title: Forslag til Rådets forordning (EF) om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)

eurovoc_concepts:
EAGGF
common agricultural policy
financing method
financing of the EU budget

text: 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/67 98/0102 (CNS) Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. af. om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) (98/C 170/06) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 43, landbrugsstrukturpolitikken i den bredere økonomiske og sociale sammenhæng i landdistrikterne; i 1992-reformen af den fælles landbrugspolitik blev der lagt vægt på, at landbruget som den største bruger af jorden har stor betydning for miljøet; under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, den aktuelle politik for landdistrikterne føres ved hjælp af en række komplekse instrumenter uden nogen overordnet koordinering; under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg, under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og ud fra følgende betragtninger: En fælles politik til udvikling af landdistrikterne bør ledsage og supplere andre instrumenter i den fælles land- brugspolitik og dermed bidrage til en realisering af målene for denne politik som fastsat i traktatens arti- kel 39, stk. 1; ifølge traktatens artikel 39, stk. 2, litra a), skal der ved udarbejdelsen af den fælles landbrugspolitik og de særlige foranstaltninger, som den medfører, tages hensyn til landbrugserhvervets særlige karakter, der følger af land- brugets sociale struktur og af de strukturelle og naturbe- tingede forskelle mellem de forskellige landbrugsområ- der; ifølge traktatens artikel 130B skal de fælles politikker gennemføres under hensyntagen til målene i traktatens artikel 130A og 130C for den fælles politik for økono- misk og social samhørighed og skal bidrage til deres virkeliggørelse; foranstaltningerne til udvikling af land- distrikterne bør derfor medvirke til denne politik i regio- ner med udviklingsefterslæb (mål 1) og i regioner med strukturproblemer (mål 2), som fastlagt i Rådets forord- ning (EF) nr. (den generelle forordning om struktur- fondene); i de kommende år må landbruget tilpasse sig til nye realiteter og yderligere ændringer i forbindelse med mar- kedsudvikling, markedspolitik og handelsregler, forbru- gerkrav og -præferencer og Fællesskabets næste udvidelse; disse ændringer vil ikke kun berøre landbrugsmarke- derne, men også lokaløkonomien i landdistrikterne gene- relt; en politik til udvikling af landdistrikterne bør sigte på at genoprette og udbygge landdistrikternes konkurren- ceevne og dermed bidrage til at bevare og skabe beskæfti- gelse i disse områder; denne udvikling bør fremmes og støttes ved en reorgani- sering og forenkling af de eksisterende instrumenter til udvikling af landdistrikterne; denne reorganisering bør inddrage de erfaringer, der er gjort med de eksisterende instrumenter, og dermed bygge på disse instrumenter, dvs. dem, der er blevet anvendt i forbindelse med de gældende prioriterede mål, som frem- mer udviklingen af landdistrikterne ved at fremskynde tilpasningen af landbrugsstrukturerne som led i reformen af den fælles landbrugspolitik, og som letter landdistrik- ternes udvikling og strukturelle tilpasning (mål 5a og 5b), jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver og effektivitet samt om samordningen af deres interventioner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske Investerings- bank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter (1) og Rådets forordning (EØF) nr. 4256/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår EUGFL, Udviklings- allerede i 1972 blev foranstaltninger til forbedring af landbrugsstrukturerne en del af den fælles landbrugspoli- tik; i næsten to årtier er der gjort forsøg på at integrere (1) EFT L 185 af 15. 7. 1988, s. 9. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94 (EFT L 337 af 24. 12. 1994, s. 11). C 170/68 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 sektionen (1), samt dem, der blev indført som ledsagefor- anstaltninger til 1992-reformen af den fælles landbrugs- politik ved Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 af 30. juni 1992 om miljøvenlige produktionsmetoder i landbruget samt om naturpleje (2), Rådets forordning (EØF) nr. 2079/92 af 30. juni 1992 om en fælleskabsord- ning med støtte til førtidspensionering i landbruget (3) og Rådets forordning (EØF) nr. 2080/82 af 30. juni 1992 om en fællesskabsordning med støtte til skovbrugsforan- staltninger i landbruget (4); bør derfor begrænses til, hvad der er nødvendigt for at nå målene for denne politik; for at opnå en sammenhæng med andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik og med andre fælles politik- ker er det dog nødvendigt, at de grundlæggende støttekri- terier fastlægges på EF-niveau; specielt bør uberettiget konkurrencefordrejning som følge af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne undgås; en revideret politik til udvikling af landdistrikterne bør omfatte alle landdistrikter i EF; for at sikre fleksibilitet og forenkle lovgivningen tildeler Rådet efter traktatens artikel 155 Kommissionenen alle de nødvendige gennemførelsesbeføjelser; de tre eksisterende ledsageforanstaltninger, der blev ind- ført med reformen i 1992, (miljøvenligt landbrug, førtids- pensionering og skovrejsning) bør suppleres med ord- ningen for ugunstigt stillede områder; landbrugsstrukturerne i EF er præget af et stort antal landbrugsbedrifter, hvor de strukturelle betingelser, som skulle gøre det muligt at sikre en rimelig indkomst og levestandard for landbrugere og deres familier, ikke er til stede; andre foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne bør indgå i integrerede udviklingsprogrammer for mål 1-regioner og for mål 2-regioner; i landdistrikter, der ikke er omfattet af mål 1 og mål 2, bør udviklingsforanstaltningerne ledsage og supplere mar- kedspolitikken; støtte fra EUGFL til udvikling af landdistrikterne bør baseres på et enkelt regelsæt, der fastlægger de foranstalt- ninger, der er berettiget til støtte, deres mål og kriterierne for støtteberettigelse; i betragtning af de meget forskellige forhold i Unionens landdistrikter bør politikken til udvikling af landdistrik- terne følge nærhedsprincippet; den bør derfor være så decentraliseret som mulig, og der må lægges vægt på aktiv medvirken fra græsrodsniveau og opefter; krite- rierne for at opnå støtte til udvikling af landdistrikterne (1) EFT L 374 af 31. 12. 1988, s. 25. Forordningen er ændret ved forordning (EØF) nr. 2085/93 (EFT L 193 af 31. 7. 1993, s. 44). (2) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 85. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2272/95 (EFT L 288 af 1. 12. 1995, s. 35). Forordningen er berigtiget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1962/96 (EFT L 259 af 12. 10. 1996, s. 7). (3) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 91. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2773/95 (EFT L 288 af 1. 12. 1995, s. 37). (4) EFT L 215 af 30. 7. 1992, s. 96. Forordningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 231/96 (EFT L 30 af 8. 2. 1996, s. 33). formålet med EF’s investeringsstøtte er at modernisere landbrugsbedrifterne og gøre dem mere levedygtige; der bør ske en forenkling af de betingelser for at opnå investeringsstøtte fra EF, der er fastsat i Rådets forord- ning (EF) nr. 950/97 af 20. maj 1997 om forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (5); indrømmelse af særlige fordele til unge landbrugere kan gøre det lettere for dem at etablere sig og kan desuden fremme den strukturelle tilpasning af bedriften efter deres første etablering; udviklingen og specialiseringen af landbruget kræver, at den aktive landbrugsbefolkning har et tilfredsstillende uddannelsesniveau i almen, teknisk og økonomisk hense- ende, navnlig med hensyn til nye metoder inden for driftsledelse, produktion og afsætning; der må gøres en særlig indsats for at informere landbru- gere om og uddanne dem i anvendelse af miljøvenlige landbrugsmetoder; der bør på baggrund af erfaringerne med gennemførelsen af forordning (EØF) nr. 2079/92 tilskyndes til førtidspen- sionering i landbruget for at bedre bedrifternes øko- nomiske bæredygtighed; støtte til ugunstigt stillede områder skal bidrage til fortsat udnyttelse af jord til landbrugsformål, bevarelse af natu- ren, bibeholdelse og fremme af bæredygtige driftssystemer samt opfyldelse af miljøkrav; (5) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 1. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/69 støtteordningen for ugunstigt stillede områder bør være et hovedinstrument til bevarelse og fremme af ressource- knappe driftssystemer; skovbrug er en integrerende del af landdistriktsudvik- lingen, og der bør derfor indgå skovbrugsforanstaltninger i støtteordningen for udvikling af landdistrikterne; ugunstigt stillede områder bør klassificeres ud fra fælles kriterier; de gældende kriterier bør ændres med henblik på klassificering af nye områder, specielt områder med særlige miljøbetingede ulemper; det er ikke nødvendigt at foretage en yderligere klassifice- ring af ugunstigt stillede områder på EF-niveau; betingelserne for at være berettiget til udligningsgodtgø- relse bør fastsættes for at sikre støtteordningens effektivi- tet og en opfyldelse af dens målsætning; i de kommende år bør der lægges stor vægt på miljøven- lige landbrugsforanstaltninger for at fremme en bæredyg- tig udvikling af landdistrikterne og imødekomme samfun- dets stadig større ønske om miljøfaciliteter; der bør fortsat ydes støtte til miljøvenligt landbrug i henhold til forordning (EØF) nr. 2078/92, men støtten bør ydes til målrettede miljøforanstaltninger under hen- syn til erfaringerne med den pågældende ordning, som er nærmere beskrevet i den redegørelse, Kommissionen har forelagt i henhold til artikel 10, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2078/92; landbrug som med støtteordningen for miljøvenligt udgangspunkt vil landbrugerne kunne spille en reel rolle til gavn for hele samfundet, da den giver mulighed for at indføre eller opretholde produktionsmetoder, der er fore- nelige med det øgede behov for at beskytte miljøet og naturressourcerne og for at bevare naturen og landska- bet; forbedringer med hensyn til forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter bør fremmes ved støtte til investe- ringer på området; denne form for støtte kan i det store og hele baseres på de eksisterende betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 951/97 af 20. maj 1997 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (1); det bør sikres, at investeringerne er bæredygtige, og at landbrugerne får del i de økonomiske fordele ved aktio- nen; skovbrugsforanstaltningerne bør vedtages på baggrund af de forpligtelser, EF og medlemsstaterne har indgået på internationalt plan, og bør baseres på medlemsstaternes skovplaner; foranstaltningerne bør også tage højde for de særlige problemer med hensyn til klimaændringer; skovbrugsforanstaltningerne bør følge retningslinjerne i de eksisterende ordninger, der er fastlagt i Rådets forord- ning (EØF) nr. 1610/89 af 29. maj 1989 om gennemfø- relsesbestemmelser for forordning (EØF) nr. 4256/88 for så vidt angår foranstaltningen til udvikling og udnyttelse af skovene i landdistrikterne i Fællesskabet (2) og i Rådets forordning (EØF) nr. 867/90 af 29. marts 1990 om forbedring af vilkårene for forarbejdning og afsætning af skovbrugsprodukter (3); det er af væsentlig betydning, at der gennemføres skov- rejsning på landbrugsjord, ikke blot af hensyn til jordud- nyttelsen og miljøet, men også for at øge udbuddet af bestemte skovbrugsprodukter; den eksisterende støtte til skovrejsning i henhold til forordning (EØF) nr. 2080/92 bør derfor videreføres under hensyn til erfaringerne med den pågældende ordning, som er nærmere beskrevet i den redegørelse, Kommissionen har forelagt i henhold til artikel 8, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2080/92; der bør ydes godtgørelse for bevarelse af et bæredygtigt skovbrug i områder med alvorlige naturbetingede ulem- per; der bør ydes støtte til andre foranstaltninger vedrørende landbrugsvirksomhed og en omlægning heraf; listen over foranstaltninger bør fastlægges på grundlag af de ind- vundne erfaringer og under hensyntagen til, at udvik- lingen af landdistrikterne også må baseres på andre aktiviteter end landbrugsvirksomhed, for at tendensen til økonomisk og social svækkelse af landdistrikterne og til afvandring derfra kan vendes; foranstaltninger, der sigter på at fjerne uligheder og fremme lige muligheder for mænd og kvinder, bør støttes; foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal for at være berettiget til støtte fra EF være forenelige med EF-retsforskrifterne og konsistente både med andre EF- (1) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 22. (2) EFT L 165 af 15. 6. 1989, s. 3. (3) EFT L 91 af 6. 4. 1990, s. 7. C 170/70 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 politikker og med andre instrumenter i den fælles land- brugspolitik; der må ikke kunne ydes støtte til visse foranstaltninger, der er berettiget til støtte via andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, og navnlig ikke til foranstalt- ninger, der kan opnå støtte via de fælles markedsord- ninger; da der allerede som led i en række fælles markedsord- ninger ydes støtte til producentsammenslutninger og fore- ninger af sådanne, er det tilsyneladende ikke længere nødvendigt at yde særskilt støtte til producentsammen- slutninger i forbindelse med landdistriktsudvikling; støtte- ordningen i Rådets forordning (EF) nr. 952/97 af 20. maj 1997 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (1) bør derfor ikke videreføres; EF’s støtte til ledsageforanstaltningerne og til andre for- anstaltninger til udvikling af landdistrikterne i områder, der ikke er omfattet af mål 1, bør finansieres af EUGFL’s Garantisektion; de grundlæggende finansielle bestemmel- ser i Rådets forordning (EF) nr. (den generelle forord- ning om strukturfondene) er blevet ændret i overensstem- melse hermed; EF-støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrik- terne i områder, der er omfattet af mål 1, bør fortsat finansieres af EUGFL’s Udviklingssektion med undtagelse af de tre eksisterende ledsageforanstaltninger og støtte til ugunstigt stillede områder; når det gælder støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der indgår i mål 1- og mål 2-program- mering, skal forordning (EF) nr. (den generelle forordning om strukturfondene) anvendes, specielt hvad angår en koordineret programmering af disse foranstalt- ninger; finansieringsbestemmelserne bør imidlertid tage højde for Garantisektionens finansiering af foranstalt- ninger i mål 2-regioner; foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som ikke indgår i mål 1- eller mål 2-programmering, bør indgå i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne efter særlige regler; satserne for støtten til disse foranstalt- ninger differentieres efter de generelle principper i arti- kel 28, stk. 1, i forordning (EF) nr. (den generelle forordning om strukturfondene) under tilstrækkelig hen- syntagen til kravet om social og økonomisk samhørighed, og følgelig differentieres støttesatserne i princippet mel- lem områder under mål 1 og mål 2 og andre områder; støttesatserne i denne forordning angiver EF-støttens maksimum; (1) EFT L 142 af 2. 6. 1997, s. 30. ud over at tage initiativ til udviklingsprogrammer for landdistrikterne bør Kommissionen også kunne igang- sætte undersøgelser af landdistriktsudvikling på eget ini- tiativ uanset bestemmelserne om initiativet til udvikling af landdistrikterne i artikel 18 og 19 i forordning (EF) nr. (den generelle forordning om strukturfondene); der bør fastsættes regler for den overvågning og evalu- ering af støtten til udvikling af landdistrikterne, der skal gennemføres ved hjælp af veldefinerede indikatorer, som skal aftales og fastlægges forud for programgennemførel- sen; medlemsstaterne bør kunne yde støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som ikke medfinansieres af EF; da en sådan støtte vil få stor økonomisk betyd- ning, må der fastsættes specifikke statsstøtteregler, også for at sikre sammenhæng med foranstaltninger, der kan opnå EF-støtte, og for at forenkle procedurerne; der bør være mulighed for at vedtage overgangsbestem- melser for at lette overgangen fra de eksisterende støtte- ordninger til den nye støtteordning for udvikling af landdistrikterne — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: AFSNIT I Anvendelsesområde og mål Artikel 1 Denne forordning fastlægger rammerne for EF’s 1. støtte til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne. 2. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal ledsage og supplere andre af den fælles landbrugspo- litiks instrumenter og dermed bidrage til at realisere målene i traktatens artikel 39. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne 3. skal — integreres i foranstaltningerne til fremme af udvik- lingen og strukturtilpasningen i regioner med udvik- lingsefterslæb (mål 1) og — ledsage foranstaltningerne til støtte for økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer (mål 2) 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/71 i de pågældende regioner, idet der tages hensyn til de særlige målsætninger for EF’s støtte under disse mål, jf. traktatens artikel 130A og 130C og Rådets forordning (EF) nr. (den generelle forordning om strukturfon- dene), og til betingelserne i nærværende forordning. AFSNIT II Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne Artikel 2 KAPITEL I INVESTERINGER I LANDBRUGSBEDRIFTER Støtte til udvikling af landdistrikterne, hvad angår land- brugsvirksomhed og omlægning heraf, kan vedrøre Artikel 4 — forbedring af landbrugsbedrifternes struktur og forar- bejdnings- og afsætningsstrukturerne for landbrugs- produkter Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter skal bidrage til at øge landbrugsindkomsterne og forbedre leve-, arbejds- og produktionsvilkårene. Støtten skal sigte på et eller flere af nedenstående mål: — omlægning af landbrugsproduktionen, indførelse af ny teknologi og forbedring af produkternes kvalitet — reduktion af produktionsomkostningerne — bæredygtig udvikling af skovene — forbedring og omstilling af produktionen — forbedring af kvaliteten — diversificering af aktiviteterne for at skabe supple- rende eller alternative aktiviteter — bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiej- neforholdene og normerne for dyrevelfærd — bevarelse og styrkelse af levedygtige samfundsstruktu- rer i landdistrikterne — en øget diversificering af aktiviteterne inden for land- bruget. — udvikling af økonomisk aktivitet og bevarelse og skabelse af arbejdspladser for at sikre en bedre udnyt- telse af det eksisterende interne potentiale Artikel 5 — forbedring af arbejds- og levevilkår Der ydes investeringsstøtte til landbrugsbedrifter: — hvis økonomiske levedygtighed kan dokumenteres — bevarelse og fremme af ressourceknappe driftssyste- mer i ugunstigt stillede områder — som opfylder mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd, og — bevarelse og fremme af naturværdier og et bæredyg- tigt landbrug, der opfylder miljøkravene — hvor landbrugeren har de nødvendige faglige kvalifi- kationer. — afskaffelse af uligheder og fremme af lige muligheder for mænd og kvinder, specielt gennem støtte til pro- jekter igangsat og gennemført af kvinder. Artikel 6 Der ydes ikke støtte til investeringer, der tager sigte på at øge en produktion, som der ikke findes normale afsæt- ningsmuligheder for. Artikel 3 Der ydes støtte til de i artikel 1 nævnte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne på de i afsnit II fastlagte betingelser. Medlemsstaterne fastsætter maksimumsbeløb for investe- ringsstøtten. Artikel 7 C 170/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 KAPITEL II give dem det uddannelsesniveau, der er nødvendigt, for at de kan drive en økonomisk levedygtig bedrift. ETABLERING AF UNGE LANDBRUGERE Artikel 8 KAPITEL IV Etableringsstøtte til unge landbrugere ydes på føl- 1. gende betingelser: FØRTIDSPENSIONERING — landbrugeren skal være under 40 år — landbrugeren skal have de nødvendige faglige kvalifi- kationer — det skal være første gang, landbrugeren etablerer sig på en landbrugsbedrift — for bedriftens vedkommende (i) skal det kunne dokumenteres, at den er økono- misk levedygtig, og (ii) mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd skal være opfyldt, og — landbrugeren skal være bedriftens driftsleder. Der kan fastsættes særlige betingelser, når det drejer sig om en ung landbruger, der ikke etablerer sig som eneste driftsleder på bedriften. Disse betingelser skal svare til dem, der kræves opfyldt, når en ung landbruger etablerer sig som eneste driftsleder. Artikel 10 Støtte til førtidspensionering i landbruget tager sigte 1. på følgende mål: — at sikre ældre landbrugere, der beslutter at ophøre med landbrugsvirksomhed, en indkomst — at give landbrugere, der kan forbedre de resterende landbrugsbedrifters økonomiske levedygtighed, større mulighed for at overtage sådanne ældre landbrugeres bedrifter — at landbrugsjord anvendes til andre formål, når de ikke kan udnyttes rentabelt til landbrugsformål. Støtte til førtidspensionering kan omfatte foranstalt- 2. ninger, der skal sikre arbejdstagere i landbruget en ind- komst. 2. Etableringsstøtten kan omfatte: Artikel 11 — en engangspræmie på højst det beløb, der er anført i bilaget 1. En overdrager skal: — en godtgørelse af renterne af lån, som er optaget for at dække omkostningerne ved etableringen; den kapi- taliserede værdi af godtgørelsen må ikke overstige den fastsatte engangspræmie. KAPITEL III UDDANNELSE Artikel 9 Støtte til erhvervsuddannelse skal bidrage til at forbedre de faglige kvalifikationer hos landbrugere og andre perso- ner involveret i landbrug og andre aktiviteter i land- distrikterne, og til deres omlægning. — ophøre endeligt med al erhvervsmæssig landbrugs- virksomhed; han kan dog fortsat drive ikke-erhvervs- mæssigt landbrug og udnytte de bygninger, han bor i — mindst være 55 år ved overdragelsen, men endnu ikke have nået den normale pensionsalder, og — have drevet landbrug i ti år forud for overdragelsen. 2. En overtager i landbruget skal: — efterfølge overdrageren som leder af landbrugsbedrif- ten eller helt eller delvis overtage de frigjorte arealer. Den økonomiske levedygtighed af overtagerens bedrift skal forbedres inden for en bestemt frist og under opfyldelse af en række betingelser, som afhængigt af region og produktionens art skal fastlægges nærmere, specielt hvad angår overtagerens faglige kvalifikatio- ner, arealet samt arbejdets eller indkomstens omfang Uddannelsen skal især sigte på at give landbrugerne forudsætning for at foretage en kvalitativ omlægning af produktionen, at anvende produktionsmetoder, der er forenelige med kravet om landskabsbevarelse, miljøbe- skyttelse, normerne for hygiejne og dyrevelfærd, samt — have de nødvendige faglige kvalifikationer, og — forpligte sig til at drive landbrug på landbrugsbedrif- ten i mindst 5 år under opfyldelse af mindstekravene med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/73 3. En arbejdstager skal: — at bevare naturen — ophøre endeligt med alt landbrugsarbejde — at bevare og fremme bæredygtige driftssystemer i — være mindst 55 år, men endnu ikke have nået normal landbruget pensionsalder — i de forudgående fem år have anvendt mindst halvde- len af sin arbejdstid på landbrugsarbejde enten som medhjælpende familiemedlem eller som arbejdstager i landbruget — have været beskæftiget på overdragerens bedrift i en periode, der mindst svarer til to års fuldtidsbeskæfti- gelse, i de sidste fire år forud for overdragerens førtidspensionering — være tilsluttet en social sikringsordning. En overtager uden for landbruget kan være enhver 4. anden person eller ethvert andet organ, der overtager frigjorte arealer for at udnytte dem til ikke-landbrugs- mæssige formål, skovbrug eller oprettelse af naturreserva- ter på en sådan måde, at miljø- og naturkvaliteten bevares eller forbedres. 5. De i denne artikel fastsatte betingelser gælder i hele den periode, overdrageren modtager støtte til førtidspen- sionering. Artikel 12 1. Den støtte til førtidspensionering, som ydes til over- dragere, må ikke pr. år overstige det samlede beløb, der er fastsat i bilaget. 2. Der kan højst udbetales støtte til førtidspensione- ring i ti år, og der må ikke fortsat udbetales støtte, efter at overdrageren eller arbejdstageren har nået normal pensionsalder, og under ingen omstændigheder efter at den pågældende er fyldt 70 år. Hvis medlemsstaten udbetaler en normal alderspension, ydes støtten til førtidspensionering som et tillæg, der beregnes under hensyntagen til størrelsen af den nationale alderspen- sion. — at sikre opfyldelse af miljøkrav. Artikel 14 Landbrugere i ugunstigt stillede områder kan få 1. støtte i form af udligningsgodtgørelse. Udligningsgodtgørelse ydes pr. hektar til landbru- 2. gere, som: — dyrker et mindsteareal, der skal fastsættes nærmere — forpligter sig til at udøve landbrugsvirksomhed i et ugunstigt stillet område i mindst fem år fra den første udbetaling af en udligningsgodtgørelse, og — anvender driftsmetoder, der er forenelige med miljø- beskyttelse og naturbevarelse, specielt i form af bære- dygtigt landbrug, idet disse driftsmetoder skal fastlæg- ges nærmere for de forskellige områder. 3. Hvis der i et kreatur, der tilhører en producents kvægbesætning, i henhold til de relevanter bestemmelser i Rådets direktiv 96/23/EF (1) vedrørende kontrol påvises restkoncentrationer af stoffer, der er forbudt i henhold til Rådets direktiv 96/22/EF (2), eller restkoncentrationer af stoffer, der er tilladt i henhold til sidstnævnte direktiv, men som anvendes ulovligt, eller hvis et ikke-tilladt stof eller produkt eller et stof eller produkt, der er tilladt i henhold til direktivet vedrørende forbud, men som opbe- vares ulovligt, bliver fundet i en hvilken som helst form på producentens bedrift, udelukkes den pågældende pro- ducent for det kalenderår, hvor påvisningen er sket, fra at modtage udligningsgodtgørelse. KAPITEL V UGUNSTIGT STILLEDE OMRÅDER I gentagelsestilfælde kan der alt efter overtrædelsens alvor fastsættes en udelukkelsesperiode på indtil fem år at regne fra det år, hvor det pågældende gentagelsestilfælde blev påvist. Artikel 13 Støtten til ugunstigt stillede områder tager sigte på føl- gende mål: — at sikre fortsat landbrugsvirksomhed og dermed bidrage til at opretholde levedygtige landdistrikter (1) Rådsdirektiv om de kontrolforanstaltninger, der skal iværk- sættes for visse stoffer og restkoncentrationer heraf i levende dyr og produkter heraf og om ophævelse af direktiv 85/ 358/EØF og 86/469/EØF og beslutning 89/187/EØF og 91/ 664/EØF (EFT L 125 af 23. 5. 1996, s. 10). (2) Rådsdirektiv om forbud mod anvendelse af visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af beta-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv 81/602/EØF, 88/ 146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125 af 23. 5. 1996, s. 3). C 170/74 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 Hvis kreaturernes ejer eller den, der er ansvarlig for disse, lægger hindringer i vejen for udførelsen af den inspektion og de prøveudtagninger, der er nødvendige for gennemfø- relsen af de nationale overvågningsplaner for restkoncen- trationer eller for udførelsen af de undersøgelser og den kontrol, der gennemføres i henhold til det i første afsnit nævnte direktiv 96/23/EF, finder sanktionerne i nævnte stykke anvendelse. — meget vanskelige klimatiske forhold, der skyldes høj- den og giver sig udtryk i en mærkbart afkortet vækstperiode — stejle skråninger i lavere beliggende dele af det meste af området, således at mekanisering ikke er mulig eller kræver anvendelse af særligt, meget kostbart materiel, eller Artikel 15 — en kombination af disse to faktorer, der taget hver for sig kan være mindre alvorlige, men som tilsammen medfører tilsvarende ulemper. 1. Udligningsgodtgørelsen fastsættes til et beløb: — som er tilstrækkeligt til effektivt at bidrage til at kompensere for eksisterende ulemper, og — som ikke indebærer overkompensation. Ved beregning af udligningsgodtgørelsen kan der om fornødent tages hensyn til landbrugernes omkostninger og indkomsttab som følge af miljølovgivning. 2. Udligningsgodtgørelsen gradueres behørigt efter: — den enkelte regions særlige forhold og specifikke udviklingsmål — hvor alvorlige de varige naturbetingede ulemper er, som påvirker landbrugsvirksomheden — de specifikke miljøproblemer, som skal løses — produktionens art og den økonomiske situation på bedriften samt landbrugerens indkomst. Udligningsgodtgørelsen fastsættes til et beløb, der 3. ligger mellem det minimum og det maksimum, der er anført i bilaget. Der kan ydes et højere udligningsbeløb end det anførte maksimum, forudsat at gennemsnittet af alle udligningsgodtgørelser, der er ydet i den pågældende programmeringsregion, ikke overstiger dette maksimum. Artikel 16 Ugunstigt stillede områder omfatter: — bjergområder — andre ugunstigt stillede områder og — områder med særlige ulemper. Artikel 17 Bjergområder er områder, hver der er stærkt 1. begrænset mulighed for at udnytte jorden og, hvor arbejdsomkostningerne er større end normalt som følge af: 2. Områder nord for den 62. breddegrad og nogle tilstødende områder syd for denne breddegrad sidestilles med bjergområder. Artikel 18 De ugunstigt stillede områder, hvor der er risiko for, at jorden ikke længere udnyttes, og hvor det er nødvendigt at bevare naturen, skal bestå af landbrugsområder, som har ensartede naturlige produktionsbetingelser og har alle nedennævnte kendetegn: — forekomst af forholdsvis uproduktiv jord, som det er vanskeligt at dyrke, og hvis ringe muligheder ikke kan forbedres uden store omkostninger, og som hovedsa- geligt egner sig til ekstensivt kvæghold — på grund af denne af naturen betingede lave produkti- vitet opnås resultater, som ligger betydeligt under gennemsnittet, set i forhold til de vigtigste øko- nomiske resultatindikatorer inden for landbruget — ringe eller svindende befolkningstæthed og en befolk- ning, som hovedsagelig er afhængig af landbrugsvirk- somhed, hvis stadig hurtigere tilbagegang vil indebære en fare for områdets levedygtighed og for indbygger- nes mulighed for at blive boende. Artikel 19 Ugunstigt stillede områder kan omfatte andre områder, der er udsat for særlige ulemper, specielt særlige miljø- krav, og hvor der fortsat bør drives landbrug på bestemte betingelser, hvis det er nødvendigt for at bevare og forbedre miljøet, bevare naturen og mulighederne for turisme i området eller for at beskytte kysten. Disse områders samlede areal må ikke i nogen medlems- stat overstige 10 % af landets samlede areal. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/75 KAPITEL VI MILJØVENLIGT LANDBRUG Ved beregning af den årlige støtte kan der også tages hensyn til udgifterne til ikke-kommercielle anlægsarbej- der, der er nødvendige for opfyldelsen af forpligtelsen. Artikel 20 Støtte til produktionsmetoder inden for landbruget, som sigter på at beskytte miljøet og bevare naturen (miljøven- ligt landbrug), skal bidrage til at realisere målene for EF’s politik på landbrugs- og miljøområdet. Denne støtte skal fremme: — en udnyttelse af landbrugsjorden, som er forenelig med beskyttelse og forbedring af miljøet, landskabet og dets særpræg, naturressourcerne, jordbunden og den genetiske diversitet — en miljøvenlig ekstensivering af landbruget og anven- delse af lavintensive græsningssystemer — bevarelse af truede miljømæssigt værdifulde land- brugsområder De maksimumsbeløb, som årligt kan medfinansieres 2. af EF, er anført i bilaget. Beløbene skal være baseret på arealet af den bedrift, som forpligtelsen til miljøvenligt landbrug vedrører. KAPITEL VII FORBEDRING AF FORARBEJDNINGEN OG AFSÆTNINGEN AF LANDBRUGSPRODUKTER Artikel 23 1. Investeringsstøtte skal gøre det lettere at forbedre og rationalisere forarbejdningen og afsætningen af land- brugsprodukter og dermed bidrage til at gøre dem mere konkurrencedygtige og give dem øget merværdi. — landskabspleje og vedligeholdelse af historiske værdier på landbrugsjord 2. mål: Støtten skal tage sigte på et eller flere af følgende — anvendelse af miljøplanlægning i landbrugsdriften. Artikel 21 Der ydes støtte til landbrugere, som forpligter sig til 1. i mindst fem år at drive miljøvenligt landbrug. Om nødvendigt fastsættes der en længere periode for særlige former for forpligtelser afhængigt af disse forpligtelsers miljøeffekt. — styring af produktionen efter den forventede markeds- udvikling eller fremme af nye afsætningsmuligheder for landbrugsprodukter — forbedring eller rationalisering af afsætningskanalerne eller forarbejdningsprocesserne — forbedring af produkternes præsentation og emballe- ring eller bedre anvendelse eller bortskaffelse af bipro- dukter En forpligtelse til at drive miljøvenligt landbrug skal 2. indebære mere end normal god landbrugspraksis. — anvendelse af nye teknologier — fremme af innovative investeringer Den skal indebære aktiviteter, som ikke sikres gennem andre støtteforanstaltninger, som f. eks. markedsstøtte eller udligningsgodtgørelse. — forbedring og kontrol af kvalitets- og sundhedsvilkår — miljøbeskyttelse. Artikel 22 Artikel 24 Støtten for forpligtelser til at drive miljøvenligt 1. landbrug ydes en gang om året og beregnes på basis af: Der ydes støtte til de personer, der bærer de finan- 1. sielle omkostninger ved investeringer i virksomheder — indkomsttab — hvis økonomiske levedygtighed kan dokumenteres, — ekstraomkostninger som følge af forpligtelsen, og og — behovet for at skabe et incitament. hygiejne og dyrevelfærd. — som opfylder mindstekrav med hensyn til miljø, C 170/76 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 Investeringerne skal medvirke til at forbedre forhol- 2. dene i de pågældende råvaresektorer. De skal sikre, at råvareproducenterne får en rimelig andel i de deraf føl- gende økonomiske fordele. Der må gives tilstrækkelige garantier for, at der 3. findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Artikel 25 1. Investeringerne skal vedrøre forarbejdning og afsæt- ning af produkter, der er anført i traktatens bilag II, bortset fra fiskerivarer. 2. Investeringerne skal opfylde udvælgelseskriterier, der fastsætter prioriteringen og angiver, hvilke investe- ringer der ikke er støtteberettigede. Artikel 26 Der ydes ikke støtte til følgende investeringer: — investeringer i detailhandelsleddet — investeringer til fremme af forarbejdning eller afsæt- ning af produkter fra tredjelande. KAPITEL VIII SKOVBRUG Artikel 27 ning (EØF) nr. 2158/92 om beskyttelse af skovene i Fællesskabet mod brande (1). Artikel 28 Der ydes støtte til en eller flere af følgende foran- 1. staltninger: — tilplantning og gentilplantning med skov på jord, som ikke er landbrugsjord, forudsat at tilplantningen er tilpasset de lokale forhold og forenelig med miljøet — investeringer i skovbrugsbedrifter, der ejes af private skovejere, sammenslutninger af sådanne eller af kom- muner, med det formål markant at øge bedrifternes økonomiske eller økologiske værdi — investeringer med henblik på at forbedre og rationali- sere forarbejdning og afsætning af skovbrugsproduk- ter; investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale begrænses til alle de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle anvendelse — fremme af nye muligheder for anvendelse og afsæt- ning af træ og skovbrugsprodukter — etablering af sammenslutninger af skovejere med henblik på at hjælpe medlemmerne til at opnå en mere bæredygtig og effektiv forvaltning af deres bedrifter — genskabelse af produktionspotentiale i skove, som er blevet skadet ved brand og naturkatastrofer, og indfø- relse af hensigtsmæssige beskyttelsesforanstaltninger. Bestemmelserne i kapitel I, III og VII anvendes med 2. de fornødne ændringer for skovbrugsprodukter. 1. Støtte til skovbruget skal bidrage til at udvikle dets økonomiske, økologiske og sociale rolle i landdistrik- terne. Artikel 29 1. Der ydes støtte til skovrejsning på landbrugsjord. Støtten skal især fremme et eller flere af følgende 2. mål: Støtten kan ud over udgifterne til tilplantning omfatte: — bæredygtig forvaltning og udvikling af skovbruget — bevarelse af skovressourcerne — udvidelse af skovarealerne. 3. Støtten skal bidrage til at opfylde de forpligtelser, EF og medlemsstaterne har indgået på internationalt plan. Den skal tage udgangspunkt i nationale skovplaner, som er vedtaget af Det Mellemstatslige Panel vedrørende Skove. For områder, der er klassificeret som høj- eller mellemrisikozoner, når det gælder skovbrande, skal der udarbejdes beskyttelsesplaner i henhold til Rådets forord- — en årlig præmie pr. tilplantet hektar, der skal bidrage til dækning af udgifterne til de tilplantede arealers pleje i en periode på op til fem år — en årlig hektarpræmie, der skal udligne indkomsttabet som følge af skovrejsning i en periode på højst 20 år for landbrugere eller sammenslutninger heraf, som udnyttede jorden før skovrejsningen, eller for andre privatretlige juridiske personer. (1) EFT L 217 af 31. 7. 1992, s. 3. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 308/97 (EFT L 51 af 21. 2. 1997, s. 11). 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/77 2. Støtte til skovrejsning på landbrugsjord ydes ikke: — oprettelse af vikar- og driftskonsulentordninger — til landbrugere, der får støtte til førtidspensionering — afsætning af kvalitetsprodukter — i forbindelse med tilplantning med juletræer. — forbedring af levevilkår Ved tilplantning med hurtigtvoksende arter, der kan udnyttes på kort sigt, ydes der kun støtte til dækning af udgifterne til tilplantning, hvis denne er tilpasset de lokale forhold og forenelig med miljøet. 3. De maksimumsbeløb pr. år for den årlige præmie til udligning af indkomsttab, der kan medfinansieres af EF, er anført i bilaget. — renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes bygnings- og land- skabsværdier — diversificering af aktiviteterne, så der skabes alterna- tive beskæftigelses- og indkomstmuligheder — forvaltning af landbrugets vandressourcer — udvikling og forbedring af landdistrikternes infra- struktur Artikel 30 — fremme af aktiviteter inden for turisme og håndværk 1. Med henblik på at: — miljøbeskyttelse og forvaltning af landdistrikter — bevare og forbedre den økologiske stabilitet i skovene eller genoprette skadet skov i områder med alvorlige naturbetingede ulemper, hvor skovenes beskyttende og økologiske rolle er i almenhedens interesse, og hvor denne rolle ikke alene kan sikres gennem indtæg- ter fra skovbruget, eller — opretholde brandbælter ved hjælp af landbrugsvirk- somhed ydes der støtte i form af godtgørelse til enkeltpersoner eller sammenslutninger heraf af hensyn til offentlighedens interesse i, at de pågældende skove bevares, forudsat at de drives på bæredygtig måde. Godtgørelsen fastsættes til et beløb, der ligger mel- 2. lem det minimum og det maksimum, der er anført i bilaget. Der kan ydes en højere godtgørelse end det anførte maksimum, forudsat at gennemsnittet af alle godtgørelser, der er ydet i den pågældende programme- ringsregion, ikke overstiger dette maksimum. KAPITEL IX FREMME AF TILPASNINGEN OG UDVIKLINGEN AF LANDDISTRIKTERNE Artikel 31 Der ydes støtte til de foranstaltninger vedrørende land- brugsvirksomhed og omlægning heraf og vedrørende akti- viteter i landdistrikterne, som ikke falder ind under andre foranstaltninger i dette afsnit. Foranstaltningerne skal sigte på: — grundforbedring, jordfordeling — genopbygning af landbrugsproduktionspotentiale, som er blevet beskadiget ved naturkatastrofer, og indfø- relse af relevante forebyggende instrumenter — finansieringsteknik. KAPITEL X GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER Artikel 32 Gennemførelsesbestemmelser til dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). Bestemmelserne kan bl. a. vedrøre: — betingelserne for støtte til investeringer i landbrugsbe- drifter (artikel 4-7) — perioden og betingelserne for forbedring af en bedrifts økonomiske levedygtighed og betingelserne for anven- delse af arealer frigjort i forbindelse med førtidspen- sionering (artikel 11, stk. 2) — betingelserne for ydelse og beregning af udlignings- godtgørelse (artikel 14 og 15) — betingelserne for forpligtelsen til at drive miljøvenligt landbrug (artikel 21 og 22) — udvælgelseskriterier for investeringer i forbedring af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter (ar- tikel 25, stk. 2) — betingelserne kel 27-30). for skovbrugsforanstaltninger (arti- C 170/78 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 Når det gælder EF’s fjernområder, kan Kommissionen efter samme procedure træffe afgørelse om undtagelse fra artikel 26, andet led, forudsat at de forarbejdede produk- ter er bestemt for markedet i det pågældende område. Garantisektion, anvendes de specifikke bestemmelser i forordning (EF) nr. /. (forordning om finansiering af landbruget) og bestemmelser vedtaget i henhold hertil, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning. AFSNIT III Generelle principper, administrative og finansielle bestemmelser KAPITEL I GENERELLE PRINCIPPER A f d e l i n g I Støtte fra EUGFL Artikel 33 1. EF-støtte til førtidspensionering (artikel 10-12), ugunstigt stillede områder (artikel 13-19), miljøvenligt landbrug (artikel 20-22) og skovrejsning (artikel 29) finansieres af EUGFL’s Garantisektion i hele EF. EF-støtte til andre foranstaltninger til udvikling af 2. landdistrikterne finansieres af EUGFL’s — Udviklingssektion i mål 1-områder — Garantisektion i områder, der ikke er omfattet af mål 1. 3. Støtte til de foranstaltninger, der er anført i arti- kel 31, tredje, sjette og ottende led, finansieres af EUGFL i mål 1-områder og mål 2-områder, forudsat at de ikke finansieres af EFRU. Artikel 34 1. Når det gælder støtte til de i artikel 33, stk. 2, nævnte foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne — anvendes i mål 1-områder forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene) supple- ret med de specifikke bestemmelser i nærværende forordning — anvendes i mål 2-områder forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene) supple- ret med de specifikke bestemmelser i nærværende forordning, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning. A f d e l i n g I I Forenelighed og sammenhæng Artikel 35 1. Støtte til udvikling af landdistrikterne ydes kun til foranstaltninger, der er forenelige med EF’s retsforskrif- ter. Der skal være sammenhæng mellem disse foranstalt- 2. ninger og andre EF-politikker og dertilhørende tiltag. En foranstaltning, der falder ind under denne forordning, er kun støtteberettiget under andre EF-støtteordninger, hvis den ikke er uforenelig med nogen betingelse i denne forordning. 3. Der skal også være sammenhæng med foranstalt- ninger, der gennemføres via andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik. Der skal navnlig være sammen- hæng mellem på den ene side støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne og på den anden side foran- staltninger, der gennemføres som led i de fælles markeds- ordninger, og kvalitets- og sundhedsforanstaltninger inden for landbruget, og derudover mellem støtteforan- staltningerne indbyrdes. Derfor må der ikke i henhold til denne forordning ydes støtte til: — foranstaltninger omfattet af støtteordninger under de fælles markedsordninger — foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter, afsætning af landbrugsprodukter og udryddelse af dyresygdomme. 4. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere eller mere restriktive betingelser for ydelse af EF-støtte til udvikling af landdistrikterne, forudsat at der er sammenhæng mel- lem disse betingelser og de mål og krav, der er fastsat i denne forordning. Artikel 36 2. Når det gælder den støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL’s 1. Der kan ikke samtidig ydes støtte til en og samme foranstaltning i henhold til denne forordning og i hen- hold til andre EF-støtteordninger. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/79 Støtte til flere foranstaltninger i henhold til denne 2. forordning kan kun kombineres, hvis de hænger sammen og er indbyrdes forenelige. Hvis det er nødvendigt, juste- res støtteniveauet. enkelt plan. Hvis det er nødvendigt at udarbejde flere planer, skal forbindelsen mellem de i disse planer fastsatte foranstaltninger angives, og det skal sikres, at de hænger sammen og er indbyrdes forenelige. Artikel 37 Artikel 40 1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige forholds- regler for at sikre, at støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne er kendetegnet ved den i dette kapitel foreskrevne forenelighed og sammenhæng. I forbindelse med alle foranstaltninger til udvikling 2. af landdistrikterne skal de af medlemsstaterne forelagte planer indeholde en vurdering af de planlagte støtteforan- staltningers forenelighed og sammenhæng og oplysninger om de forholdsregler, der er truffet for at sikre foranstalt- ningernes forenelighed og sammenhæng. 3. Hvis det er nødvendigt for at sikre forenelighed og sammenhæng, revideres støtteforanstaltningerne efterføl- gende. KAPITEL II PROGRAMMERING Artikel 38 1. Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der finansieres af EUGFL’s Udviklingssektion, indgår i programmeringen for mål 1-regionerne i henhold til forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). 2. Andre foranstaltninger til udvikling af landdistrik- terne end de i artikel 33, stk. 1, nævnte indgår i program- meringen for mål 2-regionerne i henhold til forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om struktur- fondene). 3. De øvrige foranstaltninger til udvikling af landdis- trikterne indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne i henhold til artikel 39-42. Artikel 39 1. Planer til udvikling af landdistrikterne opstilles på det geografiske niveau, der skønnes mest hensigtsmæssigt. De udarbejdes af de af medlemsstaten udpegede myndig- heder, hvorefter medlemsstaten forelægger dem for Kom- missionen efter høring af de kompetente myndigheder og organisationer på det relevante geografiske niveau. Støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der skal gennemføres i et område, samles så vidt muligt i én Planer for udvikling af landdistrikterne skal dække en periode på syv år regnet fra den 1. januar 2000. Artikel 41 Planer for udvikling af landdistrikterne skal indeholde: — en kvantificeret beskrivelse af den aktuelle situation med oplysninger om udviklingsmæssige skævheder, uligheder og muligheder, de finansielle ressourcer, der er anvendt, og de vigtigste resultater af de aktioner, der er gennemført i den tidligere programmeringspe- riode, idet der tages hensyn til de disponible evalu- eringsresultater — en beskrivelse af den foreslåede strategi, dens kvantifi- cerede mål og de valgte udviklingsprioriteter for land- distrikterne samt det berørte geografiske område — en vurdering af den forventede økonomiske, miljø- mæssige og sociale effekt, herunder beskæftigelsesef- fekten — en samlet vejledende finansiel oversigt over de finan- sielle midler, som medlemsstaten og EF har afsat til hver af planens udviklingsprioriteter for landdistrik- terne — en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger til gennemførelse af planerne, specielt støtteordninger, herunder de oplysninger, der er nødvendige til vurde- ring af konkurrencereglerne — information om et eventuelt behov for undersøgelser, teknisk demonstrationsprojekter, uddannelse eller bistand i forbindelse med udformningen, gennemførel- sen eller tilpasningen af de berørte foranstaltninger — angivelse af de myndigheder og organer, som er udpeget — bestemmelser, som sikrer en effektiv og korrekt gen- nemførelse, herunder overvågning og evaluering, med angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering, kontrol- og sanktionsordninger samt relevant infor- mering af offentligheden — resultaterne af samråd og de skridt, der er taget for at inddrage de kompetente myndigheder og organer samt arbejdsmarkedets parter og økonomiske interes- seorganisationer på de relevante niveauer. C 170/80 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 2. Medlemsstaten skal i sine planer: — fastsætte miljøvenlige landbrugsforanstaltninger for hele sit område, i overensstemmelse med sine speci- fikke behov — sikre den nødvendige ligevægt mellem de forskellige foranstaltninger, hvortil der skal ydes støtte. Artikel 42 1. Planer for udvikling af landdistrikterne forelægges senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræ- den. 2. Kommissionen vurderer, om de foreslåede planer er konsistente med denne forordning. På basis af planerne godkender Kommissionen programmeringsdokumenter vedrørende udvikling af landdistrikterne efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene) senest seks måneder efter planernes forelæggelse. KAPITEL III SUPPLERENDE FORANSTALTNINGER OG EF-INITIATIV Artikel 43 1. Ifølge artikel 20, stk. 2, i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene) kan Kommissionen efter proceduren i samme forordnings artikel 51 udvide anvendelsesområdet for støtte fra EUGFL’s Udviklingssektion ud over, hvad der er fastsat i artikel 33, stk. 2, i nærværende forordning, med henblik på gennemførelsen af EF-initiativet til udvikling af land- distrikterne. 2. EUGFL’s Garantisektion kan på Kommissionens ini- tiativ finansiere undersøgelser i forbindelse med program- meringen af udviklingen af landdistrikterne. KAPITEL IV FINANSIELLE BESTEMMELSER Artikel 44 1. Der udarbejdes hvert år en finansieringsplan og aflægges regnskab for den støtte, som EF yder til udvik- ling af landdistrikterne via EUGFL’s Garantisektion. Finansieringsplanen indgår i programmeringen af udvik- lingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3) og i pro- grammeringen vedrørende mål 2. Kommissionen tildeler medlemsstaterne foreløbige 2. årlige bevillinger på basis af objektive kriterier under hensyn til særlige forhold og behov samt særlige initiati- ver til fordel for miljø, jobskabelse og landskabsbeva- ring. 3. De foreløbige bevillinger tilpasses efter de faktiske udgifter og på grundlag af reviderede udgiftsoverslag, som forelægges af medlemsstaterne, idet der tages hensyn til programmernes mål og de disponible midler, ligesom støtteintensiteten for landdistrikter under mål 2 som regel tages i betragtning. Artikel 45 1. De finansielle bestemmelser i artikel 30, 31 (bortset fra stk. 1, femte afsnit), 33, 37 og 38 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene) anvendes ikke på støtte til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne i forbindelse med mål 2. Kommissionen træffer de nødvendige forholdsregler for at sikre en effektiv og koordineret gennemførelse af disse foranstaltninger, og dette skal ske på en måde, som mindst opfylder kravene i de afsnit 1 nævnte bestemmel- ser, herunder princippet om én forvaltningsmyndighed. 2. Foranstaltninger, der indgår i programmeringen af udviklingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3) medfi- nansieres af EF efter principperne i artikel 28 og 29 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). EF kan højst medfinansiere 50 % af de samlede støtteberettigede udgifter og skal som generel regel medfinansiere 25 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i områder, der ikke er omfattet af mål 1 og mål 2. I disse områder anvendes satserne i artikel 28, stk. 4, litra a), nr. ii) og iii), og litra b), nr. ii) og iii), i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). I forbindelse med programmeringen af gennemførelsen af denne forordnings artikel 20, 21 og 22 kan der i undta- gelsestilfælde fastsættes en medfinansieringssats, der er op til 10 % højere end de i første afsnit fastsatte maksi- mumssatser, for specifikke foranstaltninger, der ud fra et miljømæssigt synspunkt er af særlig værdi. Ved udbetalinger i den forbindelse anvendes artikel 31, stk. 1, afsnit 5, i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). Udbetaling af finansiel støtte fra EUGFL’s Garanti- 3. sektion kan ske i form af forskud til gennemførelse af programmer og i form af udbetalinger til dækning af påløbne udgifter. 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/81 KAPITEL V OVERVÅGNING OG EVALUERING Artikel 46 AFSNIT IV Statsstøtte Artikel 49 1. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der foregår en effektiv overvågning af, hvordan programme- ringen af udviklingen af landdistrikterne gennemføres (artikel 38, stk. 3). 1. Medmindre andet er fastsat i dette afsnit, anvendes traktatens artikel 92-94 på den støtte, medlemsstaterne yder til foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne. 2. Overvågningen foregår efter aftalte procedurer. Overvågningen foregår ved hjælp af særlige fysiske og finansielle indikatorer, der er aftalt og fastlagt på for- hånd. Medlemsstaterne skal forelægge årlige situationsrapporter for Kommissionen. Der nedsættes overvågningsudvalg, hvis det er rele- 3. vant. Artikel 47 Foranstaltninger, der indgår i programmeringen af udvik- lingen af landdistrikterne (artikel 38, stk. 3), evalueres ud fra principperne i forordning (EF) i artikel 39-42 nr. /. (den generelle forordning om strukturfon- dene). KAPITEL VI GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER Artikel 48 Traktatens artikel 92-94 anvendes dog ikke på finansielle tilskud fra medlemsstaterne til foranstaltninger, der i medfør af traktatens artikel 42 medfinansieres af EF i henhold til denne forordning. 2. Der må kun ydes statsstøtte til landbrugere i ugun- stigt stillede områder, hvis støtten opfylder betingelserne i artikel 13-19 og ikke overstiger de beløb, der er fastsat i artikel 15. 3. Der må kun ydes statsstøtte til landbrugere for forpligtelser til at drive miljøvenligt landbrug, hvis for- pligtelserne opfylder betingelserne i artikel 20-22. Der kan ydes supplerende støtte ud over de maksimumsbeløb, der er fastsat i henhold til artikel 22, stk. 2, hvis det er berettiget ifølge samme artikels stk. 1. Artikel 50 Statsstøtte i medfør af traktatens artikel 42, der har til formål yderligere at bidrage til finansiering af foranstalt- ninger til udvikling af landdistrikterne, som medfinansie- res af EF, meddeles af medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning som led i den i artikel 38 nævnte programmering. Trakta- tens artikel 93, stk. 3, første punktum, anvendes ikke på således meddelt støtte. Nærmere bestemmelser for anvendelsen af dette afsnit vedtages efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfon- dene). Disse bestemmelser kan navnlig vedrøre: — udformning og forelæggelse af planer for udvikling af landdistrikterne (artikel 39-42) — revidering af programmeringsdokumenter vedrørende udvikling af landdistrikterne — udarbejdelse af finansieringsplaner, specielt for at sikre budgetdisciplin (artikel 44), medfinansiering (ar- tikel 45, stk. 2) — overvågning og evaluering (artikel 46 og 47). AFSNIT V Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser Artikel 51 1. Viser det sig at være nødvendigt med særlige foran- staltninger for at lette overgangen fra det nuværende system til det system, der indføres ved denne forordning, vedtages disse foranstaltninger af Kommissionen efter proceduren i artikel 49 i forordning (EF) nr. /. (den generelle forordning om strukturfondene). Sådanne foranstaltninger vedtages navnlig for at 2. integrere eksisterende EF-støtteforanstaltninger, som Kommissionen har godkendt for en periode, der udløber efter den 1. januar 2000, eller for en ubegrænset periode, C 170/82 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 i den støtteordning for udvikling af landdistrikterne, der er fastsat i denne forordning. — en årlige faktisk afsatte mængde — de gennemsnitlige opnåede producentpriser. Artikel 52 1. Artikel 17 i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 om den fælles markedsordning for humle (1) affattes såle- des: »Artikel 17 Bestemmelserne om finansiering af den fælles 1. landbrugspolitik finder anvendelse på markedet for de i artikel 1, stk. 1, nævnte produkter fra tidspunktet for anvendelsen af den i denne forordning fastlagte ordning. Den i artikel 8 nævnte støtte medfinansieres af 2. EF. 3. Medlemsstaterne udbetaler den i artikel 12 nævnte støtte til producenterne mellem den 16. okto- ber og den 31. december i det produktionsår, støtte- ansøgningen er indgivet for. Kommissionen vedtager efter proceduren i arti- 4. kel 20 bestemmelser for anvendelsen af denne arti- kel«. Artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 404/93 om 2. den fælles markedsordning for bananer (2) affattes såle- des: »Artikel 6 1. Medlemsstaterne yder støtte til anerkendte pro- ducentorganisationer i de første fem år efter deres anerkendelse for at fremme oprettelse og lette drif- ten. 2. Støtten: — udgør i første, andet, tredje, fjerde og femte år henholdsvis 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af den inden for producentorganisationen afsatte produktion — må ikke overstige de faktiske udgifter til den pågældende organisations oprettelse og drift — udbetales i årlige rater i højst syv år efter datoen for anerkendelsen. Produktionens værdi beregnes årligt på grundlag af: (1) EFT L 175 af 4. 8. 1971, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1554/97 (EFT L 208 af 2. 8. 1997, s. 1). (2) EFT L 47 af 25. 2. 1993, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3290/94 (EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 105). 3. Producentorganisationer, der er dannet af orga- nisationer, som i vidt omfang allerede opfylder kra- vene i denne forordning, kan kun modtage den i denne artikel anførte støtte, såfremt de danner en sammenslutning med det formål bedre at kunne opfylde de i artikel 5 anførte målsætninger. I så fald ydes der dog kun støtte til omkostningerne i forbin- delse med oprettelsen (udgifter til forberedelse og udarbejdelse af dens stiftende overenskomst og ved- tægterne). 4. Støtte i henhold til denne artikel meddeles Kom- missionen i en beretning, som medlemsstaterne sender denne ved slutningen af hvert regnskabsår«. 3. I Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (3) foretages føl- gende ændringer: — Artikel 15, stk. 6, affattes således: »6. For regioner i Fællesskabet, hvor producen- terne kun er organiseret i ringe grad, kan medlemssta- terne på behørigt begrundet anmodning få adgang til at yde producentorganisationerne en national finansiel støtte, som ikke må overstige halvdelen af producen- ternes finansielle bidrag. Denne støtte skal lægges til driftsfonden. For medlemsstater, i hvilke mindre end 15 % af frugt- og grøntsagsproduktionen afsættes gennem produ- centorganisationerne, og hvor produktionen af frugt og grøntsager udgør mindst 15 % af den samlede landbrugsproduktion, kan den i første afsnit omhand- lede støtte efter anmodning fra vedkommende med- lemsstat refunderes delvis af Fællesskabet«. — Artikel 52 affattes således: »Artikel 52 1. Udgifterne i forbindelse med udbetalingen af EF-tilbagekøbsgodtgørelsen og med EF-finansieringen af driftsfonden, af særforanstaltningerne efter arti- kel 17 og artikel 53, 54 og 55 samt af de kontrolfor- anstaltninger, som udføres af de eksperter fra med- lemsstaterne, der er stillet til rådighed for Kommissio- nen i henhold til artikel 40, stk. 1, betragtes som interventioner til regulering af landbrugsmarkederne efter artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. /. (forordning om finansiering af landbru- get). (3) EFT L 296 af 21. 11. 1996, s. 46. Forordningen er ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2520/97 (EFT L 346 af 17. 12. 1997, s. 41). 4. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 170/83 Udgifterne i forbindelse med støtte, som ydes af 2. medlemsstaterne i henhold til artikel 14 og artikel 15, stk. 6, andet afsnit, betragtes som interventioner til regulering af landbrugsmarkederne efter artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. /. (forord- ning om finansiering af landbruget). Den skal være berettiget til medfinansiering af EF. 3. Kommissionen vedtager efter proceduren i arti- kel 46 gennemførelsesbestemmelser til denne artikels stk. 2. Bestemmelserne i afsnit VI anvendes, uden at (EØF) 4. dette berører anvendelsen af nr. 4045/89 (1)«. forordning Artikel 53 1. Følgende forordninger ophæves: — forordning (EØF) nr. 4256/88 2. Følgende bestemmelser ophæves: — artikel 21 i forordning (EØF) nr. 3763/91 (2) — artikel 32 i forordning (EØF) nr. 1600/92 (3) — artikel 27 i forordning (EØF) nr. 1601/92 (4) — artikel 13 i forordning (EØF) nr. 2019/93 (5). 3. Forordninger og bestemmelser, der er ophævet ifølge stk. 1 og 2, anvendes fortsat for foranstaltninger, som er blevet godkendt af Kommissionen i henhold til samme forordninger før den 1. januar 2000. De direktiver, som Rådet og Kommissionen har 4. udstedt, og som indeholder lister over ugunstigt stillede områder eller ændringer af sådanne lister, jf. artikel 21, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 950/97, forbliver i kraft, medmindre de ændres yderligere i forbindelse med et program. Artikel 54 — forordning (EF) nr. 950/97, (EF) nr. 951/97, (EF) nr. 952/97, (EØF) nr. 867/90 — forordning (EØF) nr. 2078/92, (EØF) nr. 2079/92, (EØF) nr. 2080/92 — forordning (EØF) nr. 1610/89. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Ti- dende. Den anvendes i forbindelse med støtte fra EF fra den 1. januar 2000. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i. På Rådets vegne. (2) Rådsforordning af 16. december 1991 om særlige foranstalt- ninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de oversø- iske franske departementer (EFT L 356 af 24. 12. 1991, s. 1). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2598/ 95 (EFT L 267 af 9. 11. 1995, s. 1). (3) Rådsforordning af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for Azorerne og Madeira (EFT L 173 af 27. 6. 1992, s. 1). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2348/96 (EFT L 320 af 11. 12. 1996, s. 1). (4) Rådsforordning af 15. juni 1992 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for De Kanariske Øer (EFT L 173 af 27. 6. 1992, s. 13). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2348/96 (EFT L 320 af 11. 12. 1996, s. 1). (5) Rådsforordning af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav (EFT L 184 af 27. 7. 1993, s. 1). Forord- ningen er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2417/95 (EFT L 248 af 14. 10. 1995, s. 39). (1) Rådsforordning af 21. december 1989 om medlemsstaternes kontrol med de foranstaltninger, der indgår i ordningen for finansiering gennem Den Europæiske Udviklings- og Garanti- fond for Landbruget, Garantisektionen, og om ophævelse af direktiv 77/435/EØF (EFT L 388 af 30. 12. 1989, s. 17). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 3235/ 94 (EFT L 338 af 28. 12. 1994, s. 16). C 170/84 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4. 6. 98 BILAG OVERSIGT OVER STØTTEBELØB Artikel Formål ECU 8 stk. 2 etableringsstøtte 25 000 — 12, stk. 1 førtidspensionering 15, stk. 3 laveste udligningsgodtgørelse højeste udligningsgodtgørelse 22, stk. 2 enårige afgrøder flerårige specialafgrøder anden jordudnyttelse 29, stk. 3 præmie til dækning af tab ved skovrejsning — til landbrugere eller sammenslutninger heraf — til andre privatretlige juridiske personer 30, stk. 2 minimumsgodtgørelse maksimumsgodtgørelse 15 000 pr. overdrager 3 500 pr. arbejdstager 40 200 600 900 450 600 150 40 120 pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar pr. hektar


title: Proposta de regulamento (CE) do Conselho relativo ao apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão

eurovoc_concepts:
Central and Eastern European Countries
EU aid
accession to the European Union
aid to agriculture
rural development

formats: html pdf print

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 18. 03. 1998 COM(1998) 153 final 98/0100(CNS) Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO relativo ao apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão (apresentada pela Comissão) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS Reglamento de preadhesión 1. El Consejo de Luxemburgo acordo un aumento sustancial de la ayuda de preadhesión para complementar el programa PHARE, el apoyo de los Fondos estructurales y el apoyo a la agricultura y el desarrollo rural de los países candidatos de Europa Central y Oriental. 2. De acuerdo con las orientaciones de la Agenda 2000l y con las conclusiones del Consejo Europeo de Luxemburgo, se concederá a los países candidatos de Europa Central y Oriental ayuda financiera con arreglo a los instrumentos estructurales y agrícolas de preadhesión. Esto se recoge en el artículo 1 del presente Reglamento, donde figura la lista de los diez países interesados. 3. Chipre, como consta en las conclusiones de Luxemburgo (§ 22), se beneficiará de una estratégia de preadhesión particular, correspondiente a su actual situación económica. 4. En función del avance futuro hacia una solución política del problema chipriota que es objeto actualmente de conversaciones bajo los auspícios de las Naciones Unidas y a fin de tener en cuenta la situación económica que prevalezca entonces en la islã, puede llegar a ser conveniente, según se desarrollen las negociaciones de adhesion basadas en las conclusiones de Luxemburgo (§ 28), incluir también a Chipre en la lista de países beneficiários. 5. En muchos de los países candidatos, la agricultura sigue siendo una fuente de empleo fundamental. En general, el proceso institucional de privatización y transformación en el sector agrícola todavia tiene que completarse y las estructuras agrícolas han de seguir evolucionando. La ayuda comunitária de preadhesión en favor de la agricultura y del desarrollo rural debe decidirse en función de la necesidad particular de la adaptación a un acervo comunitário bastante complejo en este sector. El marco de la ayuda comunitária de preadhesión lo constituye un reglamento de coordinación horizontal. El reglamento relativo a las medidas de preadhesión para la agricultura y el desarrollo rural se ha elaborado de acuerdo con el marco horizontal. El fundamento jurídico de estas medidas comunitárias indispensables es el artículo 235 dei Tratado. 7. Las medidas de preadhesión, basadas en las necesidades prioritárias para la agricultura y el desarrollo rural, se refieren, en particular, a la ayuda para mejorar la eficácia de las explotaciones agrarias (incluídas las agrupaciones de productores), la transformación y la distribución, la promoción de productos de calidad, el control veterinário y Véanse en la segunda parte ("El desafio de la ampliation") la sección III ("Una estratégia para la ampliation") con su apartado 2 ("Estratégia de preadhesión reforzada") y la sección IV ("Chipre"). A fitosanitario, la mejora de la calidad, concentración parcelaria y registro de las tierras, la gestion de los recursos hídricos, la formación profesional, la diversificación de las actividades económicas en zonas rurales, las medidas agroambientales y forestales, la mejora de las infraestructuras y de las pequenas poblaciones rurales (en particular, la conservación del património rural y la prestación de asistencia técnica). Esta lista puede alargarse si surgen nuevas necesidades prioritárias La ayuda comunitária se facilitará en forma de programas multianuales, siguiendo las líneas directrices y princípios aplicables a los programas operativos en el âmbito de la los princípios de política estructural de complementariedad, cooperacióh y adicionalidad, el proceso de programación, el seguirniento y la evaluación. Debe garantizarse la compatibilidad con Ia cooperación en materia de adhesion y con el programa nacional de adopción del acervo comunitário. los que destacan la UE, entre De acuerdo con la propuesta de la Agenda 2000, los recursos anuales de que dispone la Sección de Garantia dei FEOGA ascienden a 500 millones de ecus en precios constantes de 1997. Estos fondos serán concedidos a los países candidatos de acuerdo con critérios objetivos. Al entrar un país en la UE, dejará de tener los derechos que le otorga el regiamente. - 2- Proposta de REGULAMENTO (CE) N°. / DO CONSELHO relativo ao apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a União Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 235°, Tendo em conta a proposta da Comissão, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu, Tendo em conta o parecer do Comité Económico e Social, Tendo em conta o parecer do Comité das Regiões, (1) Considerando que as conclusões do Conselho Europeu de 12 e 13 de Dezembro de 1997 prevêem a instauração de uma estratégia de pré-adesão reforçada para os países candidatos da Europa Central e Oriental, bem como de uma estratégia de pré-adesão específica para Chipre; Considerando que, à luz dos futuros progressos na procura de uma solução (2) política para o problema cipriota actualmente prosseguida sob a égide das Nações Unidas, e para ter em conta a situação económica que nessa altura prevaleça na ilha, pode tornar-se necessário, enquanto prosseguem as negociações de adesão com base nas conclusões do Conselho Europeu do Luxemburgo, incluir Chipre na lista dos países beneficiários e prever para o efeito normas específicas de execução do presente regulamento; (3) Considerando, no entanto, que as conclusões do Conselho Europeu prevêem que a ajuda visada pelo presente regulamento seja por agora concedida aos dez países candidatos da Europa Central e Oriental; (4) Considerando que a Comunidade decidiu fornecer uma assistência especial a favor dos países candidatos à adesão sob a forma de uma ajuda de pré-adesão, a fim de levar a efeito acções destinadas a apoiar o actual processo de reforma económica e social nesses países e a preparar e facilitar a integração das suas economias na economia comunitária; (5) Considerando que a assistência a título do apoio comunitário a medidas de pré- adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão, juntamente com a assistência comunitária ao abrigo do Regulamento (CE) n°. que cria um instrumento estrutural de 1 S pré-adesão1, será coordenada no quadro do Regulamento (CE) n°. relativo à coordenação da assistência aos países candidatos no contexto de uma estratégia de pré- adesão2 e ficará sujeita às disposições de condicionalidade do Regulamento (CE) n°. relativo à assistência aos países candidatos no contexto da estratégia de pré-adesão, nomeadamente ao estabelecimento de parcerias para a adesão; (6) Considerando que a ajuda comunitária de pré-adesão deve ter por objectivo, especialmente, resolver problemas prioritários de adaptação das economias dos países candidatos, de um modo sustentável, e facilitar a realização por estes do acervo comunitário, com particular ênfase na política agrícola comum; Considerando que a ajuda de pré-adesão no sector agrícola deve respeitar as (7) prioridades da política agrícola comum pós-reforma; que essa ajuda deve ser aplicada em áreas prioritárias a definir para cada país, tais como o melhoramento das estruturas de transformação dos produtos agrícolas e dos produtos da pesca, a distribuição, o controlo de qualidade dos géneros alimentícios, a fiscalização veterinária e fitossanitária e a criação de agrupamentos de produtores; que deverá ser igualmente possível financiar projectos integrados de desenvolvimento rural destinados a apoiar iniciativas locais e medidas agro-ambientais, a melhorar a eficácia das explorações agrícolas e a adaptar infra-estruturas, bem como medidas que acelerem a reconversão estrutural; (8) Considerando que, no sector agrícola, o apoio comunitário será concretizado sob a forma de programas plurianuais, estabelecidos de acordo com as directrizes e os princípios dos programas operacionais aplicados no âmbito da política estrutural, a fim de facilitar nos países candidatos a aplicação dos princípios e dos procedimentos em vigor; (9) Considerando que, de acordo com o Regulamento (CE) n°. [RHC], uma medida só pode receber assistência de um único instrumento financeiro comunitário durante um dado período, atentas, no caso do Banco Europeu de Investimento (BEI), as suas próprias regras sobre a concessão de assistência; (10) Considerando que os fundos comunitários não devem substituir-se ao financiamento disponível em cada país candidato e que a assistência da Comunidade constitui uma contribuição financeira para a realização dos projectos; (11) Considerando que a ajuda de pré-adesão no sector agrícola deve ser concedida sob a forma de uma contribuição financeira da secção Garantia do Fundo Europeu de Agricultura e Orientação Agrícola, a seguir denominada "FEOGA-Garantia", de acordo com as regras financeiras específicas estabelecidas pelo Regulamento (CE) n°. do Conselho [regulamento financeiro agrícola]; (12) Considerando que a repartição pelos países candidatos dos recursos fixados pela autoridade orçamental no preâmbulo do presente instrumento, deve ter em plena conta a prosperidade nacional, com base no produto interno bruto, na população agrícola activa e na superfície agrícola utilizada, bem como, se necessário, as particularidades territoriais específicas; ; ; r (13) Considerando que é conveniente que os países candidatos apresentem os seus planos o mais rapidamente possível, a fim de não atrasar a aplicação das medidas de pré- adesão a partir de 1 de Janeiro de 2000; (14) Considerando que o estabelecimento desses programas, a sua execução e os mecanismos de acompanhamento devem observar as regras específicas dos fundos estruturais, facilitando assim a transferência do acervo comunitário; (15) Considerando que deve proceder-se a uma avaliação ex ante pormenorizada antes da autorização de recursos comunitários, a fim de assegurar que o programa corresponda às necessidade reais, permitir uma certa flexibilidade na realização da intervenção comunitária, para atender às informações pertinentes e aos primeiros resultados das medidas, e reforçar o acompanhamento e a avaliação ex post, para garantir a concretização do impacte previsto; , (16) Considerando que é conveniente prever a constituição de um comité que assista a Comissão no acompanhamento de cada programa; (17) Considerando que as decisões necessárias devem ser adoptadas de acordo com o processo previsto no artigo 49° do Regulamento (CE) n°. do Conselho [regulamento geral dos fundos estruturais] e, em relação a questões financeiras específicas, com o processo previsto no artigo 13° do Regulamento (CE) n°. [regulamento financeiro agrícola]; (18) Considerando que devem ser apresentados ao Conselho, ao Parlamento Europeu, ao Comité Económico e Social e ao Comité das Regiões relatórios sobre os progressos realizados na aplicação da ajuda agrícola de pré-adesão; (19) Considerando que, durante o período de transição de 1 de Janeiro de 1999 a 31 de Dezembro de 2001, qualquer referência ao euro deve, em regra geral, ser lida como uma referência ao euro enquanto unidade monetária, como referida na segunda frase do artigo 2o do Regulamento (CE) n°. ; (20) Considerando que a execução destas medidas pode contribuir para a realização dos objectivos da União e que o Tratado não prevê, para as medidas em questão, outros poderes para além dos previstos no artigo 235°, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: TITULO I Objectivos e tipos de medidas Artigo Io Objectivos 1. 2. O presente regulamento estabelece o quadro do apoio comunitário à agricultura e ao desenvolvimento rural sustentáveis a conceder, no período de pré-adesão, aos seguintes países candidatos: Bulgária, Eslováquia, Eslovénia, Estónia, Hungria, Letónia, Lituânia, Polónia, República Checa e Roménia. O apoio comunitário deve respeitar as condições estabelecidas no âmbito das parcerias para a adesão e visa especialmente: a) b) Resolver problemas prioritários e específicos de adaptação sustentável do sector agrícola e das zonas rurais nos países candidatos; Contribuir para a realização do acervo comunitário relativo à política agrícola comum e políticas relacionadas. Medidas Atíigo_2! Em conformidade com as prioridades definidas pelos países candidatos, e na observância do n° 3 do artigo 4o, o apoio à agricultura e ao desenvolvimento rural pode incidir nas seguintes medidas: investimentos em explorações agrícolas, melhoramento da transformação e comercialização dos produtos agrícolas e dos produtos da pesca, melhoramento das estruturas de controlo da qualidade e de fiscalização veterinária e fitossanitária, métodos de produção agrícola concebidos para protecção do ambiente e preservação do espaço natural, desenvolvimento e diversificação de actividades económicas com vista à criação de ocupações múltiplas ou rendimentos alternativos, criação de serviços de substituição e gestão nas explorações agrícolas, criação de agrupamentos de produtores, renovação e desenvolvimento de pequenos aglomerados populacionais e protecção e conservação da herança rural, melhoramento fundiário e emparcelamento, estabelecimento e actualização de cadastros fundiários, melhoramento da formação profissional, desenvolvimento e melhoramento de infra-estruturas rurais, gestão dos recursos hídricos, 6 incluindo arborização, silvicultura, investimentos em explorações silvícolas de propriedade privada e transformação e comercialização de produtos florestais, assistência técnica às medidas abrangidas pelo presente regulamento, incluindo estudos para apoiar a preparação e o acompanhamento do programa e campanhas de informação e publicidade. Podem ser decididas outras medidas, de acordo com o processo previsto no artigo 49° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais]. As normas de execução do presente título serão, se necessário, adoptadas de acordo com o mesmo processo. TITULOU ASSISTÊNCIA Artigo 3o Complementaridade e assistência técnica 1. 2. A acção comunitária será concebida como um complemento das acções nacionais correspondentes ou como um contributo para as mesmas. Será estabelecida através de uma cooperação estreita entre a Comissão, o país candidato e as autoridades e organismos competentes, bem como os parceiros económicos e sociais ao nível adequado. Essa cooperação abrangerá a preparação e a execução, incluindo o financiamento, bem como a apreciação, o acompanhamento e a avaliação das medidas. No quadro da assistência técnica, a Comissão tomará iniciativas e medidas para assegurar que as medidas comunitárias contribuam para os objectivos prioritários a que se refere o n° 1 e proporcionem um valor acrescentado às iniciativas nacionais. Programação Artigo 4o 1. As medidas de desenvolvimento rural serão objecto de um plano a elaborar ao nível territorial mais adequado. Os planos serão preparados pelas autoridades competentes designadas pelos países candidatos e serão apresentados por esses países à Comissão, após consulta das autoridades e organismos competentes ao nível adequado. 2. Os planos de desenvolvimento rural cobrirão um período de, no máximo, sete anos a partir de 1 de Janeiro de 2000, sob reserva do n° 2 do artigo Io, e incluirão: indique as uma descrição quantificada da situação actual, que disparidades, atrasos e potencialidades de desenvolvimento, os principais 1. resultados de anteriores operações empreendidas com a assistência comunitária, os recursos financeiros mobilizados e os resultados disponíveis das avaliações, uma descrição da estratégia proposta, os seus objectivos quantificados, as prioridades de desenvolvimento rural seleccionadas e o âmbito geográfico, uma apreciação ex ante, que mostre o impacte esperado em termos económicos, ambientais e sociais, incluindo os efeitos no emprego, um plano de financiamento indicativo global, que discrimine os recursos financeiros nacionais, comunitários - e, se for caso disso, privados - previstos, correspondentes a cada prioridade de desenvolvimento rural adoptada no âmbito do plano, incluindo, se necessário, as medidas financiadas pelo BEI e outros instrumentos financeiros internacionais, um perfil financeiro indicativo para cada ano abrangido pelo período de programação em relação a cada fonte que contribua para o programa, se for caso disso, informações sobre a necessidade de estudos, formação ou assistência técnica relativos à preparação, execução ou adopção das medidas em causa, os nomes das autoridades e organismos competentes, responsáveis pela execução do programa, incluindo o organismo pagador, sempre que possível, a definição dos "beneficiários finais", que podem ser organizações ou empresas, públicas ou privadas, responsáveis pela condução das operações. No caso de serem concedidas ajudas públicas por outras autoridades designadas pelos países candidatos, os beneficiários finais serão as instituições que decidem da concessão da ajuda pública, a descrição das medidas previstas para a realização dos planos, nomeadamente regimes de ajudas, incluindo os elementos necessários para a determinação da observância das regras de concorrência, disposições que assegurem uma correcta execução do programa, incluindo o acompanhamento e a avaliação, com a definição dos indicadores quantitativos para a avaliação e dos regimes de controlos e penalizações, os resultados das consultas e as disposições tomadas para a associação de autoridades e organismos competentes, bem como dos parceiros económicos, sociais e ambientais adequados. 3. 4. 5. Nos seus planos de desenvolvimento, os países candidatos devem assegurar que seja dada prioridade às medidas de melhoramento da eficácia do mercado, das normas de qualidade e das normas sanitárias e às destinadas à preservação do emprego e à criação de novas oportunidades de emprego em zonas rurais, na observância das disposições relativas à protecção do ambiente. Salvo acordo em contrário com o país candidato, o plano de desenvolvimento rural deve ser apresentado no prazo de seis meses a contar da entrada em vigor do presente regulamento. Com base no plano de cada país candidato, e no prazo de seis meses a contar da sua apresentação, será aprovado pela Comissão, de acordo com o processo previsto no artigo 49° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais) um programa de desenvolvimento rural, desde que estejam disponíveis todas as informações pertinentes. Nomeadamente, a Comissão apreciará o plano proposto em função da sua coerência com o presente regulamento. O programa pode, se necessário, ser revisto e adaptado em função: da evolução sócio-económica, de novas informações pertinentes e dos resultados registados durante a realização das acções em causa, incluindo os resultados do acompanhamento e da avaliação, de acções empreendidas no âmbito da parceria para a adesão e do programa nacional de adopção do acervo comunitário, ou da necessidade de adaptar os montantes de ajuda disponíveis, designadamente na sequência da adesão à Comunidade de determinados países candidatos referidos no n° 1 do artigo Io, tendo em conta a eficácia e os resultados das medidas de pré-adesão. Apreciação ex ante, acompanhamento e avaliação Artigo y 1. A fim de determinar a sua eficácia, as medidas de apoio ao desenvolvimento rural serão objecto de uma apreciação ex ante e uma apreciação intercalar, de acompanhamento contínuo e de uma avaliação ex post, destinados a permitir apreciar os seus resultados e o seu impacte em relação aos objectivos definidos. 2. A Comissão e o país candidato acompanharão a execução do programa. Esse acompanhamento será realizado através de processos acordados em conjunto. O acompanhamento será efectuado por referência a indicadores específicos, de carácter físico, ambiental e financeiro, acordados e estabelecidos previamente. Os países candidatos apresentarão relatórios anuais de progresso à Comissão até ao termo do primeiro semestre do ano subsequente, os quais conterão, pelo menos, as informações referidas no artigo 36° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais]. 3. Para cada programa de desenvolvimento rural será criado um comité de acompanhamento, em conformidade com o artigo 34° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais]. Compatibilidade Artigo 6o As medidas objecto de apoio comunitário devem observar os compromissos adoptados na parceria para a adesão e ser coerentes com os princípios do programa nacional de adopção do acervo comunitário. 1 As medidas financiadas ao abrigo do presente regulamento devem observar as disposições dos Acordos Europeus, incluindo as disposições de aplicação desses acordos em matéria de auxílios estatais. TITULO III DISPOSIÇÕES FINANCEIRAS Artigo T Recursos 1. 2. 3. A contribuição financeira da Comunidade para a execução do programa de desenvolvimento rural será financiada pelo FEOGA-Garantia sob a forma de adiantamentos, co-financiamento e financiamento, de acordo com os princípios estabelecidos nos artigos 28° e 29° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais]. Os pagamentos relativos à assistência técnica podem assumir a forma de adiantamentos para a execução do programa e de pagamentos de despesas efectuadas. A dotação financeira a atribuir a cada país candidato a título de ajuda de pré- adesão financiada pelo FEOGA-Garantia basear-se-á em critérios objectivos, tais como: população agrícola, superfície agrícola, produto interno bruto (PIB) em paridade de poder de compra, situação territorial específica. No período referido no n° 2 do artigo 4o, até 2% da dotação anual podem ser afectados, por iniciativa da Comissão, ao financiamento de estudos preliminares, visitas de intercâmbio, avaliações e controlos. Taxa de apoio comunitária Artigo 3° 1. A contribuição comunitária pode elevar-se a 75% da despesa pública elegível total. Em relação às medidas referidas non0 1, último travessão, do artigo 2o e no n° 3 do artigo 7o, a contribuição financeira comunitária pode ascender a 100% do custo elegível total. 2. No caso de investimentos geradores de receitas, a ajuda pública pode elevar-se a 50% do custo elegível total, para os quais a contribuição do FEOGA pode A^o ascender a 75%. A contribuição do FEOGA respeitará sempre os limites máximos das taxas de ajuda e de cumulação estabelecidos para os auxílios estatais. O apoio financeiro e os pagamentos serão expressos em euros. Controlo financeiro Artigo 9o 1. O apoio financeiro respeitará os princípios estabelecidos no Regulamento (CE) n°. [regulamento financeiro agrícola]. A Comissão executa as despesas ao abrigo do presente regulamento em conformidade com as disposições do Regulamento Financeiro aplicável ao orçamento geral das Comunidades Europeias e com base no protocolo financeiro a estabelecer entre a Comissão e o país beneficiário. A Comissão adoptará os métodos de gestão do programa, as disposições de acompanhamento e controlo da sua execução, os sistemas de prevenção e controlo de irregularidades e os processos de recuperação de montantes indevidamente pagos. A adopção de tais medidas é considerada um requisito prévio para a aprovação do programa prevista no n° 6 do artigo 4o. Sem prejuízo dos controlos efectuados pelos países beneficiários, a Comissão e o Tribunal de Contas podem, através dos seus agentes ou representantes devidamente autorizados, proceder no local a auditorias técnicas ou financeiras, incluindo controlos por amostragem e auditorias finais. 2. 3. Redução, suspensão e supressão da ajuda Artigo 10° 1. 2. 3. Se a realização de uma medida parecer não justificar qualquer parte do financiamento que lhe foi atribuído, a Comissão procederá a uma análise adequada do caso, no âmbito da parceria, solicitando nomeadamente ao país candidato ou às autoridades por ele designadas para a execução da medida que apresentem as suas observações num determinado prazo. Após essa análise, a Comissão pode reduzir ou suspender a ajuda para a medida em causa, se a análise confirmar a existência de uma irregularidade ou de uma alteração importante que afecte a natureza ou as condições de execução da medida e para a qual não tenha sido obtida a aprovação da Comissão. Qualquer montante que dê lugar a repetição do indevido deve ser devolvido à Comissão. Os montantes não devolvidos serão majorados de juros de mora, de acordo com as disposições do Regulamento Financeiro. /tf Artigo 1 Io A Comissão atribuirá os recursos disponíveis aos países candidatos e para aplicação do n° 2 do artigo 7o. No prazo de três meses a contar da adopção do presente regulamento, a Comissão comunicará a cada país candidato as suas decisões sobre a dotação financeira indicativa para sete anos. TÍTULO IV NORMAS DE EXECUÇÃO Artigo 12° 1. 2. A Comissão adoptará as normas de execução do presente regulamento de acordo com o processo previsto no artigo 49° do Regulamento (CE) n°. [regulamento geral dos fundos estruturais] A Comissão adoptará as normas de execução financeiras de acordo com o processo previsto no artigo 13° do Regulamento (CE) n°. [regulamento financeiro agrícola]. Essas normas contemplarão, nomeadamente, as disposições adequadas para garantir a observância da disciplina orçamental. TÍTULO V OUTRAS DISPOSIÇÕES Artigo 13° Relatórios De dois em dois anos, a Comissão apresentará ao Parlamento Europeu, ao Conselho, ao Comité Económico e Social e ao Comité das Regiões um relatório sobre o apoio comunitário concedido a título do presente regulamento. Nesse relatório a Comissão indicará, em especial, os progressos alcançados na realização dos objectivos definidos no artigo Io. TITULO VI DISPOSIÇÕES FINAIS Artigo 14° Informação e publicidade 1. Os programas previstos no n° 5 do artigo 4o serão objecto de publicidade adequada nos países candidatos. 10 /i A publicidade visará especialmente: informar os beneficiários potenciais e as organizações profissionais sobre as possibilidades de assistência, informar o público em geral acerca do papel desempenhado pela Comunidade em relação à ajuda. As propostas e as medidas adoptadas para o efeito serão comunicadas à Comissão. Artigo \5° Um país que se torne membro da Comunidade Europeia perde o direito a apoio ao abrigo do presente regulamento. A Comissão repartirá os recursos disponíveis pelos outros países beneficiários. Entrada em vigor Artigo 16° O presente regulamento entra em vigor no sétimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2000. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em Pelo Conselho O Presidente 11 s?% FICHA FINANCEIRA DATA:. J. M 997 1. RUBRICA ORÇAMENTAL : FEOGA-Garantia DOTAÇÕES : milhões de ecus 2. DESIGNAÇÃO DA ACÇÃO : Apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental durante o período de pré-adesão. 3. BASE JURÍDICA : Artigo 235° do Tratado que institui a União Europeia. 4. OBJECTIVOS DA ACÇÃO : Ajudas de pré-adesão nos países candidatos, destinadas a apoiar o actual processo de reforma económica e social c a facilitar a integração das suas economias na economia comunitária, no domínio da agricultura e do desenvolvimento rural. 5. CONSEQUÊNCIAS FINANCEIRAS EXERCÍCIO DE 2000 EXERCÍCIO DE 2001 EXERCÍCIO DE 2002 5. 0 DESPESAS A CARGO - DO FEOGA-GARANTIA - DAS AUTORIDADES NACIONAIS - DE OUTROS 5. 1 RECEITAS - RECURSOS PRÓPRIOS DA CE - (DIREITOS NIVELADORES/ /DIREITOS ADUANEIROS) - COMO O PLANO NACIONAL 5. 0. 1 PREVISÃO DAS DESPESAS 5. 1. 1 PREVISÃO DAS RECEITAS 5. 2 MODO DE CALCULO : 520 520 520 2003 520 2004 520 2005 520 2006 520 Na comunicação sobre as perspectivas financeiras para o período 2000-2006, a Comissão propõe a atribuição a este instrumento de um montante de 520 milhões de euros (a preços constantes de 1999). A Comissão propõe igualmente que a ajuda de pré-adesão seja um subcapítulo do capítulo 1 (despesa agrícola). 6. 0 FINANCIAMENTO POSSÍVEL POR DOTAÇÕES INSCRITAS NO CAPÍTULO CORRESPONDENTE DO ORÇAMENTO EM EXECUÇÃO 6. 1 FINANCIAMENTO POSSÍVEL POR TRANSFERENCIA ENTRE CAPÍTULOS DO ORÇAMENTO EM EXECUÇÃO 6. 2 NECESSIDADE DE UM ORÇAMENTO SUPLEMENTAR 6. 3 DOTAÇÕES A INSCREVER NOS ORÇAMENTOS FUTUROS OBSERVAÇÕES SIM/NAO SIM/NAO SIM/NAO SIM/NAO V4 FICHA FINANCEIRA 1. DESIGNAÇÃO DA ACÇÃO Proposta de regulamento do Conselho relativo ao apoio comunitário a medidas de pré-adesão em matéria de agricultura e desenvolvimento rural nos países candidatos da Europa Central e Oriental, durante o período de pré-adesão. 2. RUBRICA ORÇAMENTAL BI 3. BASE JURÍDICA Artigo 235° do Tratado que institui a União Europeia. 4. DESCRIÇÃO DA ACÇÃO 4. 1 Objectivos A acção visa a concessão de uma ajuda de pré-adesão aos países candidatos nos domínios da agricultura e do desenvolvimento rural, para apoiar o seu esforço de reforma económica e social e facilitar a integração das suas economias na economia comunitária. 4. 2 Período abrangido A acção cobre o período 2000-2006 e será reexaminada pelo Conselho antes de 31 de Dezembro de 2006. 5. CLASSIFICAÇÃO DA DESPESA Despesa não obrigatória, dotações não dissociadas. 6. NATUREZA DA DESPESA Trata-se de uma subvenção para o co-financiamento de programas de desenvolvimento rural, conjuntamente com outros recursos provenientes dos sectores público e privado dos países candidatos. 7. INCIDÊNCIA FINANCEIRA 7. 1 Modo de cálculo do custo total Na Agenda 2000, a Comissão propõe o estabelecimento, a partir do ano 2000, de uma ajuda de pré-adesão ao desenvolvimento agrícola dos países candidatos, no montante de 500 milhões de ecus por ano. Essa proposta ^r deverá materializar-se pela inclusão em 1999, nas perspectivas financeiras para o período 2000-2006, de um montante de 520 milhões de ecus por ano a preços constantes de 1999 (taxa de actualização 1997-1999 de 2% anuais). 7. 2 Discriminação por elementos da acção A incidência financeira das diversas acções elegíveis, previstas no artigo 2o do projecto do regulamento, será resultado do processo de planificação/programação ao nível de cada região/Estado candidato. A repartição da dotação global pelos países candidatos será decidida pela Comissão, com base nos critérios estabelecidos no n° 2 do artigo 7o do projecto de regulamento. 7. 3 Calendário indicativo das dotações para autorização e pagamento Tratando-se de dotações não dissociadas, o custo previsto da acção para o FEOGA-Garantia em ecus correntes e em relação ao período considerado é o seguinte: Am 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Milhoes de ecus 530 540 550 560 570 590 600 8. DISPOSIÇÕES PREVISTAS PARA A LUTA CONTRA A FRAUDE O artigo 9o do projecto de regulamento é dedicado ao controlo financeiro. Nele se estatui, designadamente, que: - o controlo financeiro se fará de acordo com as regras gerais de aplicação do FEOGA-Garantia, - a Comissão adoptará, no âmbito da parceria com cada país candidato, um protocolo financeiro relativo aos métodos de gestão dos programas, bem como aos sistemas de controlo e prevenção de irregularidades e aos procedimentos de recuperação dos montantes indevidamente pagos. A adopção dessas medidas é um requisito prévio para a aprovação dos programas de desenvolvimento rural. 9. ELEMENTOS DE ANÁLISE CUSTO-EFICÁCIA 9. 1 Objectivos da acção e população visada O artigo Io do projecto de regulamento estabelece como objectivos da acção: a) b) Resolver problemas prioritários e específicos de adaptação do sector agrícola e das zonas rurais nos países candidatos; Contribuir para a realização do acervo comunitário em matéria de política agrícola comum. Uma vez que os objectivos específicos quantificáveis serão resultado do processo de planificação/programação ao nível nacional/regional nos países candidatos, ainda não estão disponíveis neste estádio do processo quaisquer dados concretos. A população dos dez países candidatos abrangida pelo projecto de regulamento eleva-se a 105,1 milhões de habitantes, representando a população activa agrícola 9,5 milhões. 9. 2 Justificação da acção O estudo de impacte na perspectiva de alargamento, realizado pela Comissão por ocasião da Agenda 2000, mostra as dificuldades de integração das agriculturas da maior parte destes países, devidas à fragilidade das suas estruturas agrícolas e aos desníveis de preços dos principais produtos. Esse estudo conclui igualmente que serão de esperar dificuldades de ajustamento consideráveis na indústria agro-alimentar desses países, no momento da sua integração no mercado único, especialmente nos sectores em que se registarão aumentos de preços dos produtos de base e nos países em que o sector primário é frágil. Essas considerações levaram a Comissão a propor ajudas ao desenvolvimento das suas estruturas agrícola e de transformação, bem como do seu meio rural, a fim de os preparar progressivamente para uma plena integração no mercado agrícola comum. 9. 3 Acompanhamento e avaliação da acção O artigo 5 o do projecto de regulamento estabelece a obrigação de uma apreciação ex ante e uma avaliação intercalar dos resultados da acção; prevê igualmente o acompanhamento desses resultados com base em relatórios anuais sobre a evolução dos indicadores de realização física e financeira, bem como a avaliação ex post do impacte do programa em relação aos resultados esperados. As modalidades concretas de acompanhamento e de avaliação reportam-se às disposições previstas no regulamento que estabelece disposições gerais sobre os fundos estruturais. 10. DESPESAS ADMINISTRATIVAS Não é possível, no estádio actual do processo, avaliar o encargo administrativo decorrente para a Comissão da implementação do regulamento nem, portanto, saber n se serão necessários meios suplementares. A mobilização dos necessários recursos administrativos dependerá da decisão anual da Comissão sobre a atribuição de recursos, atendendo aos efectivos do pessoal e aos montantes adicionais autorizados pela autoridade orçamental. A ISSN 0257-9553 COM(98) 153 final DOCUMENTOS PT 11 06 01 03 N. ° de catálogo : CB-CO-98-180-PT-C ISBN 92-78-32371-3 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo