title: Verordening (EG) nr. 913/98 van de Commissie van 29 april 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer in de sector melk en zuivelproducten

eurovoc_concepts:
export refund
milk
milk product

formats: pdf print

text: L 128/32 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 VERORDENING (EG) Nr. 913/98 VAN DE COMMISSIE van 29 april 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer in de sector melk en zuivelproducten DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 804/68 van de Raad van 27 juni 1968 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector melk en zuivelproducten (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1587/96 (2), inzonderheid op artikel 17, lid 3, Overwegende dat krachtens artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 804/68 het verschil tussen de in de internatio- nale handel geldende pr¶zen van de producten als bedoeld in artikel 1 van genoemde verordening en de pr¶zen van deze producten in de Gemeenschap over- brugd kan worden door een restitutie b¶ de uitvoer voor zover de akkoorden gesloten overeenkomstig artikel 228 van het Verdrag dat toestaan; Overwegende dat krachtens Verordening (EEG) nr. 804/ 68 de restituties voor de producten als bedoeld in artikel 1 van die verordening, die als zodanig worden uitgevoerd, moeten worden vastgesteld rekening houdend met: (cid:190) de situatie en de verwachte ontwikkeling op de markt van de Gemeenschap met betrekking tot de pr¶zen voor melk en zuivelproducten en de beschikbare hoeveelheden, evenals met de pr¶zen voor melk en zuivelproducten in de internationale handel, (cid:190) de afzetkosten en de meest gunstige vervoerkosten, berekend vanaf de markten van de Gemeenschap tot aan de havens of andere plaatsen van uitvoer van de Gemeenschap, evenals met de aanvoerkosten tot aan de landen van bestemming, (cid:190) de doelstellingen van de gemeenschappel¶ke orde- ning der markten in de sector melk en zuivelpro- ducten, z¶nde het verzekeren van een evenwichtige en een natuurl¶ke ontwikkeling van de pr¶zen en het handelsverkeer op deze markten, (cid:190) de beperkingen die resulteren uit de akkoorden gesloten overeenkomstig artikel 228 van het Verdrag, (cid:190) het belang dat erin gelegen is om verstoringen op de markt van de Gemeenschap te voorkomen, (cid:190) het economisch aspect van de beoogde uitvoer; Overwegende dat krachtens artikel 17, lid 5, van Verorde- ning (EEG) nr. 804/68 de pr¶zen in de Gemeenschap worden bepaald met inachtneming van de toegepaste pr¶zen die met het oog op de uitvoer het gunstigst bl¶ken te z¶n; dat b¶ de bepaling van de pr¶zen in de internatio- nale handel met name rekening wordt gehouden met: a) de pr¶zen die op de markten in derde landen worden toegepast, b) de gunstigste pr¶zen b¶ invoer in de derde landen van bestemming uit andere derde landen, c) de producentenpr¶zen die in de uitvoerende derde landen worden geconstateerd en, in voorkomend geval, met inachtneming van de subsidies die door deze landen worden toegekend, d) de aanbiedingspr¶zen franco grens van de Gemeen- schap; Overwegende dat krachtens artikel 17, lid 3, van Verorde- ning (EEG) nr. 804/68 de situatie op de wereldmarkt of de specifieke eisen van bepaalde markten het noodzakel¶k kunnen maken dat voor de producten als bedoeld in artikel 1 van genoemde verordening naar gelang van hun bestemming een verschillend restitutiebedrag wordt vast- gesteld; Overwegende dat artikel 17, lid 3, van Verordening (EEG) nr. 804/68 erin voorziet dat de l¶st van producten waar- voor een restitutie wordt verleend b¶ uitvoer, en het bedrag van deze restitutie ten minste eenmaal per vier weken worden vastgesteld; dat echter het bedrag van de restitutie gedurende meer dan vier weken op hetzelfde niveau gehandhaafd kan bl¶ven; Overwegende dat krachtens artikel 12 van Verordening (EG) nr. 1466/95 van de Commissie van 27 juni 1995 tot vaststelling van de b¶zondere uitvoeringsbepalingen inzake de restituties b¶ uitvoer in de sector melk en zuivelproducten (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 897/98 (4), de verleende restitutie voor zuivelpro- ducten met toegevoegde suiker gel¶k is aan de som van twee elementen waarvan het ene dient om rekening te houden met de hoeveelheid zuivelproducten en het andere om rekening te houden met de hoeveelheid toege- voegde sacharose; dat dit laatste element echter alleen in aanmerking wordt genomen wanneer de toegevoegde sacharose van in de Gemeenschap geoogste suikerbieten of van in de Gemeenschap geoogst suikerriet is vervaar- digd; dat voor de producten van de GN-codes ex 0402 99 11, ex 0402 99 19, ex 0404 90 51, ex 0404 90 53, ex 0404 90 91 en ex 0404 90 93, met een vetgehalte van 9,5 gewichtspercenten of minder en een gehalte aan niet vette, van melk afkomstige droge stof van 15 gewichtsper- centen of meer, het eerstgenoemde element wordt vastge- steld voor 100 kg van het gehele product; dat dit element voor de andere producten met toegevoegde suiker van de GN-codes 0402 en 0404 wordt berekend door het basis- bedrag te vermenigvuldigen met het gehalte aan zuivel- producten van het betrokken product; dat dit basisbedrag gel¶k is aan de vast te stellen restitutie voor 1 kg zuivel- producten in het gehele product; (1) PB L 148 van 28. 6. 1968, blz. 13. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 21. (3) PB L 144 van 28. 6. 1995, blz. 22. (4) PB L 126 van 29. 4. 1998, blz. 22. 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 128/33 Overwegende dat het tweede element wordt berekend door het basisbedrag van de restitutie die op de dag van uitvoer geldt voor de producten als bedoeld in artikel 1, lid 1, onder d), van Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad van 30 juni 1981 houdende een gemeenschappel¶ke ordening der markten in de sector suiker (1), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EG) nr. 1599/96 (2), te verme- nigvuldigen met het sacharosegehalte van het product; Overwegende dat de hoogte van de restitutie voor kazen wordt berekend voor producten die z¶n bestemd voor onmiddell¶ke consumptie; dat de korsten en het afval van de kaas geen producten z¶n die aan deze bestemming beantwoorden; dat het, om iedere onduidel¶kheid in de opvatting te verm¶den, nodig is te preciseren dat voor kaas met een waarde franco grens van minder dan 230,00 ecu per 100 kg geen restitutie wordt verleend; Overwegende dat b¶ Verordening (EEG) nr. 896/84 van de Commissie (3), laatstel¶k gew¶zigd b¶ Verordening (EEG) nr. 222/88 (4), aanvullende bepalingen z¶n inge- steld inzake de toekenning van de restituties in geval van w¶ziging van het verkoopseizoen; dat deze bepalingen voorzien in de mogel¶kheid de restituties naar gelang van de datum waarop de producten z¶n vervaardigd te diffe- renti(cid:137)ren; Overwegende dat voor de berekening van het restitutiebe- drag voor smeltkaas moet worden bepaald dat de even- tueel toegevoegde hoeveelheid aan case(cid:139)ne en/of case(cid:139)- naten niet in aanmerking wordt genomen; Overwegende dat de toepassing van deze regels op de huidige marktsituatie in de zuivelsector, in het b¶zonder op de pr¶zen van deze producten in de Gemeenschap en op de wereldmarkt, leidt tot het vaststellen van de resti- tutie voor de producten op de bedragen aangegeven in de b¶lage; Overwegende dat het Comit(cid:130) van beheer voor melk en zuivelproducten geen advies heeft uitgebracht binnen de door zijn voorzitter bepaalde termijn, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 1. De restituties bedoeld in artikel 17 van Verordening (EEG) nr. 804/68 voor de uitgevoerde producten in ongew¶zigde staat worden vastgesteld op de bedragen als aangegeven in de b¶lage. 2. Voor de uitvoer naar bestemming nr. 400 wordt voor de producten van de GN-codes 0401, 0402, 0403, 0404, 0405 en 2309 geen restitutie vastgesteld. Voor de uitvoer naar de bestemmingen nrs. 022, 024, 3. 028, 043, 044, 045, 046, 052, 404, 600, 800 en 804 wordt voor de producten van GN-code 0406 geen restitutie vast- gesteld. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 4 mei 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 29 april 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 177 van 1. 7. 1981, blz. 4. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 43. (3) PB L 91 van 1. 4. 1984, blz. 71. (4) PB L 28 van 1. 2. 1988, blz. 1. L 128/34 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 B(cid:246)LAGE b¶ de verordening van de Commissie van 29 april 1998 tot vaststelling van de restituties b¶ uitvoer in de sector melk en zuivelproducten (in ecu/100 kg nettogewicht, tenz¶ anders aangegeven) Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie 0401 10 10 9000 0401 10 90 9000 0401 20 11 9100 0401 20 11 9500 0401 20 19 9100 0401 20 19 9500 0401 20 91 9100 0401 20 91 9500 0401 20 99 9100 0401 20 99 9500 0401 30 11 9100 0401 30 11 9400 0401 30 11 9700 0401 30 19 9100 0401 30 19 9400 0401 30 19 9700 0401 30 31 9100 0401 30 31 9400 0401 30 31 9700 0401 30 39 9100 0401 30 39 9400 0401 30 39 9700 0401 30 91 9100 0401 30 91 9400 0401 30 91 9700 0401 30 99 9100 0401 30 99 9400 0401 30 99 9700 0402 10 11 9000 0402 10 19 9000 0402 10 91 9000 0402 10 99 9000 0402 21 11 9200 0402 21 11 9300 0402 21 11 9500 0402 21 11 9900 0402 21 17 9000 0402 21 19 9300 0402 21 19 9500 0402 21 19 9900 0402 21 91 9100 0402 21 91 9200 0402 21 91 9300 0402 21 91 9400 0402 21 91 9500 0402 21 91 9600 0402 21 91 9700 970 * * * 970 * * * 970 * * * 970 * * * 970 * * * 970 * * * 970 * * * + 970 * * * + + 970 * * * 970 * * * + + 970 * * * + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + 2,327 (cid:190) 2,327 (cid:190) 2,327 (cid:190) 3,597 (cid:190) 2,327 (cid:190) 3,597 (cid:190) 4,551 (cid:190) (cid:190) 4,551 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 10,50 (cid:190) 15,77 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 15,77 (cid:190) 38,32 59,85 66,00 38,32 59,85 66,00 75,22 110,55 129,01 75,22 110,55 129,01 68,00 68,00 0,6800 0,6800 68,00 90,54 95,38 102,60 68,00 90,54 95,38 102,60 103,34 104,05 105,34 112,58 115,09 124,73 130,38 0402 21 91 9900 0402 21 99 9100 0402 21 99 9200 0402 21 99 9300 0402 21 99 9400 0402 21 99 9500 0402 21 99 9600 0402 21 99 9700 0402 21 99 9900 0402 29 15 9200 0402 29 15 9300 0402 29 15 9500 0402 29 15 9900 0402 29 19 9200 0402 29 19 9300 0402 29 19 9500 0402 29 19 9900 0402 29 91 9100 0402 29 91 9500 0402 29 99 9100 0402 29 99 9500 0402 91 11 9110 0402 91 11 9120 0402 91 11 9310 0402 91 11 9350 0402 91 11 9370 0402 91 19 9110 0402 91 19 9120 0402 91 19 9310 0402 91 19 9350 0402 91 19 9370 0402 91 31 9100 0402 91 31 9300 0402 91 39 9100 0402 91 39 9300 0402 91 51 9000 0402 91 59 9000 0402 91 91 9000 0402 91 99 9000 0402 99 11 9110 0402 99 11 9130 0402 99 11 9150 0402 99 11 9310 0402 99 11 9330 0402 99 11 9350 0402 99 19 9110 0402 99 19 9130 0402 99 19 9150 0402 99 19 9310 0402 99 19 9330 0402 99 19 9350 0402 99 31 9110 0402 99 31 9150 0402 99 31 9300 0402 99 31 9500 0402 99 39 9110 0402 99 39 9150 0402 99 39 9300 + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + 136,76 103,34 104,05 105,34 112,58 115,09 124,73 130,38 136,76 0,6800 0,9054 0,9538 1,0262 0,6800 0,9054 0,9538 1,0262 1,0334 1,1258 1,0334 1,1258 (cid:190) (cid:190) 11,31 13,85 16,84 (cid:190) (cid:190) 11,31 13,85 16,84 (cid:190) 19,91 (cid:190) 19,91 (cid:190) (cid:190) 63,94 63,94 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0,2555 0,3067 0,4077 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0,2555 0,3067 0,4077 (cid:190) 0,4245 0,3832 0,6600 (cid:190) 0,4245 0,3832 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 128/35 Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) 0402 99 39 9500 0402 99 91 9000 0402 99 99 9000 0403 10 11 9400 0403 10 11 9800 0403 10 13 9800 0403 10 19 9800 0403 10 31 9400 0403 10 31 9800 0403 10 33 9800 0403 10 39 9800 0403 90 11 9000 0403 90 13 9200 0403 90 13 9300 0403 90 13 9500 0403 90 13 9900 0403 90 19 9000 0403 90 31 9000 0403 90 33 9200 0403 90 33 9300 0403 90 33 9500 0403 90 33 9900 0403 90 39 9000 0403 90 51 9100 0403 90 51 9300 0403 90 53 9000 0403 90 59 9110 0403 90 59 9140 0403 90 59 9170 0403 90 59 9310 0403 90 59 9340 0403 90 59 9370 0403 90 59 9510 0403 90 59 9540 0403 90 59 9570 0403 90 61 9100 0403 90 61 9300 0403 90 63 9000 0403 90 69 9000 0404 90 21 9100 0404 90 21 9910 0404 90 21 9950 0404 90 23 9120 0404 90 23 9130 0404 90 23 9140 0404 90 23 9150 0404 90 23 9911 0404 90 23 9913 0404 90 23 9915 0404 90 23 9917 0404 90 23 9919 0404 90 23 9931 0404 90 23 9933 0404 90 23 9935 0404 90 23 9937 0404 90 23 9939 0404 90 29 9110 0404 90 29 9115 0404 90 29 9120 0404 90 29 9130 0404 90 29 9135 0404 90 29 9150 + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + 970 * * * + + + + 970 * * * + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + 0,6600 0,7522 0,7522 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 66,85 66,85 89,73 94,53 101,68 102,44 0,6685 0,6685 0,8973 0,9453 1,0168 1,0244 2,327 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 15,77 (cid:190) 38,32 59,85 66,00 75,22 110,55 129,01 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 68,00 (cid:190) 11,31 68,00 90,54 95,38 102,60 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 11,31 13,85 16,84 19,91 20,81 103,34 104,05 105,34 112,58 115,09 124,73 0404 90 29 9160 0404 90 29 9180 0404 90 81 9100 0404 90 81 9910 0404 90 81 9950 0404 90 83 9110 0404 90 83 9130 0404 90 83 9150 0404 90 83 9170 0404 90 83 9911 0404 90 83 9913 0404 90 83 9915 0404 90 83 9917 0404 90 83 9919 0404 90 83 9931 0404 90 83 9933 0404 90 83 9935 0404 90 83 9937 0404 90 89 9130 0404 90 89 9150 0404 90 89 9930 0404 90 89 9950 0404 90 89 9990 0405 10 11 9500 0405 10 11 9700 0405 10 19 9500 0405 10 19 9700 0405 10 30 9100 0405 10 30 9300 0405 10 30 9500 0405 10 30 9700 0405 10 50 9100 0405 10 50 9300 0405 10 50 9500 0405 10 50 9700 0405 10 90 9000 0405 20 90 9500 0405 20 90 9700 0405 90 10 9000 0405 90 90 9000 0406 10 20 9100 0406 10 20 9230 0406 10 20 9290 0406 10 20 9300 + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * Bedrag van de restitutie 130,38 136,76 0,6800 (cid:190) 0,2555 0,6800 0,9054 0,9538 1,0262 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 0,2555 0,3067 0,4077 0,4245 1,0334 1,1258 0,4601 0,6600 0,7522 165,85 170,00 165,85 170,00 165,85 170,00 165,85 170,00 165,85 170,00 165,85 170,00 176,22 155,49 161,71 216,00 170,00 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 22,83 22,83 37,68 (cid:190) (cid:190) 21,24 15,29 35,05 (cid:190) (cid:190) 9,329 7,834 15,39 L 128/36 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie 0406 10 20 9610 0406 10 20 9620 0406 10 20 9630 0406 10 20 9640 0406 10 20 9650 0406 10 20 9660 0406 10 20 9830 0406 10 20 9850 0406 10 20 9870 0406 10 20 9900 0406 20 90 9100 0406 20 90 9913 0406 20 90 9915 0406 20 90 9917 0406 20 90 9919 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + + + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) 30,98 30,98 51,11 (cid:190) (cid:190) 31,42 31,42 51,83 (cid:190) (cid:190) 35,06 35,06 57,86 (cid:190) (cid:190) 51,54 48,35 85,03 (cid:190) (cid:190) 42,95 25,44 70,86 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 15,93 13,38 26,28 (cid:190) (cid:190) 19,31 16,22 31,87 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 35,62 31,59 58,77 (cid:190) (cid:190) 47,01 42,12 77,56 (cid:190) (cid:190) 49,94 44,75 82,41 (cid:190) (cid:190) 55,82 50,02 92,10 0406 20 90 9990 0406 30 31 9710 0406 30 31 9730 0406 30 31 9910 0406 30 31 9930 0406 30 31 9950 0406 30 39 9500 0406 30 39 9700 0406 30 39 9930 0406 30 39 9950 0406 30 90 9000 0406 40 50 9000 + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) (cid:190) 9,54 8,346 17,88 (cid:190) (cid:190) 13,99 12,25 26,24 (cid:190) (cid:190) 9,54 8,346 17,88 (cid:190) (cid:190) 13,99 12,25 26,24 (cid:190) (cid:190) 20,36 17,81 38,17 (cid:190) (cid:190) 13,99 12,25 26,24 (cid:190) (cid:190) 20,36 17,81 38,17 (cid:190) (cid:190) 20,36 17,81 38,17 (cid:190) (cid:190) 23,02 21,14 43,16 (cid:190) (cid:190) 24,15 21,14 45,28 (cid:190) (cid:190) 54,55 32,98 90,00 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 128/37 Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie 0406 40 90 9000 0406 90 13 9000 0406 90 15 9100 0406 90 17 9100 0406 90 21 9900 0406 90 23 9900 0406 90 25 9900 0406 90 27 9900 0406 90 31 9119 0406 90 33 9119 0406 90 33 9919 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) 56,01 32,98 92,42 (cid:190) (cid:190) 60,16 60,16 99,26 (cid:190) (cid:190) 62,17 62,17 102,58 (cid:190) (cid:190) 62,17 62,17 102,58 (cid:190) (cid:190) 61,63 44,53 101,68 (cid:190) (cid:190) 36,51 18,57 75,31 (cid:190) (cid:190) 36,98 21,16 76,25 (cid:190) (cid:190) 33,48 18,57 69,06 (cid:190) (cid:190) 38,17 25,56 62,99 (cid:190) (cid:190) 38,17 25,56 62,99 (cid:190) (cid:190) 34,36 20,33 56,69 0406 90 33 9951 0406 90 35 9190 0406 90 35 9990 0406 90 37 9000 0406 90 61 9000 0406 90 63 9100 0406 90 63 9900 0406 90 69 9100 0406 90 69 9910 0406 90 73 9900 0406 90 75 9900 0406 90 76 9300 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) 36,20 20,01 59,72 28,95 28,95 61,40 61,40 101,30 (cid:190) (cid:190) 54,68 40,19 90,22 (cid:190) (cid:190) 60,16 60,16 99,26 40,61 40,61 65,82 57,27 108,59 37,12 37,12 63,89 63,89 105,42 29,52 29,52 48,93 48,93 80,75 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 48,93 48,93 80,75 (cid:190) (cid:190) 52,63 52,63 86,83 (cid:190) (cid:190) 51,97 22,27 85,75 (cid:190) (cid:190) 34,88 20,12 71,94 L 128/38 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 30. 4. 98 Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie 0406 90 76 9400 0406 90 76 9500 0406 90 78 9100 0406 90 78 9300 0406 90 78 9500 0406 90 79 9900 0406 90 81 9900 0406 90 85 9910 0406 90 85 9991 0406 90 85 9995 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) 40,07 23,22 82,65 (cid:190) (cid:190) 38,60 23,22 79,62 (cid:190) (cid:190) 32,73 18,14 67,50 (cid:190) (cid:190) 40,07 20,12 82,65 (cid:190) (cid:190) 40,07 23,22 82,65 (cid:190) (cid:190) 30,31 19,23 62,51 (cid:190) (cid:190) 53,71 47,61 88,63 28,95 28,95 59,27 59,27 97,79 (cid:190) (cid:190) 54,68 40,19 90,22 (cid:190) (cid:190) 51,97 21,16 85,75 0406 90 85 9999 0406 90 86 9100 0406 90 86 9200 0406 90 86 9300 0406 90 86 9400 0406 90 86 9900 0406 90 87 9100 0406 90 87 9200 0406 90 87 9300 0406 90 87 9400 0406 90 87 9951 0406 90 87 9971 0406 90 87 9972 + + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 099 400 * * * (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 29,74 27,65 61,34 (cid:190) (cid:190) 30,78 30,30 63,48 (cid:190) (cid:190) 34,58 34,28 71,32 (cid:190) (cid:190) 43,80 40,24 90,34 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 24,78 24,78 51,11 (cid:190) (cid:190) 28,27 28,02 58,31 (cid:190) (cid:190) 30,66 30,66 63,25 (cid:190) (cid:190) 42,19 42,19 87,04 (cid:190) (cid:190) 42,07 34,41 86,78 16,03 13,67 33,07 30. 4. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 128/39 Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie Productcode Bestemming (*) Bedrag van de restitutie 0406 90 87 9973 0406 90 87 9974 0406 90 87 9979 0406 90 88 9100 0406 90 88 9105 0406 90 88 9300 2309 10 15 9010 2309 10 15 9100 2309 10 15 9200 2309 10 15 9300 2309 10 15 9400 2309 10 15 9500 2309 10 15 9700 2309 10 19 9010 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + 037 039 099 400 * * * 037 039 099 400 * * * + + + + + + + + (cid:190) (cid:190) 37,66 24,08 77,68 (cid:190) (cid:190) 42,07 24,08 86,78 (cid:190) (cid:190) 36,51 24,08 75,31 (cid:190) (cid:190) (cid:190) 52,46 30,30 86,56 (cid:190) (cid:190) 31,84 30,30 52,55 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 2309 10 19 9100 2309 10 19 9200 2309 10 19 9300 2309 10 19 9400 2309 10 19 9500 2309 10 19 9600 2309 10 19 9700 2309 10 19 9800 2309 10 70 9010 2309 10 70 9100 2309 10 70 9200 2309 10 70 9300 2309 10 70 9500 2309 10 70 9600 2309 10 70 9700 2309 10 70 9800 2309 90 35 9010 2309 90 35 9100 2309 90 35 9200 2309 90 35 9300 2309 90 35 9400 2309 90 35 9500 2309 90 35 9700 2309 90 39 9010 2309 90 39 9100 2309 90 39 9200 2309 90 39 9300 2309 90 39 9400 2309 90 39 9500 2309 90 39 9600 2309 90 39 9700 2309 90 39 9800 2309 90 70 9010 2309 90 70 9100 2309 90 70 9200 2309 90 70 9300 2309 90 70 9500 2309 90 70 9600 2309 90 70 9700 2309 90 70 9800 + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + + (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 13,85 18,47 23,09 27,70 32,32 36,94 40,63 (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) (cid:190) 13,85 18,47 23,09 27,70 32,32 36,94 40,63 (*) De bestemmingscodes z¶n die welke z¶n vermeld in de b¶lage b¶ Verordening (EG) nr. 2317/97 van de Commissie (PB L 321 van 22. 11. 1997, blz. 19). Codenummer „099” omvat alle bestemmingscodes van 053 tot en met 096. Codenummer „970” omvat de uitvoertransacties als bedoeld in artikel 34, lid 1, onder a) en c), en artikel 42, lid 1, onder a) en b), van Verordening (EEG) nr. 3665/87 van de Commissie (PB L 351 van 14. 12. 1987, blz. 1). Het restitutiebedrag voor andere landen van bestemming dan die welke voor iedere „productcode” z¶n aangegeven, is aangeduid met (***). Ingeval de bestemming („+”) niet is aangegeven, geldt het restitutiebedrag dat van toepassing is voor alle andere landen van bestemming dan die welke in artikel 1, leden 2 en 3, z¶n vermeld. NB: Productcodes en voetnoten: zie de gew¶zigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1)


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 911/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 29ης Απριλίου 1998 για καθορισμό των επιστροφών κατά την εξαγωγή ελαιόλαδου

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

text: L 128/28 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 30. 4. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 911/98 TGS EPITQOPGS tgr 29gr Apqik(cid:148)ou 1998 cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) aqih. 136/66/EOJ tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 22ar Septelbq(cid:148)ou 1966, peq(cid:148) hesp(cid:148)seyr joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr aco- q(cid:145)r stom tol(cid:146)a tym kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m (1), (cid:149)pyr tqopopoi- (cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1581/96 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3, Ejtil(cid:150)mtar: sl(cid:149)r avoq(cid:145) to pos(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r jai lpoqe(cid:148) ma peqioqi- ste(cid:148) se oqisl(cid:146)mer w(cid:150)qer pqooqislo(cid:151), oqisl(cid:146)mer pos(cid:149)tgter, poi(cid:149)tgter jai paqousi(cid:145)seir· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g jat(cid:145)stasg tgr dieh- mo(cid:151)r acoq(cid:145)r (cid:147) oi eidij(cid:146)r apait(cid:147)seir oqisl(cid:146)mym acoq(cid:150)m to jahisto(cid:151)m apaqa(cid:148)tgto, oi epistqov(cid:146)r cia to ekai(cid:149)kado jahoq(cid:148)fomtai se diavoqetij(cid:145) ep(cid:148)peda am(cid:145)koca le tom pqooqisl(cid:149)· (cid:149)ti oi epistqov(cid:146)r jahoq(cid:148)fomtai touk(cid:145)wistom l(cid:148)a voq(cid:145) to l(cid:147)ma· (cid:149)ti, se peq(cid:148)ptysg am(cid:145)cjgr, tqopopoio(cid:151)mtai emdia- l(cid:146)syr· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, (cid:149)tam g til(cid:147) emt(cid:149)r tgr Joim(cid:149)tgtar e(cid:148)mai uxgk(cid:149)teqg tym diehm(cid:150)m til(cid:150)m, g diavoq(cid:145) letan(cid:151) tym til(cid:150)m aut(cid:150)m d(cid:151)matai ma jak(cid:151)ptetai le lia epistqov(cid:147) jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)- kadou pqor tir tq(cid:148)ter w(cid:150)qer· (cid:149)ti g evaqloc(cid:147) tym keptoleqei(cid:150)m aut(cid:150)m stgm paqo(cid:151)sa jat(cid:145)stasg tgr acoq(cid:145)r stom tol(cid:146)a tou ekai(cid:149)kadou, jai id(cid:148)yr stgm til(cid:147) tou pqo(cid:152)(cid:149)mtor auto(cid:151) stgm Joim(cid:149)tgta jai stgm acoq(cid:145) tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m, odgce(cid:148) stom jahoqisl(cid:149) tgr epistqov(cid:147)r sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)fomtai sto paq(cid:145)qtgla· (cid:149)ti oi tq(cid:149)poi swetij(cid:145) le tom jahoqisl(cid:149) jai tg woq(cid:147)cgsg tgr epistqov(cid:147)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tou ekai(cid:149)kadou hesp(cid:148)- shgjam ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 616/72 tgr Epi- tqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomi- sl(cid:149) (EOJ) aqih. 2962/77 (4)· (cid:149)ti, jat(cid:145) to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) pq(cid:146)pei ma e(cid:148)mai g (cid:148)dia cia (cid:149)kg tgm Joim(cid:149)tgta· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 4 tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, g epistqov(cid:147) cia to ekai(cid:149)kado pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) kalb(cid:145)momtar up(cid:149)xg tgm jat(cid:145)stasg jai tir pqooptij(cid:146)r enek(cid:148)neyr stgm acoq(cid:145) tgr Joim(cid:149)tgtar, tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou jai tir diahesil(cid:149)tgter, jah(cid:150)r jai tir til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou stg diehm(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti, yst(cid:149)so, stgm peq(cid:148)ptysg jat(cid:145) tgm opo(cid:148)a g jat(cid:145)stasg stg diehm(cid:147) acoq(cid:145) dem epitq(cid:146)pei ma jahoqisto(cid:151)m oi eumo(cid:152)j(cid:149)teqer til(cid:146)r tou ekai(cid:149)kadou, lpoqe(cid:148) ma kgvhe(cid:148) up(cid:149)xg g til(cid:147) tym juqi(cid:149)- teqym amtacymistij(cid:150)m vutij(cid:150)m eka(cid:148)ym stgm acoq(cid:145) aut(cid:147), jai g diavoq(cid:145) pou diapist(cid:150)metai stir til(cid:146)r jat(cid:145) tg di(cid:145)q- jeia liar amtipqosypeutij(cid:147)r peqi(cid:149)dou letan(cid:151) tgr til(cid:147)r aut(cid:147)r jai eje(cid:148)mgr tou ekai(cid:149)kadou· (cid:149)ti to pos(cid:149) tgr epi- stqov(cid:147)r dem lpoqe(cid:148) ma e(cid:148)mai lecak(cid:151)teqo ap(cid:149) tg diavoq(cid:145) pou up(cid:145)qwei letan(cid:151) tgr til(cid:147)r tou ekai(cid:149)kadou stgm Joi- m(cid:149)tgta jai eje(cid:148)mgr stg diehm(cid:147) acoq(cid:145), pqosaqlosl(cid:146)mgr, jat(cid:145) peq(cid:148)ptysg, cia ma kgvho(cid:151)m up(cid:149)xg oi dap(cid:145)mer enacyc(cid:147)r tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym stgm tekeuta(cid:148)a acoq(cid:145)· (cid:149)ti, s(cid:151)lvyma le to (cid:145)qhqo 3 paq(cid:145)cqavor 3 tq(cid:148)to ed(cid:145)vio tou jamomislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ, lpoqe(cid:148) ma apovasishe(cid:148) ma jahoqishe(cid:148) g epistqov(cid:147) le diacymisl(cid:149)· (cid:149)ti o diacymi- (cid:149)ti oi amtipqosypeutij(cid:146)r isotil(cid:148)er tgr acoq(cid:145)r pou jahoq(cid:148)- fomtai sto (cid:145)qhqo 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk(cid:148)ou (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 150/95 (6), wqgsilopoio(cid:151)mtai cia ma letatqape(cid:148) to pos(cid:149) pou ejvq(cid:145)fetai se m(cid:149)lisla tym tq(cid:148)tym wyq(cid:150)m jai apoteko(cid:151)m tg b(cid:145)sg cia tom jahoqisl(cid:149) tym ceyqcij(cid:150)m isotili(cid:150)m tym molisl(cid:145)tym tym jqat(cid:150)m lek(cid:150)m· (cid:149)ti oi keptol(cid:146)qeier evaqloc(cid:147)r jai o jahoqisl(cid:149)r tym leta- tqop(cid:150)m aut(cid:150)m (cid:146)woum jahoqishe(cid:148) stom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1068/93 tgr Epitqop(cid:147)r (7), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeu- ta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1482/96 (8)· (cid:149)ti ta l(cid:146)tqa pou pqobk(cid:146)pomtai stom paq(cid:149)mta jamomisl(cid:149) e(cid:148)mai s(cid:151)lvyma le tg cm(cid:150)lg tgr epitqop(cid:147)r diawe(cid:148)qisgr kipaq(cid:150)m ousi(cid:150)m, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi epistqov(cid:146)r jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym pou ama- v(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 1 paq(cid:145)cqavor 2 stoiwe(cid:148)o c) tou jamo- mislo(cid:151) aqih. 136/66/EOJ jahoq(cid:148)fomtai sta pos(cid:145) pou oq(cid:148)- fomtai sto paq(cid:145)qtgla. (cid:129)qhqo 2 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei stir 30 Apqik(cid:148)ou 1998. (1) EE 172 tgr 30. 9. 1966, s. 3025/66. (2) EE L 206 tgr 16. 8. 1996, s. 11. (3) EE L 78 tgr 31. 3. 1972, s. 1. (4) EE L 348 tgr 30. 12. 1977, s. 53. (5) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (6) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. (7) EE L 108 tgr 1. 5. 1993, s. 106. (8) EE L 188 tgr 27. 7. 1996, s. 22. 30. 4. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 128/29 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 29 Apqik(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r PAQAQTGLA tou jamomislo(cid:151) tgr Epitqop(cid:147)r, tgr 29gr Apqik(cid:148)ou 1998, cia jahoqisl(cid:149) tym epistqov(cid:150)m jat(cid:145) tgm enacyc(cid:147) ekai(cid:149)kadou (Ecu/100 kg) Jydij(cid:149)r pqo(cid:152)(cid:149)mtor Pos(cid:149) epistqov(cid:147)r (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Cia tour pqooqislo(cid:151)r pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 34 tou tqopopoigl(cid:146)mou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 3665/87 tgr Epitqop(cid:147)r (EE L 351 tgr 14. 12. 1987, s. 1), jah(cid:150)r jai cia tir enacyc(cid:146)r pqor tq(cid:148)ter w(cid:150)qer. MB: Oi jydijo(cid:148) tym pqo(cid:152)(cid:149)mtym, sulpeqikalbamol(cid:146)mym tym uposglei(cid:150)seym, jahoq(cid:148)fomtai stom tqopo- poigl(cid:146)mo jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 3846/87 tgr Epitqop(cid:147)r


title: Meddelande om en gemensam policy vad gäller bemanning av fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik inom och mellan medlemsstater

eurovoc_concepts:
carriage of passengers
common transport policy
ferryboat
freedom to provide services
intra-EU transport
maritime transport

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION it <r. J Bryssel den 29. 04. 1998 KOM(1998) 251 slutlig 98/0158 (SYN) 98/0159 (SYN) MEDDELANDE om en gemensam policy vad gäller bemanning av fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik inom och mellan medlemsstater Förslag till RÅDETS FÖRORDNING ŒG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3577/92 om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om bestämmelser för bemanning av fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater (framlagda av kommissionen) MEDDELANDE om en gemensam policy vad gäller bemanning av fartyg i regelbunden passagerar- och farjetrafik inom och mellan medlemsstater 1. INLEDNING 1. Målen för den gemensamma sjöfartspolitiken omfattar flera olika områden som hänger samman med varandra. Sjöfartspolitiken syftar till att tillhandahålla ett brett utbud av konkurrenskraftiga tjänster till konsumenterna, höja säkerheten och kvaliteten, främja den ekonomiska utvecklingen av gemenskapens sjöfart och av berörda näringar, främja anställning av välutbildade sjömän från gemenskapen, samt, mer allmänt, till att gynna ytterligare utveckling av sjöfartskunnandet i gemenskapen. I artikel 2 i fördraget anges uttryckligen en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd som en av gemenskapens uppgifter. fora, Inom flera av dessa områden har stora framsteg gjorts. Exempelvis har det löpande arbetet för att uppnå fritt tillträde till sjöfartsmarknader i hela världen, tillsammans med pågående ansträngningar för att höja kvalitetstandarderna lämpliga internationella till att det nu finns ett brett utbud av starkt konkurrenskraftiga sjöfartstjänster. Situationen är dock mindre tillfredsställande vad tiotal åren har gäller sysselsättning för gemenskapens sjömän. De senaste sysselsättningstrenden uppvisat en stadig nedgång på grund av utflaggning, utbyte av besättningar från gemenskapen mot billigare arbetskraft från tredje land samt tekniska personalminskande rationaliseringsåtgärder. lett i 2. I december 1996 arrangerades en internationell konferens i Dublin i kommissionens regi. Konferensens tema var frågan "Är de europeiska sjömännen ett utdöende släkte?". Konferensen visade att det mycket riktigt finns anledning till oro. Det kraftigt minskande antalet sjömän från gemenskapen är inte det enda problemet. Medelåldern ligger en bit över 40 och de nya unga sjömännen är inte tillräckligt många för att ersätta dem som lämnar yrket. Följande siffror illustrerar detta faktum: Mellan 1985 och 1995 minskade antalet gemenskapsmedborgare som var anställda på gemenskapsflaggade fartyg från 206 000 till 129 000 (-37%), samtidigt som antalet anställda icke-gemenskapsmedborgare ökade från 29 000 till 33 000 (+14%)'. Vidare fann man att 51% av förlorade sysselsättningstillfällen orsakades av utflaggning. Hittills har det mest varit fraktfartyg som har drabbats av denna utveckling. Den skulle dock kunna sprida sig till passagerarfarjetrafiken om inga motåtgärder sätts in (se punkterna 4,16,17 och 18). 3. I kommissionens meddelande om en ny sjöfartsstrategi2 konstaterades vikten av att främja sysselsättningen för sjömän från gemenskapen i samband med åtgärder för att stärka konkurrenskraften hos gemenskapsflaggade fartyg. Kommentarerna på dokumentet var i allmänhet positiva och kommissionen gick därför vidare genom en Källa: TECNECON, augusti 1996, "Study on maritime professions in the Europeian Union". KOM(96) 81 slutlig "Mot en ny sjöfartsstrategi", 13. 03. 96. ändring av riktlinjerna för statligt stöd på sjöfartsområdet3 som en första konkret åtgärd inom ramen för strategin. Att skapa lika villkor ansågs vara det bästa sättet att förhindra utflaggning. Detta innebär att medlemsstaterna bör ges möjlighet att till ägarna till fartyg som går under deras flagg erbjuda villkor vad gäller skatter och arbetskraft som (i görligaste mån) är likvärdiga med dem som kan erhållas på andra håll. Idag, nio månader efter offentliggörandet av de ändrade riktlinjerna, kan man konstatera att medlemsstaterna håller på att närma sig varandra vad gäller policy. De flesta medlemsstaterna har infört eller föreslagit åtgärder i denna riktning och de första positiva effekterna på konkurrenskraften hos gemenskapsregistrerade fartyg och sjömän från gemenskapen har observerats, särskilt inom långdistanssjöfarten. 4. Nästa steg är att uppmärksamma "hemmamarknaden" för sjömän från gemenskapen, särskilt marknaden för regelbunden passagerartrafik inom och mellan medlemsstater. Ovannämnda undersökning om sjöfartsyrket inom gemenskapen (från augusti 1996) visade att nästan 50 % av personalen (inklusive kabinbesättning och serveringspersonal) i alla medlemsstater var anställd på sådana passagerarfartyg. Den regelbundna passagerartrafiken är en viktig källa för sysselsättning både i södra och norra Europa. I båda fallen bedrivs verksamheten av företag som är etablerade i gemenskapen. Det finns dock skillnader i marknadsstruktur. I södra Europa ligger kärnan i passagerartrafik i form av öcabotage (cabotage innebär sjötransport av passagerare eller gods mellan två hamnar inom en och samma medlemsstat). Regelbunden passagerartrafik mellan medlemsstater är begränsad till ett fåtal linjer. Grekland-Italien och Korsika-Italien är de viktigaste. I norra Europa är den inrikes passagerartrafiken betydande, särskilt i Danmark och Storbritannien och Nordirland, men det mesta av den regelbundna passagerartrafiken sker mellan medlemsstater. 5. Marknaden för regelbunden passagerartrafik inom och mellan medlemsstater skiljer sig på många sätt från andra sektorer inom sjöfarten (se t. ex. punkterna 9, 10 och 20 nedan). De företag som är verksamma på denna marknad är etablerade i någon av medlemsstaterna och använder fartyg under gemenskapsflagg vars bemanning främst utgörs av medborgare i gemenskapen. Vissa utvecklingstendenser ger dock anledning till oro vad gäller sysselsättningssituationen för sjömän i framtiden. Den förestående avregleringen av öcabotage (1 januari 1999) upplevs som ett hot för många sjömän i södra Europa. I andra marknadssegment konstaterar eller förutspår färjerederierna minskade intäkter på grund av den externa utvecklingen som tvingar dem att minska driftskostnaderna. Att delvis byta ut personalen mot billigare arbetskraft från tredje land kan bli aktuellt i detta sammanhang. Huvudsyftet med detta meddelande är att undersöka situationen på arbetsmarknaden för hela sektorn för regelbunden passagerartrafik mellan hamnar i medlemsstaterna, och att föreslå en handlingsplan i form av de två bifogade förslagen till rättsakter. Förslagen bör ligga i linje med gemenskapens internationella åtaganden. 3 EGTC205, 5. 7. 1997, s. 5. 2. CABOTAGE 6. tjänster på sjötransportområdet I rådets förordning EEG nr 3577/92 av den 7 december 19924 fastställs det att principen om frihet att tillhandahålla inom medlemsstaterna (cabotage) skall gälla alla rederier inom gemenskapen (enligt definitionen i artikel 2. 2 i förordningen) om deras fartyg är registrerade i en medlemsstat och för denna stats flagg, förutsatt att fartygen uppfyller villkoren för cabotage i medlemsstaten. I förordningen föreskrivs en gradvis avreglering av olika segment på cabotagemarknaden. Öcabotage i södra Europa (enligt definitionen i artikel 6. 2) skall avregleras från och med den 1 januari 1999. Vad gäller bemanningen av fartyg som utför öcabotage föreskriver förordningen i huvuddrag följande: - Artikel 3. 2 :1 alla frågor som rör bemanning gäller bestämmelserna i den stat där fartyget utför en sjötransporttjänst (värdstaten). - Artikel 3. 3 : För fraktfartyg över 650 bruttoton som utför öcabotage, när resan i fråga följer efter eller föregår en resa till eller från en annan stat, gäller dock från och med den 1 januari 1999, i alla frågor som rör bemanning, bestämmelserna i den stat där fartyget är registrerat (flaggstaten). - Artikel 3. 4 : Kommissionen skall lämna en rapport till rådet om de ekonomiska och sociala följderna av liberaliseringen av öcabotage (före den 1 januari 1997) och lämna ett förslag som får innehålla ändringar av de bestämmelser om bemanning som fastställs i punkt 2 och 3, så att det slutgiltiga systemet skall kunna godkännas av rådet i rätt tid och före den 1 januari 1999. Rapporten5 lämnades till rådet den 17 juni 1997. Förslaget enligt artikel 3. 4 bifogas detta meddelande. 7. Efter presentationen av rapporten har vissa medlemsstater föreslagit att bestämmelserna i artikel 3. 2 och 3. 3 tillsvidare skall vara oförändrade. Av ovan nämnda skäl delar inte kommissionen denna uppfattning. Vid analys av situationen framstår en uppdelning mellan öfrakttrafik (se punkt 8) och öpassagerartrafik (punkterna 9 och 11). 8. Vad gäller fraktcabotage finns det behov av att förenkla nuvarande bestämmelser. Det föreskrivs i artikel 3. 1 i förordning nr 3577/92 att alla bemanningsfrågor för fartyg som utför fastlandscabotage skall regleras av bestämmelserna i den stat där fartyget är registrerat (flaggstaten), utom när det gäller fartyg som är mindre än 650 bruttoton6 där värdstatens bestämmelser får tillämpas. från kommissionen EGTL364, 12. 12. 1992, s. 7. KOM(97) 296. Rapport rådets förordning (EEG) nr 3577/92 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage) 1995-1996 och om de ekonomiska och sociala konsekvenserna av liberaliseringen av öcabotage. Trafik som utförs av fartyg mindre än 650 bruttoton anses endast vara av lokal betydelse och får därför regleras av värdstatens bestämmelser för bemanning enligt förordning (EEG) nr 3577/92. rådet om genomförandet till av. 4 Enligt artikel 3. 3 gäller även flaggstatens bestämmelser för fraktfartyg över 650 bruttoton som utför öfraktcabotage i samband med andra resor7 från och med den 1 januari 1999. Den enda återstående frågan är alltså om fartyg över 650 bruttoton som utför öfraktcabotage, som inte följer efter eller föregår en internationell resa, bör ges fortsatt undantag från flaggstatens vanliga bestämmelser. Av de skäl som anges i den ovannämnda rapporten från den 17 juni 1997 anser kommissionen inte att det finns något ekonomiskt berättigande i ett bestående undantag från flaggstatens bestämmelser. Fraktcabotage utförs ofta av företag som verkar under olika perioder på internationella och inhemska trader. Bestämmelserna för bemanning för denna typ av cabotage bör därför inte avvika från vedertagen praxis på internationella trader, dvs. att flaggstaten utfärdar dokument med minimikrav på kompetens för ombordanställda (i enlighet med bestämmelserna i relevanta internationella konventioner) och reglerar alla andra frågor vad gäller bemanning. Alla andra system skulle resultera i att man på ett fartyg som går under en medlemsstats flagg måste ändra bemanningens sammansättning och/eller arbetsvillkor för att få tillgång till öfraktcabotage. Detta betraktas som ett oacceptabelt och onödigt hinder för införandet av principen om frihet att tillhandahålla tjänster. Kommissionen föreslår därför att man undanröjer detta hinder genom att på allt fraktcabotage (med fartyg över 650 bruttoton) tillämpa flaggstatens bestämmelser, vilket redan är fallet för fastlandscabotage och öfraktcabotage i samband med andra resor. till den som kan internationella marknaden lokalt. Alla medlemsstater 9. Marknaden för regelbunden passagerartrafik i öcabotage skiljer sig på många sätt från marknaden för fraktcabotage. För det första finns det inget ekonomiskt förhållande jämföras med fraktmarknaden. Det är vanligt att passagerarfärjor som är avsedda för att trafikera en särskild ölinje stannar kvar på samma linje under flera år i rad och ofta under hela sin livslängd. Besättningen på dessa fartyg är bosatta i området och rekryteringen sker ofta (i enlighet med gemenskapslagstiftningen) att 100 % av besättningen på sådana fartyg utgörs av medborgare i gemenskapen. Dessutom kan en del medlemsstater kräva (i enlighet med rådets direktiv 94/5 8/EG8) att en viss procentandel av besättningen, särskilt besättningsmedlemmar som är upptagna på mönstringslistor för att bistå passagerare i nödsituationer, har tillräckliga kommunikationsfärdigheter för syftet, vilket bl. a. kan innebära att behärska det eller de språk som talas av de flesta av passagerarna på den aktuella linjen. Det faktum att en stor del av besättningen måste behärska ett eller flera lokala språk förstärker argumentet att regelbunden passagerartrafik skiljer sig från frakttrafik. i Sydeuropa kräver 10. För det andra är regelbunden passagerartrafik betydligt mer arbetskraftsintensiv än frakttrafik. Passagerartrafiken är därför en viktig källa för arbetstillfällen för de lokala sjömännen. I kommissionens rapport KOM(97) 296 av den 17 juni 1997 konstaterades det att 70 % av all sysselsättning inom öcabotage fanns inom sektorn för passagerartrafik. Verksamhetens arbetskraftsintensiva karaktär innebär också att konkurrensvillkoren för de företag som använder fartyg under olika medlemsstaters flagg skulle påverkas mer av skillnader i olika bestämmelser för bemanning. Framförallt skulle det uppfattas som orättvist om det krävs av företag som bedriver 7 Dvs. när resan i fråga följer efter eller föregår en resa till eller från en annan stat. 8 EGT L 319, 12. 12. 1994, s. 28. 5 lokal passagerartrafik att 100 % av besättningen måste utgöras av gemenskapsmedborgare, när de konkurrerar med företag från andra medlemsstater som använder billig arbetskraft från tredje land vilket medges av bestämmelserna i deras flaggstat. 11. Med tanke på särdragen hos marknaden för regelbunden passagerartrafik i öcabotage anser kommissionen att det krävs vissa åtgärder för att åstadkomma lika villkor för företag från olika medlemsstater som använder fartyg under olika flagg. Kommissionen föreslår särskilt att medlemsstaterna tillåts kräva att all personal på ovannämnda passagerarfartyg i trafik inom deras territorium skall utgöras av gemenskapsmedborgare, förutsatt (självklart) att denna bestämmelse även gäller fartyg som går under deras egen flagg. Förslaget grundar sig på principen att personer från tredje land som är anställda på fartyg i regelbunden passagerartrafik bör ges samma behandling som personer som är bosatta i gemenskapen. Tillämpning av denna princip borde också ha en positiv effekt på sjösäkerheten med tanke på den avgörande roll som den mänskliga faktorn spelar i säkerhetsfrågor. Särskilda anmärkningar vad gäller det bifogade forslaget till rådsförordning rörande cabotage 12. Kravet på 100 % gemenskapsmedborgare (se artikel 1. 2), som är praxis i alla de södra medlemsstaterna, kommer att innebära villkor under vilka principen om frihet att tillhandahålla tjänster kommer att kunna genomföras fullt ut på den berörda marknaden. Dessutom bör det noteras att bestämmelserna i direktiv 94/5 8/EG tillåter att medlemsstater som är värdstater kräver att tillräckligt många besättningsmän behärskar ett eller flera lokala språk. Ytterligare avvikelser från principen att flaggstatens bestämmelser tillämpas på bemanningen skulle utgöra ett icke berättigat hinder för genomförande av principen om friheten att tillhandahålla tjänster. Andra bemanningsfrågor, som t. ex. ansvaret för att utfärda dokument med minimikrav på kompetens för ombordanställda med hänsyn till fartygets tekniska funktioner och i enlighet med aktuella internationella konventioner, skall därför även i fortsättningen ligga inom flaggstatens behörighet. 13. Anställningsvillkoren (t. ex. lön, övertidsersättning, arbetstid och årlig semester) för gemenskapsmedborgare som är ombordanställda på fartyg som seglar under medlemsstaters flagg fastställs vanligtvis genom kollektivavtal och/eller rättsliga bestämmelser i flaggstaten. Det kan anses vara oförenligt med principen om frihet att tillhandahålla tjänster att kräva att anställningsvillkoren för besättningen måste ändras för att överensstämma med bestämmelserna i värdstaten om ett fartyg under en medlemsstats flagg används under en viss period för regelbunden passagerartrafik i cabotage i en annan medlemsstat (värdstat). För att undanröja all risk för social dumpning föreskrivs det dock i den föreslagna ändringen av artikel 3. 3 (se det bifogade förslag till förordning (EEG) nr 3577/92 att om värdstaten tillåter att medborgare från tredje land anställs på fartyg i regelbunden passagerartrafik skall den kräva att dessa vid tillämpning av anställningsvillkor behandlas som medborgare i den stat där det berörda fartyget är registrerat. Det bör noteras i detta sammanhang att artikel 1 i förordning (EEG) nr 3577/92 innebär frihet att tillhandahålla tjänster för rederier i gemenskapen vilkas fartyg är registrerade i en medlemsstat och förs under denna stats flagg. 14. De största skillnaderna mellan frakt- och passagerartrafik, vilka motiverar en särskild behandling av den senare, är som tidigare nämnts a) det faktum att det för inrikes passagerartrafik knappt finns något som helst förhållande till den internationella marknaden och b) att passagerartrafik är mer arbetskraftsintensiv och att konkurrensvillkoren därmed påverkas kraftigare av skillnader i anställningsvillkor. Dessa särdrag finns i stor utsträckning också hos regelbunden kryssningslinjetrafik i cabotage (dvs. kryssningsfartyg som under en hel säsong går enligt ett bestämt schema mellan hamnarna i en och samma medlemsstat). I det bifogade förslaget rörande cabotage tas därför denna typ av trafik upp i samma kategori som regelbunden passagerar- och färjetrafik. 3. REGELBUNDEN PASSAGERAR- OCH FÄRJETRAFIK MELLAN MEDLEMSSTATER 15. Till skillnad från cabotage finns det för sjötransport mellan medlemsstater inga krav vad gäller flagg. Enligt rådets förordning (EEG) nr 4055/869 av den 22 december får alla rederier som är etablerade i gemenskapen10 tillhandahålla sådana tjänster oavsett om de är verksamma under gemenskapsflagg eller tredje lands flagg. Vad beträffar den särskilda marknaden för regelbunden passagerartrafik mellan medlemsstater förhåller det sig dock så att dessa tjänster främst utförs av fartyg som seglar under någon medlemsstats flagg och till största delen är bemannade med medborgare från denna stat. Som tidigare konstaterats ger denna trafik många arbetstillfällen för gemenskapssj öman. 16. Det har under de senaste åren förekommit fall där företagen börjat bedriva regelbunden färjetrafik med arbetskraft från tredje land i direkt konkurrens med färjor som är bemannade med personal från gemenskapen. Dessa försök har lett till kraftiga åtgärder från fackligt håll. Liknande situationer kan dock uppstå i framtiden. 17. Det har även rapporterats om fall där rederier i gemenskapen till viss del har bytt ut sin gemenskapsbesättning mot arbetskraft från tredje land. Enligt kommissionens information är för närvarande 600-700 tredjelandsmedborgare (± 3% av den relevanta arbetskraften) anställda som besättningsmedlemmar på i regelbunden passagerartrafik mellan medlemsstater. De aktuella fartygen går under fyra olika medlemsstaters flagg. Anställningsvillkoren för besättningsmedlemmarna skiljer sig åt. Det har bl. a. visat sig att en av de fyra medlemsstaterna kräver att tredjelandsmedborgare som är anställda på fartyg som går mellan medlemsstater skall erbjudas samma arbetsvillkor som de egna medborgarna. Vad gäller de övriga tre medlemsstaterna har det bekräftats att den del av besättningen som kommer från tredje land är anställd på mindre fördelaktiga villkor än de besättningsmän som är medborgare i medlemsstaterna. fartyg 9 EGTL 368, 31. 12. 1986, s. l. 10 Även medborgare/rederier som är etablerade utanför gemenskapen och kontrollerade av medborgare i en medlemsstat, om deras fartyg är registrerade i denna medlemsstat enligt dess lagstiftning. 7 Det finns för närvarande inga gemenskapsbestämmelser som kan användas för att åstadkomma en viss harmonisering av den här typen av situationer. 18. Som tidigare nämnts påverkas konkurrensvillkoren på den arbetskraftsintensiva marknaden för regelbunden passagerartrafik till sjöss kraftigt av besättningens anställningsvillkor. Det finns yttre faktorer (t. ex. borttagande av taxfree-försäljning och färdigställande av vissa fasta förbindelser) som ger anledning att misstänka att pressen på företagen att minska sina kostnader kan komma att öka under de kommande åren. Om vissa företag lyckas minska sina kostnader genom att byta ut gemenskapsbesättning mot arbetskraft från tredje land som anställs på sämre villkor måste deras konkurrenter troligen göra samma sak. Det finns risk för en negativ spiral av försämrade arbetsvillkor för alla besättningsmän, med en betydande förlust av arbetstillfällen för sjömän i gemenskapen som följd. En sådan utveckling skulle strida mot målsättningarna för den gemensamma sjöfartspolitiken. Med detta i åtanke anser kommissionen att man bör införa vissa bestämmelser för att uppnå en väl fungerande inre marknad och för att undvika störningar i form av social dumpning. 19. Det förslag till rådsdirektiv som finns bifogat till detta meddelande behandlar arbetsvillkor för medborgare i tredje land som är anställda på fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater. I direktivet fastställs principen att dessa personer skall omfattas av arbetsvillkor som är jämförbara med dem som gäller för gemenskapsmedborgare inom samma verksamhet. För detta ändamål anges en viss miniminivå. Det är viktigt att notera att ombordanställda på fartyg i regelbunden passagerartrafik mellan två hamnar i gemenskapen faktiskt uppehåller sig i gemenskapen eftersom de befinner sig inom den inre marknadens gränser under hela kontraktsperioden. I de flesta fall bor sådan personal på fartygen endast under de veckor då de är i tjänst. Under lediga veckor bor de i land i en av värdmedlemsstaterna. Det är därför inte förvånande att åtminstone en av medlemsstaterna idag tillämpar regeln att icke gemenskapsmedborgare skall behandlas som bosatta i den stat där de är inom gemenskapen. Det är praxis att ombordanställda på fartyg medlemsstaternas bestämmelser för inkomstskatteplikt, sociala avgifter, lägsta lönenivå, minsta antal betalda semesterdagar etc. gäller för alla bosatta i den staten. Den bestämmelse som föreslås i artikel 2 i det bifogade förslaget till rådsdirektiv ligger i linje med denna princip. i trafik I detta sammanhang hänvisas det också till Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG11 av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. En speciell kontroll har utförts över hur förslaget överensstämmer med förpliktelser gällande för Gemenskapen eller dess medlemsstater, speciellt avseende FN's havsrättskonvention, OECD och med WTO. Fastställande av en lägsta nivå baserad på europeiska normer för arbetsvillkor för alla besättningsmedlemmar bör också ha en positiv effekt på säkerheten till sjöss, som tidigare nämnts i punkt 11. 11 EGTL 18, 21. 1. 1997, s. l. 20. Man kan fråga sig om räckvidden för det förslagna rådsdirektivet bör utvidgas till att även omfatta andra sjöfartstjänster, t. ex. regelbunden frakttrafik mellan hamnar i gemenskapen och kryssningslinjer. Svaret på denna fråga måste bli negativt eftersom situationerna inte är jämförbara. Frakttjänster är inte särskilt arbetskraftsintensiva och frakttrafik mellan hamnar i gemenskapen (t. ex. containermatartrafik) är avsevärt mer länkade till det globala sjöfartsnätet än regelbunden passagerarfärjetrafik. Detta argument gäller också internationella kryssningslinjer. Fartyg som används för sådana ändamål förflyttas oftast till olika delar av världen under olika årstider. Besättningen på sådana fartyg kan inte betraktas som bosatta i gemenskapen. 21. Särskilda anmärkningar vad gäller det bifogade förslaget till rådsdirektiv Förklarande kommentarer för varje artikel: - Artikel 1: Punkt 2 behandlar det sk. grekiska fenomenet, dvs. rederier som är etablerade utanför staten, men vars fartyg ändå är registrerade i den staten och seglar under dess flagg. Den föreslagna ordalydelsen liknar den i rådets förordning (EEG) nr 4055/86 (se artikel 1. 2 i denna). I punkt 3 föreskrivs att arbetsvillkoren för medlemsstaternas sjömän inte skall påverkas. - Artikel 2: Medborgare i tredje land som är anställda på fartyg under någon medlemsstats flagg skall behandlas på samma sätt som de anställda som bor i medlemsstaten (flaggstatsvillkor). Vad beträffar färjor under tredje lands flagg skall arbetsvillkoren för sådana besättningsmedlemmar ligga i linje med dem som gäller för personer som är bosatta i den medlemsstat till vilken trafiken är närmast förbunden (värdstaten)12. Företagets sätt att lägga upp den verksamhet som utgörs av regelbunden passagerartrafik mellan två medlemsstater avgör normalt sett frågan om vilken av värdstaterna som trafiken är närmast förbunden till. Viktiga faktorer i detta sammanhang är varifrån verksamheten förvaltas i praktiken och var besättningsmän från tredje land uppehåller sig under sin lediga tid. - Artikel 3: I punkt 1 medges ett undantag från den princip som fastställs i artikel 2 för arbetskraft från tredje land som uppehåller sig i gemenskapen under period av obetydlig längd. I punkt 2 instiftas en viss flexibilitet för exempelvis färjor med besättning som måste kallas in för att kompensera en akut kapacitetsbrist på grund av oförutsedda omständigheter. En sådan situation kan t. ex. uppstå om en färja har råkat ut för en allvarliga olycka. De berörda medlemsstaterna skall se till att situationen normaliseras inom en rimlig tid. - Artikel 4: För att bestämmelserna i direktivet skall tillämpas på ett korrekt sätt krävs ett aktivt i medlemsstaterna och med samarbete mellan de behöriga myndigheterna kommissionen. 12 Se Romkonventionen från 1980, EGT C 27, 26. 1. 1998. 9 22. Motivering till rådsdirektivet 14. a) Vilka är målsättningarna för förslaget till åtgärd i förhållande till gemenskapens skyldigheter och i hur hög grad är problemet en gemenskapsangelägenhet (t. ex. hur många medlemsstater berörs och vilka lösningar har prövats hittills)? Gemenskapens mål är att garantera rättvis konkurrens och lika villkor för att företag som utför regelbunden passagerarfärjetrafik mellan medlemsstater och att skydda sysselsättningen för fartygspersonal genom att se till att anställningsvillkoren för all sjöfartspersonal inom denna verksamhet ligger i linje med de normer som tillämpas generellt inom gemenskapen. Förslaget har stöd i artikel 84. 2 i fördraget. De allra flesta medlemsstaterna (13 av 15) har hamnar och förbindelser med andra medlemsstater genom regelbunden passagerarfärjetrafik. Medlemsstaterna har olika bestämmelser för anställningsvillkor för personal från tredje land som är anställd på färjor mellan staterna. En gemensam lösning som är tillämplig på alla företag på den berörda marknaden kan endast tas fram genom en åtgärd på gemenskapsnivå. 15. b) Ligger den planerade åtgärden endast inom gemenskapens behörighet eller är behörigheten delad med medlemsstaterna? Den planerade åtgärden ligger inte inom gemenskapens exklusiva kompetens. 16. c) Vilken är den effektivaste lösningen med hänsyn till gemenskapens och medlemsstaternas resurser? Med tanke på att sjötransport av passagerare berör den inre marknaden är den effektivaste lösningen att ta fram enhetliga krav på gemenskapsnivå som reglerar behandlingen av besättning från tredje land på fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater. 10 17. d) Vad är det konkreta mervärdet av kommissionens planerade åtgärd och vilka är kostnaderna om man inte vidtar åtgärder? Om åtgärder inte vidtas innebär det att de företag som bedriver regelbunden passagerartrafik skulle kunna byta ut arbetskraft från gemenskapen mot billig arbetskraft från tredje land. Detta skulle resultera i en snedvridning av konkurrensen mellan företagen på den aktuella marknaden. Det skulle också innebära en konstant försämring av anställningsvillkoren hos sjöfartspersonal i allmänhet och en betydande förlust av arbetstillfällen för gemenskapens sjöfartspersonal på lång sikt. Att motverka och förebygga denna negativa utveckling utgör mervärdet hos den föreslagna åtgärden. 18. e) Vilka typer av åtgärder förfogar gemenskapen över? (rekommendation, finansiellt stöd, förordning, ömsesidigt erkännande) Lagstiftning är den enda typ av åtgärd som gemenskapen kan använda för att uppnå de avsedda resultaten. 19. f) Är det nödvändigt med enhetlig lagstiftning eller räcker det med ett direktiv som anger de allmänna målen och överlåter genomförandet på medlemsstaterna? I enlighet med proportionalitetsprincipen räcker det med ett direktiv som fastställer gemensamma krav för alla företag på den berörda marknaden. Valet av praktiska och tekniska förfaranden för genomförandet överlåts på medlemsstaterna. 11 Förslag till RÅDETS FÖRORDNING ŒG) 98/0158 (SYN) om ändring av förordning (EEG) nr 3577/92 om tillämpning av principer om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84. 2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag13, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande14, i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget i samarbete med Europaparlamentet15, och med beaktande av följande: I rådets förordning (EEG) nr 3577/9216 fastställs principen att genomförandet av friheten att tillhandahålla tjänster inte nödvändigtvis måste ske på samma sätt för alla berörda tjänsterna, utan hänsyn bör tas till vissa tjänsters särskilda karaktär. I artikel 3 i den förordningen fastställs därför olika bestämmelser för bemanning för fastlands- och öcabotage samt en skyldighet för kommissionen att överlämna ett förslag till rådet på grundval av en rapport om de ekonomiska och sociala följderna av liberaliseringen av öcabotage. Förslaget får innehålla ändringar av de bestämmelser om bemanning som fastställs i den artikeln så att det slutgiltiga systemet kan godkännas av rådet före den 1 januari 1999. Kommissionen överlämnade rapporten till rådet den 17 juni 1997. Den utredning som har gjorts visar att nuvarande bestämmelse som innebär att värdstaten ansvarar för alla frågor som rör bemanning i samband med öcabotage utgör ett onödigt hinder mot verksamheten på den inre marknaden. Sektorn för fraktcabotage är nära förbunden med den internationella sjöfartsmarknaden. Det har inte framkommit några tvingande motiv för ett bestående undantag från de, vanliga flaggstatsvillkoren, utom när det gäller trafik som endast är av lokal betydelse. Främjande av sysselsättning inom gemenskapen är en av fördragets mål. 13 14 15 16 EGTL364, 12. 12. 1992, s. 7. 12 Särarten hos sektorn för regelbunden passagerar- och färjetrafik motiverar vissa särskilda bestämmelser för att motverka eventuella störningar av konkurrensvillkoren genom anställning av arbetskraft från tredje land som avlönas enligt sitt hemlands lönenivå. Detta gäller även för sektorn för regelbunden kryssningstrafik i cabotage. Det bör krävas att medborgare i tredje land som är anställda inom ovannämnda sektorer inte behandlas mindre förmånligt än personer som är bosatta i gemenskapen. Förordning (EEG) nr 3577/92 bör därför ändras. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 3 skall ersättas med följande: "Artikel 3 1. 2. 3. För andra fartyg i cabotagetrafik än de som avses i punkt 2 gäller, i alla frågor som rör bemanning, bestämmelserna i den stat där fartyget är registrerat (flaggstaten), utom ifråga om fartyg som är mindre än 650 bruttoton, för vilka de bestämmelser som är i kraft i den stat där fartyget bedriver sin verksamhet (värdstaten) får tillämpas. För fartyg som utför regelbunden passagerar- och farjetrafik, inbegripet blandad passagerar- och regelbunden kryssningstrafik gäller de bestämmelser om minsta andel gemenskapsmedborgare i besättningen (dvs. all ombordanställd personal) som är i kraft i värdstaten. I alla andra frågor som rör bemanning gäller bestämmelserna i flaggstaten. frakttrafik, och I de fall då värdstaten tillåter att medborgare från tredje land anställs ombord på fartyg i cabotagetrafik som avses i punkt 2, skall den kräva att dessa besättningsmedlemmar ifråga om anställningsvillkor behandlas som bosatta i den medlemsstat sina egna anställningsvillkor på medborgare från tredje land som är anställda på nationella fartyg som bedriver sådan trafik. flaggstat. Värdstaten som är tillämpa skall 4. Medlemsstaternas åtgärder för att genomföra bestämmelserna i denna artikel skall anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 9. " 13 Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 14 98/0159 (SYN) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om bestämmelser för bemanning av fartyg i regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84. 2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag17, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande18, i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget i samarbete med Europaparlamentet19, och med beaktande av följande: Genom rådets förordning (EEG) nr 4055/86 av den 22 december 1986 om tillämpning av tjänster på sjötransportområdet mellan principen om land20, ändrad genom medlemsstater förordning (EEG) nr 3573/9021 har fördragets alla bestämmelser om frihet att tillhandahålla tjänster gjorts tillämpliga på sjötransportområdet. frihet att samt mellan medlemsstater och tillhandahålla tredje För regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater gäller normalt villkoren för bemanning i den stat där fartyget är registrerat (flaggstaten). 1980 års Romkonvention om tillämplig lag på avtalsförpliktelser22 tillåter andra ordningar. Hänsyn måste också tas till gemenskapens intressen och intressena hos de medlemsstater mellan vilka trafiken bedrivs. Principen att rederier som är etablerade utanför gemenskapen inte bör ges förmånligare behandling är rederier som är etablerade i en medlemsstat bör fortsätta att gälla. Särarten hos marknaden för regelbunden passagerar- och farjetrafik mellan medlemsstater gör att det behövs åtgärder som säkerställer att den inre marknaden fungerar genom att det finns garantier för anställningsvillkoren för sjöfartspersonal ligger i linje med de sociala normer som generellt tillämpas i gemenskapen. 17 18 19 20 EGT L 378, 31. 12. 1986, s. 1. 21 EGT L 353, 17. 12. 1990, s. 16. 22 EGT L 266, 9. 10. 1980, s. 1, konsoliderad version i EGT C 27,26. 1. 1998, s. 34. 15 I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 3 b i fördraget kan målet för den planerade åtgärden, nämligen att fastställa regler om anställningsvillkor för medborgare från tredje land som är anställda på färjor som går mellan medlemsstaterna inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. Detta mål kan därför med hänsyn till den föreslagna åtgärdens räckvidd och verkkningar bättre uppnås på gemenskapsnivå. Direktivet skall begränsas till minsta möjliga antal åtgärder för att detta mål skall uppnås och inte gå utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål. Det är lämpligt att kräva att medborgare i tredje land som är anställda inom ovannämnda sektorer inte behandlas mindre förmånligt än personer som är bosatta i gemenskapen. Det är lämpligt att medlemsstaterna, i fråga om regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater, skyldigheten att behandla ombordanställda i gemenskapen när det gäller anställningskontrakt för mycket korta perioder eller vid akut brist på farjekapacitet som beror på förutsedda omständigheter. får bevilja undantag land som bosatta tredje från från De olika medlemsstaternas behöriga organ bör samarbeta med varandra vid tillämpningen av detta direktiv. Medlemsstaterna skall bestämma det sanktionssystem som skall tillämpas på överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats för att genomföra detta direktiv. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. 2. 3. 4. Detta direktiv gäller medborgare i medlemsstaterna och rederier som är etablerade i en medlemsstat, som bedriver regelbunden passagerar- och farjetrafik, inbegripet blandad passagerar- och frakttrafik, mellan hamnar i olika medlemsstater. Bestämmelserna i detta direktiv gäller också medborgare i medlemsstaterna som är etablerade utanför gemenskapen, samt rederier som är etablerade utanför gemenskapen och som kontrolleras av medborgare i en medlemsstat, och som bedriver sådan trafik som avses i punkt 1, om deras fartyg är registrerade i denna medlemsstat och går under dess flagg, i enlighet med dess lagstiftning. Detta direktiv gäller i samband med att de medborgare och rederier som avses i punkterna 1 och 2 anställer medborgare från tredje land ombord på fartyg i sådan trafik som avses i punkt 1. Andra rederier som är etablerade utanför gemenskapen än de som avses i punkt 2, får inte behandlas mer förmånligt än de medborgare och rederier som avses i punkterna 1 och 2. 16 Artikel 2 1. 2. Medlemsstaterna skall, oavsett vilken lag som gäller för anställningsförhållandet, se till att de medborgare och rederier som avses i artikel 1. 1 och 1. 2, och som bedriver regelbunden passagerar- och färjetrafik mellan medlemsstater, garanterar i sådan trafik, medborgare anställningsvillkor enligt land, som är anställda på fartyg i tredje a) lagar eller andra författningar och/eller b) kollektivavtal eller skiljedomar som har förklarats ha allmän giltighet, i den mån de gäller verksamhet som avses i artikel 1. 1, och som gäller för personer som är bosatta i den medlemsstat där fartyget är registrerat. Om det använda fartyget inte är registrerat i en medlemsstat skall de anställningsvillkor som avses i punkt 1 vara de som är tillämpliga i fråga om personer som är bosatta i en av de medlemsstater mellan vilkas hamnar trafiken bedrivs och med vilken trafiken är närmast förbunden. Närmaste förbindelse skall bestämmas på grundval av den plats varifrån verksamheten faktiskt förvaltas och den plats där den berörda personalen är bosatt. 3. De anställningsvillkor som avses i punkt 1 skall omfatta följande: a) Längsta arbetstid och kortaste vilotid. b) Minsta antal betalda semesterdagar per år. c) d) e) f) g) Minimilön, inbegripet övertidsersättning. Säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen. Skyddsåtgärder med hänsyn till arbets- och anställningsvillkor för gravida kvinnor eller kvinnor som nyligen fött barn, samt för barn och ungdomar. Lika behandling av män och kvinnor samt andra bestämmelser om icke diskriminerande behandling. Åtgärder för anställdas återvändande till hemlandet och betalning av innestående lön och sociala avgifter, vid arbetsgivarens insolvens. 4. 5. Punkterna 1, 2 och 3 skall inte hindra tillämpning av anställningsvillkor som är förmånligare för den anställde. Med kollektivavtal eller skiljedomar som förklarats ha allmän giltighet avses sådana kollektivavtal eller skiljedomar som måste följas av alla berörda rederier på nationell nivå. Om det saknas ett system för att förklara att kollektivavtal eller skiljedomar har allmän giltighet skall medlemsstaterna grunda sig på a) kollektivavtal eller skiljedomar som gäller allmänt för rederier som avses i artikel 1. 1 och 1. 2 och/eller 17 b) kollektivavtal representativa arbetsmarknadsorganisationerna på den berörda marknaden på nationell nivå. de mest ingåtts som av Andra stycket skall gälla på villkor att tillämpningar av dessa avtal eller skiljedomar på rederier som avses i artikel 1. 1 och 1. 2 säkerställer lika behandling i de frågor som räknas upp i punkt 3 i denna artikel mellan alla berörda rederier. Artikel 3 1. 2. Medlemsstaterna får, efter samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med sedvanor och bruk i varje medlemsstat, besluta att bestämmelserna i artikel 2. 3 b och 2. 3 c inte skall gälla när anställningsperioden för en medborgare från tredje land inte överstiger en månad inom varje period på tolv månader. Medlemsstaterna får, för en period på två månader, bevilja undantag från tillämpningen av bestämmelserna i artikel 2. 3 b och 2. 3 c till ett företag som tillhandahåller tjänster som avses i artikel 1. 1 när det rör sig om fartyg som har chartrats för att kompensera för en akut kapacitetsbrist på en färjelinje som har uppkommit på grund av oförutsedda omständigheter. Undantag som överstiger två månader skall i förväg godkännas av kommissionen. 3. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om undantag som beviljats enligt punkt 2 och om de bakomliggande omständigheterna. Artikel 4 1. 2. I syfte att genomföra detta direktiv skall medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis utse ett eller flera förbindelsekontor eller ett eller flera behöriga nationella organ. Medlemsstaterna skall planera ett samarbete mellan de offentliga myndigheter som i enlighet med nationell lagstiftning är ansvariga för övervakningen av anställningsvillkor som avses i artikel 2. Ömsesidigt administrativt stöd skall ges kostnadsfritt. 3. Medlemsstaterna skall underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om de förbindelsekontor och/eller behöriga organ som avses i punkt 1. Artikel 5 Medlemsstaterna skall bestämma ett sanktionssystem som är tillämpligt på överträdelser av nationella föreskrifter som har utfärdats med tillämpning av detta direktiv och skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa sanktioner skall kunna införas. Sanktionerna skall vara effektiva, väl avvägda och avskräckande. Medlemsstaterna skall 18 anmäla dessa föreskrifter till kommissionen senast den dag som anges i artikel 6 och alla senare ändringar så snart som möjligt. Artikel 6 Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med [1 januari 2000]. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda Artikel 7 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 8 Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 19 ISSN 1024-4506 KOM(98) 251 slutlig DOKUMENT SV 07 06 01 10 Katalognummer : CB-CO-98-287-SV-C ISBN 92-78-35512-7 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg