title: Edhotus neuvoston direktiiviksi yhteisön teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen tarkastuksista tien varrella

eurovoc_concepts:
commercial vehicle
road safety
road transport
roadworthiness tests
transport regulations

formats: html pdf print

text: ft* ft EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO -ft ft •ft ft ft •ft. ftftft Bryssel, 11. 03. 1998 KOM(1998)1171opull. 98/0097 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteisön teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen tarkastuksista tien varrella (komission esittämä) PERUSTELUT A. YLEISTÄ 1. Johdanto on yhteisön maantieliikenteen ehdotus koskee henkilöiden Tämä ja rahdin kuljetukseen käytettävien hyötyajoneuvojen tarkastuksille tien varrella asetettavia oikeudellisia puitteita. Sen ja tehostaa päätavoitteena luomaan yhteisön alueella ympäristönsuojelua. Lisäksi sen avulla pyritään liikennöivien yhtenäiset kunnossapidolle hyötyajoneuvojen edellytykset. Tarkoitus on torjua tilanne, jossa vastuuttomat liikenteenharjoittajat ajoneuvojensa taloudellista hyötyä asianmukaisesta kunnosta. Tällainen toiminta heikentää nykyisiä mahdollisuuksia luoda sisäisten maantiekuljetusten markkinoille, ja tilanne lienee pahentumassa, kun markkinat vapautetaan täysin 1. heinäkuuta 1998. On siis selvästi perusteltua, että tilanteeseen puututaan yhteisön toimin. tasapuoliset kilpailuedellytykset yhteisön jättävät huolehtimatta tavoitellessaan turvallisuutta laadukkaalle Ehdotuksen piiriin eivät kuulu henkilöautot. Niitä koskeviin muutoksiin saatetaan palata meneillään olevan Auto Oil II -ohjelman puitteissa tehtävien arviointien jälkeen (ks. kohta 6). Direktiivillä 96/96/EY1 on jo varmistettu, että hyötyajoneuvot katsastetaan vuosittain katsastusasemilla. Hyötyliikenteen yhä voimistuvan kansainvälistymisen vuoksi ja koska raskaimmista ajoneuvoista monien vuotuinen ajokilometrimäärä on 150 000 ei kuitenkaan riittäne liikkuvat hyötyajoneuvot pidetään varmistamaan, hyväksyttävässä kunnossa läpi vuoden. enemmänkin, vuosittainen katsastus että yhteisön alueella tai On selvästi liikenneturvallisuuden, ympäristönsuojelun ja tasapuolisen kilpailun etujen mukaista, että liikennettä harjoitetaan vain hyvässä kunnossa pidetyillä ajoneuvoilla. jäsenvaltioita täydentämään vuosittaista katsastusta Ehdotuksessa vaaditaan tarkastamalla yllätystarkastuksin vuosittain edustava otos niiden teillä liikennöivästä raskaasta hyöty ajoneuvokannasta. Tarkastukset voidaan tehdä tiellä, satamassa tai muussa ajoneuvojen pysäköintiin käytetyssä paikassa taikka liikennöitsijän tiloissa, kuten julkisen liikenteen ajoneuvojen osalta usein on laita. ajoneuvokanta Ehdotuksessa ei määritellä, kuinka monta ajoneuvoa tai kuinka suuri osa ajoneuvokannasta jäsenvaltioiden olisi tarkastettava. Syynä tähän on, että tiellä liikkuva (ajoneuvojen rekisteröintimaa voi kulloisenkin jäsenvaltion ohella olla jokin toinen jäsenvaltio tai jokin kolmas maa). Sitä paitsi säännöllisten katsastusten tiheys ja kattavuus vaihtelee jäsenvaltioittain ja jäsenvaltion tiellä liikennöivien ajoneuvojen kuntoon vaikuttavat myös erilaiset kansalliset toimenpiteet, kuten teillä suoritettavat tai muut tarkastukset. jäsenvaltiosta vaihtelee toiseen 1 EY VL L 46, 17. 2. 1997, s. 1. Ohjelman tarkastuksista tien varrella laajuus on näin ollen jätettävä jäsenvaltioiden vastuulle, etenkin kun otetaan huomioon, että se on sovitettava kulloisenkin jäsenvaltion teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen kunnossapidon keskimääräiseen tasoon. 2. Tarkastuksissa tien varrella sovellettava menetelmä Hyviin tuloksiin voidaan päästä kohdistamalla toimet liikennöitsijöihin, joiden osalta ajoneuvojen kunnossapitoon on aiemmin jouduttu puuttumaan, samoin kuin poimimalla tarkastettavat ajoneuvot silmämääräisen seulonnan avulla (epäkuntoiset valot, sileät renkaat, pakokaasun vahva savuisuus jne. ). Tällöin varmistetaan osaltaan myös julkisten varojen mahdollisimman tehokas käyttö. On tärkeää varmistaa, että tarkastus tien varrellaten suorittamisessa ei harjoiteta syrjintää ajajan kansallisuuden eikä ajoneuvon rekisteröintimaan perusteella. tienvarsitarkastuskäytännön Komission kattavuuden ja luonteen jäsenvaltioiden kaksi kertaa vuodessa toimittamien kertomusten perusteella. jäsenvaltioiden tarkistavat yksiköt Tarkastuksissa kolmivaiheista menetelmää: tien varrella ehdotetaan näin ollen käytettävän seuraavaa 1. 2. 3. Ensimmäisessä vaiheessa koulutettu ajoneuvontarkastaja tarkastaa ohi kulkevan ajoneuvon kunnon silmämääräisesti. Seuraavaan vaiheeseen siirtyminen edellyttää tarkastajan epäilevän, että ajoneuvon kunto ei ole asianmukainen. Toisessa vaiheessa tarkastetaan pysäköity ajoneuvo alustavasti. Tähän sisältyy ajoneuvon kuntoa koskevien asiakirjojen (todistus direktiivin 96/96EY 3 artiklan lakisääteisestä katsastuksesta tai tarkastuksesta tien varrella). Jos tarkastaja edelleen otaksuu, että ajoneuvon kunto ei ole asianmukainen, siirrytään kolmanteen vaiheeseen. 1 kohdan mukaisesta tarkastus Tehdään tarkastus tien varrella, jolla selvitetään, onko ajoneuvon kunnossa puutteita, kuten pakokaasun liiallinen sameus, sileät tai vaurioituneet renkaat, epäkuntoiset valot tai merkinantolaitteet, viallinen nopeudenrajoitin (tarkistetaan ajopiirturi) tai jarrujen riittämätön teho, sikäli kuin tämä on mahdollista tarkistaa. Jos ajoneuvon kunnon asianmukaisuutta on edelleen syytä epäillä tai vian vakavuuden määrittämiseksi tarvitaan lisätutkimuksia, ajoneuvo voidaan tarkastaa perusteellisemmin katsastusasemalla. Jos katsastuksessa havaitaan, ettei ajoneuvo ole ehdotuksen teknisessä liitteessä esitettyjen kuntostandardien mukainen, ja sen katsotaan muodostavan vakavan tai muille tienkäyttäjille, ajoneuvo voidaan määrätä vaaran matkustajilleen välittömään liikennöintikieltoon yleisillä teillä. Hyötyajoneuvoille tienvarsitarkastukset voidaan yhdistää muihin tarkastuksiin, joilla valvotaan tieliikennesäännösten noudattamista. Näitä ovat esimerkiksi ajoajan, ajoneuvon painon ja mittojen, ajoneuvon tehtävät ajoneuvon kunnon käyttömaksun, Tarkastuksista voidaan siten yhdistää muiden valvontaohjelmien kustannuksiin. tarkastukset. ajokortin liikenteenharjoittajille ja viranomaisille koituvat kustannukset ammatinharjoittamisluvan tms. tai 3. Perustelut tiellä tehtäville hyötyajoneuvojen tarkastuksille Ympärivuotisen kunnossapidon laatua voitaisiin parantaa jossain määrin myös tihentämällä lakisääteisiä katsastuksia esimerkiksi kahteen-kolmeen kertaan vuodessa. Näinkään ei kuitenkaan pystyttäisi takaamaan, että liikennöitsijät pitävät tarkastusten välisinä aikoina, mutta ajoneuvot standardien tehostuvan. Toimenpiteestä viranomaisille ja liikenteenharjoittajille aiheutuvat lisäkustannukset olisivat kuitenkin todennäköisesti suurempia kuin mahdolliset hyödyt. Sitä paitsi menettely olisi turha rangaistus vastuullisille liikennöitsijöille. standardinmukaisina myös noudattamisen useimmiten voitaisiin odottaa Ohjelma tarkastuksista tien varrella voitaisiin taas toteuttaa huomattavasti edellistä pienemmin kustannuksin. Kuitenkin saataisiin merkittävää lisähyötyä suuntaamalla toimenpiteet aktiivisessa käytössä oleviin ajoneuvoihin eikä niihin, jotka kunnostetaan erikseen vuositarkastusta varten. Häikäilemättömien liikennöitsijöiden tiedetään asentavan ajoneuvoon uudet renkaat, korjaavan nopeudenrajoittimen asetuksia tai tankkaavan moottoriajoneuvoon vähärikkistä dieselpolttoainetta ("puhdasta dieseliä") katsastuksen läpäistäkseen ja päästävän ajoneuvon entiseen heikkoon ja laittomaan kuntoonsa tyydyttävän katsastustodistuksen saatuaan. Toiset taas käyttävät vuosikatsastusta halpana keinona tarkastaa ajoneuvon kunto. Ennakoimattomat ja siten liikenteenharjoittajan kannalta yllättävät tarkastukset tien varrella kannustavat liikenteenharjoittajia pitämään ajoneuvonsa paremmassa kunnossa ja vähentävät osaltaan vastuuttomien toimien houkuttelevuutta. tarkastuksesta Edellä esitettyä tukee analyysi Yhdistyneessä kuningaskunnassa vastikään tehdystä poliisin koordinoimasta tehdään muissakin jäsenvaltioissa). Siinä pysäytettiin yli 6 000 raskasta tavarankuljetusajoneuvoa, joista noin 2 500 tarkastettiin perusteellisesti. Tarkastetuista ajoneuvoista 33 prosentissa oli niin vakava vika, ettei ajoneuvo olisi läpäissyt säännönmukaista katsastusta, ja 13 prosenttia ajoneuvoista oli vian vakavuuden johdosta määrättävä välittömään liikennöintikieltoon. (tarkastuksia toki Yhdistyneen kuningaskunnan katsastuslaitoksen (Vehicle Inspectorate) laatimassa, laitoksen valvontatyön tehokkuutta käsittelevässä vuosikertomuksessa todetaan, että raskaita tavarankuljetusajoneuvoja ja julkisen liikenteen ajoneuvoja hylätään vuosikatsastuksissa suoritettavan päästötarkastuksen yhteydessä vain puolet tienvarsitarkastuksissa hylättävien määrästä. Tämä tukee näkemystä, jonka mukaan läpäistä monet ajoneuvot saattaisivat pakokaasupäästöjensä osalta hyvinkin vuosikatsastuksen mutta eivät vuositarkastuksen jälkeisenä aikana enää olisi asianmukaisessa kunnossa. 4. Tarkastuksen tien varrella kustannuksista ja hyödyistä 4. 1 Kustannukset On syytä pitää mielessä, että tienvarsitarkastusten kustannuksista ja hyödyistä on yleisesti ottaen sangen vähän tietoja - etenkin mitä tulee niiden osuuteen saastumisen vähentämisessä. Niinpä onkin parasta, että jäsenvaltiot määrittävät kustannukset ja hyödyt omien olosuhteittensa perusteella. Yhdistyneestä kuningaskunnasta on kuitenkin saatu hyödyllisiä tietoja, jotka antavat viitteitä tietyllä tehotasolla tehtyjen tarkastus tien varrellaten kustannuksista. Jonkinlainen käsitys saadaan myös lisänä tehtävistä tienvarsitarkastuksista on saatavissa. lisähyödystä, jota vuosikatsastusten Arvioitaessa tarkastuksista tien varrella viranomaisille aiheutuvia kustannuksia voidaan käyttää apuna Yhdistyneen kuningaskunnan tietoja: Maan katsastuslaitos käyttää vuosittain noin 4 miljoonaa puntaa raskaille hyötyajoneuvoille tiellä tehtäviin tarkastuksiin. Tehtävään käytetty aika on noin 12 000 henkilötyöpäivää. Koko yhteisön kattavan yleiskustannusarvion laatiminen voi olla vaikeaa, sillä jäsenvaltiot voivat laajuudessa ne soveltavat ehdotettua direktiiviä. Yhdistyneen kuningaskunnan esimerkin pohjalta voidaan kuitenkin perustellusti olettaa, että koko yhteisön kustannukset olisivat noin 40-60 miljoonaa ecua vuodessa, jos kaikki jäsenvaltiot käynnistäisivät vastaavan tarkastusohjelman. (Olettamuksena on, että koko yhteisön vastaava ajoneuvokanta on Yhdistyneeseen kuningaskuntaan verrattuna noin kymmenkertainen ja että palkkojen keskitaso on samaa suuruusluokkaa. ) itse päättää, missä Liikennöitsijöille aiheutuvien kustannusten on oltava oikeassa suhteessa heidän ajoneuvokantansa kuntoon. Ilmeisen kehnosti huolletut ajoneuvot olisi toisin sanoen tarkastettava tarkastuksissa tien varrella useammin kuin hyvässä kunnossa pidetyt. Liikennöitsijältä oletetaan kuluvan tarkastuksiin vastaava aika kuin tarkastus viranomaisilta tien varrella, mutta liikennöitsijöiden kustannuksiin on lisäksi luettava ajoneuvon pysäyttämisestä aiheutuvat tuotannolliset menetykset. Kun liikennöitsijän kokonaiskustannusten oletetaan olevan noin kaksinkertaiset viranomaisten kuluihin nähden, arvioksi saadaan noin 80-120 miljoonaa ecua vuodessa. Hyötyajoneuvoilla liikennöivien liikennöitsijöiden kokonaiskustannuksiin olisi sakot. Koko yhteisön käsittävät ja kokonaiskustannukset olisivat näin ollen 120-180 miljoonan ecun luokkaa. luettava myös korjauskulut 4. 2 Hyödyt Jonkinlainen arvio kunnoltaan asianmukaisen ajoneuvokannan hyödyistä voidaan tehdä, kun mittarina käytetään onnettomuuksien ja saastumisen vähentymistä sekä energian säästymistä. Arvioitaessa, missä määrin kunnossapidon valvonnan tehostaminen edesauttaa asianmukaisesti kunnossapidettyyn ajoneuvokantaan pääsemistä, on otettava huomioon, että tavoitteen saavuttaminen riippuu siitä, mihin toimiin viranomaiset ovat valmiita ryhtymään, samoin kuin kulloisenkin jäsenvaltion teillä liikkuvien hyötyajoneuvojen kunnosta ennen toimenpiteitä. Arvion tekeminen on siten vaikeaa. Turvallisuushyödyt ja Tuoreissa raskaille tavarankuljetusajoneuvoille sattuneita, kuolonuhreja vaatineita onnettomuuksia kolmen vuoden ajalta, kävi ilmi seuraavia seikkoja: tutkimuksissa, tarkasteltiin laajoissa joissa • • • tavarankuljetusajoneuvojen Raskaiden todennäköisyys joutua kuolonuhreja vaativaan onnettomuuteen on suurempi kuin niiden määrä teillä tai niillä ajettujen kilometrien määrä antaisi odottaa. Hieman yli 6 prosentissa kaikista raskaista tavarankuljetusajoneuvoista oli vakava vika, joka oli osasyy onnettomuuteen tai ihmishengen menetykseen. Useimmat vioista (kaksi kolmasosaa) olivat ajoneuvojen jarruissa ja johtuivat asianmukaisen huollon puutteesta. • Noin 3,4 prosenttia tavarankuljetusajoneuvojen onnettomuuksissa menetetyistä ihmishengistä voitaisiin säästää, jos ajoneuvot pidettäisiin jatkuvasti hyvässä kunnossa. raskaiden kaikista raskaat tavarankuljetusajoneuvot Ottaen huomioon, että aiheuttavat noin 20 prosenttia yhteisössä vuosittain sattuvien maantieonnettomuuksien 45 000:sta kuolonuhrista, ja olettaen, että menetetyistä ihmishengistä 3,4 prosenttia voitaisiin säästää, näiden ajoneuvojen ympärivuotisen riittävän huollon varmistamisesta saatavat taloudelliset säästöt voisivat suurimmillaan olla hyvinkin 306 miljoonan ecun luokkaa vuodessa. Arviot ovat varovaisia, sillä niiden perustana on arvio ecua) onnettomuuksien pelkästään (miljoona kuolonuhria kohti. Arvio on esitetty komission tiedonannossa Liikenne turvallisuuden edistäminen EU:ssa - ohjelma vuosiksi 1997-2001. taloudellista kustannuksista kuntoa tehokkaasti Muusta liikenneturvallisuusvalvonnasta saatuja kokemuksia käyttämällä voidaan arvioida, kuinka lisäisivät ajoneuvojen noudattamista. Muista tienvarsivalvontakampanjoista saatujen kokemusten perusteella vaikuttaa siltä, että tehokkaalla valvonnalla voidaan onnistua vähentämään määräysten rikkomista arviolta 50 prosentilla. Jos tuloksia voidaan soveltaa ehdotettuihin hyötyajoneuvojen tienvarsitarkastuksiin, ajoneuvojen kunnossapito voisi parantua 50 prosenttia. tienvarsitarkastukset lainsäädännön todennäköisesti koskevan Olettaen, että tarkastuksilla tien varrella voitaisiin realistisesti otaksua parannettavan ajoneuvokannan kunnossapitoa noin 50 prosentilla, saatava vuosittainen taloudellinen hyöty olisi siten noin 0,50 x 306 milj. ecua/vuosi eli 153 miljoonaa ecua. tarkastuksista Näin ollen on perusteltua odottaa, että liikenneonnettomuuksien mahdollisesta vähentymisestä saatava hyöty ylittää tarvittavien lainsäädäntötoimien kustannukset. Lisähyötyjä ovat joka tapauksessa saastumisen vähentyminen ja polttoainesäästöt. Niitä käsitellään jäljempänä. Ympäristöhyödyt Auto Oil ja kunnossapitotoimien mahdollisuuksia vähentää saastumista. Auto Oil II -ohjelman I -ohjelman yhteydessä on ryhdytty arvioimaan tarkastus- 6 haasteita onkin syventää tulosten sekä valvontatoimien arvioitujen vaikutusten käsittelyä ja tulkintaa. Ensimmäisessä Auto Oil -ohjelmassa katsottiin, että kevyiden ajoneuvojen dieselmoottorien hiukkaspäästöjä voitiin vähentää parannetun testausjärjestelmän avulla mahdollisesti jopa 10 prosenttia. Komission teettämässä tuoreemmassa tutkimuksessa arvioitiin, että dieselkäyttöisten henkilöautojen ja kevyiden pakettiautojen hiukkaspäästöjä voitaisiin mahdollisesti vähentää noin 25 prosenttia, jos ajoneuvokanta pidetään hyvässä kunnossa. Arvioita ei välttämättä kuitenkaan voida suoraan soveltaa raskaiden hyötyajoneuvojen päästöihin. Pakokaasun sameuden mittaaminen on epäilemättä riittävä keino poimimaan nykyisestä ajoneuvokannasta useimmat heikosti huolletut dieselmoottoriajoneuvot. Onkin tien varrella nykyisin menetelmin suoritettavista dieselmoottorien pakokaasumittauksista saatava lisähyöty vähenisi ajoneuvokannan uudistuessa. Testauksista vastaavat viranomaiset kaikkialla maailmassa, ei siis vain yhteisön alueella, tavoittelevat sen vuoksi kiihkeästi entistä todellisempia tuloksia antavia mittausmenetelmiä ja laitteita, jotka pystyvät havaitsemaan eroja nykyaikaisten dieselmoottorien käyntipäästöissä. todennäköistä, että tarkastuksissa testaustekniikoin ja käynnissä olevan Nykyisin päästötason silmämääräisen arvion avulla pystyttäneen kuitenkin poimimaan ne ajoneuvot, jotka aiheuttavat paheksuntaa ympäristössään. Varmasti onnistutaan poimimaan kaikkein pahiten saastuttavat ajoneuvot. Kun ajoneuvokannasta pystytään tehokkaammin poimimaan tällaiset ajoneuvot, pystytään lisäksi tehostamaan polttoaineenkäyttöä. ajoneuvon Ajoneuvokannan pitäminen asiallisessa kunnossa pienentää polttoaineenkulutusta arvioiden mukaan 2 prosenttia (vuotuinen taloudellinen säästö 1 000 miljoonaa ecua) ja vähentää hiilidioksidipäästöjä saman verran. Jos siis oletetaan, että kuntoa tienvarsitarkastuksilla 50 prosentilla, polttoaineenkulutus pienenisi 1 prosentilla ja rahaa säästyisi noin 500 miljoonaa ecua vuodessa. ajoneuvokannan onnistuttaisiin parantamaan Kokonaiskustannukset ja -hyödyt parantumisesta liikenneturvallisuuden Kun lisätään polttoainesäästöt, kokonaishyöty voidaan arvioida noin 650 miljoonaksi ecuksi. Luvusta puuttuu luonnollisesti vielä ympäristöseikkoihin liittyvä hyöty. Koska kustannukset ovat enintään 120 miljoonaa ecua, ehdotus on kustannustensa ja hyötyjensä suhteen perusteltu. hyötyihin saatuihin Ehdotuksen täydentävyys direktiivin 96/96/EY kannalta 96/96/EY täsmennetään Katsastusdirektiivissä on katsastettava, katsastusten vähimmäistiheys (joka vuosi tavarankuljetusajoneuvojen ja katsastettavat kohteet. Siinä kuvataan varsin ja linja-autojen osalta) ja asetetaan jarrut yksityiskohtaisesti, miten tulee katsastaa, pakokaasujen vähimmäisteho, dieselmoottoreiden (jarrujen suorituskriteerit läpinäkyvyys jne. ). ajoneuvotyypit, ja päästöt jotka Ehdotettu direktiivi on uusi yhteisön aloite, joka liittyy ajoneuvokatsastusten yhdenmukaistamiseen, sillä sen avulla luodaan tarkastus tien varrellaten järjestely, johon sisältyy näkyvimpien ajoneuvon turvallisuuden ja ympäristönsuojelun kannalta keskeisten järjestelmien ja laitteiden tarkastus. Ehdotus täydentää siten joka koskee direktiiviä 96/96/EY, jäsenvaltiossa rekisteröityjä ajoneuvoja. laajempi kuin direktiivin Ehdotetun direktiivin soveltamisala on kuitenkin 96/96/EY, sillä se kattaa kaikki jäsenvaltion teillä liikkuvat hyötyajoneuvot eikä vain kyseisessä jäsenvaltiossa rekisteröityjä ajoneuvoja. Jäsenvaltiot voivat soveltaa tämän ehdotuksen mukaisten tarkastusten tien varrella menetelmiä samalla tavoin myös kolmansista maista tuleviin ajoneuvoihin, joita käytetään Euroopan yhteisön alueella. Tarve varmistaa ja ympäristönsuojelun vähimmäistaso koko yhteisön alueella riittää perusteeksi sille, että myös kolmansien maiden ajoneuvot tulee ottaa näiden tarkastus tien varrellaten kohteeksi (ks. kohta 7). turvallisuuden 6. Ehdotuksen suhde yhteisön Auto Oil-ohjelmaan Tarkastus- ja huoltotoimien katsottiin yhteisön ensimmäisessä Auto Oil -ohjelmassa olevan merkittävä keino vähentää liikenteen päästöjä. Auto Oil I oli komission, autoteollisuuden ja öljyteollisuuden organisoima kolmikantainen ohjelma, ja se tarjosi teknisen pohjan, jolle lainsäädäntöehdotukset uusien ajoneuvojen päästöistä, polttoaineen koostumuksesta ja ajoneuvon kuntoa koskevista vuonna 2000 voimaan tulevista standardeista voitiin perustaa. sovittujen Auto Oil I -ohjelman ilmanlaatututkimuksen pohjalta tehtiin ennusteet bentseeni-, hiilimonoksidi- ja typpidioksidipitoisuuksien tasosta seitsemässä eurooppalaisessa kaupungissa sekä otsonipitoisuuksista koko Euroopassa. Ennusteet koskivat kautta 1990-2010. Lisäksi arvioitiin maantieliikenteen hiukkaspäästöihin liittyvien, jo aiemmin tavoitteena oli etsiä kustannuksiinsa nähden tehokkaimmat toimet, jotka voitaisiin ottaa käyttöön vuodesta 2000 lähtien jâ joilla päästäisiin yhteisön ilmanlaatutavoitteisiin vuoteen 2010 mennessä (jolloin ajoneuvoissa olisi ehditty siirtyä käyttämään uutta ja puhtaampaa kevyiden dieselkäyttöisten ajoneuvojen kunnolle entistä tiukemmat standardit, joiden avulla hiukkaspäästöjä voitaisiin onnistua vähentämään 10 prosentilla. teknologiaa). Auto Oil -ohjelmassa määritettiin tehoa. Ohjelman toimenpiteitten Aiemmissa keskusteluissa keskityttiin nykyisten pakollisten, direktiivin 96/96/EY mukaisten katsastusten tason parantamiseen, mutta nyttemmin on käynyt selväksi, että suurimmat lyhyen aikavälin hyödyt ympäristönsuojelun kannalta voidaan saavuttaa valvomalla ajoneuvojen riittävää kuntoa kaikkina ajankohtina eikä pelkästään kerran vuodessa. Näin ollen on syytä huomata, että tällä ehdotuksella ei tiukenneta nykyisiä katsastusstandardeja. Lisäehdotuksia testausmenetelmien parantamiseksi esitetään piakkoin teknisen kehityksen edellyttämää mukauttamista käsittelevälle komission komitealle. Auto Oil 2 -ohjelmassa pidetään tärkeänä arvioida kustannukset ja hyödyt, joita saataisiin sellaisista vaihtoehtoisista testausmenetelmistä, jotka ottavat ja entistä hiukkaspitoisuuksien arviointitekniikat. ajoneuvojen käyttötavat paremmin huomioon todelliset ei näin ehdotus Tämä ajoneuvojen ollen muuta päästönvalvontajärjestelmien kunnon arvioinnissa käytettävää menetelmää, vaan arviointi tehdään edelleen ajoneuvon pakokaasujen läpinäkyvyyden perusteella. Ehdotuksessa suositellaan, että viranomaiset valitsevat tarkastettavat ajoneuvot dieselkäyttöisten käyttämällä perusteena niiden pakokaasujen läpinäkyvyyttä ajoneuvon moottorin ollessa kuormitettuna. Kolmansista maista tulevat ajoneuvot Yhteisön laissa on säännöksiä ja määräyksiä, joilla sallitaan moottoriajoneuvojen (ja niiden perävaunujen) ajaminen vapaasti kaikkialla yhteisön alueella. Useimmissa jäsenvaltioissa tieliikennettä koskevan Wienin yleissopimuksen2 määräyksiä. lisäksi edelleen sovelletaan Belgia, Italia, Itävalta, Kreikka, Luxemburg, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi ja Tanska ovat mainitun yleissopimuksen sopimuspuolia. Espanja, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat allekirjoittaneet yleissopimuksen mutta eivät ole ratifioineet sitä. Myöskään yhteisö ei ole yleissopimuksen sopimuspuoli. Ehdotukseen sisältyvien, kolmansien maiden ajoneuvoja koskevien turvastandardien sopimuspuolina olevien soveltaminen ei aiheuta Wienin yleissopimuksen jäsenvaltioiden osalta yleissopimukseen perustuvien kansainvälisten velvoitteiden rikkomista. Erityisesti mainittakoon yleissopimuksen 39 artikla, jossa määrätään, liikenteessä olevan moottoriajoneuvon, perävaunun ja että "kansainvälisessä ajoneuvoyhdistelmän tulee täyttää tämän yleissopimuksen 5 liitteen määräykset. Sen tulee myös olla hyvässä toimintakunnossa". Jäsenvaltiot voivat Wienin yleissopimuksen 5 liitteen nojalla antaa tiukempia määräyksiä kuin yleissopimukseen sisältyvät, kunhan määräykset eivät ole ristiriidassa yleissopimuksen kanssa. Ajoneuvojen päästöjen osalta yleissopimus ei ole yhtä täsmällinen. Sen 5 liitteessä määrätään Yleisiä määräyksiä -otsakkeen alla 59 (a) kohdassa, että "moottoriajoneuvon mekaaniset osat ja varusteet eivät saa, sikäli kuin se on vältettävissä, aiheuttaa palo- tai räjähdysvaaraa; ne eivät myöskään saa liiaksi aiheuttaa vahingollisia kaasuja, paksua savua tai hajua eivätkä melua". aivan liikenne- ja ympäristökonferenssiin Yhdistyneiden kansakuntien alueelliseen marraskuussa 1997 kokoontuneet ministerit tukivat kuitenkin yleissopimuksen muuttamista. Muutokseen sisältyy katsastuksia koskeva määräys, joka on tekniseltä sisällöltään sisältyvät kuin ympäristönsuojelua koskevat testausmenetelmät ja siten myös samanlainen kuin tämän ehdotuksen standardit. Määritettäessä Wienin yleissopimuksessa tarkoitettujen liiallisten päästöjen raja-arvoja voidaan siis nojata läpinäkyvyyden mittaukseen ehdotukseen tähän sovellettaviin standardeihin. sisältyviin pakokaasujen samanlainen direktiiviin II olevat 96/96/EY liitteessä 2 Yleissopimus maantieliikenteestä, Wien, 8 päivänä marraskuuta 1968, mukaan lukien 3 päivänä syyskuuta 1993 voimaan tulleet muutokset. YK:n Euroopan talouskomissio. 8. Mahdolliset tulevat katsastusmääräykset Tarkastukset tien varrella ovat ensimmäinen uudistus siirryttäessä pois perinteisestä järjestelmästä, jossa valtio valvoo alueellaan liikkuvien ajoneuvojen kuntoa lakisääteisen katsastuksen kautta. Teknologia ja liikenteenharjoittajien toimintatavat muuttuvat, ja katsastusjärjestelmän on vastattava näihin muutoksiin. Seuraavassa esitellään joitakin muuttuvia alueita, joita myöhemmin joudutaan tarkastelemaan: • On perustettu asiantuntijaryhmä, jonka tehtävänä on selvittää keinot parantaa nykyisten pakokaasunmittauslaitteitten käytettävyyttä ja luotettavuutta sekä kehittää sellaisia testausmenetelmiä, joilla katsastuksessa voidaan havaita kaikki voimakkaasti saastuttavat moottorit. Lisäksi useat viranomaiset etsivät keinoja parantaa nykyisin käytettävää moottorin vapaaseen kiihdyttämiseen perustuvaa pakokaasutestiä. Tavoitteena on lisätä testin toistettavuutta sekä sen tehoa valvottaessa teillä liikkuvien dieselkäyttöisten ajoneuvojen pakokaasupäästöjä. käytettävistä Samassa pakokaasunmittaustekniikoista. Komissio arvioi toimintaa Auto Oil II -ohjelman yhteydessä, ja ajatuksena on sisällyttää tulosten perusteella tehtävät suositukset katsastusdirektiiviin 96/96/EY, mikä saattaisi vaikuttaa myös tarkastuksiin tien varrella. selvitys muissa maissa yhteydessä tehdään • Hyviin tuloksiin vuosikatsastuksessa päässeille ja ajoneuvonsa ympäri vuoden hyvässä kunnossa pitäville liikennöitsijöille voitaisiin myöntää eräänlainen laatutodistus, ja heidät voitaisiin vapauttaa myöhemmistä vuosikatsastuksista. Liikenteenharjoittaja vastaisi siis itse siitä, että hän voi osoittaa ajoneuvojensa jatkuvan hyvän kunnossapidon. • Kun ajoneuvon kaikkia keskeisiä turvallisuuden ja ympäristön kannalta merkittäviä toimintoja tulevaisuudessa valvotaan sisäisen valvontajärjestelmän (OBD) avulla, voitaisiin ehkä luopua vuosikatsastuksista ja siirtyä liikennöitsijän esimerkiksi huoltotoimien automaattista vianmääritys- ja viantallennusjärjestelmää, johon tarvittavat laitteet olisi sijoitettu itse ajoneuvoon, yrityksen tiloihin tai ehkä jopa tien varrella. tarkastuksiin. Perustana voitaisiin käyttää Komissio uskoo, että myös henkilöautojen tarkastuksista tien varrella saataisiin turvallisuus- ja ympäristöhyötyjä. Komissio kehottaakin jäsenvaltioita pohtimaan mahdollisuuksia järjestää tällaisia tarkastuksia alueellaan. Valvontaa tien varrella helpottaa myös sisäisen valvontajärjestelmän käyttöönotto henkilöautoissa. Lisäksi arvioidaan tienvarsilla toteutettavien "etähavainnointimenetelmien" mahdollisuuksia erittäin saastuttavien ajoneuvojen seulonnassa ja poimimisessa liikennevirrasta. Tämäntapaiset uudet menetelmät saattavat tehdä henkilöautojen tarkastuksista tien varrella hyvinkin houkuttelevan keinon valvoa ilmansaasteita. Näitä näkökohtia tarkastellaan lähemmin Auto Oil II -ohjelmassa. 9. Kuuleminen Ehdotustaan laatiessaan komissio on kuullut jäsenvaltioiden ja EFTA-maiden hallituksia sekä seuraavia järjestöjä: CITA, CLEPA, CECRA, EGEA, AIT/FIA, IRU, ACEA, EUROPIA ja T&E. 10 B. YHTEISÖN TASON TOIMINNAN PERUSTELUT Toissijaisuus (a) Mitä ovdt ehdotetut toimet suhteessa yhteisön velvoitteisiin? Ehdotettu järjestelmää. toimenpide täydentää muutetulla direktiivillä 96/96/EY luotua Ehdotetuilla toimilla varmistetaan, että kaikkia hyötyajoneuvoja yhteisön teillä huolletaan turvallisuuden ja ympäristönsuojelun kannalta hyväksyttävällä tavalla. (b) Onko toimivdltd suunnitellussd toiminnassd yksinomaan yhteisöllä vai jakautuuko se yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken? Toimivalta jakautuu yhteisön ja jäsenvaltioiden kesken EY:n perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan mukaisesti. (c) Mikä on ongelman yhteisöllinen ulottuvuus (esimerkiksi kuinka monia jäsenvaltioita se koskee ja millaisia ratkaisuja tähän mennessä on käytetty)? Kaikkia jäsenvaltioita sitoo jo neuvoston direktiivi 96/96/EY, jolla säädetään tällaisten ajoneuvojen säännöllisistä katsastuksista. säännösten ehdotetun direktiivin Tämän saattamisella osaksi kansallista lainsäädäntöä varmistetaan, että jäsenvaltioissa valvotaan kaikkien niiden alueella liikkuvien hyötyajoneuvojen kunnossapidon riittävää tasoa riippumatta siitä, käytetäänkö ajoneuvoa kansainvälisessä liikenteessä tai onko se rekisteröity jossakin tietyssä jäsenvaltiossa. (d) Mikä on tehokkain ratkaisu, kun otetaan huomioon toisaalta yhteisön ja toisaalta jäsenvaltioiden käytettävissä olevat keinot? Tarkastus- ja huoltotoimien katsottiin yhteisön ensimmäisessä Auto Oil -ohjelmassa olevan merkittävä keino vähentää liikenteen päästöjä. Toiminta yhteisön tasolla on ainoa keino ratkaista yhteisön teillä liikennöivien ajoneuvojen riittämättömään huoltoon liittyvät ongelmat. Vakavien ja toistuvien rikkomusten yhteydessä sen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jonka alueella ajoneuvo on rekisteröity tai jonka alueelle liikennettä harjoittava yritys on sijoittautunut, voidaan pyytää toteuttamaan asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että liikennettä harjoitetaan vain kunnossa olevilla ajoneuvoilla. Silloin kun toimivaltaisen jäsenvaltion viranomaiset suorittavat yrityksen huolto- ja tarkastustilojen ja -laitteiden laadun arvioinnin, niiden tulee ilmoittaa muille jäsenvaltioille arvioinnin tuloksista. U (e) Mitä todellista lisäarvoa saadaan ehdotetulla yhteisön toiminnalla ja mitkä ovat toiminnasta pidättymisen kustannukset? Ennakoidaan, että näiden tarkastus tien varrellaten käyttöönotto kannustaa parantamaan nopeasti Euroopan unionin teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen huollon tasoa, erityisesti niiden kolmansista maista tulevien ajoneuvojen osalta, jotka kulkevat EU:n kautta. Siten ehdotuksella parannetaan tieturvallisuutta ja vähennetään liikenteen ympäristövaikutuksia. Rahallinen kokonaishyöty on noin 650 miljoonaa ecua ja koko yhteisön kattavat kustannukset noin 120-180 miljoonaa ecua. Lisäksi arvioidaan saatavan merkittäviä ympäristöhyötyjä, joiden arviointi rahassa on vaikeaa. (f) Mitä toimintamuotoja yhteisöllä on käytettävissään (suositukset, taloudellinen tuki, sääntely, vastavuoroinen tunnustaminen jne. )? Direktiivin katsotaan olevan paras käytettävissä oleva tapa saavuttaa hyväksyttävien standardien mukaisessa kunnossa pidettyjen hyötyajoneuvojen vapaa liikkuvuus. Direktiivi antaa mahdollisuuden muuttaa joustavasti kansallisia sääntöjä sen sijaan, että ne korvattaisiin sitovalla asetuksella. Pelkkä suositus ei olisi riittävä, koska se ei ole oikeudellisesti sitova. (g) Olisiko tarpeen säätää yhtenäinen asetus vai onko yleistavoitteet asettava ja täytäntöönpanon jäsenvaltioille jättävä direktiivi riittävä? sellaisten oikeudellisten Neuvoston direktiivi on asianmukainen menettely puitteiden luomiseksi, joilla varmistetaan riittävä turvallisuus, ympäristönsuojelu ja tasapuolinen kilpailu mutta jätetään täytäntöönpano ja noudattamisen valvonta jäsenvaltioille. C. EHDOTUKSEN KATTAVUUS Ehdotetun direktiivin soveltamisalaan kuuluvat tietyt ajoneuvot, jotka on katsastettava direktiivin 96/96/EY mukaisesti. Nämä ajoneuvot määritellään direktiivin 96/96/EY liitteessä I seuraavasti: Ajoneuvoluokka 1 - Moottoriajoneuvot, joita käytetään matkustajien kuljettamiseen ja joissa on kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinta. Ajoneuvoluokka 2 - Moottoriajoneuvot, joita käytetään tavaroiden kuljettamiseen ja joiden suurin sallittu massa on yli 3 500 kg. Ajoneuvoluokka 3 - Perävaunut ja puoliperävaunut, joiden suurin sallittu massa on yli 3 500 kg. 12 D. EHDOTUKSEN SISÄLTÖ 1 artiklassa hahmotellaan ehdotuksen tarkoitus ja määritellään sen soveltamisala. 2 artiklassa määritellään seuraavat käsitteet: - ajoneuvo - tarkastus tien varrella - katsastus. 3 artiklassa vahvistetaan "kohdennetuissa" tarkastuksissa tien varrella sovellettava kolmivaiheinen menettely. 4 artiklassa määritellään, missä laajuudessa jäsenvaltioiden tulee suorittaa tarkastuksia tien varrella. 5 artiklassa määritellään tarkastuksen tien varrella tekninen sisältö sekä tarkastuksessa hylättyihin ajoneuvoihin kohdistuvat seuraamukset. 6 artiklassa säädetään kunkin jäsenvaltion keskinäisestä vastuusta ilmoittaa muille jäsenvaltioille liikenteenharjoittajista, jotka eivät täytä satunnaistarkastusten vaatimuksia. 7 ja 8 artiklassa kuvataan menettely, jota tulee noudattaa teknistä mukauttamista käsittelevässä komiteassa. 9 artiklassa säädetään kansallisista rangaistustoimista. 10 artiklassa säädetään tämän direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä. I esitetään viranomaisille suunnattu sisältää Liitteessä yksityiskohtaisia tietoja tarkistettavista ajoneuvoista sekä kuljettajaa koskevia tietoja; kopio luettelosta annetaan tarkastetun ajoneuvon kuljettajalle. tarkistusluettelo, joka Liitteessä II esitetään tiellä tehtävien tarkastusten tekniset vaatimukset. 13 Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI yhteisön teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen tarkastuksista tien varrella EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1 kohdan c ja d alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen3, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon4, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa3, sekä katsoo, että 1. 2. 3. 4. 5. 6. liikenteen kasvu aiheuttaa kaikille jäsenvaltioille luonteeltaan ja vakavuudeltaan samankaltaisia liikenneturvallisuus-ja ympäristöongelmia, tieturvallisuuden, ympäristönsuojelun on tasapuolisen kilpailun etujen mukaista, että hyötyajoneuvoilla liikennöitäisiin ainoastaan jos ne pidetään hyvässä kunnossa, ja tienvarsitarkastusten kansallisuuden eikä ajoneuvon rekisteröintimaan perusteella, suorittamisessa ei tulisi harjoittaa syrjintää ajajan moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä joulukuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/96/EY6 mukaisilla hyötyajoneuvojen katsastuksilla varmistetaan, että hyväksytty elin katsastaa ne vuosittain, vuosittaista pakollista katsastusta ei pidetä riittävänä sen takaamiseksi, että testatut ajoneuvot ovat kunnossa läpi vuoden, tehtävin kohdennetuin tien varrella tehokasta valvontaa pidetään tärkeänä ja kustannuksiinsa nähden tehokkaana yksittäisenä keinona valvoa teillä liikkuvien hyötyajoneuvojen kunnossapidon tasoa, lisätarkastuksin tapahtuvaa 3 EYVL C 4 EYVL 5 EYVL 6 E Y VL L 46, 17. 2. 1997, s. 1. 14 7. 8. 9. 10. 11. toissijaisuusperiaatteen perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti, jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla toteuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli järjestelmää yhteisön teillä liikennöivien hyötyajoneuvojen tarkastuksista tien varrella ja sen vuoksi se voidaan toiminnan laajuuden takia paremmin toteuttaa yhteisön tasolla; tämä direktiivi rajoittuu vähimpään näiden tavoitteiden toteuttamiseksi tarpeelliseen eikä siten ylitä sitä, mikä tarvitaan tähän tarkoitukseen, tarkastettavien ajoneuvojen valinnan perustana olisi käytettävä kohdennettua ja vaiheittaista menetelmää, sillä näin voidaan tarmokkaimmin pyrkiä poimimaan ajoneuvokannasta kaikkein todennäköisimmin heikosti huolletut ajoneuvot, mikä puolestaan tehostaa viranomaisten toimintakykyä sekä rajoittaa kuljettajille ja liikenteenharjoittajille koituvat kustannukset ja viivytykset mahdollisimman alhaiselle tasolle, neuvosto kehotti Auto Oil -ohjelman käsittelyn yhteydessä komissiota tekemään ehdotuksia, joilla varmistettaisiin, että ajoneuvojen tyyppihyväksyntästandardeja, polttoaineiden laatua ja teknisiä tarkastuksia koskevia direktiivejä sovellettaisiin samanaikaisesti, ja toistuvissa rikkomuksissa vakavissa toimivaltaisia viranomaisia, jonka alueella ajoneuvo on rekisteröity tai jonka alueelle asianomainen yritys on sijoittautunut, voidaan pyytää toteuttamaan asianmukaisia toimenpiteitä, ja näiden viranomaisten olisi ilmoitettava jäsenvaltioille, joka esittää tällaisen pyynnön toteutetuista seurantatoimista, ja jäsenvaltion sen jokaisen rikkomisista, jäsenvaltion olisi vahvistettava säännökset tämän direktiivin ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla 1. 2. Tässä direktiivissä säädetään järjestelmästä tarkastuksista tien varrella yhteisössä liikennöivien hyötyajoneuvojen kunnon valvomiseksi. Tämä direktiivi ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta suorittaa huomioon ottaen yhteisön lainsäädäntö tarkastuksia sellaisillekin ajoneuvoille, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. Tässä direktiivissä tarkoitetaan: 2 artikla a) b) 'hyötyajoneuvolla' direktiivin 96/96/EY liitteen I ajoneuvoluokissa 1, 2 ja 3 määriteltyjä moottoriajoneuvoja ja perävaunuja 'tarkastuksella tien varrella' ennakoimatonta ja siten yllättäen tehtyä jäsenvaltion alueella liikennöitävän hyötyajoneuvon tarkastusta, jonka viranomaiset suorittavat tien varrella tai muussa sopivaksi katsomassaan paikassa; 15 c) 1. 2. 3. 1. 2. 3. 4. 1. 'katsastuksella' direktiivin 96/96/EY liitteessä I säädettyä ajoneuvon kunnon testausta. 3 artikla Tarkastus tien varrella ensimmäisessä vaiheessa koulutettu ajoneuvontarkastaja tarkastaa ohi kulkevan hyötyajoneuvon kunnon silmämääräisesti. Jos ensimmäisen vaiheen perusteella on aihetta epäillä, että hyötyajoneuvon kunto ei ole asianmukainen, toisessa vaiheessa tehdään pysäköidylle ajoneuvolle alustava tarkastus, jonka yhteydessä tarkastetaan ajoneuvon kuntoa koskevat läpäistystä direktiivin 96/96/EY 2 artiklan asiakirjat, erityisesti mukaisesta lakisääteisestä katsastuksesta tai todistus hyötyajoneuvolle vastikään tehdystä tarkastuksesta tien varrella. todistus Elleivät asiakirjat anna riittävää varmuutta ajoneuvon asianmukaisesta kunnosta tai jos tarkastaja edelleen otaksuu, että hyötyajoneuvon kunto ei ole asianmukainen, siirrytään kolmanteen vaiheeseen tässä direktiivissä olevan liitteen II mukaisesti. 4 artikla Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön asianmukaiset ja usein suoritetut tarkastukset tien varrella, joilla katetaan vuosittain laaja ja edustava otos hyötyajoneuvoja kaikista tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvista ajoneuvoluokista. Tarkastusten tien varrella tehokkuuden varmistamiseksi niiden on katettava riittävän edustava osa tieverkkoa. Tarkastukset tien varrella on suoritettava syrjimättä kuljettajaa kansallisuuden tai ajoneuvoa rekisteröintimaan perusteella. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava joka toinen vuosi komissiolle tarkastettujen hyötyajoneuvojen lukumäärä ajoneuvotyypeittäin ja rekisteröintimaittain mukaan lukien tiedot ajoneuvojen hylkäämisen syistä. 5 artikla säädettyjen tarkastusten tien varrella suorittamiseksi Tässä direktiivissä jäsenvaltioiden tulee käyttää liitteen I tarkistusluetteloa. Jäljennös tarkastuksen suorittaneen viranomaisen täyttämästä luettelosta tai tavanomaisen katsastuksen tuloksen osoittava todistus direktiivin 96/96/EY vaatimusten mukaisesti on annettava hyötyajoneuvon kuljettajalle, jonka on esitettävä se pyydettäessä myöhempien, kohtuuttoman lyhyen ajan kuluessa tien varrella tehtävien tarkastusten yksinkertaistamiseksi tai mahdollisesti välttämiseksi kokonaan. 2. Jos ajoneuvon tarkastaja katsoo, että hyötyajoneuvon kunnossa oleva puute edellyttää lisätutkimuksia, ajoneuvo voidaan määrätä katsastettavaksi direktiivin 96/96/EY 2 artiklassa tarkoitetussa katsastuslaitoksessa. 16 Jos tarkastuksen tien varrella perusteella paljastuu, että hyötyajoneuvo ei täytä läpäise sille tarkastuksen jälkeen liitteen II vaatimuksia, tai ajoneuvo ei mahdollisesti määrättyä, direktiivin 96/96/EY 2 artiklassa tarkoitetussa katsastuslaitoksessa suoritettua katsastusta, vaan sen katsotaan muodostavan tienkäyttäjille, tai muille vakavan hyötyajoneuvon käyttö yleisillä teillä voidaan kieltää välittömästi. vaaran kuljettamilleen henkilöille 6 artikla 1. 2. Jäsenvaltioiden on avustettava toisiaan tämän direktiivin soveltamisessa. Vakavista tai toistuvista vioista muista maista tulevissa ajoneuvoissa on ilmoitettava sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa hyötyajoneuvo on rekisteröity tai jonne yritys on sijoittautunut. toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää Vakavia tai toistuvia vikoja muista maista tulevissa ajoneuvoissa havainneen jäsenvaltion jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia, jossa hyötyajoneuvo on rekisteröity tai jonne yritys on sijoittautunut, toteuttamaan asianmukaisia toimenpiteitä rikkojaa tai rikkojia kohtaan. sen Viimeksi mainittujen toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava rikkojaa tai rikkojia kohtaan toteutetuista toimenpiteistä sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jotka havaitsivat hyötyajoneuvon puutteet. 7 artikla Komissio antaa muutokset, jotka ovat tarpeen liitteessä II määriteltyjen teknisten standardien mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen 8 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. 8 artikla Komissiota avustaa moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen katsastusta koskevan direktiivin mukauttamista tekniseen kehitykseen käsittelevä komitea. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, tarvittaessa äänestettyään, Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto niin pitkälle kuin mahdollista. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 17 9 artikla Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään 10 artiklan 1 kohdan ja kaikki niiden muutokset ensimmäisessä alakohdassa määritettynä päivänä mahdollisimman pian. 10 artikla 1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1998. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 1999. 2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 11 artikla Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 12 artikla Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 18 TARKISTUSLUETTELO LIITE I 1. Tarkastuspaikka 2. Päivämäärä 3. Aika 4. Ajoneuvon kansallisuustunnus 5. ja rekisterinumero Perävaunun tai puoliperävaunun kansallisuustunnus ja rekisterinumero 6. Ajoneuvotyyppi D Kuorma-auto (yli 12 tonnia)1 D Auton ja varsinaisen perävaunun yhdistelmä2 D Auton ja puoliperävaunun yhdistelmä3 • Linja-auto4 D Minibussi5 D Kevyt tavarankuljetusajoneuvo (3,5-10 tonnia)6 7. Kuljetuksesta vastaava yritys ja sen osoite 8. Kansallisuus 9. Kuljettaja 10. Lähettäjä, osoite, kuormauspaikka. 11. Vastaanottaja, osoite, purkauspaikka 12. Ajoneuvoyksikön kokonaispaino Ajoneuvot siten kuin ne on määritelty direktiivin 70/156/ETY liitteessä HA: ' * Tavaroiden kuljetukseen käytetyt vähintään nelipyöräiset moottoriajoneuvot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 12 tonnia (luokka N3). Tavaroiden kuljetukseen käytettävien moottoriajoneuvojen, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3,5 tonnia (luokat N2, N3), ja perävaunujen (luokka O) yhdistelmä. 3 Vetoajoneuvo, joka on suunniteltu vetämään puoliperävaunua. 4 Henkilöiden kuljetukseen käytetyt, kuljettajan istuimen lisäksi vähintään kahdeksanpaikkaiset vähintään nelipyöräiset moottoriajoneuvot (luokat M2, M3). 5 6 Henkilöiden kuljetukseen käytetyt, kuljettajan istuimen lisäksi (yli viisi- mutta) enintään kahdeksanpaikkaiset vähintään nel ipyöräiset moottoriajoneuvot (I uokka Ml). Tavaroiden kuljetukseen käytetyt vähintään nelipyöräiset moottoriajoneuvot, joiden suurin sallittu paino on enemmän kuin 3,5 tonnia mutta enintään 12 tonnia, (luokka N2). 13. Ilmenneet viat: • jarrujärjestelmä ja sen osat • ohjausvivusto • valaisimet ja merkinantolaitteet • pyörät/navat/renkaat • pakojärjestelmä • pakokaasujen läpinäkyvyys (dieselmoottoreiden osalta) • pakokaasupäästöt (bensiinimoottoreiden osalta) 14. Muuta huomautettavaa 15. Tarkastuksen suorittanut viranomainen/virkailija 16. Tarkastuksen tulos • hyväksytään • hyväksytään, mutta lieviä vikoja • vakavia vikoja • välitön ajokielto Tarkastajan allekirjoitus / Valtuutus 20 Tekniset standardit tien varrella LIITE II Tämän 2 tarkastusviranomaisten edellyttämässä ajokunnossa. direktiivin artiklassa tarkoitetut hyötyajoneuvot on pidettävä Tarkastettaviin kohteisiin sisältyvät ajoneuvon turvallisen ja puhtaan käytön kannalta tärkeinä pidetyt kohteet. Yksinkertaisten toimintaa koskevien tarkastusten (valaistus, merkinantolaitteet, renkaiden kunto jne. ) lisäksi ajoneuvon jarruja ja pakokaasupäästöjä tutkitaan erityisin testein seuraavasti: 1. Jarrut Jarrujärjestelmän kaikki osat ja sen toimintamekanismi on pidettävä hyvässä ja tehokkaasti toimivassa kunnossa sekä asianmukaisesti säädettyinä. Ajoneuvon jarrujen on täytettävä seuraavat kolme tehtävää: (a) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen käyttöjarrun on kyettävä hidastamaan ajoneuvoa ja pysäyttämään se turvallisesti, nopeasti ja tehokkaasti kuormasta ja tien kaltevuuskulmasta riippumatta. (b) Moottoriajoneuvojen sekä niiden perävaunujen ja puoliperävaunujen seisontajarrun on kyettävä pitämään ajoneuvo paikallaan kuormasta riippumatta myös selvässä ylä- tai alamäessä, ja laitteiston, jolla jarrupinnat pidetään jarrutusasennossa, on oltava toiminnaltaan täysin mekaaninen. (c) Moottoriajoneuvojen toisen jarrun (hätäjarrun) on kyettävä hidastamaan ajoneuvoa ja pysäyttämään se kuormasta riippumatta kohtuullisella matkalla silloin kun käyttöjarru ei toimi. Jos ajoneuvon kunnosta on epäilystä, tarkastusviranomaiset voivat testata ajoneuvon jarrutustehoa joidenkin tai kaikkien direktiivin 96/96/EY liitteessä II olevan 1 kohdan säännösten mukaisesti. 2. Pakokaasupäästöt 2. 1 Pakokaasupäästöt 2. 1. 1 Moottoriajoneuvot, jotka on varustettu ottomoottorilla (bensiinimoottori) a) Jos pakokaasupäästöjä ei ole ohjattu kehittyneellä päästönvalvontajärjestelmällä kuten lambda-anturilla varustetulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla. 1. Pakojärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen todentamiseksi, ettei siinä ole vuotoja. 2. Tarvittaessa päästönvalvontajärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen todentamiseksi, että vaadittavat laitteet on asennettu. 21 Moottorin käytyä kohtuullisen ajan (ottaen huomioon ajoneuvon valmistajan suositukset) mitataan pakokaasujen hiilimonoksidi-(CO-)pitoisuus joutokäynnillä (kuormittamattomana). Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus on se, jonka ajoneuvon valmistaja ilmoittaa. Jos tätä tietoa ei ole käytettävissä tai jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla käyttämättä tätä tietoa viitearvona, pakokaasujen CO- pitoisuus saa olla enintään seuraavien arvojen mukainen: - ajoneuvoille, jotka on rekisteröity tai otettu käyttöön sen päivämäärän, josta alkaen jäsenvaltiot vaativat, että ajoneuvot ovat direktiivin 70/220/ETY1 mukaisia, ja 1 päivän lokakuuta 1986 välisenä aikana: CO: 4,5 tilavuusprosenttia, - ajoneuvoille, jotka on rekisteröity tai otettu käyttöön 1 päivän lokakuuta 1986 jälkeen: CO: 3,5 tilavuusprosenttia. b) Jos pakokaasupäästöjä ohjataan kehittyneellä päästönohjausjärjestelmällä, kuten lambda-anturilla ohjatulla kolmitoimisella katalysaattorilaitteistolla: 1. Pakojärjestelmän silmämääräinen tutkiminen sen todentamiseksi, ettei siinä ole vuotoja ja että kaikki osat ovat täydellisiä. 2. Päästönvalvontajärjestelmän tutkiminen sen todentamiseksi, että vaadittavat laitteet on asennettu. 3. Ajoneuvon päästönohjausjärjestelmän tehon määrittäminen mittaamalla lambda- tai käyttämällä arvo ja pakokaasujen CO-pitoisuus 4 jakson mukaisesti menetelmiä, joita valmistajat ovat ehdottaneet ja jotka on hyväksytty tyyppihyväksynnän yhteydessä. Ajoneuvon moottoria on kutakin tarkastusta varten käytettävä ajoneuvon valmistajan suositusten mukaisesti. 4. Pakoputken päästöt / raja-arvot - Mittaus moottorin joutokäyntikierrosluvulla: Pakokaasujen suurin sallittu CO-pitoisuus sellaisena kuin ajoneuvon valmistaja sen ilmoittaa. Jos tätä tietoa ei ole käytettävissä, pakokaasujen CO-pitoisuus saa olla enintään 0,5 tilavuusprosenttia. - Mittaus korkealla joutokäyntikierrosluvulla moottorin kierrosluvun ollessa vähintään 2 000 min1: CO-pitoisuus: enintään 0,3 tilavuusprosenttia Lambda: 1 = 0,03 tai valmistajan erittelyn mukainen. Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 1970 annettu neuvoston direktiivi 70/220/ETY (EYVL N:o L 76, 9. 3. 1970, s. 1) ja oikaisu (EYVL N:o L 81, 11. 4. 1970, s. 15). ilman pilaantumisen estämiseksi 22 2. 1. 2. Dieselmoottorilla varustetut moottoriajoneuvot sameuden mittaus vapaassa kiihdytyksessä Pakokaasujen (ilman kuormaa joutokäynniltä ruiskutuksen katkaisun kierroslukuun). Konsentraation taso saa olla enintään taso, joka on kirjattu direktiivin 72/306/ETY2 mukaiseen kilpeen. Jos tätä tietoa ei ole käytettävissä tai jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset päättävät olla käyttämättä sitä viitearvona, absorptiokertoimien raja-arvot ovat seuraavat: Absorptiokertoimien ylärajat: - vapaasti hengittävillä dieselmoottoreilla: 2,5 m*1 - turboahtimella varustetuilla dieselmoottoreilla: 3,0 m*1 tai vastaavat arvot, kun käytetään EY-tyyppihyväksynnässä käytetystä laitteistosta poikkeavaa laitteistotyyppiä. Ennen 1 päivää tammikuuta 1980 rekisteröidyt tai käyttöönotetut ajoneuvot vapautetaan näistä vaatimuksista. 2. 1. 3. Tarkastuslaitteisto Ajoneuvopäästöt tarkastetaan käyttäen laitteistoa, joka on suunniteltu määrittämään tarkasti, ovatko päästöt säädettyjen tai valmistajan ilmoittamien raja-arvojen mukaisia. 2. 2. Tarvittaessa tarkastetaan ajoneuvon sisäisen päästöjenvalvontajärjestelmän, OB-järjestelmän (On Board Diagnostic), asianmukainen toiminta. Ajoneuvojen dieselmoottoreiden päästöjen vähentämiseksi toteutettavia toimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lähentämisestä 2 päivänä elokuuta 1972 annettu neuvoston direktiivi 72/306/ETY (EYVL N:o L 190,20. 8. 1972, s. I). lainsäädännön 23 ISSN 1024-4492 KOM(98) 117 lopullinen ASIAKIRJAT FI 07 10 11 02 Luettelonumero : CB-CO-98-165-FI-C ISBN 92-78-32082-X Duroopan yhteisöjen virallisien julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg W


title: Règlement (CE) n° 557/98 de la Commission du 11 mars 1998 fixant les restitutions à l'exportation de l'huile d'olive

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil

formats: pdf print

text: 12. 3. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes L 73/11 RÈGLEMENT (CE) No 557/98 DE LA COMMISSION du 11 mars 1998 fixant les restitutions à l’exportation de l’huile d’olive LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu le traité instituant la Communauté européenne, vu le règlement no 136/66/CEE du Conseil, du 22 septembre 1966, portant établissement d’une organisation commune des marchés dans le secteur des matières grasses (1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1581/96 (2), et notamment son article 3 paragraphe 3, considérant que, aux termes de l’article 3 du règlement no 136/66/CEE, lorsque le prix dans la Communauté est supérieur aux cours mondiaux, la différence entre ces prix peut être couverte par une restitution lors de l’exportation d’huile d’olive vers les pays tiers; considérant que les modalités relatives à la fixation et à l’octroi de la restitution à l’exportation de l’huile d’olive ont été arrêtées par le règlement (CEE) no 616/72 de la Commission (3), modifié en dernier lieu par le règlement (CEE) no 2962/77 (4); considérant que, aux termes de l’article 3 paragraphe 3 du règlement no 136/66/CEE, la restitution doit être la même pour toute la Communauté; considérant que, conformément à l’article 3 paragraphe 4 du règlement no 136/66/CEE, la restitution pour l’huile d’olive doit être fixée en prenant en considération la situation et les perspectives d’évolution, sur le marché de la Communauté, des prix de l’huile d’olive et des disponi- bilités ainsi que, sur le marché mondial, des prix de l’huile d’olive; que, toutefois, dans le cas où la situation du marché mondial ne permet pas de déterminer les cours les plus favorables de l’huile d’olive, il peut être tenu compte du prix sur ce marché des principales huiles végétales concurrentes et de l’écart constaté au cours d’une période représentative entre ce prix et celui de l’huile d’olive; que le montant de la restitution ne peut pas être supérieur à la différence existant entre le prix de l’huile d’olive dans la Communauté et celui sur le marché mondial, ajustée, le cas échéant, pour tenir compte des frais d’exportation des produits sur ce dernier marché; considérant que, conformément à l’article 3 paragraphe 3 troisième alinéa point b) du règlement no 136/66/CEE, il peut être décidé que la restitution soit fixée par adjudica- tion; que, en outre, l’adjudication porte sur le montant de la restitution et peut être limitée à certains pays de desti- nation, à certaines quantités, qualités et présentations; considérant que, au titre de l’article 3 paragraphe 3 deuxième alinéa du règlement no 136/66/CEE, les restitu- tions pour l’huile d’olive peuvent être fixées à des niveaux différents selon la destination lorsque la situation du marché mondial ou les exigences spécifiques de certains marchés le rendent nécessaire; considérant que les restitutions doivent être fixées au moins une fois par mois; que, en cas de nécessité, elles peuvent être modifiées dans l’intervalle; considérant que l’application de ces modalités à la situa- tion actuelle des marchés dans le secteur de l’huile d’olive, et notamment au prix de ce produit dans la Communauté et sur les marchés des pays tiers, conduit à fixer la restitution aux montants repris en annexe; l’article 1er du règlement considérant que les taux représentatifs de marché définis (CEE) no 3813/92 du à Conseil (5), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 150/95 (6), sont utilisés pour convertir le montant exprimé en monnaies des pays tiers et sont à la base de la détermination des taux de conversion agricole des monnaies des États membres; que les modalités d’applica- tion et de détermination de ces conversions ont été (CEE) no 1068/93 de la établies dans Commission (7), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) no 1482/96 (8); le règlement considérant que le comité de gestion des matières grasses n’a pas émis d’avis dans le délai imparti par son président, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: Article premier Les restitutions à l’exportation des produits visés à l’ar- ticle 1er paragraphe 2 point c) du règlement no 136/ 66/CEE sont fixées aux montants repris en annexe. Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le 12 mars 1998. (1) JO 172 du 30. 9. 1966, p. 3025/66. (2) JO L 206 du 16. 8. 1996, p. 11. (3) JO L 78 du 31. 3. 1972, p. 1. (4) JO L 348 du 30. 12. 1977, p. 53. (5) JO L 387 du 31. 12. 1992, p. 1. (6) JO L 22 du 31. 1. 1995, p. 1. (7) JO L 108 du 1. 5. 1993, p. 106. (8) JO L 188 du 27. 7. 1996, p. 22. L 73/12 FR Journal officiel des Communautés européennes 12. 3. 98 Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre. Fait à Bruxelles, le 11 mars 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission ANNEXE au règlement de la Commission, du 11 mars 1998, l’exportation de l’huile d’olive fixant les restitutions à (en écus/100 kg) Code produit Montant des restitutions (1) 1509 10 90 9100 1509 10 90 9900 1509 90 00 9100 1509 90 00 9900 1510 00 90 9100 1510 00 90 9900 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 (1) Pour les destinations visées à l’article 34 du règlement (CEE) no 3665/87 de la Commission (JO L 351 du 14. 12. 1987, p. 1), modifié, ainsi que pour les exportations vers les pays tiers. NB: Les codes produits, ainsi que les renvois en bas de page, sont définis au règlement (CEE) no 3846/87 de la Commission, modifié