title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets rekommendation om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna"

eurovoc_concepts:
audiovisual industry
child protection
consumer protection
fundamental rights
information network

text: 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/25 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets rekommendation om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna” (98/C 214/07) Den 16 december 1997 beslutade rådet att i enlighet med artikel 130. 3 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 1 april 1998. Föredragande var Jocelyn Barrow. Vid sin 354:e plenarsession den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 114 röster för, 1 emot och 2 nedlagda röster. 1. Inledning Grönboken om skyddet av minderåriga och den mänskli- ga värdigheten inom de audiovisuella tjänsterna och informationstjänsterna (1) utgjorde ett svar på en begäran från Europaparlamentet och Europeiska rådet om en utförlig undersökning av europeiska mediapolitiska frågor som rör audiovisuella tjänster och informations- tjänster (i detta yttrande kallade ”nya tjänster”). I grön- boken undersöktes de problem som de nya tjänsterna står inför när det gäller att skapa ett tillräckligt skydd för minderåriga och den mänskliga värdigheten, i och med att dessa tjänster snabbt utvecklas från traditionella slutna sändningssystem till öppna system för ”on-line”- tjänster och hybridsystem som web-casting (”direkt- sändning” på nätet). I grönboken framhölls att de nya tjänsterna på grund av sin karaktär ger upphov till problem som ofta är inte enbart nationella eller ens europeiska utan globala. I grönboken analyserades denna situation i dess helhet. Man undersökte den roll som spelas av alla aktörer inom de nya tjänsterna, från statsmakter och tjänsteproducenter till enskilda användare, och särskild uppmärksamhet ägnades åt initiativ på europeisk nivå. En beskrivning gavs av de nya tjänsternas utveckling, och existerande lagstiftning, regelverk och policy på nationell, europeisk och interna- tionell nivå analyserades. Man behandlade också de olika möjligheter som finns på medellång och lång sikt att angripa de problem som de nya tjänsterna skapar: reglering och självreglering inom de nya tjänsterna, medvetandehöjande åtgärder, utbildning, utveckling och praktisk tillämpning av t. ex. filtrerings- och klassnings- system. 1. 1. Genom det remissförfarande som inleddes efter att grönboken publicerats sattes strålkastarljuset på ett antal viktiga problem i samband med skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten i de nya tjänsterna. 1. 2. Det viktigaste som framkom ur remissförfaran- det är att det är nödvändigt att skapa ett förtroendefullt klimat för att de nya tjänsterna skall kunna utveckla hela sin potential. Ett sådant klimat kan bara skapas om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdighe- ten kan garanteras. 2. Kommissionens förslag till rådets rekommendation I förslaget till rådets rekommendation ges med- 2. 1. lemsstaterna följande rekommendationer: 2. 1. 1. Att främja alla berörda parters medverkan i nationella åtgärder för skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten och att bidra till att det skapas ett gemensamt system för bedömning av materialet. 2. 1. 2. Att gynna skapandet av ett nationellt system för självreglering inom de nya tjänsterna. Självregleringen skulle bygga på följande: — Fullt deltagande av alla berörda parter. — Uppförandekod(er) som rör skyddet av minderåriga och skyddet av den mänskliga värdigheten, samt förfaranden som skall användas om dessa koder inte efterlevs. — Samarbete mellan nationella organ på europeisk nivå. — Utvärdering av system för självreglering. 2. 1. 3. Att komplettera gällande bestämmelser genom att uppmuntra sändningsansvariga/operatörer att an- vända nya metoder för att skydda minderåriga [t. ex. vålds-”filter” och PIN-koder (2)]. Att vidta åtgärder för att identifiera, lagföra 2. 1. 4. och bestraffa dem som bryter mot lagstiftningen, och utveckla samarbetet mellan polismakten och rättsvä- sendet. (1) KOM(96) 483 slutlig. (2) PIN = personal identification number. C 214/26 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 Att 2. 1. 5. främja åtgärder som leder till att de minderåriga kan använda de nya tjänsterna på ett ansvarsfullt sätt, och till att medvetenheten höjs och kvalitetsmaterial för minderåriga införs. 2. 2. Rådet uppmanar berörda parter: — att på nationell nivå skapa en struktur med företräda- re för alla berörda parter i avsikt att delta i samarbete och samordning på europeisk och internationell nivå, — att göra en uppföljning av uppförandekoderna, — att utveckla nya redskap för att skydda minderåriga och informationsanvändarna, — att utforma positiva åtgärder för minderåriga, — att utvärdera och följa upp initiativ som genomförs på nationell nivå. 2. 3. Rådet uppmanar kommissionen: — att skapa ett nätverk mellan nationella aktörer som är ansvariga för självregleringssystemet så att dessa kan utbyta erfarenheter och information på euro- peisk nivå, — att uppmuntra samarbete mellan polismakt och rättsväsende på europeisk nivå, 3. 1. 2. Vad som är olagligt material kan lätt fastställas och behandlas enligt gällande lagar och bestämmelser. Frågan om hur man skall definiera skadligt material måste däremot behandlas ytterligare. Alla system för att skydda minderåriga måste säkerställa att de minderåriga inte har tillgång till material som kan vara skadligt för deras fysiska eller mentala utveckling, samtidigt som vuxna skall kunna ha tillgång till detta material. 3. 1. 3. Definitionen av olagligt och skadligt material kan skilja sig åt olika länder emellan. Ett visst material kan vara olagligt i vissa länder men lagligt i andra. Detta innebär att det kan uppstå praktiska svårigheter att genomdriva regelverket i olika länder. Definitionen av skadligt material påverkas dessutom av vad som kan uppfattas som kränkande för vissa värden och trossatser, och är ofta beroende av kulturella skillnader. 3. 1. 4. Det blir allt tydligare att föräldrar blir ovilliga att låta sina barn ta del av de nya tjänsterna, på grund av att det saknas skydd för minderåriga mot olagligt och skadligt material. En genomförbar lösning skulle här kunna vara att se till att kvaliteten i det material som finns tillgängligt inom de nya tjänsterna skall uppfylla vissa miniminormer och att material som särskilt riktas till barn blir föremål för strängare bestäm- melser än de som gäller annat material. — att främja internationellt samarbete, 3. 2. Regleringsprinciper — att utveckla en metod för utvärdering av åtgärder som syftar till att skydda minderåriga. 3. Särskilda kommentarer 3. 1. Ekonomiska och sociala kommittén är medveten om att utvecklingen av de nya tjänsterna är av stor betydelse för Europa på flera viktiga områden. Kom- mittén anser att ett inslag i all politik som syftar till att utveckla de nya tjänsterna bör vara skyddet av vissa grundläggande principer, bl. a. skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten. Kommittén menar att dessa nya tjänster bara kan nå sin fulla potential i ett förtroendefullt klimat, och att ett sådant klimat endast kan skapas om skyddet för minderåriga och den mänskli- ga värdigheten garanteras. För att uppnå detta är tillgång till och klassifice- 3. 1. 1. ring av materialet i de nya tjänsterna av avgörande betydelse. Det är viktigt att man kan göra åtskillnad mellan material som är olagligt och material som är skadligt, eftersom dessa olika typer av material skapar olika principiella problem, vilket leder till att olika rättsliga och teknologiska metoder måste användas. All form av reglering, oavsett om det gäller 3. 2. 1. formell reglering eller självreglering, måste vara situa- tionsanpassad, välavvägd och icke-diskriminerande. En överreglering skulle hämma tillväxten inom de nya tjänsterna och motverka de vinster som skulle kunna göras på nationell, europeisk och internationell nivå. 3. 2. 2. Självreglering kommer att främja utvecklingen av de nya tjänsterna genom att tillhandahålla ett verktyg för anpassning till den ökande globaliseringen och snabba utvecklingen av de nya tjänsterna. 3. 2. 3. En maximal användning av befintliga bestäm- melser, principer och förfaranden bör göras i de fall då de smidigt kan anpassas till de nya tjänsterna. 3. 2. 4. Förfaranden bör införas för att se till att det äger rum en regelbunden utvärdering av självreglerings- principerna och -förfarandena på nationell, europeisk och internationell nivå. 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/27 3. 2. 5. Regleringen bör vara ”teknikneutral” — man bör se till att de nya bestämmelser, principer och förfaranden som endast gäller de nya tjänsterna blir så få som möjligt 3. 3. 6. Självreglering av innehåll och föräldraansvar bör utgöra de främsta metoderna för att kontrollera åtkomsten av material. 3. 2. 6. Alternativ till reglering bör främjas, t. ex. ut- bildning, initiativ för att höja medvetenheten och klass- ning. 3. 2. 7. Licensiering av tjänsteproducenter på Internet (ISP) och av organisationsbundna tillhandahållare av material skulle göra det möjligt för lagstiftare att koppla villkor och sanktioner till licensen, vilka skulle kunna åberopas om olagligt eller skadligt material gjordes tillgängligt för minderåriga. 3. 3. 7. Materialkvaliteten skall garanteras genom att det fastställs miniminormer, som i sin tur skall upprätt- hållas av regleringsorganen. 3. 3. 8. Såsom tidigare nämnts måste en åtskillnad göras mellan olagligt och skadligt material, eftersom dessa två typer kräver olika angreppssätt. Allmänt accepterade minimikriterier måste antas och enskilda stater kan därefter få tillämpa strängare kriterier om de så önskar. 3. 2. 8. Regleringen måste inkräkta så litet som möjligt på de grundläggande principerna om privatlivets helgd och yttrandefrihet. 3. 4. Organisationer 3. 2. 9. Man bör införa särskilda straff som skall tillämpas om bestämmelser och uppförandekoder inte efterlevs. 3. 2. 10. Man bör på nationell, europeisk och interna- tionell nivå tydligt klargöra vilka regleringsorgan och andra berörda organ som har de nya tjänsterna inom sitt ansvarsområde. 3. 3. Materialansvarighet 3. 3. 1. Det är i första hand de som tillhandahåller materialet som skall vara ansvariga för det. Tjänstepro- ducenterna skall inte vara ansvariga för materialet Ett slags ”Euro PICS” (1) (plattform för val av 3. 3. 2. innehåll på Internet) bör utvecklas och antas som en europeisk standard för utveckling av klassningssystem och mjukvara för filtrering. ”Euro PICS” bör därefter integreras med ”PICS”. Innan ”Euro PICS” har utveck- lats bör ”PICS” antas som standard, eftersom man härigenom kan kontrollera åtkomsten av material. 3. 3. 3. O¨ kade satsningar bör göras på forskning och utveckling i fråga om ett begränsat antal allmänt accepterade klassningssystem och mjukvara för filtrering som tar hänsyn till globala materialfrågor och användan- det av varningssidor samt svarta rutor och signaler för ”skadligt” material. 3. 3. 4. Kommissionen och etablerade internationella organisationer bör föra samman berörda parter i syfte att diskutera materialfrågor, klassningssystem och mjuk- vara för filtrering. 3. 3. 5. ytterligare ett alternativ. Klassning av tredje part bör uppmuntras som (1) PICS = Platform for Internet Content Selection. 3. 4. 1. Den europeiska närvaron i de internationella sammanslutningarna för nya informationstjänster är oproportionerligt låg i jämförelse med Nordamerikas. Dessa sammanslutningar spelar en avgörande roll när det gäller att diskutera nya tjänster, frågeställningar, strategier, processer och förfaranden på IT-området. En aktiv europeisk närvaro är avgörande för att man skall kunna garantera ett sunt, stabilt och godtagbart internationellt forum. Det är viktigt att den europeiska industrin 3. 4. 2. deltar i de internationella sammanslutningarna för att man där skall ta fasta på de frågor som påverkar de nya informationstjänsterna, garantera en utveckling på internationellt sett lika villkor och ta hänsyn till specifikt europeiska krav (t. ex. kulturella och språkliga skill- nader). 3. 4. 3. De europeiska intressena skulle gagnas av om det på internationellt plan fanns en samordnad syn på de frågor som rör de nya informationstjänsterna. Det bör också inrättas europeiska organ som samordnar alla förfaranden på europeisk nivå. 3. 5. Utbildning Eftersom framtidsutsikterna och karriärmöj- 3. 5. 1. ligheterna för dagens ungdom starkt kommer att påver- kas av de nya informationstjänsterna, är det av avgöran- de betydelse för dem att användningen av de nya informationstjänsterna integreras i undervisningen. 3. 5. 2. Vuxna och pedagoger bör uppmuntras att utbilda sig i frågor som behandlar det material som finns tillgängligt och vad som är acceptabelt. 3. 5. 3. Man bör därför skapa regionala och nationella utbildningscentra som erbjuder kurser för föräldrar och lärare. Utbildningspolitiken på IT-området bör uppmuntra en sammanlänkning av nationella och regio- nala skolors nätverk. C 214/28 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 3. 5. 4. Nya inlärningsstrategier och undervisningsme- toder som är specifikt inriktade på de nya informations- tjänsterna bör införas. 3. 5. 5. Den offentliga sektorn bör ge ökat stöd till utbildningsanordnarna att förverkliga denna nya utbild- ningsstrategi. A˚ tgärder bör vidtas som innebär att föräldrar får möjlighet att dra nytta av denna utbild- ningsstrategi och därigenom kan hjälpa sina barn. Forskning, riktlinjer och strategier på det ut- 3. 5. 6. bildningspolitiska området bör betraktas ur ett euro- peiskt — eller till och med världsomspännande — perspektiv, i syfte att garantera full driftskompatibilitet och öppna standarder såtillvida dessa gäller nya informa- tionstjänster i undervisningen. 3. 5. 7. Det är viktigt att nämna den amerikanska fyrpunktsplanen för att rensa upp på Internet (en föräldraguide till Internet, en informationskampanj, nolltolerans för vissa lagbrott och direktlinjer) och den tyska modellen som innebär att man nyligen beslutat om att utse barnombudsmän (se bilaga 1). 3. 5. 8. Man bör utarbeta förfaranden för hur man sprider kunskap på europeisk nivå om lyckade lösningar i fråga om användningen av informationstjänster. 3. 6. Stipendier 3. 7. 3. Grundläggande uppförandekoder bör utarbe- tas på både europeisk och internationell nivå. Dessa bör antas och tillämpas av användarna, tillhandahållarna av IT-material, tjänsteproducenterna och regleringsor- ganen. 3. 7. 4. Den europeiska närvaron i internationella sam- manslutningar för nya informationstjänster är opropor- tionerligt låg i jämförelse med Nordamerikas. Dessa sammanslutningar spelar en avgörande roll när det gäller att diskutera nya tjänster. Det är av avgörande betydelse att Europa deltar i dessa internationella organisationer i större utsträckning, så att Europa kan delta på internationellt sett lika villkor och värna om specifikt europeiska frågor. 4. Slutsatser Ekonomiska och sociala kommittén anser att de 4. 1. nya informationstjänsterna innebär avgörande fördelar på nationell, europeisk och internationell nivå. För att man till fullo skall kunna dra nytta av dessa fördelar krävs dock en rättslig ram, politiska åtgärder och vissa förfaranden. Kommittén anser vidare att kommissionens förslag till rådets rekommendation utgör en lämplig rättslig ram, förutsatt att denna kombineras med kom- missionens allmänna principer och förslag till samord- ning av de nationella ansvarsområdena samt samarbete och erfarenhetsutbyte på europeisk och internationell nivå. Ekonomiska och sociala kommittén drar följande slut- satser: 3. 6. 1. Det bör införas ett Europa-initiativ för stipen- dier, i syfte att uppmuntra utbildning och ökad medve- tenhet på såväl nationell som europeisk nivå. 4. 1. 1. ESK efterlyser ett internationellt perspektiv på arbetet med att försöka lösa de problem som rör de nya informationstjänsterna. 3. 7. Samarbete och samordning 3. 7. 1. Eftersom de nya informationstjänsterna är av världsomspännande natur kan man inte bara betrakta problemen ur europeisk synvinkel (så att de frågor som är viktiga för Europa presenteras på ett sammanhängande sätt) utan det krävs även ett internationellt perspektiv. Detta reser krav på samarbete och samordning på både europeisk och internationell nivå. Det krävs samarbete och samordning mellan samtliga berörda parter om de nya informationstjänsterna skall accepteras, bli effektiva och därmed bli en framgång. 3. 7. 2. Samarbete och samordning på europeisk och internationell nivå måste underlättas genom att man knyter samman alla relevanta nationella organ på alla nivåer med ansvar för de nya informationstjänsterna, t. ex statliga myndigheter, organ för självreglering och konsumentgrupper. 4. 1. 2. ring. ESK efterlyser en harmoniserad syn på regle- 4. 1. 3. system och mjukvara för filtrering. ESK stöder en ökad användning av klassnings- 4. 1. 4. åtgärder som ökar allmänhetens medvetande. ESK rekommenderar utbildningsinitiativ och 4. 1. 5. lämpligt. ESK stöder en ökad självreglering när så är 4. 1. 6. ESK efterlyser klargöranden i fråga om vem som är ansvarig för IT-material samt skillnaden mellan olagligt och skadligt material. 4. 1. 7. ESK efterlyser ett ökat samarbete och mer samordning mellan nationella, europeiska och interna- tionella organisationer i fråga om alla aspekter på de nya informationstjänsterna. 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/29 4. 1. 8. ESK föreslår att det skapas en europeisk (eller till och med en internationellt accepterad) ram för uppförandekoder, riktlinjer och åtgärder på gräsrots- nivå, till exempel direktlinjer och barnombudsmän. 4. 1. 9. ESK föreslår att alla åtgärder, riktlinjer och initiativ som presenteras i samband med de nya informa- tionstjänsterna skall garantera incitament för användan- det av dessa tjänster, så att antalet användare ökar. Bryssel den 29 april 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen och förslag till rådets beslut för att stödja en säker användning av Internet” (1) (98/C 214/08) Den 26 januari 1998 beslutade rådet i enlighet med artikel 130. 3 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda meddelande. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 1 april 1998. Föredragande var Dédée Drijfhout-Zweijtzer. Vid sin 354:e plenarsession den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 116 röster för, 1 röst emot och 3 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Kommissionen erkänner att Internet innebär stora möjligheter på det ekonomiska, sociala, utbild- ningsmässiga och kulturella området, men fastslår också att kriminella organisationer kan utnyttja nätet och att där finns en viss mängd olagligt och skadligt material (om än i begränsad omfattning). 1. 1. 1. När man nämner ”olagligt material” går tanken omedelbart till barnpornografi. Begreppet har dock större räckvidd och berör ett bredare spektrum: — Nationell säkerhet (instruktioner för tillverkning av terroristverk- bomber och illegala droger samt samhet). — Skydd av minderåriga (vilseledande marknadsföring, våld, pornografi). — Skydd av den mänskliga värdigheten (hets mot folkgrupp eller rasdiskriminering). (1) EGT C 48, 13. 2. 1998, s. 8. — Ekonomisk säkerhet (bedrägeri, instruktioner för illegal kopiering av kreditkort). — Informationssäkerhet (uppsåtlig ”hacking”). — Skydd av privatlivet (ej auktoriserad vidarebefordran av personuppgifter, trakasserier). — Skydd av den personliga integriteten (förtal, olaglig jämförande reklam). — Immaterialsrätt (ej auktoriserad distribution av ma- terial med copyrightskydd, till exempel mjukvara eller musik). 1. 1. 2. Med skadlig information avses både sådan information som är tillåten, men vars spridning är begränsad (exempelvis endast för vuxna), och informa- tion som kan uppfattas som stötande för vissa användare. 1. 2. Kommissionen anser med rätta att man vid sidan om en aktiv politik för att främja en positiv användning av Internet också måste vidta åtgärder för att motverka missbruk


title: WRITTEN QUESTION No. 1225/98 by Roberta ANGELILLI to the Commission. Further information on the Zucchet toxic waste disposal site

eurovoc_concepts:
Latium
chemical industry
dangerous substance
environmental protection
industrial waste
public health
waste disposal
waste management
waste recycling

formats: html pdf print

text: C 402/32 Official Journal of the European Communities EN 22. 12. 98 (98/C 402/039) WRITTEN QUESTION E-0783/98 by Roberta Angelilli (NI) to the Commission (18 March 1998) Subject: Irregularity of waste disposal contract in Rome On 9. 5. 1997 the Council of the XVth district of the city of Rome voted for the removal of toxic substances from the Zucchet plant referred to in question E-3006/97 (1). The waste had still not been removed by 27. 1. 1998. On 30. 12. 1997 it was decided unofficially to replace GRM, the firm awarded the contract to remove the waste, by the Bizzaglia Eco company. On 26. 1. 1998 the tip was found to be completely unguarded, with the public having easy access to the toxic waste. Without the knowledge of the Council and by order of the President of the district, Giovanni Paris, a third company, Ecocentro Spa, had won a private tender to replace Bizzaglia Eco in disposing of the waste. As at 26. 1. 1998 however no contract had been concluded with Ecocentro Spa. On 11. 6. 1997 the DTV company had submitted a bid for the disposal worth Lit 249 000 000, far less than the contract awarded for Lit 476 000 000. DTV said it had not been able to participate in the final tender procedure. Given this information can the Commission answer the following: 1. Has a letter been sent to the Italian authorities as announced in the reply to question E-3006/97? 2. Have there not in fact been serious irregularities in the public contract procedure? 3. Is further action not necessary? 4. What penalties do the Italian authorities risk incurring if they do not comply with the rules? 5. What is the Commission(cid:146)s general reaction? (1) OJ C 134, 30. 4. 1998, p. 55. (98/C 402/040) WRITTEN QUESTION E-1225/98 by Roberta Angelilli (NI) to the Commission (29 April 1998) Subject: Further information on the Zucchet toxic waste disposal site In connection with my previous written questions concerning the recovery of toxic waste near the headquarters of the Zucchet plant in Rome (E-1409/97 (1), E-3006/97 (2), and E-1410/97 (3)) and in the light of the Italian legislation on waste which the Commission has already declared to be not wholly in compliance with the Community directives in this field (reply to my Written Questions E-2350/97 (4) and E-3412/97 (5)), will the Commission say: 1. Whether it has in the meantime obtained information from the Italian authorities on the procedure for draining the area and whether it has established that the area has actually been drained? 2. Whether, in the light of my questions on the subject, it has checked the contract for draining the waste in the area? 3. Whether it intends to bring infringement proceedings against Italy for the non-compliance of the Italian legislation with Directives 75/442/EEC (6) and 91/156/EEC (7)? (1) OJ C 373, 9. 12. 1997, p. 120. (2) OJ C 134, 30. 4. 1998, p. 55. (3) OJ C 373, 9. 12. 1997, p. 120. (4) OJ C 117, 16. 4. 1998, p. 12. (5) OJ C 158, 25. 5. 1998, p. 106. (6) OJ L 194, 25. 7. 1975, p. 39. (7) OJ L 78, 26. 3. 1991, p. 32


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1247/98 af Nikitas KAKLAMANIS til Kommissionen. Ingen udstedelse af pas til kroatiske flygtninge

eurovoc_concepts:
Croatia
Greece
foreign national
integration of migrants
migrant worker
passport
refugee
rights of aliens
work permit

text: C 386/98 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 11. 12. 98 (98/C 386/136) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1237/98 af Allan Macartney (ARE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Afgift p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier i Det Forenede Kongerige Har Kommissionen behandlet virkningerne af den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier inden for udlejnings- og detailsektoren for elektriske artikler, rejsebranchen og motorkłretłjssektoren i Det Forenede Kongerige? Afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier blev indfłrt for at undg(cid:229) den s(cid:229)kaldte »value shifting«. Har Kommissionen foretaget en vurdering af virkningen af indfłrelsen af en hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier inden for rejseforsikringsmarkedet, hvor der ikke synes at v(cid:230)re mulighed for »value shifting«? Er Kommissionen klar over, at der har v(cid:230)ret et fald i antallet af tegnede rejseforsikringer siden indfłrelsen af den hłjere afgiftssats? Har Kommissionen endvidere kendskab til, at den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier har medfłrt en stigning i antallet af ikke-forsikringsbaserede garantier p(cid:229) motorkłretłjer og dermed en lavere beskyttelse af de britiske bilejere? Er den hłjere afgiftssats p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier for disse sektorer i overensstemmelse med princippet om fri bev(cid:230)gelighed for tjenesteydelser og F(cid:230)llesskabets konkurrenceregler? Har Kommissionen reageret p(cid:229) klager om afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier fra de berłrte sektorer, og hvilket svar har den i bekr(cid:230)ftende fald givet? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Karel Van Miert (15. juni 1998) Kommissionen modtog i 1997 flere klager over forhłjelsen af afgiften p(cid:229) forsikringspr(cid:230)mier i rejsesektoren og sektoren for detailhandel med elektriske artikler, og disse behandles nu s(cid:230)rlig i lyset af EF-traktatens artikel 92. De p(cid:229)g(cid:230)ldende satser var af de britiske myndigheder blevet forhłjet den 1. april 1997 som led i foranstaltninger til bek(cid:230)mpelse af momsunddragelser. I forl(cid:230)ngelse af drłftelser i slutningen af 1997 mellem de britiske myndigheder og Kommissionen meddelte fłrstn(cid:230)vnte i en skrivelse af 6. maj 1998 Kommissionen, at den forhłjede sats for forsikringspr(cid:230)mier var blevet udvidet til at omfatte alle erhverv, der tegner rejseforsikringer. Foranstaltningen vil tr(cid:230)de i kraft den 1. august 1998. Foranstaltningen oph(cid:230)ver ifłlge Kommissionen den forskelsbehandling, der var fremkaldt af den forhłjede sats for rejseforsikringer, der var blevet indfłrt i 1997, og dennes mulige stłttevirkning for de erhverv, der ikke var omfattet heraf. Kommissionen undersłger i łvrigt fortsat foranstaltningerne til forhłjelse af forsikringsafgiften vedrłrende elektriske artikler. Klagerne vil modtage svar, s(cid:229) snart Kommissionen er n(cid:229)et frem til en konklusion vedrłrende de p(cid:229)g(cid:230)ldende foranstaltningers virkninger. (98/C 386/137) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1247/98 af Nikitas Kaklamanis (UPE) til Kommissionen (29. april 1998) Om: Ingen udstedelse af pas til kroatiske flygtninge Under krigen i det tidligere Jugoslavien er flygtninge fra samtlige republikker strłmmet til Gr(cid:230)kenland. Mange af dem er blevet. P(cid:229) grundlag af den nye gr(cid:230)ske lovgivning skal de have et »grłnt arbejdskort« (arbejdstilladelse) for at kunne f(cid:229) besk(cid:230)ftigelse og fortsat opholde sig i landet. En grundl(cid:230)ggende foruds(cid:230)tning for at kunne f(cid:229) udstedt dette kort er, at deres identitet bekr(cid:230)ftes ved forevisning af pas


title: WRITTEN QUESTION No. 1295/98 by James NICHOLSON to the Commission. Publication - What exactly is Europe?

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU publication
access to EU information
dissemination of EU information
promotion of the European idea
public awareness campaign
religion
school textbook
statistics

text: C 354/88 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 19. 11. 98 Gruppen fattade ett antal beslut som syftar till att fo¤rba¤ttra insamling och utbyte av information om problemet med olaglig handel. Den enades om att kommissionen bo¤r inleda en underso¤kning om tillg(cid:229)ng p(cid:229) och leveranska¤llor fo¤r klorfluorkarboner och haloner i gemenskapen. Den beslo¤t a¤ven att utarbeta riktlinjer fo¤r tulltja¤nstema¤n fo¤r att o¤ka deras medvetenhet och kunskap om handel med ozonnedbrytande a¤mnen och ga¤llande kontrollbesta¤mmelser. Gruppen bad kommissionen att underso¤ka mo¤jligheten att h(cid:229)lla ett europeiskt seminarium fo¤r utbildning av tulltja¤nstema¤n. Gruppen kom o¤verens om att uppra¤tta en fo¤rteckning o¤ver kontaktpunkter i varje medlemsstat fo¤r att underla¤tta informationsutbytet, inklusive utbytet av konfidentiell information, och medlemmar i gruppen (cid:229)tog sig att h(cid:229)lla kommissionen underra¤ttad om vilka verksta¤llighets(cid:229)tga¤rder som varje medlemsstat vidtar. Gruppen beslo¤t att mo¤tas igen under andra halv(cid:229)ret 1998. (98/C 354/141) SKRIFTLIG FR¯GA E-1295/98 fr(cid:229)n James Nicholson (I-EDN) till kommissionen (29 april 1998) A¤mne: Publikation › Vad a¤r egentligen Europa A¤ r kommissionen ansvarig fo¤r publikationen Vad a¤r egentligen Europa? som skall anva¤ndas i skolor fo¤r barn i (cid:229)ldern 11 till 14 (cid:229)r, och om s(cid:229) a¤r fallet, efter vilka kriterier faststa¤lldes den religio¤sa uppdelningen i EU:s medlemsstater? Svar fr(cid:229)n Marcelino Oreja p(cid:229) kommissionens va¤gnar (15 juni 1998) Publikationen (cid:148)Vad a¤r egentligen Europa?(cid:148) framsta¤lldes av Europeiska kommissionens representation i Fo¤renade kungariket. Den a¤r avsedd att anva¤ndas i klassrummen som en handledning till Europeiska unionen. Den har visat sig vara en mycket popula¤r publikation och a¤r efterfr(cid:229)gad av la¤rare. En ny upplaga har redan tryckts och ytterligare en planeras. Materialet vad ga¤ller medlemsstaternas religio¤sa tillho¤righet har ha¤mtats fr(cid:229)n referensverket (cid:148)The Guiness European data book(cid:148). Den var en av de m(cid:229)nga illustrationer som valdes ut fo¤r att ing(cid:229) i kommissionens publikation. Fo¤r att undvika missfo¤rst(cid:229)nd skall emellertid hela tabeller fr(cid:229)n referensverket fo¤ras in i na¤sta upplaga. (98/C 354/142) SKRIFTLIG FR¯GA E-1299/98 fr(cid:229)n Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) till kommissionen (29 april 1998) A¤mne: Fond fo¤r byggande av ett skyddsho¤lje o¤ver Tjernobyls fja¤rde reaktor G7-la¤ndernas och EU:s finansiella sto¤d till byggandet av ett skyddsho¤lje o¤ver Tjernobyls fja¤rde reaktor ra¤cker inte till fo¤r att projektet skall kunna genomfo¤ras. Ha¤lften av de 750 miljoner dollar som beho¤vs finns nu att tillg(cid:229). Hur bedo¤mer kommissionen att resten av finansieringen skall ordnas och hur a¤mnar kommissionen verksta¤lla den i samband med behandlingen av beta¤nkandet av Adam antagna st(cid:229)ndpunkten enligt vilken finansieringen av projektet m(cid:229)ste vara i sin ordning och de o¤vriga skall betala sina andelar innan EU-medel sta¤lls till fo¤rfogande fo¤r projektet?


title: Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Comunicazione della Commissione: "Energia per il futuro: le fonti energetiche rinnovabili" - Libro bianco per una strategia ed un piano d'azione della Comunità»

eurovoc_concepts:
action programme
energy recovery
energy saving
renewable energy
soft energy

text: C 214/56 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 7. 98 zione coerente e di notevole ampiezza, che abbracci tutti i dispositivi nazionali e comunitari. Il Comitato sta preparando un parere d’iniziativa specifico su tale tematica. Bruxelles, 29 aprile 1998. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Comunicazione della Commissione: “Energia per il futuro: le fonti energetiche rinnovabili” — Libro bianco per una strategia ed un piano d’azione della Comunità» (98/C 214/14) La Commissione, in data 19 dicembre 1997, ha deciso, conformemente al disposto dell’arti- colo 198 del Trattato che istituisce la Comunità europea, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla comunicazione di cui sopra. La Sezione «Energia, questioni nucleari e ricerca», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Morgan, in data 7 aprile 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 29 aprile 1998, nel corso della 354a sessione plenaria, con 106 voti favorevoli, 1 voto contrario e 3 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione Il Comitato accoglie con favore il Libro bianco, che costituisce un seguito costruttivo e concreto al precedente Libro verde (1). Il Libro bianco si articola in quattro capitoli: 1. 1. — Premessa; — Piano d’azione; — Campagna per il decollo; — Controllo ed attuazione. Il presente parere segue la medesima impostazione. 2. Premessa Le prime due sezioni del capitolo ribadiscono la 2. 1. tesi espressa nel Libro verde e presentano le reazioni ed osservazioni formulate al riguardo. In tale contesto non vi è nulla da aggiungere al parere elaborato dal Comitato sul Libro verde. 2. 2. La terza sezione del primo capitolo ribadisce gli obiettivi strategici in maniera tale da riscuotere il pieno consenso del Comitato. (1) GU C 206 del 7. 7. 1997. 2. 3. Il Comitato osserva con piacere che con la strategia ed il piano d’azione presentati nel Libro bianco si intende realizzare, entro il 2010, un tasso di penetrazione del 12 % delle fonti energetiche rinnovabili (FER) nell’Unione europea. Il Comitato ha già offerto il suo sostegno a tale obiettivo ambizioso e innovatore, pur non avendo tentato di valutare o dimostrare la fondatezza di quanto sostenuto nel documento in mate- ria di creazione di posti di lavoro, di produzione di energia, di riduzione delle emissioni di CO2, ecc. Il Comitato ha semplicemente preso atto di tali dati come fondamento del programma. 2. 3. 1. Quanto agli obiettivi ed alle strategie degli Stati membri, il Comitato constata con soddisfazione che la conclusione del Libro bianco è in linea con il proprio parere sul Libro verde. Si riportano qui di seguito i brani di maggior rilievo: «Il raggiungimento dell’obiettivo indicativo globale del 12 % per l’Unione dipende chiaramente dal successo e dalla crescita delle singole tecnologie rinnovabili. I pareri espressi durante il processo di consultazione sul Libro verde hanno confermato l’importanza di analizzare come l’obiettivo globale possa essere raggiunto con un contributo di ciascun settore e di stimare il probabile contributo di ciascuna fonte rinnovabile. » 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/57 «È quindi importante che ciascuno Stato membro definisca la propria strategia e proponga nell’ambito di essa il proprio contributo all’obiettivo globale per il 2010, indicando l’apporto delle diverse tecnologie, e delinei le misure che intende introdurre ai fini di una maggiore diffusione delle FER. » 2. 3. 2. L’Allegato III del Libro bianco illustra sintetica- mente i piani e le azioni avviati negli Stati membri per lo sviluppo delle FER. Il Comitato ritiene che non costituiscano ancora una risposta adeguata al potenziale ed alla necessità di un maggiore utilizzo di tali energie. L’obiettivo del 12 % implica un programma di portata tale da richiedere nei confronti del potenziale in questo campo un approccio innovatore e rivoluzionario che manca ancora negli Stati membri. 2. 3. 3. Nell’Allegato II si fissano degli obiettivi per le varie tecnologie. Cio` è in linea con l’approccio raccomandato dal Comitato ed offre il quadro necessario al piano d’azione. Si constata un notevole miglioramento rispetto al precedente uso delle previsioni dello studio TERES II. 2. 4. Al punto 1. 4 del primo capitolo figura una valutazione preliminare dei costi e dei benefici che dimostra che gli obiettivi del piano d’azione richiedono un investimento supplementare netto di 74 miliardi di ECU, una cifra ingente ed apparentemente sproporziona- ta rispetto ai costi di investimento in altri settori energetici, che richiederà un notevole impegno. 2. 5. Nell’ambito del Libro bianco non è possibile valutare il rendimento economico di tale investimento, né prevedere, in termini globali, i livelli di sostegno dei prezzi che saranno applicati sul piano nazionale. Benché il Libro bianco elenchi una serie di importanti benefici per la collettività, tra cui una riduzione del CO2, non è possibile valutare le ripercussioni sui profitti delle imprese o i vantaggi per i consumatori. Questi costitui- ranno aspetti importanti da esaminare nella fase del controllo e dell’attuazione del programma (Capitolo 4). È altresı` importante tenere conto dell’incertezza 2. 6. che contraddistingue le proposte del Libro bianco. Trovandoci di fronte a tecnologie nuove, formuliamo ipotesi su un maggiore rendimento, nonché sulle quote di mercato che tali energie riusciranno a conquistare. L’esperienza acquisita dimostra per lo più che i costi di progetti tecnologici di questo genere superano notevol- mente le stime iniziali. La redditività del capitale investito in detti progetti tende a manifestarsi con un notevole ritardo rispetto alle aspettative iniziali. 2. 6. 1. I costi presentati nella tabella 5 del Libro bianco possono dare adito a due interpretazioni. Benché i valori assoluti siano assai elevati, la Commissione li reputa abbastanza ragionevoli nel quadro degli investimenti globali nel settore dell’energia. Considerato il fattore del rischio tecnologico che interessa l’intero programma, bisogna comunque preoccuparsi della fattibilità dell’o- biettivo del 12 % fissato per le FER nello scenario europeo globale del settore energetico. 2. 6. 2. Il programma andrà gestito e controllato con estrema attenzione, altrimenti sarà ben difficile realizza- re i drastici cambiamenti che gli obiettivi comportano. In tale contesto la Commissione deve agire all’unisono e ogni DG coinvolta deve adeguarsi alla portata del progetto. Il Comitato di direttori generali esaminato nella proposta per un programma quadro pluriennale di azioni nel settore dell’energia (1998-2002) (1) costituirà un’adeguata sede di dibattito per definire con precisione il suo impegno in materia. Gli Stati membri dovranno coordinare le azioni 2. 6. 3. e le iniziative adottate da diversi servizi governativi. Come osserva il Libro verde, si rileva una necessità di coordinamento e di collaborazione tra gli Stati membri. Benché i costi presentati alla tabella 5 siano 2. 6. 4. decisamente imponenti, va detto che non rientrano specificamente in alcuna linea di bilancio. Dipendono dai bilanci di altri programmi CE o dagli eventuali risultati attesi da programmi ancora in via di definizione. Nel decidere se approvare il Libro bianco, la Commis- sione ed il Consiglio dovrebbero tenere seriamente conto delle fonti dei finanziamenti e del relativo impegno di spesa. 3. Il Piano di azione Il Capitolo 2 illustra le principali caratteristiche 3. 1. del Piano di azione, che in linea di massima il Comitato approva, e sviluppa in maniera più dettagliata le azioni esposte nel Libro verde. Il Comitato conviene sul fatto che il Piano dipende in larga misura dall’azione intrapresa dagli Stati membri ed accoglie con favore la proposta di istituire un sistema di aggiornamento continuo. Il Piano d’azione presenta: — le misure relative al mercato interno; — il rafforzamento delle politiche comunitarie. Rispetto al Libro verde ed al parere del Comitato le misure relative al mercato interno rappresentano le azioni più importanti. 3. 2. Misure relative al mercato interno 3. 2. 1. A c c e s s o e q u o d e l l e f o n t i e n e r g e t i - c h e r i n n o v a b i l i a l m e r c a t o i n t e r - n o d e l l ’ e l e t t r i c i t à 3. 2. 1. 1. Il Comitato concorda sul fatto che garantire alle fonti energetiche rinnovabili un accesso equo al (1) COM(97) 550 def. , parere del CES in fase di elaborazione. C 214/58 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 7. 98 mercato interno dell’elettricità riveste un’importanza centrale e fondamentale per l’intero progetto sull’energia rinnovabile. 3. 2. 1. 2. Quanto alla proposta di direttiva sull’accesso equo delle rinnovabili al mercato dell’elettricità (cfr. il punto 2. 2. 1 del Libro bianco «Accesso equo delle fonti energetiche rinnovabili al mercato dell’elettricità» e l’Allegato 1 sui relativi Piani d’azione, il Libro bianco sottolinea l’effettiva possibilità di includere gli obblighi sull’accesso alle FER al momento del recepimento nel diritto nazionale della direttiva sul mercato interno dell’energia elettrica. La Commissione dovrebbe comu- nicare tale specifica esigenza agli Stati membri. In caso di mancato recepimento da parte degli Stati membri di detto obbligo nel diritto nazionale, il Comitato raccomanda di procedere alla stesura di un’ulteriore direttiva. A tale proposito il Comitato ha preso atto del progetto di relazione predisposto dal Membro del Parlamento europeo Linkohr sull’«elaborazione di una direttiva concernente l’immissione in rete di energia elettrica ottenuta a partire da fonti energetiche rinnova- bili nell’Unione europea». Secondo il Comitato si tratta di un’iniziativa valida. 3. 2. 1. 3. Il Libro bianco evidenzia una serie di questio- ni da affrontare nel quadro di tale obbligo giuridico. Oltre a tali punti il Comitato desidera sottolineare i potenziali problemi contrattuali. Gli in progetti riguardanti l’energia rinnovabile richiedono contratti che tengano conto del periodo di tempo necessario per ottenere un adeguato ritorno dei capitali investiti. investimenti 3. 2. 2. M i s u r e f i s c a l i e f i n a n z i a r i e È chiaro che le fonti energetiche rinnovabili 3. 2. 2. 1. continueranno ad avere difficoltà a competere con i combustibili fossili sul piano dei prezzi per gran parte, se non per tutto, il periodo da oggi al 2010. Sarà pertanto necessario che gli Stati membri dispongano di programmi di garanzia dei prezzi a medio e lungo termine. Grazie ai contratti a prezzi garantiti i promotori dei progetti in materia di fonti energetiche rinnovabili potranno allora ottenere fondi dal settore privato. I programmi di sostegno dei prezzi in realtà sono sovvenzioni pubbliche finanziate dall’imposizione fiscale, ma sono essenziali per ottenere il capitale privato e per incrementare la produzione di fonti energetiche rinnovabili. 3. 2. 2. 2. Oltre al programma di sostegno dei prezzi, vi sono altre misure che gli Stati membri possono prendere per incoraggiare il settore privato a finanziare gli investimenti in energie rinnovabili, per esempio: — deprezzamento flessibile; — trattamento fiscale favorevole per il finanziamento tramite terzi; — sovvenzioni all’avviamento — in determinate circo- stanze — per i nuovi impianti di produzione. 3. 2. 2. 3. Non tutti in materia di fonti i progetti energetiche rinnovabili saranno connessi alla rete elettri- ca. Sarà quindi necessario concedere ai consumatori incentivi finanziari all’acquisto di apparecchiature e servizi FER. Le aziende di servizio pubblico hanno chiaramente un ruolo da svolgere in questo contesto. 3. 2. 2. 4. Nel quadro generale delle misure fiscali e finanziarie, il Comitato desidera ribadire la propria posizione sul nesso tra una tassa sul biossido di carbonio e la promozione delle energie rinnovabili. Benché gli Stati membri possano desiderare l’introduzione di una tassa sul biossido di carbonio per diversi motivi, questi non comprendono la promozione dell’energia rinnovabi- le. Tassare il 94 % delle fonti energetiche per evitare di tassarne il 6 % appare estremamente illogico. Bisogne- rebbe promuovere le tecnologie sull’energia rinnovabile attraverso incentivi fiscali «positivi». 3. 2. 3. N u o v a i l i n i z i a t i v a p e r t r a s p o r t o , d i c a l o r e e d i e l e t t r i c i t à « b i o e n e r g i a » l a p r o d u z i o n e Nel periodo compreso da oggi al 2010 si dovrebbero verificare importanti mutamenti nel rendimento e nell’u- so dei combustibili. La trazione elettrica e le pile a combustibile per i trasporti su strada dovrebbero far registrare considerevoli progressi. Il programma relativo ai biocombustibili dovrebbe tener conto del probabile ritmo di sviluppo di tali settori. 3. 2. 4. M i g l i o r a m e n t o e d i l i z i e : p i a n i f i c a z i o n e u r b a n a e r i a l e d e l l e l o r o i l i m p a t t o n o r m a t i v e s u l l a t e r r i t o - 3. 2. 4. 1. Il Comitato conviene pienamente sull’impor- tanza di «adottare un approccio globale e di integrare le misure di utilizzazione razionale dell’energia (per i rivestimenti degli edifici, e per il riscaldamento, l’illumi- nazione, la ventilazione e il raffreddamento) con l’impie- go delle tecnologie sulle energie rinnovabili». 3. 2. 4. 2. In taluni paesi le misure specifiche proposte determineranno cambiamenti importanti nella normati- va e nelle tecnologie edilizie, nonché sul mercato immobiliare. Sarà di conseguenza necessario imporre tali cambiamenti con fermezza, previa consultazione dei professionisti del settore, e controllarne i risultati. 3. 2. 4. 3. In molti Stati membri dell’UE il potenziale dell’energia fotovoltaica è estremamente limitato. Il Comitato approva tuttavia l’inclusione di tale energia nella campagna per il decollo. Il Libro bianco illustra non solo l’importanza dell’energia fotovoltaica nell’edilizia, ma anche l’opportunità di gettare le basi per l’esportazio- ne di tecnologie. 3. 2. 4. 4. La tecnologia edilizia assume un’importanza colossale per l’utilizzo di energia nell’UE. Il Comitato iniziativa in merito al sta elaborando un parere di settore nella sua totalità. Chiaramente esistono grandi possibilità di risparmio energetico che non rientrano nell’ambito del Libro bianco. Esiste un margine per adeguare le normative edilizie in modo da estenderle dall’isolamento all’incremento dell’energia termica (energia solare passiva). 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/59 3. 2. 4. 5. Appalti pubblici 3. 5. Misure di sostegno Tale contesto richiede evidentemente un’azione coordi- nata ed informata. È necessario verificare che tutti gli edifici destinati all’amministrazione centrale e locale ed alle autorità pubbliche rispettino il principio dell’effi- cienza energetica e occorre contemplare l’eventuale possibilità di utilizzare l’energia fotovoltaica. Bisogne- rebbe incoraggiare le società e i privati a seguire tale esempio, oltre a coinvolgere architetti, costruttori e le altre professioni interessate. Il pubblico ed in particolare i proprietari di immobili devono essere informati delle nuove norme. 3. 2. 4. 6. Le normative e la mentalità degli organismi locali responsabili in materia di pianificazione dovranno essere modificate in modo da tener conto dell’uso delle energie rinnovabili nella fase dell’installazione e della progettazione. 3. 3. Rafforzamento delle politiche comunitarie 3. 3. 1. Le azioni proposte nel quadro di altre politiche comunitarie sono in linea con il Libro verde e con il parere del Comitato in materia. I programmi dettagliati sono più ampi e completi di quelli precedenti e forniscono una solida base per le azioni da intraprendere nell’ambito della Commissione e degli Stati membri. La necessità che la Politica agricola comune 3. 3. 2. contempli le colture energetiche agricole in misura equivalente a quelle alimentari costituisce uno dei punti principali. Con cio` il Comitato non intende necessariamente proporre un incremento delle sovven- zioni. Quello che propone è un trattamento equivalente, dal momento che è insensato chiedere ad un agricoltore di piantare colture a lungo termine intese a fornire combustibile ove sussista incertezza circa la domanda nell’anno di maturazione, quando una superficie identica o simile potrebbe essere destinata a colture alimentari a breve termine con un rendimento garantito. È altresı` importante considerare le ricadute ambientali di tali politiche. In linea con l’importanza attribuita nel parere 3. 3. 3. sul Libro verde alle possibilità di esportazione, il Comitato approva l’attenzione dedicata a tale tema nel Libro bianco, sostenendo in particolare la selezione della tecnologia fotovoltaica per la campagna di decollo. 3. 4. Rafforzamento della cooperazione tra gli Stati membri Il Comitato conviene sulla necessità di rafforzare la cooperazione tra gli Stati membri, poiché concorda con l’affermazione secondo la quale «attualmente l’applica- zione dell’energia rinnovabile negli Stati membri e tra le tecnologie stesse registra gradi diversi di sviluppo». Sarà possibile conseguire l’obiettivo del 12 % solo a patto che gli Stati membri si avvalgano appieno delle opportunità offerte dalle FER disponibili sul loro territorio. 3. 5. 1. P r o m o z i o n e m i r a t a 3. 5. 1. 1. Il Comitato conviene sul fatto che i program- mi d’azione intesi a conseguire l’obiettivo della penetra- zione delle tecnologie mirate forniranno un quadro più preciso per le azioni nell’ambito di Altener II. 3. 5. 1. 2. Il Comitato sostiene la necessità di un grande sforzo per sfruttare il potenziale, l’influenza, l’esperienza e l’entusiasmo di tutti i tipi di associazioni ed organismi, tra cui gruppi di cittadini, organizzazioni non governati- ve e altri gruppi di interesse. 3. 5. 1. 3. Il Comitato prende atto con soddisfazione interesse generalizzato dimostrato dal del grado di Libro bianco nei confronti della necessità di attivare e responsabilizzare gli individui, gli enti locali ed altre organizzazioni ad ogni livello della società. Tale neces- sità costituiva una delle preoccupazioni principali espres- se nel parere sul Libro verde. Il Comitato è soddisfatto per questa reazione e, per gli stessi motivi, approva le proposte riguardanti l’accettabilità di mercato e la protezione dei consumatori. 3. 5. 1. 4. Alla luce della necessità di azioni coordinate di cui al punto 2. 6. 3, occorre collegare in maniera specifica i progetti previsti sia da Altener II che dal Quinto programma quadro con l’iniziativa del Libro bianco. 3. 6. Allegato I al Libro bianco Il Comitato ha riesaminato il Piano indicativo prelimina- re di azione per le energie rinnovabili per il periodo 1998-2010. Nei punti precedenti ha illustrato numerosi aspetti specifici, senza tuttavia cercare di anticipare un commento sul contenuto di eventuali proposte di direttive o proposte di direttive rivedute. Occorre infatti attendere la pubblicazione, a suo tempo, dei progetti dei documenti. Il Comitato ha tuttavia formulato pareri in merito ad Alterner II e al Quinto programma quadro e sta proseguendo i lavori relativi a quest’ultimo. 4. Campagna per il decollo 4. 1. La campagna presenta una serie di aspetti positivi ed il Comitato apprezza il fatto che essa si incentri su grandi progetti per i diversi settori dell’energia rinnovabile. Esso approva altresı` il riconoscimento dell’importanza decisiva, per il successo della campagna, della qualità dei piani d’azione attuati dagli Stati membri e del coinvolgimento, in tali piani, di numerose parti attive ed interessate. Un aspetto di detti piani da trattare con urgenza sarà la presentazione di domande di in finanziamento ai fondi strutturali per i progetti materia di rinnovabili. 4. 2. L’elenco delle parti interessate non è completo ed andrà ulteriormente ampliato in modo da comprende- le organizzazioni non governative, re, ad esempio, C 214/60 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 10. 7. 98 l’industria edilizia ed i subappaltatori e, a tempo debito, gli aeroporti e l’industria del turismo. Ovviamente sono parti interessate anche i clienti, ossia i fruitori, di tutti i rami d’attività citati. 4. 3. Secondo il Libro bianco è opportuno comunicare con tutte le parti interessate. Dal momento che coinvol- sarà anche gerle probabilmente non sarà sufficiente, necessario ricorrere all’istruzione ed alla formazione. Il Comitato si preoccupa per il fatto che molte parti interessate non dispongono delle informazioni e delle competenze necessarie per svolgere efficacemente il proprio ruolo. Gli Stati membri dovranno mettere a punto programmi in materia di comunicazione, informa- zione ed istruzione. Il Comitato conviene con la Commis- sione sull’esigenza di proporre un numero limitato di campagne di grande impatto e rilievo in grado di sensibilizzare l’opinione pubblica e gli ambienti politici. 4. 4. Il Comitato approva la selezione di tre tecnologie per la campagna di decollo, pur nutrendo serie riserve sul progetto concernente la biomassa. Cio` è dovuto a due fattori: a) l’enorme portata del progetto. Questo comporta un tasso di crescita significativo e il valore previsto per il 2010 equivale ad una quota molto ampia del totale delle FER; nonché b) il fatto che i progetti relativi alla biomassa sono complicati da una procedura di assegnazione dei contratti a due livelli. Il gestore della centrale ha bisogno di prezzi garantiti nei contratti per la vendita di elettricità per sostenere gli investimenti nella produzione di energia da FER. Ha anche bisogno di contratti già conclusi per garantire l’approvvigionamento di combustibile da biomassa per la produzione. 4. 4. 1. Per il combustibile prodotto mediante rifiuti sono necessarie nuove normative che dispongano che i generatori, per esempio nell’industria della trasforma- zione alimentare, debbano produrre energia dai rifiuti. 4. 4. 2. Circa i combustibili provenienti da colture agricole il Comitato esprime preoccupazione per la mancanza di incentivi efficaci per gli agricoltori. Sembra anzi che l’Agenda 2000 renderà la fornitura di biomassa di origine agricola ancora più problematica. Il passaggio a colture agricole su larga scala richiederà una program- mazione ed un’attuazione dettagliate da parte dei produt- tori. Oltre a cio` sarà necessario elaborare il quadro contrattuale a lungo termine di cui questi ultimi avranno bisogno. Sul piano tecnico occorrerà elaborare i progetti in materia di ricerca, sviluppo e insediamento delle centrali, visto che l’esito complessivo del programma dipende largamente da una massiccia espansione dell’uso della biomassa come fonte di energia rinnovabile. L’intero settore ha bisogno di essere ulteriormente definito e precisato. 4. 5. Pur prendendo atto della logica alla base della scelta delle tecnologie promosse dalla campagna di decollo, il Comitato desidera sottolineare la necessità di fornire costante sostegno ad altre tecnologie che presentano potenziale, quale l’energia solare e termica. 4. 6. Come già sostenuto nel parere sul precedente Libro verde, il Comitato esprime un ultimo avvertimento sulla campagna di decollo, dal momento che il program- ma non tiene ancora conto dei problemi di scala nel settore delle FER. L’aumento dei volumi è accompagnato da una crescita esponenziale dei problemi, come, ad esempio, nel caso dell’impatto di volumi variabili di energia elettrica sulla capacità di rete, della coltivazione intensiva di colture energetiche su vaste superfici e dell’impatto delle centrali eoliche sull’ambiente. 4. 7. Mancano attualmente meno di 13 anni al 2010. In questo periodo di tempo le fonti energetiche rinnovabili, diverse da quelle idroelettriche, devono quintuplicarsi. Il successo dell’attuazione della campagna di decollo è pertanto cruciale, dal momento che dev’essere efficace in termini sia di volumi che di programmi. Dopo l’approvazione formale della campagna da parte del Consiglio dei ministri bisognerà mettere a punto quanto prima piani d’azione negli Stati membri. 5. Controllo ed attuazione 5. 1. Nel parere sul Libro verde il Comitato ha già approvato la proposta di migliorare la rilevazione e misurazione dei dati. 5. 2. L’attuazione da parte degli Stati membri va indubbiamente coordinata a livello UE, e cio` per una serie di ragioni, tra cui, primo, la necessità di verificare che, complessivamente, i piani d’azione e gli obiettivi degli Stati membri soddisfino effettivamente l’obiettivo della penetrazione del 12 % entro il 2010; secondo, la necessità di far sı` che i paesi richiedano i fondi strutturali disponibili; terzo, l’esigenza di introdurre dei «punti di controllo» dei progressi compiuti dalle tecnologie chiave nell’Unione, specie laddove sono in atto importanti campagne d’azione e, quarto, la certezza da parte della Commissione e degli Stati membri che, non appena se ne presenti la necessità, verrà predisposto il quadro di armonizzazione o standardizzazione indispensabile al funzionamento del mercato interno. In tale contesto il Comitato accoglie con favore il 5. 3. proposito della Commissione di elaborare regolarmente una comunicazione che valuti i risultati della strategia e raccomandi nuovi indirizzi e/o nuove azioni qualora i progressi nel grado di penetrazione delle energie rinnovabili non risultino sufficienti. Sarà tuttavia indis- pensabile che le statistiche della Commissione possano essere considerate ben fondate. 6. Conclusioni Il Comitato approva la strategia ed il piano 6. 1. d’azione dell’UE presentati nel Libro bianco e sostiene 10. 7. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 214/61 le proposte di attuazione da realizzare entro il 2010. Tuttavia la portata del programma e il suo carattere innovatore fanno sı` che solo una fondamentale modifica di atteggiamento in una serie di settori potrà garantirne il successo. 6. 3. Parallelamente al programma sull’energia foto- voltaica, deve subentrare una radicale trasformazione nel settore edilizio — sotto il profilo della tecnologia, dell’architettura e degli organi preposti alla pianifica- zione. In particolare, perché il programma relativo 6. 2. alla biomassa abbia successo, occorrerà modificare in maniera rilevante la PAC, introducendovi nuove disposizioni finanziarie intese ad offrire incentivi agli agricoltori disposti a dedicarsi alle colture energetiche. 6. 4. Perché il programma complessivo abbia successo è indispensabile che tutti i servizi interessati dei governi nazionali e tutte le DG interessate della Commissione europea si rendano conto che si tratta di un’impresa innovatrice ed ambiziosa ed è pure necessario che essi operino di conseguenza in favore della sua attuazione. Bruxelles, 29 aprile 1998. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Proposta di decisione del Consiglio che approva le modificazioni dello statuto dell’impresa comune Joint European Torus (JET)» (98/C 214/15) Il Consiglio, in data 27 marzo 1998 ha deciso, conformemente al disposto dell’articolo 170 del Trattato che istituisce la Comunità europea dell’energia atomica, di consultare il Comitato economico e sociale in merito alla proposta di cui sopra. La Sezione «Energia, questioni nucleari e ricerca», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Beale, in data 7 aprile 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 29 aprile 1998, nel corso della 354a sessione plenaria, con 122 voti favorevoli, nessun voto contrario e 3 astensioni, il seguente parere. Le modifiche proposte sono le seguenti: (v) 1. (i) Il Forschungszentrum Jülich Gmbh (KFA, Repub- blica federale di Germania) verrà sostituito, nella funzione di membro dell’impresa comune JET, dal Forschungszentrum Karlsruhe (FZK, Repubblica federale di Germania). (ii) La Dublin City University rappresenterà l’Irlanda come membro dell’impresa comune JET. (iii) L’O¨ sterreichische Akademie der Wissenschaften (O¨ AW) rappresenterà l’Austria come membro del- l’impresa comune JET. (iv) La Junta Nacional de Investigaçao Cientifica e Tecnolo´gica (JNICT - Portogallo) verrà sostituita, nella funzione di membro dell’impresa comune JET, dall’Instituto de Cooperaçao Cientifica e Tecnolo´gica. Il Consiglio del JET ha approvato un’ulteriore modifica dello statuto, in conseguenza dell’adozio- ne delle nuove leggi britanniche sulle società del 1985 e 1989. (vi) Sono sottoposte ad approvazione alcune ulteriori modifiche al funzionamento dello statuto del JET, in considerazione della sentenza emessa dal Tribu- nale di primo grado nelle cause riunite T-177/94 e T-377/94. 2. Le modificazioni di carattere amministrativo elen- cate nei punti (i), (ii), (iii), (iv) e (v) vengono approvate. 3. Per quanto riguarda la modifica di cui al punto (vi), la Commissione ha preparato una proposta di decisione del Consiglio, che tiene conto della sentenza del Tribuna- le di primo grado emessa il 12 dicembre 1996


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1329/98 do Deputado Graham MATHER à Comissão. Resultado das negociações da OMC na disposição da UE para a protecção dos animais

eurovoc_concepts:
World Trade Organisation
animal experimentation
animal welfare
bilateral agreement
hunting regulations
international standard
marketing standard
multilateral agreement
protection of animals
third country

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1248/98 by Glenys KINNOCK to the Commission. Animal passports

eurovoc_concepts:
animal production
cattle
database
free movement of goods
identity document
labelling
passport
veterinary inspection


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1167/98 del Graham WATSON a la Comisión. Aviación general

eurovoc_concepts:
air transport
airport
civil aviation
common transport policy
competition
market access
transport capacity

text: 22. 12. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europead C 402/85 (98/C 402/106) PREGUNTA ESCRITA E-1167/98 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (29 de abril de 1998) Asunto: Aviaci(cid:243)n general La aviaci(cid:243)n general constituye, con diferencia, el mayor sector de la aviaci(cid:243)n europea, con mÆs aeronaves, mÆs pasajeros y mÆs centros operativos que cualquier otro sector. ¿En quØ medida estÆ incluida la aviaci(cid:243)n general en la estrategia sobre el transporte aØreo de la Comisi(cid:243)n, y quØ estÆ haciendo la Comisi(cid:243)n para velar por que la aviaci(cid:243)n general pueda competir en pie de igualdad con el transporte aØreo comercial? (98/C 402/107) PREGUNTA ESCRITA E-1353/98 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (7 de mayo de 1998) Asunto: Aeronaves de aviaci(cid:243)n general y pol(cid:237)tica integrada de los transportes ¿Reconoce la Comisi(cid:243)n que la inclusi(cid:243)n de la aviaci(cid:243)n general en una pol(cid:237)tica integrada de los transportes de la UE constituye un elemento imprescindible? Respuesta comœn a las preguntas escritas E-1167/98 y E-1353/98 dada por el Sr. Kinnock en nombre de la Comisi(cid:243)n (10 de junio de 1998) Dado su carÆcter comercial, la aviaci(cid:243)n general estÆ totalmente cubierta por el tercer paquete de medidas de liberalizaci(cid:243)n del transporte aØreo. Por consiguiente, se beneficia de acceso pleno al mercado interior de la Comunidad en las mismas condiciones que cualquier otro transporte aØreo de carÆcter comercial. Teniendo en cuenta la importancia de la aviaci(cid:243)n general, la Comisi(cid:243)n trata asimismo de garantizar que los operadores dispongan del mayor acceso posible a los aeropuertos saturados. Este sector estÆ regulado por el Reglamento (CEE) 95/93 del Consejo, de 18 enero 1993, relativo a normas comunes para la asignaci(cid:243)n de franjas horarias en los aeropuertos comunitarios (1). (1) DO L 14 de 22. 1. 1993. (98/C 402/108) PREGUNTA ESCRITA E-1168/98 de Graham Watson (ELDR) a la Comisi(cid:243)n (29 de abril de 1998) Asunto: Aviaci(cid:243)n general En los œltimos aæos, ha aumentado en la UE el nœmero de aer(cid:243)dromos cerrados o vendidos para otros usos industriales. Ello ha provocado que la aviaci(cid:243)n general dependa cada vez de menos aer(cid:243)dromos. Al tiempo que se trata de garantizar la existencia de normas razonables en materia de contaminaci(cid:243)n medioambiental y acœstica, ¿reconoce la Comisi(cid:243)n que existe una presi(cid:243)n considerable sobre la aviaci(cid:243)n general y sobre el nœmero, cada vez menor, de aer(cid:243)dromos con instalaciones adecuadas para atender a la aviaci(cid:243)n general?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1265/98 del Ernesto CACCAVALE a la Comisión. Reducción discriminadora de la aportación comunitaria al cultivo de cáñamo

eurovoc_concepts:
EU aid
EU control
EU production
Italy
aid system
hemp
narcotic
production aid

text: 5. 2. 1999 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 31/29 (1999/C 31/035) PREGUNTA ESCRITA E-1265/98 de Ernesto Caccavale (UPE) a la Comisi(cid:243)n (29 de abril de 1998) Asunto: Reducci(cid:243)n discriminadora de la aportaci(cid:243)n comunitaria al cultivo de cÆæamo Considerando que la Uni(cid:243)n Europea lleva muchos aæos incentivando la producci(cid:243)n de cÆæamo, con una aportaci(cid:243)n de 700 ecus por hectÆrea; Considerando que en Italia el cultivo del cÆæamo se abandon(cid:243) totalmente a principios de los aæos setenta a causa de la aplicaci(cid:243)n de las leyes antidroga; Considerando que los principales expertos nacionales e internacionales han reconocido unÆnimemente la pertinencia de reanudar el cultivo del cÆæamo como cultivo de rotaci(cid:243)n, en coherencia con las directivas comunitarias destinadas a desincentivar los cultivos de plantas comestibles, reducir el impacto medioambiental y remediar el empobrecimiento del suelo y la desertificaci(cid:243)n fruto de los monocultivos y de la explotaci(cid:243)n irracional del terreno; Considerando que, a falta de un sector del cÆæamo, destruido desde hace decenios por el abandono del cultivo, las ayudas de la Uni(cid:243)n Europea son determinantes para la reanudaci(cid:243)n del cultivo, mientras que, en un segundo momento, Østas podr(cid:237)an reducirse a medida que el producto fuera abriØndose paso en el mercado; Considerando que he tenido noticia de que recientemente se ha propuesto y debatido una reducci(cid:243)n de la aportaci(cid:243)n comunitaria, y que dicha reducci(cid:243)n supondr(cid:237)a un perjuicio sobre todo para la reintroducci(cid:243)n del cultivo del cÆæamo en pa(cid:237)ses en los que, como Italia, s(cid:243)lo en este aæo hay posibilidad de dar comienzo a dicha reanudaci(cid:243)n, en tanto que favorecer(cid:237)a a la agricultura de pa(cid:237)ses en los que este cultivo es ya una realidad econ(cid:243)mica considerable, gracias ademÆs a una aplicaci(cid:243)n de las leyes antidroga menos represiva y menos obtusa; Considerando asimismo el sistema actual de subvenciones a la producci(cid:243)n en otros muchos sectores, contrario, por lo demÆs, a las normas del libre mercado, ¿no considera oportuno la Comisi(cid:243)n actuar antes las instancias competentes con el fin de impedir que la aportaci(cid:243)n comunitaria al cultivo del cÆæamo para la producci(cid:243)n de fibra de uso industrial sea reducida de forma discriminatoria respecto al apoyo prestado a otros cultivos o, al menos, para que no sea reducida en pa(cid:237)ses como Italia, en los que la reintroducci(cid:243)n del cultivo es posible œnicamente a partir de este aæo? Respuesta del Sr. Fischler en nombre de la Comisi(cid:243)n (9 de junio de 1998) Respecto al rØgimen de ayuda comunitaria al cÆæamo, la Comisi(cid:243)n propuso dentro del paquete de precios para 1998-1999 una reducci(cid:243)n del 25 % de la subvenci(cid:243)n por hectÆrea. Esta propuesta refleja una doble preocupaci(cid:243)n. Por una parte, la importante y continua expansi(cid:243)n de las superficies comunitarias sembradas de cÆæamo (9. 726 hectÆreas en 1995-1996, 13. 722 en 1996-1997, 22. 835 en 1997-1998 y una estimaci(cid:243)n que var(cid:237)a entre 35. 000 y 40. 000 en 1988-1999) puede interpretarse parcialmente como el resultado del interØs de los productores debido esencialmente al nivel especialmente alto de la ayuda, comparado con el de las que reciben otras producciones agr(cid:237)colas, particularmente los cultivos herbÆceos. Por otra parte, si bien no tiene conocimiento de casos de superficies de cÆæamo que hayan dado derecho a una ayuda comunitaria y que, en la prÆctica, hayan servido para producir cÆæamo destinado a la producci(cid:243)n de drogas, la Comisi(cid:243)n estÆ preocupada por el problema de los controles, dado el riesgo potencial de subvencionar un cultivo ilegal de cÆæamo. Con el fin de reducir el riesgo de utilizaci(cid:243)n indebida del rØgimen, la Comisi(cid:243)n propuso recientemente el establecimiento de un sistema de contratos obligatorios entre los productores y los primeros transformadores. La reducci(cid:243)n de la ayuda propuesta deber(cid:237)a frenar el reciente aumento de las superficies y, por lo tanto, ofrecer mayores garant(cid:237)as de eficacia de las medidas de control previstas por la normativa comunitaria. Esta propuesta de reducci(cid:243)n es aplicable a todos los productores comunitarios y, por consiguiente, no puede dar lugar a exenciones en favor de productores de determinados Estados miembros, incluidos aquØllos en los que el cultivo acaba de volver a introducirse


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1248/98 af Glenys KINNOCK til Kommissionen. Dyrepas


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid, partiklar och bly i luften"

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
air quality
environmental protection
pollutant
quality of the environment

text: 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/1 II (Förberedande rättsakter) EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets direktiv om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid, partiklar och bly i luften” (1) (98/C 214/01) Den 12 december 1997 beslutade rådet att i enlighet med artikel 130s i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för miljö, folkhälsa och konsumentfrågor som berett ärendet antog sitt yttrande den 31 mars 1998. Föredragande var Klaus Boisserée. Vid sin 354:e plenarsessionen den 29-30 april 1998 (sammanträdet den 29 april 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 104 röster för, 2 emot och 3 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Enligt det femte miljöåtgärdsprogrammet som rådet antog den 1 februari 1993 skall gemenskapen lagstifta om åtgärder för luftens kvalitet, bl. a. genom att fastställa och övervaka gränsvärden för luftkvalitet. I enlighet med programmets mål antog rådet den 27 september 1996 direktiv 96/62/EG om utvärdering och säkerställande av luftkvalitet (2) (ramdirektivet om luftkvalitet). Enligt artikel 4 i detta skall kommissionen föreslå rådet gränsvärden och tröskelvärden för vissa föroreningar. 1. 2. Detta uppdrag fullgör kommissionen genom att lägga fram ett förslag till direktiv om gränsvärden för: — Svaveldioxid (SO2); — Kväveoxider (NOx); — Partiklar; — Bly. (1) EGT C 9, 14. 1. 1998, s. 6. (2) EGT L 296, 21. 11. 1996. 1. 3. Motsvarande förslag för övriga föroreningar som nämns i ramdirektivet 96/62/EG kommer att läggas fram inom kort. 2. Sammanfattning av innehållet i kommissionens för- slag 2. 1. Förslaget ändrar gemenskapens nuvarande lag- stiftning om gränsvärden och tröskelvärden för SO2, NOx, partiklar och bly. De föreslagna bestämmelserna baseras på veten- 2. 2. skapliga och tekniska rön om: — påverkan på människors hälsa av samtliga nämnda föroreningar; — påverkan på växtligheten av SO2 och NOx. De gränsvärden som kommissionen föreslår baseras på Världshälsoorganisationens (WHO) internationellt avstämda riktvärden från 1996. Dessa bygger på en bedömning av föroreningars påverkan på människors hälsa. För partiklar har WHO inte tagit fram några riktvärden utan endast beskrivit relationerna mellan dos och effekt. Dessa har beaktats i kommissionens förslag. C 214/2 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 Totalt sett eftersträvar kommissionen en ”hög hälso- skyddsnivå”. som varit sammansatta av bl. a. representanter för medlemsstaterna, industrin och miljöorganisationerna. De olika gränsvärdena skall uppnås mellan åren 2. 3. 2005 och 2010. I övrigt hänvisas till tabellen under punkt 2. 6 i detta yttrande, där de enskilda gränsvärdena jämförs med de nivåer som hittills gällt. En separat konsultgrupp har analyserat relationen mel- lan kostnader och nytta för att ta reda på vilka ytterligare åtgärder som krävs för att hålla de föreslagna gränsvärdena och för att beräkna kostnaderna för dessa vid användning av kostnadseffektiva lösningar. Mot kostnaden ställs den beräknade nyttan av att gränsvärde- na hålls. 2. 4. Kommissionens förslag till gränsvärden för de enskilda föroreningarna har utarbetats i överläggningar och sakkunnigutlåtanden av fyra olika arbetsgrupper, 2. 5. Förslaget innehåller också föreskrifter om mät- metoder och om uppbyggnad av nätverket av mätsta- tioner. 2. 6. Gränsvärden för SO2, NOx, partiklar och bly i luften Typ av gränsvärde Period Hittills gällande gränsvärde Förslag till nytt gränsvärde och datum då det skall ha nåtts Kommentarer SO2 — Människors hälsa 1 timme — 350 (cid:237)g/m3 Värdet får inte överskri- das mer än 24 gånger per kalenderår 24 timmar 125 (cid:237)g/m3 250-350 (cid:237)g/m3, Värdet får inte överskri- Värdet får inte överskri- das mer än 3 gånger per das mer än 7 gånger per kalenderår kalenderår Bägge: 1 januari 2005 SO2 — Växtlighet (ekosystem) Kalenderår — 20 (cid:237)g/m3 Två år från den dag då detta direktiv träder i kraft NO2 — Människors hälsa 1 timme 200 (cid:237)g/m3 Värdet får inte överskri- Värdet får inte överskri- das mer än 8 gånger per das mer än 175 gånger kalenderår. per kalenderår 200 (cid:237)g/m3 Om det nya gränsvärdet som hittills fick överskri- das upp till 175 gånger per kalenderår skulle det motsvara cirka 100 (cid:237)g/m3 Kalenderår NOx (NO + NO2 = NOx) Växtlighet Kalenderår — 40(cid:237)g/m3 Bägge: 1 januari 2010 30 (cid:237)g/m3, NOx (NO+ NO2) Två år från den dag då detta direktiv träder i kraft Partiklar (PM10) Människors hälsa Etapp 1 från 2005 Partiklar (PM10) Människors hälsa Etapp 2 från 2010 24 timmar Kalenderår 24 timmar Kalenderår Ej jämförbart, då annan mätmetod hittills 50 (cid:237)g/m3 tillämpats Värdet får inte överskri- das mer än 25 gånger per kalenderår Det handlar om gemen- samma gränsvärden för alla partiklar upp till en storlek av 10 (cid:237)m. 30(cid:237)g/m3 Bägge: 1 januari 2005 Ej jämförbart, då annan mätmetod hittills 50 (cid:237)g/m3 tillämpats Värdet får inte överskri- das mer än 7 gånger per kalenderår Det handlar om gemen- samma gränsvärden för alla partiklar upp till en storlek av 10 (cid:237)m. Bly — Människors hälsa Kalenderår 2 (cid:237)g/m3 20 (cid:237)g/m3 Bägge: 1 januari 2010 0,5(cid:237)g/m3 1 januari 2005 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/3 3. Allmänna kommentarer Ekonomiska och sociala kommittén bifaller i 3. 1. princip förslaget till direktiv med följande förbehåll. 3. 1. 1. Kommissionens förslag skall ses inom ramen för den allmänna miljöpolitiken (och särskilt politiken för luftkvalitet), där gränsvärden för miljökvalitet (luft- kvalitet) och begränsningar av föroreningar komplette- rar varandra ömsesidigt. Denna dubbla strategi har ESK välkomnat vid upprepade tillfällen (t. ex. i yttrandet över direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (1). 3. 1. 2. Kommissionens förslag skall även ses i sam- band med andra åtgärder för förbättrad miljökvalitet, till exempel ”En gemensam strategi för att motverka försurning” (2). ESK välkomnar det sätt på vilket den tekniska 3. 2. och vetenskapliga basen för kommissionens förslag arbetades fram. Det visade sig värdefullt att engagera arbetsgrupper med sakkunniga från alla berörda instan- ser. Ett sådant förfarande skulle även kunna stå som modell för utarbetandet av jämförbara bestämmelser inom gemenskapen. Vilka som deltar som experter och representanter för icke-statliga organisationer skulle då variera beroende på bestämmelsernas innehåll. 3. 3. Kommissionens analys av kostnader och nytta i motiveringen är ännu inte tillfredsställande. Det är särskilt beskrivningen och bedömningen av nyttan som är ofullständig (de skador man kan beräkna att undvika eller minska om gränsvärdena hålls): — Man har endast tagit hänsyn till en del av de skador på hälsan som beror på luftföroreningar. Det är också problematiskt att kvantifiera hälsoskador i finansiella termer. — Skador på material (t. ex. korrosion) har inte alltid kvantifierats trots att relativt goda data föreligger. — I fråga om ekosystem har man bara sett till skador på växtlighet trots att det i samband med gränsvärdena delvis talas om ekosystem. Det saknas data och bedömningskriterier för att registrera störningar i ekosystemen i stort. — Man har inte heller tagit hänsyn till försämring av livskvaliteten (även genom störningar). Här är det dock svårt att ställa upp kvantifierbara data. Enligt kommissionens utredning kommer nyttan att överstiga kostnaderna för åtgärden när förslaget till (1) Direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar — ESK:s yttrande, EGT C 195, 18. 7. 1994. (2) Kommissionens meddelande av den 12 mars 1997 — KOM(97) 88 slutlig. Se även ESK:s yttrande av den 1 oktober 1997 — EGT C 355, 21. 11. 1997. direktiv genomförs. Detta gäller även om man tar med i beräkningen att man endast kunde göra en ofullständig beräkning av de kostnader som hänger samman med genomförandet av de föreslagna åtgärderna, något som gäller i än högre grad för fastställandet och bedömningen av den nytta som kan uppnås med åtgärderna. Kommittén vill i detta sammanhang påminna om att den redan tidigare — i yttrandena om de fjärde och femte miljöåtgärdsprogrammen (3) — har hävdat att det ännu inte finns några instrument för analys av kostnad och nytta som kan verifieras rationellt och som man kan enas om. ESK har vid upprepade tillfällen krävt att sådana bedömningsmetoder skall utarbetas [senast i samband med översynen av det femte miljöåtgärdspro- grammet (4)]. 3. 4. ESK anser att man inte kan förvänta sig en hundraprocentig säkerhet i de sakskäl som ligger till grund för miljöpolitiska beslut. När det råder tvekan skall man stödja sig på EG-fördragets miljöpolitiska grundsatser, särskilt den höga skyddsnivån samt försik- tighetsprincipen som krävs i artikel 130r punkt 2 [ESK:s yttrande i samband med översynen av det femte miljöåtgärdsprogrammet (3)]. De ovannämnda bestämmelserna i fördraget 3. 5. gäller regler på gemenskapsnivå. Medlemsstaternas be- fogenhet att enligt artikel 130t införa strängare skyddsåt- gärder kan inte ersätta tillräckliga regler för prevention och skydd på gemenskapsnivå eftersom luftföroreningar inte stannar inom nationella gränser. På gemenskapsnivå och enligt artikel 130r 2 i EG-fördraget måste därför gränsvärden på en hög skyddsnivå fastställas i direktivet. 3. 6. ESK välkomnar att artikel 1 i förslaget till direktiv anger som mål både att förbättra luftkvaliteten och, där den är god, bibehålla den. Det innebär att en försämring av förhållandena skall undvikas, även om den skulle ligga under gränsvärdena. 3. 7. ESK välkomnar att människors hälsa nämns i första hand när gränsvärdenas skyddsobjekt anges, samt välkomnar att vissa gränsvärden gäller skydd av växtligheten. När kommissionen på vissa ställen talar om ”skydd av ekosystem” avses uppenbarligen växtligheten. Vid beräkningen av gränsvärden har kommissionen inte tagit hänsyn till de skador luftföroreningar förorsakar på material, trots att de i vissa medlemsstater redan har kartlagts noga och kan vara av stor ekonomisk betydelse. (3) EGT C 180, 8. 7. 1987 och EGT C 287, 4. 11. 1992. (4) EGT C 212, 22. 7. 1996. C 214/4 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 10. 7. 98 3. 8. Att beräkna gränsvärdena med WHO:s uppgifter som bas är i linje med det femte miljöåtgärdsprogrammet och särskilt med ESK:s yttrande (1). I fråga om WHO:s värden handlar det om internationella överenskommel- ser. De är rekommendationer som inte skall överskridas om man skall undvika skadlig påverkan på människors hälsa. 3. 8. 1. ESK tillstyrker kommissionens förslag att i enlighet med ramdirektivet omsätta WHO:s rekommen- dationer i gemenskapsrätt av följande skäl: — Att rekommendationerna omsätts i gemenskapsrät- ten överensstämmer med Europeiska unionens prin- cipiella inställning till miljöpolitiken, och ESK har upprepade gånger välkomnat detta (se 3. 1. 1 i detta yttrande). — Endast om WHO:s rekommendationer görs rättsligt bindande kan medlemsstaterna förpliktas att agera på samma sätt under jämförbara förhållanden. Därigenom harmoniseras skyddsnivån för åtgärder till skydd för hälsa och miljö i enlighet med EG- fördragets riktlinjer. — Endast rättsligt bindande regler kan ligga till grund för tillståndsgivning enligt artikel 10 i direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (2). 3. 8. 2. Föreskrifterna om gränsvärden för luftförore- ningar skall ligga till grund för förbättringsplaner i medlemsstaterna enligt artikel 8 i ramdirektivet. Enligt denna artikel skall medlemsstaterna upprätta en förteck- ning över de zoner och den tätbebyggelse i vilka nivåerna för en eller flera föroreningar överskrider gränsvärdet plus toleransmarginalen, och för sådana områden skall de utarbeta en plan som gör det möjligt att nå gränsvärdet inom den tidsfrist som fastställts. ESK utgår ifrån att genomförandet av sådana förbättringsplaner också kan ske i form av miljöavtal (3). 3. 9. När det gäller gränsvärden till skydd för växtlig- heten skiljer kommissionen med rätta mellan tätbebyg- gelse å ena sidan och andra områden å andra sidan. Avgränsningen mellan dessa är dock oklar i förslaget. Att konkretisera den är enligt subsidiaritetsprincipen medlemsstaternas ansvar. Det är dock tveksamt om detta räcker. ESK föreslår att rekommendationer utarbetas för medlemsstaterna. Tidpunkterna då de nya gränsvärdena skall 3. 10. träda i kraft måste uppfattas som en kompromiss. För vissa områden bör lämpligheten av tiderna omprövas. (1) Se punkt 5. 3 i ESK:s yttrande om det femte miljöåtgärds- programmet — EGT C 287, 4. 11. 1992. (2) Direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 — EGT L 257, s. 26. (3) Kommissionens meddelande av den 27 november 1996 (KOM(96) 561 slutlig). 4. Särskilda kommentarer 4. 1. Gränsvärden i detalj 4. 1. 1. G r ä n s v ä r d e n f ö r S O 2 ESK önskar få det utrett om gränsvärdena behöver skärpas. — De värden som gäller skydd av människor räcker inte till för att väsentligt minska hälsoriskerna, framförallt inte i tätbebyggelse. — De gränsvärden för SO2 och partiklar som ESK föreslår till skydd mot skador på material (t. ex. korrosion, skador på målning) skulle delvis kräva lägre gränsvärden än de som skall skydda människors hälsa. En analys av kostnader och nytta skulle därför vara särskilt viktig här. 4. 1. 2. G r ä n s v ä r d e n f ö r N O 2 Med hänsyn till hälsoaspekter och ekonomiska aspekter önskar ESK få det utrett om dessa värden till skydd för människors hälsa kan träda i kraft år 2005 i likhet med gränsvärdena för andra föroreningar och inte år 2010 enligt förslaget. 4. 1. 3. G r ä n s v ä r d e n f ö r p a r t i k l a r — ESK anser det vara riktigt att gränsvärdena till att börja med endast avser partiklar med en diameter av högst 10 (cid:237)m och att man för mindre partiklar (2,5 (cid:237)m) endast anger handlingsnivåer, eftersom det på europeisk nivå ännu inte finns några mätvärden för mindre partiklar. När mättekniken har förfinats och det föreligger mätresultat som inbegriper såväl industri- som landsbygdsområden bör dessa gränser omprövas. Kommissionen bör upprätta en rapport om detta senast två år efter det att direktivet trätt i kraft. Detta är synnerligen viktigt, eftersom under- sökningar utförda av WHO och i USA visar att de mindre partiklarna innebär särskilt stora risker för hälsan. — Omprövas bör också tidpunkterna för gränsvärdenas ikraftträdande och för frekvensfördelningen. I vissa medlemsstater kommer redan år 2005 de värden att gälla som skall träda i kraft 2010. — I fråga om partiklar är bristen på gränsvärden för skador på material (ev. olika för tätorter och landsbygd) särskilt betydelsefull, eftersom det före- kommer kombinerade effekter av SO2 och partiklar och gränsvärdena för människors hälsa inte helt täcker skador på material. — För skyddet av historiska stadsdelar eller av bygg- nadsminnesmärken som hör till kulturarv av euro- peisk, nationell eller regional betydelse bör man på grundval av gjorda erfarenheter och forskningsresul- tat ta fram riktvärden eller rekommendationer för som medlemsstaterna adekvata skyddsåtgärder måste införa. 10. 7. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 214/5 4. 1. 4. G r ä n s v ä r d e n f ö r b l y del av uppgifter om miljön enligt direktiv 90/313/EEG (1) påverkas naturligtvis inte av detta. Kommissionens förslag kan endast betraktas som ett första steg mot skyddet av människors hälsa. Artikel 10 stipulerar med rätta att rapporten om erfarenheterna av tillämpningen av direktivet — som skall lämnas år 2003 — skall se på effekterna av deposition av bly på ytor. Sådana avlagringar kan påverka människors hälsa via näringskedjan. 4. 2. O¨ vriga föreskrifter i förslaget 4. 2. 1. Enligt artikel 7. 6 i förslaget skall tekniska detaljer beträffande mätning och provtagning anpassas till erfarenheter och utveckling av kommissionen biträdd av en kommitté. Detta beskrivs i artikel 12 i ramdirekti- vet. Enligt andra meningen i punkt 1 skall dock anpass- ningar som leder till direkta eller indirekta ändringar av gränsvärden eller tröskelvärden göras genom det normala lagstiftningsförfarandet. Detta gäller ändringar av bilagorna VI och VII i förslaget i den mån det finns ett direkt samband med gränsvärdena. Artikel 8 i förslaget stipulerar att medlemssta- 4. 2. 2. informera allmänheten. ESK välkomnar terna skall uttryckligen att även miljö- och konsumentorganisatio- ner och andra relevanta organisationer skall få del av denna information. Informationen bör utformas så att den är lätt att förstå. Rättigheten för var och en att ta Bryssel den 29 april 1998. 5. Slutsatser 5. 1. Kommissionens förslag anger gränsvärden en- dast för vissa föroreningar. ESK föreslår att arbetet med gränsvärden för övriga ämnen i ramdirektivets förteckning slutförs snarast och att förslag till direktiv beträffande dessa läggs fram. När direktivet utökas med gränsvärden för föroreningar skall också föreskrifterna om tröskelvärden utökas eftersom dessa för närvarande endast gäller SO2. 5. 2. Anpassningen till EU:s värden för luftkvalitet kommer att vara en utmaning för de blivande medlems- staterna. I medlemskapsförhandlingarna bör man i god tid diskutera dessa länders anpassning, under en eventuellt förlängd tidsperiod, till gränsvärdena för luftkvalitet. 5. 3. De rapporter om erfarenheterna som kommissio- nen skall lämna (enligt artikel 10 i förslaget) och som Europeiska miljöbyrån medverkar till att ta fram (enligt artikel 11. 3 i ramdirektivet) bör också delges Ekonomis- ka och sociala kommittén. I samband med rapporterna skulle förslag kunna lämnas om revision eller utvidgning av direktivet. Detta förfar- ande tillämpas för andra miljöpolitiska bestämmelser. (1) EGT L 158, 23. 6. 1990. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS