimus Yhteenliittämisdirektiivin 8 artiklan mukaisesti operaattorien laatimista tilinpäätöksistä on tehtävä riippu- joka tehdään kansallisen lainsäädännön määräysten mukaisesti. maton tilintarkastus, 7. 5 Muut tiedot Erillisiä tilinpäätöksiä laadittaessa on valmisteltava myös seuraavat tiedot: — lausunto tilinpäätöksen laadintaperiaatteista — erillisten tilinpäätösten yhdistäminen operaattorin lakisääteiseksi tilinpäätökseksi (1) Kuten kappaleessa 1 mainitaan, jos kansallinen sääntelyviranomainen vaatii erillistä tilinpäätöstä joistakin ”muihin toi- mintoihin” sisältyvistä toiminnoista, myös näistä on laadittava erillinen tilinpäätös. Tämä pienentää ”muiden toimintojen” tilinpäätökseen sisältyvien toimintojen laajuutta. L 141/26 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 — matriisi eri tilinpäätösten välisten siirtomaksujen kokonaissummista. Tästä matriisista käyvät ilmi esimer- ja sitä hyödynnetään yhdistettäessä erillisiä kiksi vähittäismyynnin runkoverkolta veloittamat maksut, tilinpäätöksiä operaattorin lakisääteiseksi tilinpäätökseksi — lausunto, josta käy ilmi, miten kohdistamattomat kustannukset on allokoitu eri tilinpäätöksiin (1) — tiedot erillisiä tilinpäätöksiä laadittaessa sovelletuista kustannusten kohdistamismenetelmistä. Näiden tietojen olisi oltava riittävän yksityiskohtaisia, että niistä kävisi ilmi kustannusten ja yhteenliittämismak- sujen välinen yhteys — verkkokomponenttien keskimääräiset kustannukset — niissä jäsenvaltioissa, joissa on käytössä järjestelmä yleispalveluvelvoitteiden rahoittamiseksi, on tilinpää- tökseen liitettävä huomautus, josta ilmenee, ettei muilta operaattoreilta veloitettujen (implisiittisesti) sisäi- sesti veloitettujen maksujen välillä ole syrjintää. Operaattorit määrittävät yhdessä kansallisen sääntelyviranomaisen kanssa näiden tietojen lopullisen esitys- muodon. Yhteenliittämisdirektiivissä edellytetään myös, että operaattorit tarjoavat yhteenliittämistä muille operaatto- reille samoin ehdoin kuin ne tarjoavat yhteenliittämistä omille yksiköilleen (ts. sisäisesti), tytäryhtiöilleen tai kumppaneilleen. Tätä varten operaattorien on toimitettava kansalliselle sääntelyviranomaiselle tiedot, joista käy ilmi, ettei sisäisesti ja ulkoisesti tarjottujen palveluiden välillä ole tapahtunut syrjintää. Kansallinen sään- telyviranomainen määrittelee, missä muodossa nämä tiedot on annettava ja miten niiden paikkansapitävyys tarkastetaan. 7. 6. Tietojen julkistaminen Yhteenliittämisdirektiivin edellyttämällä tietojen julkistamisella on useita tarkoituksia: — yhteenliittämismaksujen ja kustannusten välisen yhteyden avoimuus — operaattorin oman vähittäismyynnin liiketoiminnan maksamien yhteenliittämismaksujen avoimuus ja varmistuminen siitä, ettei tarjottaessa yhteenliittämispalveluja sisäisesti ja ulkoisesti ole esiintynyt perus- teetonta syrjintää — luottamuksen synnyttäminen yhteenliittämisjärjestelmää kohtaan. Kansallisten sääntelyviranomaisten on kannustettava operaattoreita julkistamaan mahdollisimman paljon edellä lueteltuja tietoja. Tietoja, jotka voidaan osoittaa liikesalaisuuksiksi, ei pidä julkistaa. Operaattoreiden käytössä oleviin kustannusten kohdistamismenetelmiin on väistämättä tulossa muutoksia, etenkin niiden operaattorien osalta, joilta ei ole aiemmin vaadittu erillistä kirjanpitoa. Tästä syystä kansal- listen sääntelyviranomaisten olisi tarkisteltava sitä, missä laajuudessa edellä lueteltuja tietoja julkistetaan ensimmäisenä vuonna yhteenliittämisdirektiivin voimaantulon jälkeen. Operaattorien käyttämät kustan- nusten kohdistamismenetelmät olisi julkistettava välittömästi. (1) Paras käytäntö on kohdistamattomien kustannusten kohdistaminen jälkikäteen laadittavissa taloudellisissa raporteissa sa- moin kuin ne on kohdistettu hinnoittelua varten. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/27 Kuva 7. 1 Ehdotus raportointimuodoksi runkoverkon liiketoiminnalle a) Tuloslaskelma Liikevaihto Vähittäismyynnistä Muilta operaattoreilta Liikevaihto yhteensä Käyttökustannukset Nykyarvolaskennan tarkistukset Käyttökustannukset yhteensä Tuotto Tilikausi Edellinen tilikausi (cid:29)1 (cid:29)2 (cid:29)3 =(cid:29)1 –(cid:29)2 Tuoton laskentatavan on oltava yhdenmukainen sen perustan kanssa, jonka pohjalta pääomakus- tannus on laskettu. Jos näin ollen — näiden ohjeiden mukaisesti — keskimääräinen pääomakus- tannus (WACC) on laskettu ennen veroja ja korkoja, pitäisi tilinpäätöksen näyttämän tuoton vastata voittoa ennen korkoja ja veroja. b) Tasetiedot Tilikausi Edellinen tilikausi Käyttöomaisuus Aineelliset hyödykkeet Aineettomat hyödykkeet Sijoitukset Käyttöomaisuus yhteensä Vaihto- ja rahoitusomaisuus Vaihto-omaisuus Saamiset Rahoitusomaisuusarvopaperit Rahat ja pankkisaamiset Vaihto- yhteensä ja rahoitusomaisuus Korottomat ostovelat Pakolliset varaukset Keskimääräinen sidottu pääoma (cid:29)1 (cid:29)2 (cid:29)3 (cid:29)4 (cid:29)5 =(cid:29)1 +(cid:29)2 –(cid:29)3 –(cid:29)4 ”Taseen” kaikkien lukujen on perustuttava nykyarvoon. Niiden on oltava sen vuoden keskiarvoja, johon ne liittyvät. Mahdollisuuksien mukaan niiden olisi oltava painotettuja keskiarvoja. Siinä tapauksessa, ettei tietoja ole saatavilla, voidaan aluksi käyttää avaavan taseen ja päättävän taseen arvojen perusteella laskettua tavallista keskiarvoa. L 141/28 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 c) Sidotun pääoman tuotto Tuotto Keskimääräinen sidottu pääoma Keskimääräisen sidotun pääoman tuotto (%) Tilikausi Edellinen tilikausi (cid:29)1 (cid:29)2 (cid:29)3 =(cid:29)1 /(cid:29)2 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/29 Kuva 7. 2 Ehdotus raportointimuodoksi paikallisverkon liiketoiminnalle a) Tuloslaskelma Liikevaihto Siirtomaksut vähittäismyynnille Muilta operaattoreilta (jos on) Liikevaihto yhteensä Käyttökustannukset Nykyarvolaskennan tarkistukset Käyttökustannukset yhteensä Tilikausi Edellinen tilikausi (cid:29)1 (cid:29)2 Tuotto (ilman mahdollisia liittymäalijäämämak- suja) (cid:29)3 =(cid:29)1 –(cid:29)2 Liittymäalijäämämaksut (jos on) Muilta operaattoreilta Vähittäismyynniltä Liittymäalijäämämaksut yhteensä Tuotto (mukaan lukien mahdolliset liittymäalijää- mämaksut) b) Tasetiedot Kuten runkoverkolle. c) Sidotun pääoman tuotto Kuten runkoverkolle. (cid:29)4 (cid:29)5 =(cid:29)3 +(cid:29)4 L 141/30 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Kuva 7. 3 Ehdotus raportointimuodoksi vähittäismyynnin liiketoiminnalle Tilikausi Edellinen tilikausi a) Tuloslaskelma Liikevaihto: Liittymämaksut Vuokratulot Puhelumaksut Muu liikevaihto Liikevaihto yhteensä Käyttökustannukset: Vähittäismyynnin käyttökustannukset Siirtomaksut runkoverkolta Siirtomaksut paikallisverkolta Liittymäalijäämämaksut paikallisverkolle (jos on) Nykyarvolaskennan tarkistukset Käyttökustannukset yhteensä Tuotto (ilman mahdollista yleispalveluvelvoite- maksuja) Yleispalveluvelvoitemaksut muilta operaattoreilta (jos on) (1) Tuotto (mukaan lukien mahdolliset yleispalvelu- velvoitemaksut) (cid:29)1 (cid:29)2 (cid:29)3 =(cid:29)1 –(cid:29)2 (cid:29)4 (cid:29)5 =(cid:29)3 +(cid:29)4 Samaa esitysmuotoa voidaan soveltaa vähittäismyynnin alaisiin erillisiin säänneltyihin toimintoihin. b) Tasetiedot Kuten runkoverkolle. c) Sidotun pääoman tuotto Kuten runkoverkolle. (1) Jos yleispalveluvelvoitemaksuja sovelletaan sisäisesti, on niiden yhteisvaikutus nolla, minkä vuoksi ne eivät näy vähittäis- myynnin tuloslaskelmassa. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/31 Kuva 7. 4 Ehdotus raportointimuodoksi ”muille toiminnoille” a) Tuloslaskelma Liikevaihto Käyttökustannukset Tuotto Tili- kausi Edellinen tilikausi (cid:29)1 (cid:29)2 (cid:29)3 =(cid:29)1 –(cid:29)2 Kuten ohjeiden pääosassa mainittiin, saattaa olla tarpeen pilkkoa ”muita toimintoja” erillisten toimintojen tulosta koskevan avoimuuden lisäämiseksi. Yksittäisten kansallisten sääntelyvirano- maisten on määritettävä, missä laajuudessa näistä toiminnoista on laadittava erilliset tilinpäätökset. b) Tasetiedot Kuten runkoverkolle. c) Sidotun pääoman tuotto Kuten runkoverkolle. L 141/32 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Lisäys Nykyarvolaskenta 1. Hyödykkeiden nykyarvon laskeminen Omaisuuden arvostus on keskeisessä asemassa nykyarvomenetelmässä. Omaisuus olisi arvostettava seuraavien tekijöiden perusteella: Nykykäyttöarvo Nykykäyttöarvo on kustannus, joka aiheutuu hyödykkeen korvaamisesta omaisuuksiltaan ja iältään vastaavalla hyödykkeellä. Keskeisessä asemassa on omaisuuden jälleenhankintakustannuksen laskeminen. Jälleenhankintakustannus voi yksinkertaisesti olla kustannus, joka aiheutuisi tuotantovälineen korvaamisesta uudella täsmälleen saman- laisella. Tekniikan kehitys on kuitenkin niin nopeaa, ettei tuotantovälinettä kenties enää voida korvata (esim. sitä ei enää valmisteta). Tässä tapauksessa on laskettava vastaavan hyödykkeen jälleenhankinta-arvo (modern equivalent asset value, MEA), eli kapasiteetiltaan ja toiminnallisilta ominaisuuksiltaan nykyisen tasoisen tuotantovälineen arvo. Teleoperaattorien MEA-arvojen laskemista koskevia seikkoja käsitellään tuonnempana. Tulon tuottokykyyn perustuva arvo Tulon tuottokykyyn perustuva arvo (deprival value, DV) on tuotantovälineen arvo organisaatiolle. Se on joko tuotantovälineen taloudellinen arvo (economic value, EV) tai sen todennäköinen luovutushinta (net realisable value, NRV) riippuen siitä, kumpi näistä on suurempi. Taloudellinen arvo Taloudellinen arvo on hyödykkeen tulevien kassavirtojen nykyarvoon perustuva mitta. Päätöksenteossa noudatetaan seuraavia sääntöjä: — Jos EV ; NRV, yrityksen kannattaa pitää tuotantoväline sen nykyisessä käytössä. — Jos NRV ; EV, yrityksen kannattaa myydä tuotantoväline nyt, sillä myyntihinta ylittää tuotantovälineen avulla ansaittavissa olevan taloudellisen arvon. Tästä syystä hyödykkeen tulon tuottokykyyn perustuva arvo on joko taloudellinen arvo tai todennäköinen luovutushinta riippuen siitä, kumpi näistä on suurempi. Nykyarvo on tulon tuottokykyyn perustuva arvo tai nykykäyttöarvo riippuen siitä, kumpi on pienenmpi. Toisin sanoen nykyarvo on joko hinta, jonka yritys voi saada myymällä tuotantovälineen tai yritykselle tuotantovälineen korvaamisesta vastaavalla tuotantovälineellä aiheutuva kustannus riippuen siitä, kumpi näistä kahdesta on alhaisempi. 2. Vastaavan hyödykkeen jälleenhankinta-arvon laskemiseen liittyviä näkökohtia Nykyarvolaskennan käyttöönottoa televiestinnässä vaikeuttaa teknisen kehityksen nopeus alalla. Tämä vaikeuttaa sekä sopivan jälleenhankintakustannuksen määrittämistä teknisesti vanhentuneille tuotantoväli- neille että sen varmistamista, että tuotantovälineiden toiminnalliset ominaisuudet ovat samalla tasolla. Teleoperaattoreita koskevia teknisiä kysymyksiä ovat esimerkiksi: — kuparikaapelit vai kuitukaapelit — analogiset vai digitaaliset vaihteet — PDH-siirtotekniikka vai SDH-tekniikka. Uusi tekniikka ylittää yleensä selvästi vanhan tekniikan toiminnallisilta ominaisuuksiltaan ja tehokkuudel- taan. Koska MEA-arvojen on kuitenkin kuvastettava kapasiteetiltaan ja toiminnallisilta ominaisuuksiltaan vastaavia tuotantovälineitä, on vallitseviin hankintahintoihin ja käyttökustannuksiin (uudet tuotantovälineet saattavat esimerkiksi tarvita vähemmän huoltoa) tehtävä tarkistuksia. 3. Nykyarvolaskennan tarkistukset Nykyarvolaskentaan voidaan soveltaa kahta vaihtoehtoista lähestymistapaa. Niiden välinen ero koskee ”pääoman riittävyyttä” eli sitä, miten yrityksen pääomaa tarkastellaan voittoa määriteltäessä. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/33 Pääomaa voidaan tarkastella joko operatiiviselta kannalta (ts. yrityksen kyky tuottaa tuotteita ja palveluita) tai rahoituksen kannalta (ts. osakkeenomistajien panoksen arvo). Tarkastelutavasta riippuen tarkastellaan joko operatiivisen pääoman riittävyyttä tai pääoman riittävyyttä. — Tuotantokykyä ylläpitävä lähestymistapa (operating capital maintenance, OCM) tarkastelee yrityksen toimintakykyä. Tämän näkemyksen mukaan yrityksellä on oltava tarkastelukauden lopussa yhtä paljon tuotantokapasiteettia kuin sen alussa (1). — Oman pääoman sijoittajien varallisuutta ylläpitävä lähestymistapa (financial capital maintenance, FCM) tarkastelee yrityksen pääoman nykyarvoa. Yritys on huolehtinut pääoman ylläpitämisestä, jos osakkeen- omistajien varat ovat tarkastelukauden lopussa reaalisesti samalla tasolla kuin tarkastelukauden alussa (2). 3. 1 OCM-tarkastelutavan edellyttämät tärkeimmät tarkistukset Kuten edellä mainittiin, tämä tarkastelutavassa korostaa operaattorin tuotantokapasiteetin ylläpitoa. Eräs keskeinen tarkistus koskee käyttöomaisuuden arvostamista nykyarvoon. Tämän tarkistuksen johdosta on myös poistojen suuruutta tarkistettava. Näitä tarkistuksia käsitellään seuraavassa. Käyttöomaisuuden arvoon tehtävä tarkistus OCM-tarkistelutapaa noudatettaessa omaisuuden kirjanpitoarvoa ennen poistoja tarkistetaan niin, että omai- suuden arvossa tapahtuneet spesifiset muutokset ja tekniikan kehitys otetaan huomioon. Eräs tapa laskea nykyhinta omaisuudelle on kertoa omaisuuden kirjanpitoarvo ennen poistoja erityisellä hintaindeksillä, joka voidaan laatia yrityksen osto-osastolla. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vastaavan hyödykkeen jälleenhankinta-arvoa (MEA). Tällöin hyödykkeen arvo saattaa laskeneiden kustannusten takia olla huomattavasti alkuperäistä pienempi. Kustannusten pienenemistä tarkastellaan jäljempänä. Kertynyt poistoero Poiston suuruus lasketaan omaisuuden tarkistetun arvon pohjalta. Näin varmistetaan, että vuoden aikana kulutetun käyttöomaisuuden nykyarvo kirjataan kuluksi tuottoja vastaan. OCM-menetelmän mukainen poisto voidaan määrittää kullekin hyödykkeelle tai useammasta hyödykkeestä muodostuvalle kokonaisuudelle — tehtäessä tasapoistoja — jakamalla bruttojälleenhankinta-arvo hyödykkeen pitoajalla. Kertynyt poistoero on alkuperäiseen hankintamenoon perustuvan poiston ja nykyarvoon perustuvan poiston välinen erotus. Se voi olla positiivinen tai negatiivinen riippuen siitä, kasvaako vai laskeeko tuotantovälineen arvo. Tuloslaskelmassa kertynyt poistoero näkyy kuluna. Käytännön esimerkki Alla olevissa taulukoissa esitetään edellä kuvattujen menetelmien käyttö, kun hyödykkeen alkuperäinen hankintameno on 10 000 ecua. Arvioitu pitoaika on neljä vuotta. Yksinkertaisuuden vuoksi poistot on tehty tasapoistoina. Taulukossa 1 on oletettu, että hyödykkeen jälleenhankintahinta laskee 10 prosenttia vuodessa. Taulukossa 2 sen sijaan oletetaan, että jälleenhankintahinta nousee 5 prosenttia vuodessa. Taulukko 1 Jälleenhankintahinta laskee 10 prosenttia vuodessa Vuosi Nykyarvo Nykyarvo Hankintahinta 0 1 2 3 4 10 000,00 9 000,00 2 250,00 2 500,00 8 100,00 2 025,00 2 500,00 7 290,00 1 822,50 2 500,00 6 561,00 1 640,25 2 500,00 Kertynyt poistoerä (250,00) (475,00) (677,50) (859,75) (1) Edellyttää tehokasta toimintaa pitkällä aikavälillä. (2) Tehokkaan operaattorin toimintaan sitoutuneelle pääomalle. Poisto Kumulatiivinen ”Vaadittu” Poistoviive 2 250,00 2 250,00 4 275,00 4 050,00 5 872,50 5 467,50 7 107,75 6 561,00 (225,00) (405,00) (546,75) L 141/34 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 13. 5. 98 Taulukko 2 Jälleenhankintahinta nousee 5 prosenttia vuodessa Vuosi Nykyarvo Nykyarvo Hankintahinta Kertynyt poistoerä Kumulatiivinen ”Vaadittu” Poistoviive Poisto 10 000,00 10 500,00 2 625,00 2 500,00 125,00 2 625,00 2 625,00 11 025,00 2 756,25 2 500,00 256,25 5 381,25 5 512,50 131,25 11 576,25 2 894,06 2 500,00 394,06 8 406,56 8 682,19 275,63 12 155,06 3 038,77 2 500,00 538,77 11 720,96 12 155,06 434,10 0 1 2 3 4 Selitys: — Nykyarvo on hyödykkeen bruttojälleenhankintahinta. — Nykyarvoon perustuva poisto (”nykyarvopoisto”) on laskettu jakamalla bruttojälleenhankintahinta pitoajalla. — Hankintahintaan perustuva poisto on laskettu jakamalla alkuperäinen hankintameno pitoajalla. — Kertynyt poistoero on hyödykkeen arvon tarkistuksen seurauksena tehtävä poisto (joka lasketaan vähentämällä nykyar- voon perustuvasta poistosta hankintahintaan perustuva poisto). — Kumulatiivinen poisto on edeltävien vuosien nykyarvopoistojen, kuluvan vuoden nykyarvopoiston ja edeltävien vuosien poistoviiveiden (backlog) summa. Se voidaan laskea myös edeltävän vuoden ”vaaditun” poiston ja kuluvan vuoden nykyar- vopoiston summana. — ”Vaadittu” poisto on kumulatiivinen poisto, joka on laskettu omaisuuden nykyarvon perusteella — toisin sanoen se omai- suuden brutto- ja nettojälleenhankintakustannuksen välinen erotus. — Poistoviite (backlog) on vaaditun poiston ja kumulatiivisen poiston välinen erotus. 3. 2 FCM-lähestymistavan edellyttämät tarkistukset FCM-lähestymistapa edellyttää samoin kuin OCM-lähestymistapakin käyttöomaisuuden arvostukseen ja kertyneeseen poistoeroon liittyviä tarkistuksia. FCM-lähestymistapa edellyttää kuitenkin tarkistuksia myös tuloslaskelmaan. Näillä tarkistuksilla pyritään ottamaan huomioon voitot tai tappiot, jotka johtuvat hyödyke- kohtaisen inflaation vaikutuksesta tuotantovälineiden nykyarvoon (holdingvoitot tai -tappiot) ja yleisen inflaa- tion vaikutuksesta osakkeenomistajien varoihin (1). 4. Kumpi pääoman ylläpitoa koskeva lähestymistapa? Edellä on käsitelty tärkeimpiä alkuperäiseen hankintamenoon perustuvaan kirjanpitoon tarvittavia tarkistuk- jotta voidaan laskea OCM- tai FCM-lähestymistavan mukaiseen nykyarvoon perustuvaa informaatiota. sia, Tarkoituksena on ollut osoittaa, että siirryttäessä määrittämään yhteenliittämismaksut LRAIC-menetelmän pohjalta täysin kohdistettujen hankintamenoon perustuvien kustannusten sijasta, myös hyödykkeet on arvos- tettava markkinahintaan (tai nykyarvoon). Niinpä nykyarvoinformaation käyttö onkin keskeisessä asemassa määriteltäessä sopivia yhteenliittämismaksuja, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tehokkaan operaattorin valitsemaan pääoman ylläpitoa koskevaan lähestymistapaan (2). (1) Konsulttitoimisto Arthur Andersenin laatimassa erillistä kirjanpitoa avoimen verkon tarjoamisen yhteydessä käsittelevässä raportissa esitetään tarkempia FCM-tarkastelutavan edellyttämiä tarkistuksia koskevia ohjeita. (2) Edellyttäen, että investoinnit tuotantovälineisiin ovat tehokkaalla tasolla. 13. 5. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 141/35 Jos yhteenliittämismaksuja määritettäessä noudatetaan OCM-lähestymistapaa, tuottovaatimus (1) muodostuu käyttökustannusten, hankintamenoon perustuvien poistojen, kertyneen poistoeron ja nettovarallisuuden tuoton summasta. FCM-lähestymistapaa noudatettaessa tuottovaatimus on käyttökustannusten, hankintame- noon perustuvien poistojen, ylimääräisten poistojen ja nettovarallisuuden tuoton summa, josta vähennetään holdingvoitot ja -tappiot ja johon lisätään osakkeenomistajien varoihin tehty tarkistus. Tuottovaatimus vaih- telee siis sen mukaan, kumpaa lähestymistapaa noudatetaan. OCM-lähestymistapaa noudatettaessa on mahdollista, että sallittuun tuottoon sisällytetään järjestelmällisesti joko riittämättömiä tai liian suuria tuottoja (riippuen siitä, onko hyödykekohtaisen inflaation oletettu olevan alhaisempi vai korkeampi kuin yleisen inflaation). Tämä ei ole sääntelyjärjestelmässä toivottavaa, koska se johtaa riittämättömiin investointikannustimiin. Siksi on suosittava FCM-lähestymistapaa. (1) Määriteltynä tulotasona, joka takaa kohtullisen voiton


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1107/98 af Panayotis LAMBRIAS til Kommissionen. Fremskyndelse af proceduren for undersøgelse af overtrædelse af fællesskabslovgivningen

eurovoc_concepts: conciliation procedure (part of ordinary legislative procedure)

formats: html pdf print

text: 22. 12. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 402/75 (98/C 402/092) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1107/98 af Panayotis Lambrias (PPE) til Kommissionen (8. april 1998) Om: Fremskyndelse af proceduren for undersłgelse af overtr(cid:230)delse af f(cid:230)llesskabslovgivningen Europa-Parlamentet, visse erhvervsorganisationer og nogle ikke-statslige organisationer har anmodet Kommis- sionen om at fremskynde proceduren for undersłgelse af sager vedrłrende overtr(cid:230)delse af f(cid:230)llesskabsretten. Til trods for de foranstaltninger, Kommissionen hidtil har truffet, afvikles proceduren ikke tilstr(cid:230)kkelig hurtigt med det resultat, at der forst(cid:229)eligt nok frems(cid:230)ttes erstatningskrav fra de involverede parter. Kommissionen bedes besvare fłlgende: 1. Agter den at begr(cid:230)nse varigheden af proceduren for indbyrdes overenskomst med den medlemsstat, der eventuelt har beg(cid:229)et en overtr(cid:230)delse, inden gennemfłrelsen af EU-traktatens artikel 169? 2. Agter Kommissionen klart at begr(cid:230)nse fristen for svar eller efterkommelse af den p(cid:229)g(cid:230)ldende forpligtelse for en medlemsstat efter fremsendelsen af (cid:229)bningsskrivelsen eller den begrundede udtalelse eller indbrin- gelse af sagen for Domstolen? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Jacques Santer (15. maj 1998) Kommissionen prioriterer sin rolle som traktaternes vogter hłjt, og den głr alt for at forbedre gennemfłrelse af proceduren under artikel 169 i EF-traktaten. Kommissionen har, som beskrevet i den 14. beretning om kontrollen med gennemfłrelsen af f(cid:230)llesskabsretten (1), iv(cid:230)rksat en r(cid:230)kke interne foranstaltninger for at fremskynde proceduren for undersłgelse af overtr(cid:230)delse af f(cid:230)llesskabslovgivningen i henhold til artikel 169. S(cid:229)ledes bestr(cid:230)ber Kommissionen sig p(cid:229), n(cid:229)r den modtager en klage, at tr(cid:230)ffe en afgłrelse i sagen inden for et (cid:229)r ved enten at fremsende en (cid:229)bningsskrivelse eller ved at henl(cid:230)gge sagen. For at overholde denne frist har Kommissionen i vidt omfang begr(cid:230)nset sin brug af korrespondance med den berłrte medlemsstat forud for indledningen af en overtr(cid:230)delsesprocedure. Kommissionen słger ligeledes at undg(cid:229), at forligsmłder med medlemsstaterne kun resulterer i, at proceduren forsinkes. Som det vil fremg(cid:229) af den 15. beretning om kontrollen med gennemfłrelsen af f(cid:230)llesskabsretten, som snarest vil blive fremlagt i Parlamentet, har disse tiltag fłrt til en hurtigere behandling af sagerne. P(cid:229) den anden side giver Kommissionen i princippet en frist p(cid:229) to m(cid:229)neder i sine (cid:229)bningsskrivelser. I en begrundet udtalelse gives medlemsstaten ingen frist til at svare, men den p(cid:229)l(cid:230)gges en frist for at bringe den konstaterede overtr(cid:230)delse til ophłr. Denne frist kan i hastesager sk(cid:230)res ned til en m(cid:229)ned eller endda til to uger. Kommissionen ser i praksis stadig strengere p(cid:229) overholdelsen af denne frist. (1) KOM(97) 299 endelig udg. (98/C 402/093) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1115/98 af Hartmut Nassauer (PPE) til Kommissionen (8. april 1998) Om: Budgetkonto B-4113 › Integrationsprogram til fordel for flygtninge. Bet(cid:230)nkning om gennemfłrelsen og udv(cid:230)lgelsen af projekter i 1997, bilag 1: Oversigt over projekter, som modtager stłtte Bet(cid:230)nkningen om gennemfłrelsen og udv(cid:230)lgelsen af projekter i 1997 under budgetkonto B-4113 › Integra- tionsprogram til fordel for flygtninge › indeholder i bilag 1 en oversigt over projekter, som i 1997 blev udvalgt til at modtage stłtte. Opstillingen over de projekter, som modtager stłtte i Tyskland under pkt. 10-24 giver anledning til fłlgende spłrgsm(cid:229)l: Hvilke belłb er udbetalt til de forskellige projekter? Til hvilke form(cid:229)l er de enkelte tilskud g(cid:229)et?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1101/98 van Daniela RASCHHOFER aan de Commissie. Steun aan kranten

eurovoc_concepts:
Austria
EU aid
dissemination of EU information
enlargement of the Union
financial aid
means of communication
newspaper
political press
press
press undertaking

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1119/98 by Alexandros ALAVANOS to the Commission. Closure of the department of archaeology at the University of Mannheim

eurovoc_concepts:
Baden-Württemberg
EU programme
Germany
archaeology
teaching curriculum
university

text: C 386/84 Official Journal of the European Communities EN 11. 12. 98 consumption within the Community, using procedures that should be as clear and simple as possible to avoid hindering the growth of this new trading medium. The Commission is therefore reviewing customs and VAT legislation and procedures in the light of electronic commerce development and closely following and studying the evolution of network protocols and business practices so that suitable tax solutions can be developed in detail and implemented as the need arises. The Commission is actively participating in work in other international fora, in particular within the Organisation for economic cooperation and development (OECD) to ensure provision of the necessary international framework for taxation. Indeed work is on-going to prepare (cid:145)framework conditions(cid:146) for taxation which could be presented to the OECD ministerial conference in Ottawa. (1) COM(98) 50 final. (2) COM(97) 157 final. (98/C 386/111) WRITTEN QUESTION E-1119/98 by Alexandros Alavanos (GUE/NGL) to the Commission (8 April 1998) Subject: Closure of the department of archaeology at the University of Mannheim The University of Mannheim in Baden-W(cid:252)rttemberg, Germany, is to close down departments dealing with classical studies for (cid:145)financial reasons(cid:146). In view of the important contribution to the development of classical studies and research made by the departments under threat at the University and the importance that the European Union attaches to the (cid:145)common cultural heritage(cid:146), will the Commission say whether programmes of aid are available for the departments concerned to continue their activities, should the University submit a request? Answer given by Mrs Cresson on behalf of the Commission (25 May 1998) The Community funds intended to strengthen cooperation between Member States(cid:146) education systems and give a European dimension to teaching at all levels are those provided for under the Community(cid:146)s Socrates programme. The activities eligible under the Socrates programme do not include the funding of university departments. (98/C 386/112) WRITTEN QUESTION E-1122/98 by Peter Crampton (PSE) to the Commission (8 April 1998) Subject: Coordination between DG1B and DGVIII Following the creation of a new Common Services Unit in the Commission aimed at improving coordination between DG1B and DGVIII, further clarifications are required concerning the effect on the management and effectiveness of reproductive health assistance. 1. When will the new unit begin operating? 2. How will it be staffed (who will be responsible and how many people will be involved)?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1122/98 af Peter CRAMPTON til Kommissionen. Koordinering mellem GD IB og GD VIII

eurovoc_concepts:
EU programme
administrative structures
financial planning
health policy
interinstitutional cooperation (EU)
personnel administration

text: C 386/84 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 11. 12. 98 Der er imidlertid en generel aftale om, at de grundl(cid:230)ggende momsprincipper skal finde anvendelse p(cid:229) elektronisk handel og at forbrug skal beskattes inden for F(cid:230)llesskabet under anvendelse af procedurer, der er s(cid:229) klare og simple som muligt, for at undg(cid:229) at ligge hindringer i vejen for v(cid:230)ksten af denne form for handel. Kommissionen er derfor ved at se p(cid:229) told- og momslovgivningen samt de anvendte procedurer i lyset af udviklingen inden for elektronisk samhandel, og undersłger og fłlger nłje, hvorledes s(cid:229)kaldte »network-protokoller« og forretnings- praksis udvikler sig, s(cid:229)ledes at hensigtsm(cid:230)ssige beskatningslłsninger kan udarbejdes og gennemfłres, efter- h(cid:229)nden som behovet m(cid:229)tte opst(cid:229). Kommissionen deltager aktivt i arbejdet inden for andre internationale fora, herunder navnlig inden for OECD for derved at sikre tilvejebringelsen af rammebestemmelser for den nłdvendige internationale beskatning. Arbejdet er s(cid:229)ledes i fuld gang med henblik p(cid:229) at forberede »rammerne« for beskatning, som ville kunne forel(cid:230)gges for OECD(cid:146)s ministerkonference i Ottawa. (1) KOM(98) 50 endelig udg. (2) KOM(97) 157 endelig udg. (98/C 386/111) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1119/98 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (8. april 1998) Om: Nedl(cid:230)ggelse af afdelingen for ark(cid:230)ologi ved Mannheims universitet Ved universitetet i Mannheim i Baden-W(cid:252)rttemberg i Tyskland er man af łkonomiske (cid:229)rsager ved at afskaffe afdelingerne for de klassiske studier. P(cid:229) baggrund af det betydelige bidrag til udviklingen af forskningen inden for de klassiske fag, som ydes af de afdelinger, der nu st(cid:229)r for at skulle nedl(cid:230)gges, og den betydning for den f(cid:230)lles kulturarv, som EU till(cid:230)gger disse afdelinger, bedes Kommissionen besvare fłlgende: Findes der stłtteprogrammer, der kunne hj(cid:230)lpe disse afdelinger til fortsat at fungere i tilf(cid:230)lde af, at universitetet skulle anmode om stłtte? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Edith Cresson (25. maj 1998) De f(cid:230)llesskabsmidler, der er beregnet til at styrke samarbejde mellem medlemsstaternes uddannelsessystemer og til at indbringe en europ(cid:230)isk dimension i undervisningen p(cid:229) alle niveauer, findes i f(cid:230)llesskabsprogrammet Socrates. Finansiering af l(cid:230)restole ved universiteterne er ikke stłtteberettiget til finansiering under Socrates-programmet. (98/C 386/112) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1122/98 af Peter Crampton (PSE) til Kommissionen (8. april 1998) Om: Koordinering mellem GD IB og GD VIII I betragtning af oprettelsen af en ny enhed for f(cid:230)lles tjenester (Common Services Unit) i Kommissionen, som tilsigter at forbedre koordineringen mellem GD IB og GD VIII, er yderligere pr(cid:230)ciseringer nłdvendige vedrłrende virkningen for forvaltningen og effektiviteten af reproduktiv sundhedstjeneste. 1. 2. Hvorn(cid:229)r vil den nye enhed begynde sit arbejde? Hvordan vil den blive besat (hvem vil v(cid:230)re ansvarlig, og hvor mange personer er der tale om?)