title: Komission tiedonanto - Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa

eurovoc_concepts:
China
EU policy
EU relations
cooperation policy
international trade

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO rt ft ft A ft ft ft Bryssel, 25. 03. 1998 KOM(1998) 181 lopull. KOMISSION TIEDONANTO Kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen luominen Kiinan kanssa Tiivistelmä Sisältö A. Kiinan kytkeminen läheisemmin kansainväliseen yhteisöön A. l EU:n ja Kiinan poliittisen vuoropuhelun parantaminen A. 2 Perustana ASEM-prosessi A. 3 Maailmanlaajuisten kysymysten käsittely AA Aasian alueellisia kysymyksiä koskevan vuoropuhelun tukeminen A. 5 Hongkongin ja Macaon itsehallinnon tukeminen B. Tuki Kiinan siirtymiselle oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksien noudattamiseen perustuvaan avoimeen yhteiskuntaan li. I Ihmisoikeuksien edistäminen avoimen keskustelun avulla. li. 2. ja yhteistyön avulla C. Kiinan lähentäminen maailmantalouteen (. I Kiinan ottaminen mukaan maailmankauppajärjestelmään 1. Tuki Kiinan liittymiselle WTO:hon 2. Kahdenvälistä kauppaa koskevan suunnitelman lujittaminen 3. Investointien tukeminen 4. Kahdenvälisten sopimusten kehittäminen 5. Rahoitusmarkkinoiden vapauttamisen ja sääntelyn yhteensovittaminen 6. Huron edistäminen C. 2 Talous- ja sosiaaliuudistuksen tukeminen 1. Yhtiöiden rakenneuudistusten sivuvaikutukset 2. Rahoitusuudistus 3. Teollinen yhteistyö 4. Elinkeinoelämän vuoropuhelu 5. Oikeudellinen ja hallinnollinen uudistus 6. Koulutus 7. Tiede ja teknologia 8. Ympäristö 9. Energia 10. Alueelliset erot ja köyhyyden vähentäminen D. Euroopan rahoituksen lisääminen E. Euroopan unionin profiilin nostaminen Kiinassa Päätelmät 3 5 5 5 6 7 8 9 9 10 11 11 12 14 16 16 17 18 18 19 19 20 20 20 20 20 20 21 21 22 24 25 Tiivistelmä Kiina on kehittynyt huomattavasti siitä alkaen kun talousuudistus käynnistyi maassa Deng Xiaopingin johdolla 20 vuotta sitten. Maa käy läpi valtavaa sisäistä muutosta suurelta osin suljetusta keskusjohtoisesta taloudesta maailmankaupassa mukana olevaan yhä markkinavetoisempaan talouteen. Tähän liittyy huomattava Kiinan yhteiskunnan kehitys, vaikka ihmisoikeuksia ei yleismaailmallisten vaatimusten mukaisesti täysin kunnioitetakaan. Euroopan unioni vastasi vuonna 1995 Kiinan tapahtumien aiheuttamiin taloudellisiin ja poliittisiin haasteisiin hahmottelemalla EU. n ja Kiinan suhteiden tulevaa kehittämistä koskevaa kokonaisvaltaista politiikkaa. Unioni antoi Essenissä kokoontuneen Eurooppa- neuvoston hyväksymän "uuden Aasian strategian" hengessä tiedonannon Kiinan ja Euroopan osoittautunut joka käyttökelpoiseksi EU:n kannalta ja joka näyttää suuntaa jatkossakin. politiikasta1, suhteiden aikavälin pitkän on Useimpia vuoden 1995 strategiseen asiakirjaan sisältyvistä aloitteista ollaan jo toteuttamassa, mutta muutamat vaativat vielä kypsyttelyä. Vuoden 1995 tiedonannon analyyttinen perusta pätee edelleen, ja tiedonanto toimii sen vuoksi myös EU:n tulevan Kiinan-politiikan perustana. Useilla aloilla on kuitenkin tapahtunut niin merkittävää kehitystä vuoden 1995 jälkeen, että EU:n on syytä parantaa ja tehostaa politiikkaansa entisestään. on hallitus vastikään tukensa I ensinnäkin Kiinan markkinauiklistukselle ja maailmantalouteen liittymiselle sitten uudistuksen aloittamisen vuonna I97S. Vuonna 1997 jäljestetty Kiinan kommunistisen puolueen 15. puoluekokous aloitti Dengin ja sosiaaliuudistusohjelman seuraavaksi viideksi vuodeksi. Tätä voidaan pitää selvänä merkkinä Kiinan aikomuksesta lujittaa, nopeuttaa ja täydentää jo käynnissä olevaa siirtymäkehitystä. jälkeisen kauden hyväksymällä kunnianhimoisen vahvimman antanut talous- on toimia aikaan alkanut samaan vakuuttavammin ja Toiseksi Kiina vastuuntuntoisemmin ulkopolitiikassaan sekä alueellisesti että maailmanlaajuisesti. Kiinan asema Korean ja Kamputsean rauhan edistäjänä kuvaa sen uudenlaista sitoutumista koko Aasian kehitykseen. Kiinan ja sen tiettyjen tärkeimpien kumppaneiden välillä viime vuosina järjestettyjen huippukokousten ennennäkemätön määrä osoittaa Kiinan halua tulla tunnustetuksi maailmanvaltana ja heijastaa toisaalta kyseisten kumppaneiden yleistä käsitystä, jonka mukaan Kiinan kanssa tehdyistä rakentavista sitoumuksista olisi tultava keskeinen politiikan painopiste. Hongkongin siirtyminen Kiinan alaisuuteen kitkattomasti ja onnistuneesti heinäkuussa 1997 oli erityisen selkeä osoitus Kiinan yhä kypscmmästä ja vastuuntuntoisemmasta asenteesta muuttuvaa asemaansa kohtaan sekä kyseisellä alueella että maailmanlaajuisesti. KOM (95) 279, 5. 7. 95. Kolmanneksi talouskriisi, joka alkoi levitä Aasiassa vuonna 1997, on paljastanut vakavia taloudessa ja vaikuttaa tiettyjen Kiinan naapureiden rakenteellisia heikkouksia epäilemättä jollain tavoin myös Kiinaan. Sitä voidaan pitää varhaisena varoituksena Kiinalle, koska se toi esiin ne uhkat, joita muiden Aasian maiden valitsemiin kehityslinjoihin tietyiltä osin sisältyy. Kriisi on tuonut selkeästi esiin sen, että Kiinan on jatkettava, uudistuksiaan liberalisoi niiaan voidakseen välttää vastaavanlaisten ongelmien syntymisen omassa taloudessaan. ja Lisäksi myös EU on itse muuttumassa tavalla, jonka vuoksi Kiinan on mukautettava omaa strategista näkemystään Euroopasta. EU on ottamassa käyttöön yhteistä valuuttaa ja laajenemassa itään, ja Amsterdamin perussopimuksessa sille annettiin uusia keinoja pitää puoliaan maailmanlaajuisesti. Tällainen kehitys edellyttää sekä pitkän aikavälin näkemyksiä että aktiivista sitoutumista. Sitoutuminen Kiinan kasvavaan taloudelliseen ja poliittiseen valtaan ja Kiinan ottaminen osaksi kansainvälistä yhteisöä saattavat muodostua Euroopan ja muiden kumppaneiden suurimmiksi ulkopoliittisiksi haasteiksi 2000-luvulla. Tässä tiedonannossa pyritään vastaamaan haasteeseen vuoden 1995 asiakirjassa esitetyn Kiinan poliittista ja taloudellista kehitystä koskevan analyysin perusteella ensisijaisten tavoitteiden ja Kiinan kumppanuussuhteelle. kokonaisvaltaiselle EU:n asettamiseksi uudelle ja EU:n ja Kiinan uudella kumppanuussuhteclla pyritään: • kytkemään Kiina läheisemmin kansainväliseen yhteisöön paremman poliittisen vuoropuhelun avulla • yhdentämään Kiinaa se täysipainoisemmin mukaan maailmankauppajärjestelmään ja tukemalla maassa käynnissä olevaa taloudellista ja sosiaalista uudistuskehitystä enemmän maailmantalouteen ottamalla • tukemaan Kiinan siirtymistä oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksien noudattamiseen perustuvaan avoimeen yhteiskuntaan • lisäämään Euroopan rahoitusta • nostamaan KU:n profiilia Kiinassa. * ** A. Kiinan kytkeminen läheisemmin kansainväliseen yhteisöön Kiinan muuttuminen yhä itsevarmemmaksi maailmanvallaksi on historiallisesti erittäin merkittävää sekä Euroopan että koko kansainvälisen yhteisön kannalta. Kiinasta on tullut tärkeä kumppani maailmassa, jota maailmaniaajuistamisvoimat sitovat yhteen yhä läheisemmin. EU:n ensisijaisina tavoitteina on oltava Kiinan yhdentäminen nopeasti ja täysipainoisesti kansainväliseen yhteisöön sekä poliittisesti että taloudellisesti ja tukea sen siirtymistä oikeusvaltioon perustuvaan avoimeen yhteiskuntaan, mikä helpottaa sekä Kiinan kehittymistä että maailmanlaajuisen vakauden lisäämistä. EU on sitoutunut Kiinan kanssa tehtävien kokonaisvaltaisten sitoumusten strategiaan. Strategia on määrä toteuttaa kehittämällä uutta ja parempaa kahdenvälistä poliittista vuoropuhelua EU:n ja Kiinan välille sekä lisäämällä Kiinan osallistumista koko maailman kannalta kiinnostaviin sekä alueellisiin että monenvälisiin aloitteisiin. A. I HV:n ja Kiinan poliittisen vuoropuhelun parantaminen Yksi osoitus Kiinan halusta saavuttaa maailmanlaajuisesti tärkeämpi asema on Japanin, Venäjän ja Yhdysvaltojen kanssa järjestettyjen kahdenvälisten huippukokousten ennennäkemätön sarja, joka on antanut kullekin näistä keskeisistä kumppaneista tilaisuuden osoittaa julkisesti yhteistä sitoutuneisuuttaan Kiinaan. Vuoteen 1994 saakka EU:n poliittinen vuoropuhelu Kiinan kanssa rajoittui vuosittaisiin lyhyisiin kokouksiin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen yhteydessä. EU on jatkuvasti tiivistänyt tätä poliittista vuoropuhelua vuonna 1994 käydyn kirjeenvaihdon jälkeen. Nyt on tullut aika nostaa EU:n ja Kiinan suhteiden tasoa järjestämällä vuotuiset tasolla, kannustamalla yhteyksiin kokoukset valtion- ja hallitusten päämiesten ministeritasolla ja järjestämällä poliittisten johtajien tapaamisia samaan tapaan kuin muiden keskeisten kumppaneiden kanssa. EU:n ja Kiinan vuotuisilla huippukokouksilla luotaisiin lilJ:n ja Kiinan suhteille samanlainen perusta kuin EU:n lähestymistavalle Yhdysvaltojen, Japanin ja Venäjän kaltaisia muita keskeisiä kumppaneja kohtaan, nostettaisiin EU:n profiilia Kiinassa ja päinvastoin sekä vauhditettaisiin EU:n ja Kiinan suhteiden keskeisiä kysymyksiä koskevia neuvotteluja ja ratkaisemista. A. 2 Perustana ASEM-prosessi Bangkokissa vuonna 1996 käynnistynyt Aasia-Eurooppa -kokousten sarja (ASEM) on muodostunut eurooppalaisten ja aasialaisten kumppanien väliseksi huomattavaksi neuvotteluareenaksi sekä poliittisella että asiantuntijatasolla ja johtanut useisiin yhteistyöaloitteisiin. Epävirallisuutensa ja kokouksissa käsiteltyjen aiheiden kirjon ansiosta ASEM on tuonut uuden ulottuvuuden EU:n ja Kiinan suhteisiin. Kiina on suhtautunut prosessiin rakentavasti ja ollut erityisen aktiivinen kaikissa ASEMin taloudellisia yhteistyötä koskevissa aloitteissa. Kiinan kanssa käytävää vuoropuhelua olisi parannettava osana ASEMissa ilmenevää EU:n laajempaa alueellista Aasian-strategiaa. EU:n olisi pyrittävä kannustamaan Kiinaa siihen, että se sitoutuu jatkossakin osallistumaan aktiivisesti ASEMiin ja ASEMin seurantaan. Kiinan kanssa käytävän vuoropuhelun edistäminen Aasian alueen kestävästä laittoman huumekaupan kehityksestä, Aasian alueen meriturvallisuuden käsittely, torjuminen, Aasian talouskriisin vaikutuksista selviäminen sekä asevalvonnan ja aseiden leviämisen estäminen ovat keskeisiä esimerkkejä kysymyksistä, joiden osalta EU:n olisi pyrittävä saamaan Kiina osallistumaan aktiivisesti ASEM-prosessiin. A. 3 Maailmanlaajuisten kysymysten käsittely Kiina on viime vuosina muokannut ulkopolitiikkaansa johdonmukaisemmaksi ja ulospäinsuuntauluvammaksi taloudellista painoarvoaan. EU:n olisi tuettava tätä kannustamalla Kiinaa toimimaan aktiivisesti ja vastuuntuntoisesti maailmanlaajuisissa kysymyksissä. sen vastaamaan kasvavaa sovittaakseen EU:n olisi saatava Kiina, joka on Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, ottamaan osaa YK:n tärkeimpiä kehitysaskelia ja erityisesti YK:n uudistamista koskevaan vuoropuheluun. Iill:n olisi pyrittävä nostamaan säännöllisemmin esiin Kiinaan liittyviä asioita (ï7/K-maiden kokouksissa. Sen olisi myös pyrittävä tiivistämään Kiinan kanssa käytävää yhä tärkeämmäksi käyvää vuoropuhelua, jonka OECD aloitti vuonna 1995. liittymällä ydinaseiden Koska Kiina on ydinvalta, sen aseistariisunnalla ja aseiden leviämisen estämistä koskevalla politiikalla on erityistä merkitystä. Kiina on viime vuosina toteuttanut leviämisen estämistä koskevaan tervetulleita toimenpiteitä sopimukseen, kemiallisia aseita koskevaan yleissopimukseen, biologisia aseita koskevaan yleissopimukseen ja Zanggerin komiteaan (ydinmateriaaliviennin valvontajärjestelmä) sekä noudattamalla ohjusteknologian valvontajärjestelmän tärkeimpiä määräyksiä. Kiina on myös allekirjoittanut kattavan ydinasekokeiden kieltämistä koskevan sopimuksen. Beijingin osallistumista enemmän näitä kysymyksiä koskeviin monenvälisiin neuvotteluihin olisi tuettava jatkuvasti. Euroopan olisi myös aloitettava Kiinan kanssa vuoropuhelu henkilömiinoista ja vaadittava sitä määräämään pysyvä vientikielto sekä sitoutumaan myönteisesti kansainväliseen kehitykseen, jolla pyritään näiden aseiden hävittämiseen. Laiton siirtolaisuus ja kansainvälinen rikollisuus ovat sekä Kiinan että EU:n vakavia huolenaiheita. EU:n olisi edistettävä konkreettista vuoropuhelua ja tuettava yhteistyötä Kiinan kanssa laittoman huumekaupan, rahanpesun, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman siirtolaisuuden torjumiseksi. Ne aiemmat kokemukset, jotka EU on saanut näistä kysymyksistä muista yhteisön ulkopuolisista maista, voivat toimia hyödyllisenä perustana, jolta erityisten yhteistyöaloitteiden käynnistämistä voitaisiin harkita Kiinassa. EU aikoo jatkossakin poliittisessa vuoripuhelussa tehdä kaikkensa ottaakseen esille ihmisoikeuskysymykset tämän tiedonannon B-osassa yksityiskohtaisesti käsitellyn erityisen kahdenkeskisen ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun lisäksi. tulevaisuudessakin ja maailmanlaajuisella leollistumisvauhdilla on Kiinan talous kehittyy tavalla, joka merkitsee sen energian kysynnän kasvua. Myös suuret ympäristövaikutukset nopealla kansallisella, alueellisella tasolla. EU:n olisi pyrittävä huolehtimaan siitä, että Kiina sitoutuu jatkossakin käsittelemään maailmanlaajuisia ympäristöhaasteita, kuten maapallon lämpötilan nousua ja kasvihuonekaasujen päästöjä, ennen kaikkea C2 jaksossa mainittujen EU:n rahoittamien yhteistyöhankkeiden avulla, lillui olisi erityisesti kannustettava Kiinaa sitoutumaan enemmän siihen, että se pyrkisi vuonna 1992 järjestelyn Rion ympäristökokouksen ja sen seurannan yhteydessä aseteltuihin maailmanlaajuisiin ympäristötavoitteisiin ennen kaikkea ilmastonmuutosten alalla. A. 4 Aasian alueellisia kysymyksiä koskevan vuoropuhelun tukeminen EU:lla on oma tehtävänsä Aasian alueen vakauden säilyttämisessä alueen selkkausten rauhanomaisen ratkaisemisen avulla, ennen kaikkea ASEANin tukemien alueellisten foorumien osanottajana. Kiinalla on yhteinen raja 14 maan kanssa, ja sillä on niistä muutamien kanssa ratkaisemattomia rajariitoja. Itä-Aasian monenvälisen turvallisuutta koskevan vuoropuhelun tarpeen kasvu antaa Euroopalle mahdollisuuden lisätä yleistä vaikutusvallaansa alueella. Kun ASEAN-maiden alueellinen foorumi (ARF)1 kehittyy pidemmälle lisääviin toimenpiteisiin Aasiassa, EU:n olisi hyödynnettävä tätä foorumia järjestelmällisemmin lurvallisuuskysymyksistä keskustelemiseen Kiinan kanssa. ja Kiina osoittaa halua sitoutua enemmän luottamusta Eurooppa on Korean niemimaan energiankehitysjärjestön (KEDO) keskeinen rahoittaja ja Pohjois-Korean suurin elintarvikeavun toimittaja, ja on selkeästi Euroopan, samoin kuin Kiinan, elujen mukaista saada aikaan rauhanomainen ratkaisu Korean kysymyksessä. Korean niemimaan olisi oltava EU:n ja Kiinan säännöllisessä vuoropuhelussa käsiteltävien tärkeimpien kysymysten joukossa. Itll ja Kiina voisivat myös harkita vuoropuhelun aloittamista sellaisten alueen muiden valtioiden kanssa, joihin Kiinalla on paljon vaikutusvaltaa, kuten Kampulsca, Vietnam ja Burma. Koska Kiina on yhä riippuvaisempi Keski-Aasian energiantuonnista, sen on asetettava alueen vakaus ensisijaiseksi strategista mielenkiintoa Keski-Aasiaa kohtaan ja sillä on etuoikeutetut suhteet Venäjään, Keski- Aasian kehitykseen olisi otettava kantaa ajoissa ja asiamukaisella foorumilla. tavoitteeksi. Kun EU:lla itsellään on Viimeaikaiset osoitukset suhteiden parantumisesta Taiwanin salmen yli ja avoimemman ja suoremman vuoropuhelun mahdollisuus Beijingin ja Taipein välillä ovat rohkaisevia. Kuten ennenkin EU:n olisi suhtauduttava myönteisesti kaikkiin rauhallisen sovittelun edistämiseksi tehtäviin toimiin. ASIiAN-inniilen alueellinen foorumi (ARF) perustettiin vuonna 1994 lähentämään alueen sisäisiä ja ulkoisia voimia turvallisuuskysymysten selvittämiseksi Aasian ja Tyynenmeren alueella rauhan ja vakauden säilyttämiseksi. Siihen kuuluu yhdeksän ASHAN-maata. kymmenen ASEANin keskustelukumppania (Australia, Kanada, Kiina, Htelä-Korea, Yhdysvallat, Intia, Japani, Uusi-Seelanti, Venäjä ja liuroopan unioni) sekit kaksi ASIiANin tarkkailijajäsentä (Kamputsea ja Papua-Uusi- (iitinea). 7 A. 5 Hongkongin ja Macaon itsehallinnon tukeminen lukemaan Hongkongin erityishallintoalueen Hongkongiin ja Macaoon yhdistävien vahvojen taloudellisten ja historiallisten siteiden vuoksi on välttämätöntä, että Eurooppa kiinnittää aktiivisesti huomiota näihin kahteen alueeseen myös Macaon vuonna 1999 tapahtuvaa luovutusta silmällä pitäen. EU:n olisi vuonna 1997 antamansa tiedonannon Euroopan unioni ja Hongkong: vuodesta 1997 eteenpäin1 hengessä pyrittävä tulevia itsehallinnollisia velvoitteita heinäkuussa 1997 tapahtuneen kitkattoman siirtymisen ja tähän asti onnistuneesti hoidetun siirtymisen jälkeisen kauden jälkeen. Komissio julkaisee vuosikertomuksen EU:n ja Hongkongin suhteista. EU pyrkii myös huolehtimaan siitä, että EY:n ja Macaon kauppa- ja yhteistyösopimusta sovelletaan täysimääräisesti myös Macaon siirtymisen jälkeen Macaon itsehallintoon liittyvien velvollisuuksien tukemiseksi. Hongkong ja Macao ovat tärkeässä asemassa, sillä ne toimivat portteina Kiinan muille alueille, ja EU:n olisi kehitettävä kahdenvälisiä yhleislyöaloilteita kummankin alueen kanssa. EU katsoo, että se, että Hongkongin tiedotusvälineissä ja muiden kanavien välityksellä esitetään jatkuvasti eriäviä mielipiteitä, on terve merkki poliittisesta kypsyydestä. EU aikoo seurata tarkasti Hongkongin vaalien kehitystä ja korostaa erityisesti EU:n tukea kehittämiselle suoraan erity ishallintoalueella. vaalien mahdolliselle kansanäänestykseen perustuvien Kiillotetut aloitteet: osallistumaan Ehdotetaan vuotuisia EU:n ja Kiinan huippukokouksia ja muita korkean tason tapaamisia sekä EU:n ja Kiinan poliittisen johdon tapaamisia Kannustetaan Kiinaa sitoutumaan vielä enemmän ASEMiin Tehdään YK:n tulevaisuutta koskevaa yhteistyötä Lisätään tietoisuutta Kiinaa koskevista asioista G7-maissa ja kannustetaan Kiinan ja ()ECD:n tiiviimpään vuoropuheluun Ehdotetaan vuoropuhelua aseiden leviämisen estämisestä ja tehdään yhteistyötä siihen liittyvän vientivalvonnan lisäämisestä täysipainoisesti maailmanlaajuiseen Kehotetaan Kiinaa asevalvontaan ja ennen kaikkea asettamaan pysyvä henkilömiinojen vientikielto Tehdään yhteistyötä huumeiden salakuljetuksen, rahanpesun, rikollisuuden ja laittoman siirtolaisuuden torjumiseksi Otetaan kysymys ihmisoikeuksista poliittiseen vuoropuheluun Kehitetään ympäristöä ja kestävää kehitystä koskevaa vuoropuhelua Keskustellaan Aasian alueellisesta turvallisuudesta Kiinan kanssa Kehitetään vuoropuhelua Kiinan kanssa Korean niemimaasta sekä Keski- ja Kaakkois-Aasiasta Pyritään tukemaan Hongkongin itsehallintoa Turvataan Macaon suvereniteetin kitkaton siirtyminen vuonna 1999 ja kehitetään yhteistyötä Macaon kanssa ' KOM (97) 171 lopullinen, 23. 4. 1997. B. Tuki Kiinan siirtymiselle oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksien noudattamiseen perustuvaan avoimeen yhteiskuntaan Kiina ei täytä vielä läheskään kansainvälisesti hyväksyttyjä ihmisoikeusnormeja. Kiinan ihmisoikeustilanteessa on yhä vakavia puutteita, jotka ilmenevät muun muassa siten, että tiettyjen etnisten vähemmistöjen ja toisinajattelijoiden vapauksia evätään, vankeja käytetään pakkotyössä, oikeusvaltiojärjeslelmä ei ole vieläkään kyllin kehittynyt ja kuolemanrangaistuksia käytetään laajalti. EU, sen toimielimet ja yleinen mielipide ovat edelleen syväsli huolissaan näistä kysymyksistä. ja ihmisoikeustilanne on kuitenkin parantunut 20 viime vuoden aikana. Kiinan Talousuudistus on tuonut lisää valinnanvapautta koulutuksen, työpaikan, asumisen, matkustamisen ja muun yhteiskunnallisen toiminnan alalla. Kiina on hyväksynyt uusia siviili- ja lähemmäksi allekirjoittanut useita keskeisiä sopimuksia, joilla maa on siirtynyt kansainvälisiä normeja. Se on myös toimenpiteitä kehittääkseen vaalimeneltelyä paikallisella tasolla niin, että kyläläiset voivat nimetä omat paikallisviranomaisensa. lakeja kansalaisten oikeuksien rikosoikeudellisia suojelemiseksi toteuttanut Sitoutuminen yleismaailmallisesti tunnustettuihin ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin on EU:n politiikassa keskeisellä sijalla kaikkialla maailmassa. Näiden periaatteiden täysimääräinen noudattaminen on erottamattomasti yhteydessä kaikkien maiden taloudelliseen kehitykseen ja vaurauteen sekä yhteiskunnalliseen ja poliittiseen vakauteen pitkällä aikavälillä. Kiinan haasteena on nyt jatkaa talouskasvua ja säilyttää yhteiskunnallinen vakaus samalla luotien oikeusvaltioon perustuvaa avointa yhteiskuntaa. Jos Eurooppa haluaa olla mukana tässä kehityksessä, sen olisi käytettävä kaikkia mahdollisia väyliä ihmisoikeusasioiden edistämiseksi Kiinassa aktiivisella, jatkuvalla ja rakentavalla tavalla. EU:n ja Kiinan ihmisoikeuksia koskevan vuoropuhelun uudelleen aloittaminen ilman minkäänlaisia ennakkoehtoja antaa EU. IIe todellisen mahdollisuuden jatkaa tiiviitä keskusteluja, jotka - yhdessä tiettyjen yhteistyöhankkeiden kanssa - ovat tällä hetkellä kaikkein paras tapa edistää Kiinan ihmisoikeuksia. B. 1 Ihmisoikeuksien edistäminen avoimen keskustelun avulla. EU uskoo vuoropuhelun olevan yhteenottoja hyödyllisempää. Niinpä EU:n ja Kiinan olisi käsiteltävä erojaan rehellisesti, avoimesti ja toinen toistaan kunnioittaen. ihmisoikeusvuoropuhelu aloitettiin vuonna 1995, ja se Erityinen EU:n ja Kiinan keskeytyi keväällä 1996. Siitä alkaen kun vuoropuhelu jälleen aloitettiin marraskuussa 1997 Kiina on osoitlanul uudenlaista tahtoa sitoutua vakavaan ja tuloshakuiseen vuoropuheluun. Keskusteluissa on käsitelty kaikkia, myös arkaluontoisimpia kysymyksiä, ja mahdollisuudet jatkuvalle ja säännölliselle vuoropuhelulle on nyt luotu. Vuoropuhelun ansiosta liiJ on lisäksi saanut Kiinalla periaatteellisen hyväksynnän yhteistyöohjelmalle, jolla on tarkoitus vahvistaa oikeusvaltiota ja edistää kansalaisoikeuksia sekä poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Kiina on vuoropuhelun uudelleen aloittamisesta lähtien antanut useita lupaavia merkkejä, kuten päätöksensä allekirjoittaa YK:n sopimus taloudellisista, yhteiskunnallisista ja kulttuurioikeuksista. Kiina on myös lupautunut tarkastelemaan YK:n kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioitusta koskevaa sopimusta tarkoituksenaan allekirjoittaa se, ja se on lisännyt ihmisoikeuksia käsittelevää vuoropuheluaan YK:n viranomaisten kanssa. EU aikoo jatkossakin kehottaa Kiinaa allekirjoittamaan YK:n kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioitusta koskevan sopimuksen ja ratifioimaan YK:n sopimuksen taloudellisista, yhteiskunnallisista ja kulttuurioikeuksista. EU aikoo lisäksi kannustaa esille nostaa huolestuneisuutta herättäviä aiheita, kuten tiettyjen Kiinan kansalaisten ahdingon. yhteistyöhön YK:n erityiselimissä tiiviimpään ja B. 2. ja yhteistyön avulla EU:n ja Kiinan ihmisoikeusvuoropuhelun uudelleen aloittaminen on korostanut uudella lavalla erimielisyyksien rakentavaa ratkaisemista. Tämä antaa Euroopan unionille tilaisuuden toteuttaa hyvät aikomuksensa käytännössä ja tarjota konkreettista tukea. Etusijalle olisi aseteltava kaksi tavoitetta: • Oikeusvaltion edistäminen. EU:n olisi tuettava Kiinaa sen pyrkimyksissä kehittää oikeusvaltioon perustuvaa yhteiskuntaa. Sellaisen lujan ja avoimen oikeudellisen kehyksen laatiminen sekä siviili- että rikosoikeuden alalla, jolla annetaan Kiinan kansalaisille oikeuksia, valistetaan kansalaisia heidän oikeuksistaan sekä koulutetaan lakimiehiä ja tuomareita, auttaisi alkuun tavoitteen saavuttamisessa. EU suunnittelee parhaillaan nämä tavoitteet huomioon ottaen kunnianhimoista laki- ja oikeusasioita koskevaa yhteistyöohjelmaa, josta on määrä keskustella Kiinan viranomaisten kanssa ja joka voidaan toteuttaa vuoden 1998 syksyyn mennessä. • Kansalaisyhteiskunnan lujittaminen. EU:n olisi pyrittävä vahvistamaan niitä periaatteita, joihin vankan kansalaisyhteiskunnan rakenne perustuu. Sen olisi edistettävä kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia esimerkiksi sellaisten aloitteiden avulla, joilla tuetaan kylien hallintoa koskevien lakien täytäntöönpanosta vastaavien virkamiesten koulutuskeskusta Kiinassa. EU voisi myös tarjota tukea heikoimmassa asemassa oleville yhteiskuntaryhmille, etniset vähemmistöt mukaan lukien. Aloitteet, joilla edistetään kuluttajansuojaa ja tuetaan kuluttajajärjestöjä, voivat myös olla keino lujittaa kansalaisyhteiskuntaa. Valtiosta panosta kansalaisyhteiskunnan lujittamiseen tähtäävien hankkeiden toteuttajina olisi myös hyödynnettävä täysipainoisesti. riippumattomien järjestöjen 10 Ehdotetut aloitteet: Kehotetaan Kiinaa allekirjoittamaan ja ratifioimaan YK:n ihmisoikeuksia koskevat yleissopimukset Vahvistetaan kahdenvälistä ihmisoikeusvuoropuhelua Kiinan kanssa Tuetaan vuoropuhelua konkreettisin yhteistyöohjelmin Edistetään oikeusvaltiota Lujitetaan kansalaisyhteiskuntaa C. Kiinan lähentäminen maailmantalouteen Kiinan talouskasvun laajuus ja vauhti tekevät maasta yhden Euroopan suurimmista lalouskumppancista. Kiinan ulkomaankaupan arvo on lähes kaksinkertaistunut viiden viime vuoden aikana, ja sen kauppa on nykyään erittäin ylijäämäistä sekä Euroopan että Yhdysvaltojen kanssa. Kiinasta on tullut Yhdysvaltojen jälkeen maailman toiseksi suurin ulkomaisien suurin kaupallinen mahti. Maailmanpankin ennusteiden mukaan Kiina kuuluu maailman kolmen suurimman kaupankävijän joukkoon vuoteen 2020 mennessä. ja kymmenenneksi investointien saaja talouskehitys on vaatinut Kiinan ennennäkemätön tasapainoilua nopean taloudellisen kasvun, kauaskantoisten uudistusten ja yhteiskunnan koossa pysymisen viilillä. Kehitys voi vaikuttaa sekä Kiinaan että maailmantalouteen, ja on ehdottomasti Euroopan etujen mukaista, että siirtymistä tuetaan koko sen toteuttamisen ajan, jolloin Kiinasta voi tulla vahva, vakaa ja avoin kumppani. tarkkaa EU:n näkemyksen mukaan tavoitteeseen, jonka mukaan Kiinaa on avustettava niin että siitii voi tulla (äysin maailmantalouteen yhdentynyt maailmanlaajuinen toimija, joka voi noudattaa yhteisiä sääntöjä, olisi pyrittävä yhdistämällä kauppaa koskevat keskustelut ja kohdennelul yhteislyöaloitteet. Tällaisella strategisella lähestymistavalla olisi pyrittävä nopeuttamaan ja vakauttamaan Kiinan yhdentymistä maailmankauppajärjestelmään tukien samalla uudistuksia, jotka ovat ratkaisevan tärkeitä Kiinan järjestelmässä menestymisen kannalta. Cl Kiinan ottaminen mukaan maailmankauppajärjestelmään EU:n Kiinan-kauppa on yli 20-kertaistunut uudistusten aloittamisen jälkeen, ja Kiinasta on tullut EU:n kolmanneksi suurin Euroopan ulkopuolinen kauppakumppani, joka tarjoaa valtavat mahdollisuudet eurooppalaiselle kaupalle ja eurooppalaisille investoinneille. EU:n Kiinan-kaupan alijäämä oli 20 miljardia ecua vuonna 1997, mikä kertoo sekä Kiinan vientikyvyn kasvusta että maan markkinoiden esteiden rajoittavasta vaikutuksesta. EU:n olisi käytettävä kaikkia mahdollisia kanavia, ennen kaikkea Kiinan WTO:hon liittymistä koskevaa kehitystä ja EU:n kahdenvälisiä kauppaneuvotteluja, näiden esteiden poistamiseksi ja sellaisen avoimen kiinalaisen talouden aikaan saamiseksi, josta on 11 hyötyä sekä Euroopalle eltii maailmanlaajuisesti. EU:n tärkeimpiin tavoitteisiin tulisi investoinneille myös kuulua suotuisamman Kiinassa. luominen eurooppalaisille ilmapiirin 1. 1. Tuki Kiinan liittymiselle VVTOihon EU on yksi Kiinan nopean WTO:hon liittymisen innokkaimpia puolestapuhujia. Jäsenyys talousuudistusta ja osoittaa, että kansainvälinen vauhdittaa merkittävästi Kiinan luottamus uudistuskehitykseen on lisääntynyt. Se myös vahvistaa Kiinan asemaa maailmantaloudessa ja antaa kauppiaille ja investoijille lisää varmuutta Kiinan kanssa käytävässä kaupassa. Lisäksi oikeanlaisten liittymisehtojen löytäminen on ratkaiseva tekijä tulevien monenvälisten kauppakierrosten etenemisnopeuden ja laajuuden kannalta. Aasian talouden epävakaisuus on laukaissut useissa Aasian talouksissa luottamuskriisin, jolla voi olla seurannaisvaikutuksia Kiinassa. Tätä taustaa vasten on ehdottomasti Kiinan jäseneksi etujen mukaisia osoittaa, että se on edelleen valmistautumiseen, joka on keino lisätä ulkopuolisia luottamusta talouden perusteiden terveyteen ja elinvoimaisuuteen. Markkinoiden sulkeminen ja uudistusten viivyttäminen rahoitusmarkkinoiden olisivat vääriä ja kielteisesti vaikuttavia keinoja reagoida epävakauteen. sitoutunut WTO:n Kiina on edistynyt viime vuosina merkittävästi kauppajärjestelmänsä vapauttamisessa ja taloutensa avaamisessa maailmalle. Muutosvauhti on ollut huomattava niin tariffien alennusten, valuuttauudistuksen kuin oikeusjärjestelmän kehityksenkin suhteen, ja EU ja Kiina ovat yhdessä siirtymässä kohti sellaisia kauppasuhteita, joiden on määrä johtaa Kiinan jäsenyyteen WTO:ssa. Tavoitteen saavuttaminen kuitenkin edellyttää, että Kiina jatkaa ponnistelujaan seuraavien sitoumusten noudattamiseksi: • Seuraavanlaisten WTO. n perusperiaatteiden noudattaminen: avoimuus, mukaan lakien ja ohjeiden julkaiseminen nopeasti, selkeät lupaperusteet ja lupia myöntävien viranomaisten yksilöiminen paremmin lukien kaikkien merkityksellisten kansallinen kohtelu, ennen kaikkea tarjoamalla ulkomaisille yhtiöille samanlaiset toimintaedellytykset kuin kotimaisille yhtiöille kielto syrjiä EU:n yhtiöitä muihin kauppakumppaneihin verrattuna. • Siilä huolehtiminen, että teollisuus- tariffit) poistaminen ja maataloustuotteet todella pääsevät markkinoille, alentamalla tariffeja merkittävästi - mukaan lukien "huipputariffien" (yli tietotekniikkaa koskevaan ja 15 prosentin sopimukseen - ja poistamalla kaikki kiintiöt, perusteettomat tekniset kaupan esteet ja muut kuin tariffiesteet. Tavoitteeseen pitäisi päästä Euroopan komission Kiinan kanssa lokakuussa 1997 neuvotteleman käsitteellisen läpimurron seurannan avulla. Tässä yhteydessä sovittiin useista täsmällisistä periaatteista, jotka muodostavat selkeät rajat, joiden puilteissa neuvottelut Kiinan yksityiskohtaisista tariffisitoumuksista käydään. liittyminen 12 • Nykyisien ulkomaankaupan monopolien nopea poistaminen, niin että kaikki kiinalaiset tai ulkomaalaiset voivat aloittaa luonnin ja viennin. • Kiinan palvelumarkkinoiden merkittävä avaaminen jälleenmyynnin, teletoiminnan, ja rahoituspalvelujen, terveydenhuoltopalvelujen siirtymässä uuteen talouskehityksen vaiheeseen, jossa palvelut synnyttävät kasvua tulevaisuudessa. Ulkomaiset yritykset ovat erittäin hyödyllisiä Kiinalle, sillä ne tuovat maahan työpaikkoja, teknologiaa, työpaikalla tapahtuvaa koulutusta ja johtamistaitoja. alalla. Kiina on parhaillaan yrityspalvelujen, matkailun, liikenteen • Rahoitussektorin arvopaperit (pankkitoiminta, avaaminen järjestelmällisemmin ja kokonaisvaltaisemmin, joskin asteittain. Tämä kiihdyttää Kiinan kasvua pitkällä aikavälillä ja lisää ulkopuolista luottamusta talouteen, ja se voidaan liiallista epävakautta. On myös Kiinan etujen mukaista ottaa käyttöön asianmukainen säätelykehys ja riippumaton valvontaviranomainen. toteuttaa aiheuttamatta hallitsemattomia pääomansiirtoja vakuutukset) tai ja • Kiinaan sijoittautuvien ulkomaisten yritysten edellytysten parantaminen. Tähän sisältyvät kaikkien laillista sijoittautumismuotoa koskevien rajoitusten poistaminen (riippumatta siitä, onko kyseessä yhteisyritys vai kokonaan ulkomaisessa omistuksessa oleva yritys), maantieteellisten rajoitusten ja sallittua toimialaa koskevien rajoitusten poistaminen sekä sijoittautumista edeltävien rajoitusten poistaminen. Se merkitsee myös vientikykyä koskevien vaatimusten ja vientitukien poistamista. • Sellaisten etusijalle asetettujen alojen tukemiseen tarkoitettujen toimenpiteiden poistaminen, jotka ovat ristiriidassa WTO:n toimien kanssa. • No|K%a WT():n TRIPS-sopimuksen toteuttaminen ja henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien täysimääräinen voimaansaattaminen ja suojelu. • Läpinäkyvän, avoimen ja kilpailukykyisen hankintajärjestelmän perustaminen. Tässä yhteydessä keskeisenä tavoitteena olisi Kiinan jäsenyyden takaaminen WTO:n julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa osana WTO:n liittymispakettia. Kiinalla on maailman suurimmat hankintamarkkinat, ja näille markkinoille pääsyn estäminen vähentäisi tuntuvasti markkinoille pääsyn kokonaisarvoa. • Liittyminen WTO:hon kuuluvaan siviili-ilmailua koskevaan sopimukseen (Civil Aircraft Code). EU:n liittymisneuvotteluissa noudattamaan lähestymistapaan olisi sisällyttävä seuraavat seikat: suuruutta Ensinnäkin EU:n on neuvoteltava määrätietoisesti Kiinan kehitystasoa, mahdollisuuksia toteuttamiskelpoisten markkinoiden ja avaamissitoumusten turvaamiseksi, jotta Kiinan liittyminen voi onnistua pitkällä aikavälillä. vastaavien vankkojen ja Toiseksi EU on kehitellyt käsitettä, jonka mukaan osa lopullisesta paketista voi edellyttää selkeästi määritellyn siirtymäkauden käyttöä aloilla, joilla Kiinan on otettava vaiheittain käyttöön WTO:n velvoitteet liittymispäivän jälkeen samalla kun se mukauttaa lakejaan ja 13 käylänlöjään. EU on ehdoltanut tällaista lähestymistapaa, jotta voitaisiin noudattaa Kiinan omaa politiikkaa, jonka mukaan uudistukset toteutetaan asteittain. Kolmanneksi EU:n olisi kannustettava Kiinaa ennakoimaan liittymistä muuttamalla ensimmäiseksi sellaisia lakeja ja asetuksia, jotka vaikuttavat ulkomaisiin investointeihin, jotta invcsioinlijärjesiclmästä saataisiin sallivampi ja yhtenäisempi ja jotta sen kehitys oli helpommin ennustettavissa. EU:n olisi lisäksi tarjouduttava auttamaan Kiinaa sen tehdessä tarvittavia mukautuksia joko yhteistyön avulla tai tarjoamalla käytännön apua itse neuvotteluissa. EU on jo laatimassa useila yhteistyöohjelmia, joilla on tarkoitus tukea Kiinan uudistuksia liittymisen aikana ja sen jälkeen ja etenkin sen mukautuessa WTO:n määräyksiin siirtymäkausien aikana. Tähän aloitteeseen sisältyy ohjelmia, joilla lisätään kaikilla hallinnon tasoilla toimivien Kiinan viranomaisten ja yritysjohtajien tietoisuutta WTO:n periaatteista - esimerkiksi henkisen omaisuuden, julkisten hankintojen, normien ja standardien sekä tullien alalla - sekä mukautetaan Kiinan lakeja ja asetuksia koskevaa kehystä WTO. n sääntöjen mukaiseksi. WTO on myös keskeisenä aiheena Kiinan hallinnolle suunnatussa laajassa koulutusohjelmassa. EU kehittää lisäksi erityistä liittymisen jälkeistä vuoropuhelua Kiinan kanssa sen varmistamiseksi, että WTO. n sitoumukset täytetään sekä siirtymäkauden aikana että sen jälkeen. lii) on valmis saattamaan neuvotlclut päätökseen heti kun Kiina osoittaa, että se voi todella avata markkinat, kuvittaessa sovitun aikataulun mukaan asteittain, ja taata, että maasta tulee avoin, aktiivinen ja edistyksellinen WTO:n jäsen, joka on valmis osallistumaan uusiin vapautuksiin. Kiinan tule missään tapauksessa pitää muun maailman Kiinalle asettamana velvoitteena vaan pikemminkin tukea tarjoavana kehityksenä, joka lujittaa maan omaa sisäistä uudistuskehitystä. liittymistä WTO:hon ei 1. 2. Kahdenvälistä kauppaa koskevan suunnitelman lujittaminen keskusteluareena, EU:lia on jo kauan ollut kauppasuhteita Kiinan kanssa, mistä ovat osoituksena vuoden 1985 EY:n ja Kiinan kauppa- ja yhteistyösopimus1 sekä EY:n ja Kiinan sekakomitean kokoukset. Kahdenvälisiä kauppaneuvotteluja olisi jatkettava WTO-prosessin ohella, sillä ne ovat tehokas keino vaihtaa tietoja ja ratkaista kahdenvälisiä kysymyksiä. Ne ovat että hyödyllinen syi jimällömyysperiaalctta noudatetaan ehdottomasti esimerkiksi merikuljetusten ja rahoituspalvelujen kaltaisilla aloilla. Tämän kahdenvälisen vuoropuhelun yhteydessä käsiteltävät asial olisi soviteltava yhteen vuonna 1996 käyttöön otetun EU:n markkinoille päiisyä koskevan strategian kanssa, jolla pyritään poistamaan EU:n viennin ja investointien esteitä maailmanlaajuisesti. Vastaavasti EU:n olisi käytettävä tätä kahdenvälisiä kanavaa tietojen keräämiseksi siitä, miten Kiina on pannut WTO- siloumuksensa toteutetaan konkreettisesti. täytäntöön, ja sen varmistamiseksi, että sitoumukset huolehtia voidaan avulla jonka siitä, 1 liYVI. L25(),s. I, 19. 9. 1985. 14 Kiina on EU:n yleisen tullietuusjärjestelmän (CiSP) selvästi suurin edunsaaja, sillä sen osuus oli yli 30 prosenttia kaikkien edunsaajien luonnisla vuonna 1997. Järjestelmän asleikkomekanismin käyttöönotto (jossa GSP-eluudel peruutetaan tietyillä aloilla näiden alojen teollisen kehityksen korkeatasoisuuden vuoksi) vähentää kuitenkin väistämättä Kiinan yleisestä tullietuusjärjestelmästä aikaisemmin saamaa hyötyä. Kuitenkin uudet (JSP:n erilyismenettelyt (sosiaali- ja ympäristölausekkeet)1 mahdollistavat sen, että edunsaajamaat saavat ylimääräisen etuusmarginaalin, edellyttäen että ne täyttävät kansainväliset työntekijöiden oikeuksia koskevat standardit (Kansainvälisen työjärjestön lapsityövoimaa, yhdistymisvapautta ja neuvotteluoikeuksia koskevat standardit) ja ympäristönsuojelua koskevat standardit (Kansainvälisen puutavarajärjestön trooppisten metsien kestävää hoitoa koskevat standardit). Jos Kiina jättää hakemuksensa, komissio tutkii huolellisesti sen, täyttääkö Kiina vaaditut standardit. Euroopan komissio on ehdottanut EY:n polkumyyntiä koskevaan lainsäädäntöön Kiinan osalla muutoksia, joissa otetaan huomioon maassa käynnissä oleva markkinauudistus. Ehdotuksen2 mukaan poistettaisiin "muu kuin markkinatalousmaa" -nimike, jota nykyisen lainsäädännön mukaan sovelletaan Kiinaan, ja käyttöön otettaisiin uusi tapauskohtainen polkumyynnin vastainen menettely, jossa sellaisille kiinalaisille viejille, joiden voidaan todeta toimivan selkeästi määriteltyjen markkinatalousolosuhteiden mukaan, myönnetään markkinatalouskohtclu. Se merkitsee, että normaaliarvoa määriteltäessä käytetään kyseisten viejien kotimaisia hintoja ja kustannuksia eikä kolmannen vertailumaan markkinoilta saatavia tietoja. Ehdotuksella otetaan myös käyttöön järjestelmällisempi menetelmä, jolla yksilöllinen kohtelu myönnetään ja suhteellinen etu lasketaan. Ehdotus kuvastaa yksittäisten yritysten nimenomaisia käyttäytymis- ja toimintaedellytyksiä, mutta se toimii myös kannustimena kiinalaisten yhtiöiden lisäuudistuksille. Näin ollen se ja käynnissä olevat WTO:n liittymisneuvottelut vaikuttavat toisiinsa myönteisesti. LU on vakuuttanut Kiinalle olevansa valmis luopumaan asteittain kiinalaisia tuotteita koskevista määrällisistä rajoituksistaan sitä mukaa kun Kiina kykenee luopumaan omistaan. Molempien määrällisten rajoitusten poistaminen olisi toteutettava osana kokonaisvaltaisia markkinoiden avaamisstralegiaa ja WTO:n liittymisneuvottelujen yhteydessä. ja palvelujen kauppaa koskevasta kaupallisesta Komissio ja jäsenvaltiot on pidettävä kaikissa vaiheissa täysin ajan tasalla Kiinan tavaroiden ja hallinnollisesta käytännöstä. Tehokkaampi yhteensovittaminen ja yksityiskohtaisten tietojen säännöllinen vaihto jäsenvaltioiden suurlähetystöjen ja komission Beijingin valtuuskunnan tarkemmin kohdennettua välillä vuoropuhelua kahdenvälisestä kaupasta. lainsäädännöstä tehokkaampaa edistäisivät ja KOM (97) 534 lopullinen. 29. 10. 1997. SI'K(97)229(). 2 15 1. 3 I n vestointien tukeminen ratkaiseva investointien kehitys on ollut Suorien ulkomaisien tekijä Kiinan talouskasvussa siitä alkaen kun se käynnisti uudistukset vuonna 1978. Kiina oli useiden vuosien ajan kehitysmaista suurin suorien ulkomaisten investointien saaja, ja siitä on nyt tullut toiseksi suurin suorien ulkomaisten investointien saaja Yhdysvaltojen jälkeen. Aasian ja Tyynenmeren alueelta, ennen kaikkea Hongkongista ja Taiwanista, peräisin olevat investoinnit muodostavat suurimman osan Kiinan suorista ulkomaisista investoinneista, mikä korostaa Kiinan maailmantalouteen yhdentymisen alueellista ulottuvuutta. Koska Aasian talouskriisi vähentää Kiinaan tulevien suorien ulkomaisten investointien määrää, Kiinan on vieläkin tärkeämpää houkutella lisää investointeja muilta kumppaneillaan, erityisesti Euroopasta ja Yhdysvalloista. EU:n olisi pyrittävä parantamaan eurooppalaisien yhtiöiden investointiympäristöä Kiinassa. Investointeja koskevan vakaan ja avoimen sääntelykehyksen luominen sekä Kiinan henkistä omaisuutta koskevien säännösten parempi täytäntöönpano ovat keskeisiä esimerkkejä siitä, milen tavoitteeseen voidaan pääslä. tuettava kokonaisvaltaisella EU:n kauppapolitiikkaa on investointeja edistävällä strategialla sekä Kiinan kanssa tehtävällä kaupallisella ja teollisella yhteistyöllä Euroopan aseman lujittamiseksi Kiinan markkinoilla. EU:n olisi otettava käyttöön tällainen strategia, joka keskittyisi pääasiallisesti niihin aloihin - kuten tietoliikenne, energia, ympäristöteknologia ja -palvelut, kuljetus ja rahoituspalvelut - joilla Euroopalla on selkeä kilpailuetu (katso myös C. 2 jakso). EU:n olisi vahvistettava viennin ja investointien edistämismahdollisuuksiaan Kiinan osalta, erityisesti Euroopan yhteisön investointikumppanit -ohjelmaa, jolla pyritään tukemaan eurooppalaisten ja kiinalaisten yhtiöiden yhteisyrityksiä Kiinassa, sekä Asia-Invest -ohjelmaa, jolla pyritään auttamaan eurooppalaisia pieniä ja keskisuuria yrityksiä tunnistamaan mahdollisia kumppaneita Kiinassa. EU:n olisi kaupan ja investointien edistämistä koskevassa Kiinan-strategiassaan kiinnitettävä edelleen erityistä huomiota pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. 1. 4 Kahdenvälisten sopimusten kehittäminen EU:n ja Kiinan kauppaa koskevaa vuoropuhelua voitaisiin edelleen vahvistaa tekemällä erityisiä kahdenvälisiä sopimuksia erityisen tärkeillä aloilla, kuten: • Meriliikenne. Alakohtaisella meriliikennesopimuksella, jota varten komissiolla on neuvotteluvaltuudet, olisi pyrittävä vahvistamaan yhteistyötä Kiinan kanssa ja parantamaan edellytyksiä, joilla eurooppalaiset taloudelliset toimijat pääsevät Kiinan markkinoille. EU:n tarkoituksena on, että sopimus perustuu periaatteisiin, joiden mukaan meripalvelujen tarjoaminen on vapaata, rahtaustoimintaan pääsy on vapaata eikä oheispalveluihin pääsyä rajoiteta. Sopimuksessa saatetaan määrätä sellaisen työryhmän perustamisesta, joka voisi raportoida EY:n ja Kiinan kauppaa ja taloudellista yhteistyötä koskevan sopimuksen mukaan perustetulle sekakomitealle. • Lentoliikenne. Komission, Kiinan ja Euroopan lentokoneteollisuusalan yhdistyksen (European Association of Aeronautical Industry) välisen lentokonealan teollista yhteistyötä koskevan aiesopimuksen laatiminen voisi olla alku lentoturvallisuus-, 16 ympäristö- ja inlrastruktuurialan yhteistyölle. Tämän yhteistyön ohella olisi aloitettava vuoropuhelu ilmailua koskevista kysymyksistä. Ydinmateriaalikauppa ja ydinturvallisuus. Komission olisi selvitettävä, mitä etuja olisi kahdenvälisen sopimuksen tekemisestä Kiinan kanssa ydinmateriaalikauppaan ja ydinturvallisuuteen liittyvillä aloilla Euratomin perustamissopimuksen rajoissa. Kiinan ydinaseiden leviämisen estämistä koskeva politiikka on keskeinen kysymys, joka olisi oteltava huomioon selvitystä tehtäessä. Tullit. Komissio on saanut valtuudet neuvotella tulliyhteistyötä ja hallintojen vastavuoroista avustamista koskevasta sopimuksesta. Sopimuksen tarkoituksena on sekä helpottaa EU:n ja Kiinan välistä kauppaa että luoda kehykset tulliin liittyvien petosten torjunnalle. Tiede ja teknologia. EU:n ja Kiinan välillä olisi tehtävä erityinen tiede- ja teknologiasopimus yhteistyön tukemiseksi ja laajentamiseksi energian, ympäristön, biotieteiden, materiaalitieteiden, kuljetuksen, telematiikan, tietojenkäsittelytekniikan ja tietoliikennetekniikan kaltaisilla aloilla. Sopimus vahvistaisi eurooppalaisten taloudellisten toimijoiden asemaa Kiinassa. 1. 5 Rahoitusmarkkinoiden vapauttamisen ja sääntelyn yhteensovittaminen ja luominen on ratkaisevan Vakaan rahoitusympärislön liikemiehet voivat säilyttää luottamuksensa Kiinaan. Tiettyjä Kiinan naapureita vuonna l()97 kohdannutia talouskriisiä voidaan pitää varhaisena varoitusmerkkinä, josta Kiina voi ottaa oppia. Se osoillaa selvästi, että Kiinan on luotava vakaa, läpinäkyvä ja avoin rahoitus- antolainaustoiminta ja muutettava markkinavetoiseksi ja kaupallisesti kannattavaksi, jotta se välttää muiden Aasian talouksien kaltaiset heikkoudet tulevaisuudessa. tärkeää, jotta investoijat pankkijärjestelmä pankkien ja Samaan aikaan kun Kiina uudistaa valtionyrityksiään, se on aloittanut kunnianhimoisen rahoitusjärjestelmänsä uudistuksen. Uudistukseen kuuluu vakaan sääntelykehyksen luominen rahoitustoiminnalle. EU tukee hanketta ja on valmis tarjoamaan Kiinalle yhteistyöhankkeiden kautta omaa asiantuntemustaan rahoitusta koskevan sääntelyn ja toiminnan vakauden valvonnan alalla. Tavoitteeseen olisi myös pyrittävä kaikkien Aasia- Eurooppa-kokouksissa mahdollisesti tehtävien aloitteiden avulla. olisi ennen aikaan samaan pyrittävä vapauttaminen vakuuttamaan Kiina kaikkea - siitä, että El):n rahoituspalvclumarkkinoiden ulkomaisten rahoituspalvelujen tarjoajien päästäminen pankki-, vakuutus-ja arvopaperimarkkinoille - luottojen laajempia pankkiuudistuksia. Se lisäisi likviditeettiä, johtaisi vahvistaisi kannattavampaan ja tehokkaampaan kohdentumiseen taloudessa, kiristäisi normeja ja lisäisi saatavilla olevan asiantuntemuksen määrää, mikä synnyttäisi samalla työpaikkoja ja vauhdittaisi kasvua. Sitoutuminen varhain siihen, että rahoituspalvelut sisällytettäisiin luottamusta tällaisena aikana, jolloin Kiinan WTO-larjoukseen, lisäisi investoijien tietyissä Kiinan naapurimaissa vallitsee vakava luottamuspula. Tämä ei altistaisi äkillisesti markkinariskeille, sillä EU ei ole ehdottanut, että Kiinan olisi vapautettava pääomien liikkuminen täysin lähitulevaisuudessa. 17 1. 6 Kuron edistäminen joita EMU aiheullaa Kiinan ja rahaliiton kohta toteutuessa on tärkeää, eitä EU informoi Kiinaa Euroopan talous niisiä suurista muutoksista, taloudellisiin Lumopa n Mthleistin |a koko kansainväliseen rahoitusjärjestelmään. Sen sitoumuksen ohella, joka koskee vakaat) ja avoimen rahoitus- ja pankkijärjestelmiin luomisia Kiinaan, LU. n olisi kanssa. saatava Vuoropuhelulla olisi muun muassa anneltava Kiinalle - jolla jo nykyään on maailman loiseksi suurin valuuttavaranto - tietoa EMILsta ja euron mahdollisuuksista vakaana varantovaluuttana. säännöllinen makrotaloudellinen vuoropuhelu Kiinan aikaan Yhteisön ulkopuolisille maille yhteydessä olisi kiinnitettävä erityistä huomiota Kiinaan. suunnatun euroa käsittelevän tiedotuskampanjan Ehdotetut aloitteet: • Vauhditetaan WTO:n liittymisneuvotteluja edelleen, kunnes saavutetaan toteuttamiskelpoinen liittymispaketti • Annetaan Kiinalle siirtymäkausia, jotta tietyt alat ehtivät mukautua WT():n vei voilleisiin • Tarjotaan Kiinalle yhteistyöhankkeita, joilla sen talouden mukautumista WT():n vei voit loisiin helpotetaan • Käynnistetään kauppaa koskevat kahdenväliset keskustelut uudelleen tietojen vaihtamiseksi ja yhteistä etua koskevien kysymysten ratkaisemiseksi • Käytetään kahdenvälistä kauppaa koskevia keskusteluja VVTO-prosessin aikana tehtyjen sitoumusten vahvistamiseksi ja lisätään näiden keskustelujen ja EU:n markkinoille pääsyä koskevan strategian yhteisvaikutusta • Soveltaa komission ehdottamaa uutta polkumyyntiasetusta Kiinaan ja Venäjään. ja • Jatketaan LU:n ja Kiinan määrällisten asteittaista rajoitusten molemminpuolista poistamista • Kehitetään kokonaisvaltaista LU:n investointien tukemista koskevaa strategiaa sekä kaupallista ja teollisuusyhteistyötä Kiinassa • kehitetään tiettyjä aloja koskevia kahdenvälisiä sopimuksia • Kehotetaan Kiinaa vapauttamaan rahoituspalveluja samalla kun se uudistaa rahoitusjärjestelmäänsä ja tarjotaan alaa koskevaa EU:n asiantuntemusta • Annetaan Kiinalle tietoa euron merkityksestä vakaana varantovaluuttana C. 2. Talous- ja sosiaaliuudistuksen tukeminen Kiinan uudistukset muuttavat ratkaisevalla tavalla maan taloudellista ja sosiaalista ja tilannetta. Uudistusvauhti on vaikuttava, mutta kehitys on yhä epävarmaa epätäydellistä. Kiinan haasteena on jalkaa taloudellista siirtymistään sekä ottaa samalla kestävän kehityksen käsite osaksi taloudellista kasvua ja suojautua sosiaaliselta epävakaudella. Tämän vuoksi EU:n ei pitäisi pyrkiä ainoastaan neuvottelemaan kaupan ja investointien esteiden poistamisesta vaan myös auttamaan Kiinaa kehittämään ja muita instituutioita, henkilöstöresursseja, johtamistekniikoita politiikkoja, 18 oheisvälineilä, talousrakenteen. jotka muodostava! uudenaikaisen ja ulospäinsuunlauluvan Kehitykseen käytettävissä oleval resurssit tulevat aina olemaan vähäisiä tarpeeseen verrattuna,. los EU haluaa maksimoida resurssien vaikutukset, yhteistyö on keskitettävä muutamiin keskeisiin tavoitteisiin. Vuoden 1995 tiedonannossa määritellyt EU:n ja Kiinan yhteistyön viisi perinteistä pilaria - henkilöstöresurssien kehittäminen, hallinnollinen ja sosiaalinen uudistaminen, liike- elämän ja teollisuuden yhteistyö, ympäristöyhteistyö sekä maaseudun ja kaupunkien köyhyyden lievittäminen - ovat osoittautuneet kestäviksi, sillä useita hankkeita on toteutettu, ja vuoden 1995 pitkän aikavälin strategian taustalla olevat periaatteet tukevat edelleen EU:n yhteistyöohjelmaa koskevaa lähestymistapaa. Lähestymistapaa kehitettiin edelleen LY:n ja Kiinan yhteistyöhankkeiden suunnittelua koskevassa EY:n ja Kiinan aiesopimuksessa, jonka komissio ja Kiinan viranomaiset allekirjoittivat Beijingissä lokakuussa 1997. Kiinan muutosvauhdin vuoksi on tärkeää saattaa EU:n ja Kiinan yhteistyöohjelman tavoitteet ajan tasalle Kiinassa tapahtuvien uudistusten huomioon ottamiseksi. Seuraavia erityistavoitteita, joihin on vielä lisättävä WTO:hon liittyvät yhteistyöhankkeet ( C LI jakso) ja ihmisoikeusyhteistyötä koskevat hankkeet (B jakso), olisi syytä korostaa: llä-Euroopassa eitä uusissa 1. Yhtiöiden rakenneuudistusten sivuvaikutukset. Kiina on järjestämässä uudelleen monia valtionyrityksiä, jotka ovat yhä sen teollisuuden ydin. Hanke on erittäin mittava ja monitahoinen, ja sillä voi olla suuria sosiaalisia ja poliittisia sivuvaikutuksia. EU:n ei ole syylä yrittää käsitellä näin mittavan uudisluskehityksen kaikkia puolia vaan pikemminkin keskittyä muutamiin ensisijaisiin tavoitteisiin läheisessä yhteistyössä muiden lahjoittajien, ennen kaikkea Maailmanpankin, kanssa. Niiden kokemusten avulla, joita EU:lla on rakenneuudistuksesta ja yksityistämisestä sekä EU:n sisällä, Keski- ja itsenäisissä valtioissa, sillä olisi hyvät asiantuntemustaan, kun Kiinan ottaa käyttöön uusia mahdollisuudet omistukseen, yhtiön hoitamiseen, kirjanpitoon ja johtamiseen liittyviä malleja. EU voisi myös auttaa Kiinaa toteuttamaan sosiaaliturvajärjestelmän uudistusta, joka on yksi sillä valtionyritykset ovat vastanneet pitkälti Kiinan kaupunkien sosiaaliturvajärjestelmästä. Kiinan toiveena on minimoida talousuudistuksen sosiaaliset sivuvaikutukset, joten EU voisi kaupunkien köyhyyden lievittämiseksi auttaa Kiinaa etsimään uudenlaisia sosiaaliturvajärjestelmän malleja, sairaanhoito, sosiaaliturva, työttömyysvakuutus ja eläkkeet mukaan lukien. haittavaikutuksista, rakenneuudistusten valtionyritysten suurimpia tarjota 2. Rahoitusuudistus. Kiina on viisaasti alkanut uudistaa rahoitusjärjestelmäänsä, jonka kohtalo liittyy läheisesti velkaantuneiden valtionyritysten kohtaloon. Vakaa, avoin ja markkinavetoinen pankkijärjestelmä on välttämättömyys kestävän talouden aikaan että saamiseksi. EU:n olisi läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja sääntöjä, vakavaraisuusnormcista valvontamekanismeja ja vakavaraisuusnormeja, joiden avulla se voi välttää Aasian talouskriisin aikana muualla ilmenneet rakenteelliset heikkoudet. rahoituslaitosten kanssa, jotka vastaavat autettava Kiinaa sekä kansainvälisten rahoitusvalvonnasta kehittämään sellaisia - - 19 3. Teollinen yhteistyö. Olisi kehiteltävä alakohtaisia yhteistyöohjelmia, jotka keskittyviit aloille, joilla Ell:n teollisuudella on selviä kilpailu- ja leknologiaetuja ja joilla Kiinalla on erityistarpeita, jolta voitaisiin käsitellä sellaisia kysymyksiä kuin sääntely, yhteisien normien ja standardien määrittely, vastavuoroisesti tunnustettujen vannent amisiiieiielelinien tuotantomenetelmien käyttöönotto sekä teollisuuden ja kaupan alan koulutus. Hallinnoi, sääntelyelimet ja työmarkkinaosapuolet olisi oteltava mukaan toimitilaan. Pieniä ja keskisuuria yrityksiä olisi rohkaistava osallistumaan tähän kehitykseen. Tulevien aloitteiden painopisteisiin voisivat kuulua teletoiminta, tietojenkäsittelytekniikka ja ilmailu. kehittäminen, puhtaampien 4. Elinkeinoelämän vuoropuhelu. EU:n olisi luettava eurooppalaisen elinkeinoelämän ja teollisuuden suurempaa sitoutumista Kiinaan. Kaupallisessa vuoropuhelussa olisi koottava yhteen EU:n toimeenpanevia viranomaisia sekä Kiinan liikemiehiä ja päätöksentekijöitä, jotta tietoisuutta Kiinan siirtymäkehityksestä saataisiin lisättyä ja markkinauudistuksia koskevaa asiantuntemusta välitettyä. Vuoropuhelun tuloksia olisi myös käytettävä EU:n kauppapolitiikan ja yhleislyöaloitleiden uusien painopisteiden tunnistamiseksi. ja uudenaikaistaessa koko 5. Oikeudellinen ja hallinnollinen uudistus. EU. n olisi luettava kahdenvälisiä ja tukea sen monenvälisiä kauppaneuvottclujaan antamalla Kiinalle konkreettista uudistaessa taloutensa oikeudellista ja hallinnollista kehystä. Lainsäädännön - esimerkiksi henkisen omaisuuden, yhtiölainsäädännön ja julkisten hankintojen alalla - sekä hallintojärjestelmän ja johtamisen määrittelyn ja täytäntöönpanon olisi kuuluttava erityistavoitteisiin. EU:n jatkuva tuki vakaan ja kilpailukykyisen hankintajärjestelmän teollisuuden kilpailukykyä ja auttaisi Kiinaa luomaan uudenaikaisen ja tehokkaan julkisen sektorin. lisäisi erityisesti luomiselle 6. Koulutus. tarjoamalla Kiinaa olisi uudenaikaisia autettava yhteistyön avulla vahvistamaan ammatillisia omia koululusmahdollisuuksiaan koulutusta koskevia standardeja ja käytäntöjä. Niillä olisi vastattava sekä hallinnon että tarpeisiin. Teollisuuden ammatilliset koulutusohjelmat auttaisivat elinkeinoelämän sekii parantamaan Kiinan laatua eitä edistämään eurooppalaisten johtamiskäytäntöjen, teknisen taitotiedon ja standardien asemaa, mikä helpottaisi eurooppalaisien tekemistä. Samoin virkamiesten koulutusaloitteilla auteltaisiin heitä kohtaamaan maailmalle avoimen markkinavetoisen talouden tuomat haasteet. investointien työvoiman 7. Tiede ja teknologia. Tieteellistä ja teknisiä yhteistyötä olisi käytettävä aktiivisemmin eurooppalaisten yhtiöiden aseman lujittamiseksi Kiinan markkinoilla ja Kiinan oman keskityttävä maatalouteen, talouskehityksen biotekniikkaan, lietojenkäsiltelytckniikkaan luonnontieteisiin, kuljetukseen, energiaan, ympäristöön ja luonnonvaroihin. Olisi neuvoteltava nopeasti erityinen EY. n ja Kiinan tiede- ja teknologiasopimus (katso CIA jakso) ja luotava kumppanuusverkosto, jonka kautta voitaisiin toteuttaa nuorten tiedemiesten, johtajien ja insinöörien vaihtoa valituilla talouden aloilla. tukemiseksi. Yhteistyössä ja olisi tietoliikennetekniikkaan, 8. Ympäristö. Kiina on tullut yhä tietoisemmaksi aikaisemman teollisuusmallinsa ympäristökustannuksista ja mallin vaikutuksista koko maailman ympäristöön. Se pyrkii nyt sovittamaan yhteen nopean kasvun ja kestävän tuotanto- ja kulutusmallin. EU:n olisi Euroopan ja Aasian välistä ympäristöalan yhteistyöstrategiaa koskevassa 20 puhtaisiin keskitytään tuotantomenetelmiin, tiedonannossa1 aseteltujen suuntaviivojen mukaisesti kehitettävä yhteistyöhankkeita, joissa jätteiden minimointiin, ympäristönormeihin ja -koulutukseen, ympäristöjohtamistaitoihin sekä soveltuvan teknologian siirtoon. EU:n olisi erityisesti autettava Kiinaa liittämään ympäristöä ja -kuten koskevat kasvihuonekaasujen luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen - paremmin kansalliseen talouspoliittiseen päätöksentekoon sekä alueellisiin ja paikallisiin kehitysohjelmiin. Ympäristönsuojeluhankkeet ja köyhyyden torjuntaa koskevat hankkeet olisi tarvittaessa voitava yhdistää sikäli kuin se on Kiinan köyhyyden vähentämisiä koskevien tavoitleiden mukaista. päästöjen vähentäminen epäpuhtauksien teollisuuden ensisijaiset tavoitteet ja saisi jolta Eurooppa 9. Energia. Euroopan olisi* tarjottava ympäristöön ja energiaan liittyvää taitotietoaan Kiinalle, jotta sitä voitaisiin auttaa kehittämään tehokasta ja puhdasta teollisuutta ja myös tuottoisilta ympäristöystävällisen teknologian markkinoilla Euroopan ja Aasian välistä energia- ulan yhteistyöstrategiaa koskevassa tiedonannossa2 asetettujen suuntaviivojen mukaisesti. Energiatehokkuuden edistäminen sekä puhtaan hiiliteknologian ja erityisesti maakaasun kaltaisten vaihtoehtoisten energialähteiden kehittäminen olisi asetettava ensisijaisiksi tavoitteiksi. EU:n olisi pyrittävä kehittämään yhteisvaikutusta kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa näissä kysymyksissä. jalansijan Kiinan mahdollisesti 10. Alueelliset ja erot, köyhyyden vähentäminen ja maaseudulla, yhteiskunnallinen yhteenkuuluvuus. Elintason huomattavasta noususta huolimatta Kiina on edelleen kehitysmaa. Köyhyys on yleistä kaupungeissa ja Kiinan muuttoliikkeessä olevan väestön valtava määrä on vakava uhka sosiaaliselle vakaudelle ja kestävälle taloudelliselle vauraudelle. Kehittyneiden rannikkoseutujen ja hitaammin kehittyneiden sisämaan maakuntien erot ovatkin nykyisin sekä Kiinan alueellisten että keskusviranomaisten suurimpia huolenaiheita. EU:n olisi autettava Kiinaa nopeuttamaan vaurauden jakautumista maan eri puolille ja parantamaan alueellista ja yhteiskunnallista yhteenkuuluvuutta muun muassa sellaisten hankkeiden avulla, joilla pyritään kehittämään kaikkia rannikon ja heikommin kehittyneiden sisämaan alueiden välisiii liikenneyhteyksiä. Näin voitaisiin erityisesti lisätä sisämaan alueiden vetovoimaa sekii kiinalaisien eltii ulkomaisien sijoittajien keskuudessa. Ehdotetut aloitteet: rakenneuudistusten aiheuttamien Tarjotaan asiantuntemusta yhtiöiden uudistuksen sosiaaliturvajärjestelmän lieventämiseksi Tarjotaan asiantuntemusta rahoitussektorin uudistamista varten Vahvistetaan teollisuuden ja elinkeinoelämän yhteistyötä Tehdään oikeudellista ja hallinnollista kehystä koskevaa yhteistyötä Kehitetään yhteistyötä henkilöstöresurssien alalla siten, että painopiste asetetaan ammatilliseen koulutukseen ja vaihto-ohjelmiin Laajennetaan tieteellistä ja teknistä yhteistyötä erityisesti sivuvaikutusten ja K OM f>7)<l"0 lopullinen. I. U 0. I W7 K OM <«>7) MW lopullinen, I8. 07. IW7 21 Edistetään kestävää kehitystä ja autetaan Kiinaa ottamaan huomioon ympäristöpoliittiset huolenaiheet Tuetaan taitotiedon ja teknologian siirtoa energia-alalla alueellisten Kehitetään vähentämiseksi ja yhteiskunnallisen yhteenkuuluvuuden lisäämiseksi. supistamiseksi, köyhyyden yhteistyötä erojen D. Euroopan rahoituksen lisääminen Kiinan suhteita koskevaa kokonaisvaltaista politiikkaa on luettava asianmukaisin rahoitusvälinein, joilla se voidaan toteuttaa. EU:n talousarviossa Kiinalle varatut varat ovat yli kolminkertaistuneet vuonna 1995 aloitetun politiikan välittömänä seurauksena, ja ovat vuoteen 1999 asti noin 70 miljoonaa ecua vuodessa, kun vuotuinen keskiarvo kaudella I99L-I994 oli 20 miljoonaa ceua. Tämä on antanut EU:lle mahdollisuuden osoittaa sitoutumistaan yhteistyöhön Kiinan kanssa ajamalla läpi valtaosan uusista ehdotetuista ajatuksista. Nykyinen talousarvio vaikuttaa sinänsä tässä vaiheessa riittävältä tässä tiedonannossa hahmoteltujen lyhyen ja pitkän aikavälin aloitteiden rahoittamiseen, mikäli talousarvio säilytetään myös kaudella 2000-2006. EU:n olisi kuitenkin tarkasteltava kaikkia mahdollisia keinoja, joilla se voisi tehostaa toimintaansa. tiimiin tiedonannon keskeisistä sanomista on, että EU:n rahoittamat Yksi yhteistyöohjelmat on kylkeltävä läheisemmin EU:n laajempaan Kiinan-politiikkaan. KU. n olisi käytettävä tilaisuutta hyväkseen ja luettava poliliikkojaan konkreettisin tukihankkein aina kun mahdollista olipa kyse sitten ihmisoikeusvuoropuhelusta, WTO:n jäsenyysneuvotteluista (ai Kiinan talouskehitystä koskevien kysymyksistä. EU:sta on tulossa yksi Kiinan suurimmista tukijoista, ja tämän edun maksimoimiseksi olisi tehtävä kaikki mahdollinen. Hankkeiden liittäminen välittömästi politiikan keskeisiin tavoitteisiin on parhaita lapoja tehostaa hankkeita. Se on yksinkertainen ja kannattava pyrkimys, joka voidaan toteuttaa lisäämättä Kiinalle varatun kokonaistalousarvion määrää. EU etsii muiden kansainvälisten tukijoiden tavoin jatkuvasti uusia tapoja parantaa hankkeiden toteutusta. Tähän asti se on yleensä keskittynyt suhteellisen suurta talousarviota edellyttäviin monivuotisiin ohjelmiin. Näin voidaan maksimoida yhleislyöhudjctin vaikutukset, jotka ovat kuitenkin pienet Kiinan kokoisen maan tarpeisiin nähden. ViisHärkeää tarkistusta olisi kuitenkin tehtävä: Ensinnäkin EU:ta pyydetään yhä useammin tukemaan pieniä mutta hyvin näkyviä hankkeita. Tietyillä tällaisilla hankkeilla - esimerkiksi eurooppalaisen asiantuntemuksen antaminen nopeasti käyttöön nulla lainsäädäntöä laadittaessa, ammatillinen koulutus, verkottuminen EU:n virkaveljien kanssa, seminaarien järjestäminen sekä tiedotus- ja viestintämaleriaalin tuottaminen - voi olla niiden vaatimaan pieneen talousarvioon suuret vaikutukset. Euroopan unionin olisi kehitettävä nähden huomattavan 22 mahdollisuuksia, joilla näiden pienten hankkeiden parhaimmistoa voitaisiin rahoittaa suoraan ja nopeasti komission Beijingin edustustosta. Toiseksi EU:n ja jäsenvaltioiden yhteistyöohjelmien välistä yhteisvaikutusta ei ole vielä kehitetty riittävästi. Olisi tutkittava nopeasti menetelmiä, joilla yhteensovittamista, täydentävyyttä ja mahdollisia yhteishankkeita voitaisiin parantaa. vuoksi selvittänyt mahdollisuuksia Kolmanneksi komissio on suhteellisen vaatimattoman yhteistyöbudjetin asettamien yhteistyötä rajoitusten kansainvälisten rahoituslaitosten kanssa. On tarjoutunut uusia mahdollisuuksia käyttää EU:n rahoittamia hankkeita Maailmanpankin kaltaisten järjestöjen myöntämän kattavamman rahoituksen valmisteluun. EU:n olisi lisäksi harkittava eurooppalaisten asiantuntijoiden liittyvissä keskusteluissa Kiinan hallituksen kanssa. Tämä hyödyttäisi kaikkia osapuolia ja soveltuisi erityisen hyvin sosiaaliturvajärjestelmän uudistuksen, energian ja ympäristön kaltaisille aloille. tietyissä Maailmanpankin politiikkaan rahoittamisia läheisempää tehdä Neljänneksi Euroopan investointipankilla (E1P), jolla on toimeksianto Aasiassa vuoteen 2000 saakka, on Iällä hetkellä vain vaatimattomasti sitoutunut Kiinaan. Tähän mennessä se on aloittanut ainoastaan yhden - energia-alan - hankkeen, jonka talousarvio on 50 miljoonaa eeua. On kuitenkin ilmeisesti varaa tehostaa EIP:n sitoutuneisuutta Kiinaan olemassa olevan toimeksiannon rajoissa. Tämä on sitäkin tärkeämpää, kun otetaan huomioon, että Maailmanpankki aikoo vähentää tuntuvasti myönnytyksin säänneltyjen lukien muodossa antamaansa kehitysapua ja aikoo luopua myönnytyksin säännellyistä tuista kokonaan vuodesta 1999. ElP:n Aasiaan suunnattavan rahoituksen suuruus ja käyttö sen nykyisen toimeksiannon jälkeen ovat avoimia kysymyksiä. sen On selvää, että EIP:n pääasiallisena tehtävänä on edelleen rahoittaa investointeja EU:ssa ja jäsenyyttä hakeneissa maissa, minkä vuoksi sen toiminta muualla jää suhteellisen vähäiseksi. Vaikuttaa kuitenkin siltä, etlä ElP:n toimintaa Kiinassa voitaisiin parantaa sen nykyisen toimivallan rajoissa. Helpottaakseen ElP:n toiminnan käynnistymistä Kiinassa, tehdäkseen sen toteutusmahdollisuuksia komissio on valmis harkitsemaan, eitä osa yhteistyöbudjctista myönnettäisiin EIP:lle sellaisien loteutettavuustutkimuslen ja investointeja edeltävien analyysien rahoittamiseen, joilla valmisteltaisiin maaperää EIP:n lainoille sellaisia yhteistä etua koskevia hankkeita varten, jotka Kiinan institutionaaliset lainanottajat toteuttavat. EIP:n tehokkaampi toiminta Kiinassa lisäisi sen Kiinan kanssa tekemän yhteistyön näkyvyyttä ja nostaisi sen Kiinan-suhteiden profiilia yleisemminkin. antolainauksesta kilpailukykyisempää vahvistaakseen ja Viidenneksi on välttämätöntä jatkaa tiivistä vuoropuhelua Kiinan viranomaisten kanssa sen varmistamiseksi, eitä hankkeiden kehittelyssä otetaan huomioon yhteiset tavoitteet. Vuoropuhelun tulisi käsittää hankkeiden kaikki vaiheet, ja erityistä huomiota olisi kiinnitettävä suunnitteluvaiheeseen, kuten komission ja Kiinan viranomaisten lokakuussa 1997 allekirjoittamassa vuosien 1998 ja 1999 yhteistyön suunnittelua koskevassa aiesopimuksessa todettiin. Vuoropuhelun ansiosta monivuotisen suunnittelun perusteella varhaisessa vaiheessa tapahtuva keskustelu ja tietojen vaihto jäsenvaltioiden kanssa auttaisi myös lisäämään 23 yhteisvaikutusta Maailmanpankkiin ja muihin lahjoittajiin. jäsenvaltioiden ohjelmien kanssa. Sama pätee ElP:hen, Ehdotetut aloitteet: Helpotetaan pienten ja lyhytkestoisten hankkeiden rahoittamista Beijingin ulkopuolella Lisätään LU:n Kiinan-politiikan tavoitteiden ja yhteistyöohjelmien välistä yhteisvaikutusta Parannetaan EU:n jäsenvaltioiden välistä yhteisvaikutusta Tutkitaan lähestymistapoja keinoja Maailmanpankin ja muiden lainoittajien kanssa Tehdään yhteistyötä EIP:n kanssa sen toiminnan laajentamiseksi Kiinassa voimassa olevan toimeksiannon rajoissa Vahvistetaan hankkeiden suunnittelusta ja eri vaiheista sekä huolehditaan varhaisesta tiedottamisesta jäsenvaltioille ja kansainvälisille rahoituslaitoksille vuoropuhelua Kiinan säännöllistä yhteistyötä erilaisia kanssa tehdä ja K. Euroopan unionin profiilin nostaminen Kiinassa Kiinan uudella nousulla on suuri vaikutus yleiseen mielipiteeseen. Kiinan ulkopuolella on vain harvoja yrityksiä, laitoksia tai yksittäisiä ihmisiä, jotka eivät olisi jollakin tavalla tietoisia maan maailmalla nopeasti kasvavasta painoarvosta. Toisille se merkitsee ehtymättömiä mahdollisuuksia, toiset ovat varovaisempia arvioissaan. Useimmat näkevät sen valtaosin myönteisenä kehityksenä, joka edellyttää huolellisesti tasapainotettua, mutta päättäväistä reagointia omilta viranomaisilta, Euroopan unioni mukaan lukien. Jotta reagointi olisi tehokasta, sen on oltava näkyvää, eikä ainoastaan Euroopassa vaan myös Kiinassa ja yleisemmin koko maailmassa. Näkyvyyden lisääminen antaa EU:lle uutta painoarvoa sen toimiessa Kiinan kanssa. EU:n sisällä tarvitaan tiivistä yhteensovittamista, jos EU haluaa onnistua nostamaan profiiliaan Kiinassa. 'Tämän tiedonannon A. I jaksossa suositeltujen kaltaiset vuotuiset huippukokoukset ja muut korkean tason tapaamiset Kiinan johtajien kanssa parantaisivat osaltaan näkyvyyttä, ja niille olisi annettava riittävästi tilaa tiedotusvälineissä. EU:n olisi myös parannettava Kiinaan suuntautuvaa tiedotuspolitiikkaansa merkittävästi. Ensimmäiseksi sen olisi laadittava yksinomaan EU:n ja Kiinan suhteita koskeva tiedotusstrategia - ensimmäinen laatuaan. Strategiassa olisi tunnistettava keskeinen kohdeyleisö liike-elämän, hallinnon, akateemisten piirien, valtiosta riippumattomien järjestöjen, tiedotusvälineiden ja muiden ryhmien keskuudesta tietojen välittämiseksi EU:n ja Kiinan suhteista. Kohderyhmää olisi mahdollisuuksien mukaan etsittävä sekä Kiinasta että Euroopasta. Uuteen tiedotusstrategiaan voisi sisältyä muun muassa seuraavanlaisia toimia: 24 Ehdotetut aloitteet: lehdistö- ja tiedotuspalvelu Beijingiin nykyisten Perustetaan komission Washingtonissa ja Tokiossa sijaitsevien lisäksi Lisätään Eurooppaan tulevien kiinalaisten matkailijoiden määrää esimerkiksi EU:n vierailuohjelman avulla Tiivistetään kulttuurivaihtoa koulujen, yliopistojen ja muiden oppilaitosten välityksellä Järjestetään kulttuurialoitteita, kuten näyttelyitä, kulttuurialan yhteistyön kehittämiseksi jatkossa Lisätään EU:n käsitteleviin konferensseihin sekä järjestetään seminaareja ja konferensseja EU:n ja Kiinan suhteista Lisätään yhteistyötä kiinalaisten yliopistojen nykyisten EU-tutkimuskeskusten ja EU-tutkimusta tekevän kiinalaisen yhteisön kanssa osallistumista Kiinaa tutkitaan keinoja koskevia asioita ja Päätelmät Kiinan kasvavan poliittisen ja taloudellisen itseluottamuksen olisi kannustettava EU:ta sitoutumaan maahan täysipainoisemmin. Kiinan vahvistumista on yleensä seurannut vastuuntunnon lisääntyminen lisääntyminen. Kiinan kansainvälisen vakuuttavuuden edellyttää Euroopalla myönteistä vastakaikua. Se edellyttää myös näkemyksiä. Tässä tiedonannossa pyritään hahmottelemaan niitä luomalla perusta kokonaisvaltaiselle kumppanuudelle, joka perustuu useisiin täsmällisiin ja toimintakeskeisiin aloitteisiin. Näkemyksiin tulisi keskeisenä osana kuulua Kiinan yhdentäminen onnistuneesti ja kestävällä tavalla maailmantalouteen tasavertaisena kumppanina. Tämä olisi yhdistettävä siihen, että sitoudutaan aktiivisesti perusvapauksiin ja ihmisoikeuksiin perustuvan vahvan ja avoimen kansalaisyhteiskunnan luomiseen sitä mukaa kun Kiina siirtyy kohden markkinataloutta. Kiinan WTOrhon ja Kiinan asialista ovat Euroopan Kiinaa koskevan kahdenvälistä yksityiskohtaisen yhteistyöohjelman ohella tärkeimmät välineet, joilla tavoite voidaan toteuttaa. EU:n on samaan aikaan oltava valmiina mukauttamaan politiikkaansa lyhyellä varoitusajalla Kiinan siirtymäkchityksen vauhtiin ja mittavuuden mahdollisesti aiheuttamiin yllättäviin muutoksiin. kauppaa koskeva sekä Euroopan liittymishanke Sekä Eurooppa että Kiina oval ratkaisevien muutosten edessä. Tämän olisi kannustettava Eurooppaa hiomaan omaa puhtaasti eurooppalaista strategiaansa Kiinan suuntaan. Neuvostoa kehotetaan hyväksymään tiedonannossa esitetyt aloitteet sekä tässä kehottamaan komissiota, Euroopan parlamenttia, jäsenvaltioita, liike-elämää ja muita 25 toimijoita toimimaan yhteistyössä esitetyn lähestymistavan toteuttamiseksi. Komissio on valmis viemään esitettyjä aloitteita eteenpäin lähikuukausina. Komissio aulaa neuvostolle ja Euroopan pai lament die säännöllisesti tietoja tähän tiedonantoon sisältyvien ehdotusten loleullainisla koskevasta edistyksestä. 'Tätä varten laaditaan vuosikertomus. 26 ISSN 1024-4492 KOM(98) 181 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 02 10 Luettelonumero : CB-CO-98-212-FI-C ISBN 92-78-32902-9 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg P


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 1408/71 as regards its extension to nationals of third countries'

eurovoc_concepts:
equal treatment
foreign national
free movement of workers
migrant worker
social security

formats: html pdf print

text: C 157/30 EN Official Journal of the European Communities 25. 5. 98 arrangements which govern them. the Commission to it urges 6. 3. Nevertheless continue its work in this field, taking steps in particular Brussels, 25 March 1998. the issues to address identified in its Opinion of December 1997 on the Commission’s Green Paper as well as the further recommendations contained in part 5 of this opinion. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EEC) No 1408/71 as regards its extension to nationals of third countries’(1) (98/C 157/08) On 6 January 1998 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Section for Social, Family, Educational and Cultural Affairs, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 12 March 1998. The rapporteur was Mr Liverani. At its 353rd plenary session (meeting of 25 March 1998), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 109 votes to one, with four abstentions. 1. Introduction 2. General comments 1. 1. The Commission proposal, which is based on Articles 51 and 235 of the EC Treaty, extends Community coordination of social security schemes, as laid down by Regulation (EEC) No 1408/71, to employed persons and self-employed persons who are insured in a Member State and who are not Community nationals. 2. 1. The Committee welcomes the Commission pro- posal. It endorses its rationale, and the recitals con- firming the objective of equal social treatment of third country nationals, as already underscored in the 1994 white paper on social policy and the 1995-1997 medium- term social action programme. 1. 2. The proposal is designed to strengthen Regu- lation (EEC) No 1408/71, and forms part of the drive to step up social protection and improve the legal status of third country nationals legally resident in the Com- munity. 2. 2. Here the Committee would reiterate the guide- lines put forward in its opinions on the status of migrant workers from third countries (2). It also notes that the importance of applying the principles of non-dis- (1) OJ C 6, 10. 1. 1998, p. 15. (2) Opinions of 24 April 1991 (OJ C 159, 17. 6. 1991) and 26 September 1991 (OJ C 339, 31. 12. 1991). 25. 5. 98 EN Official Journal of the European Communities C 157/31 crimination in the field of social policy to third country nationals — inter alia as part of the fight against racism and xenophobia — has recently been reaffirmed in resolutions by the Council (1) and the European Parlia- ment (2). 2. 3. The Committee would also mention the action plan for free movement of workers (3), which the Commission issued in tandem with the present proposal. The Committee agrees that the regulation will help in the fight against illegal and undeclared work. The proposal only covers ‘internal’ coordinating provisions and should considerably simplify the legal and adminis- trative situation, given that the coordination of Member States’ social security rules regarding third country (1) Council resolution of 5 October 1995 on the fight against racism and xenophobia in the fields of employment and social affairs (OJ C 296, 10. 11. 1995). (2) European Parliament resolution of 15 July 1993 on Euro- pean immigration policy, and European Parliament reso- lution of 30 January 1997 on racism, xenophobia and anti-semitism and the European Year against Racism. (3) Commission communication COM(97) 586 final of 12 No- vember 1997. nationals is currently governed by a number of bilateral and multilateral agreements. 2. 4. Lastly, the Committee notes the Commission’s view that extension of the regulation to third country nationals will appreciably reduce administrative costs but will have only modest financial implications, because the persons concerned are already affiliated to a Member State social security system. 3. Specific comments 3. 1. The Committee endorses the proposal to amend Articles 1, 2 and 22a of Regulation (EEC) No 1408/71 by deleting references to the nationality of the persons concerned and to categories of persons who are not EU nationals (stateless persons, refugees from third countries). It also endorses the proposal to insert a new Article 95c containing transitional provisions to safeguard any rights acquired prior to the entry into force of the new regulation. The Committee urges the Council to expedite approval of the amended regulation. Brussels, 25 March 1998. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


eurovoc_concepts:
EU relations
European integration
accession to the European Union
enlargement of the Union

text: C 157/58 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 5. 98 Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Strategia rafforzata di preadesione» (98/C 157/14) Il Comitato economico e sociale ha deciso, in data 11 dicembre 1997, conformemente all’articolo 23, 3o comma, del Regolamento interno, di elaborare un parere in merito alla «Strategia rafforzata di preadesione». La Sezione «Relazioni esterne, politica commerciale e dello sviluppo», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Hamro-Drotz, in data 13 marzo 1998. Il Comitato economico e sociale ha adottato il 25 marzo 1998, nel corso della 353a sessione plenaria, con 98 voti favorevoli, 1 voto contrario e una astensione, il seguente parere. 1. Introduzione Il Consiglio europeo ha adottato nel dicembre 1997, a Lussemburgo, le decisioni necessarie ad avviare il processo d’ampliamento dell’Unione europea. Le deci- sioni poggiano sui relativi pareri della Commissione (1), sulle decisioni del Consiglio del 27 novembre 1997 e dell’8 dicembre 1997 e sulla relazione della Presidenza al Consiglio europeo. Un’ulteriore base è rappresentata dalle relazioni elaborate dalla Commissione sulla situa- zione economica e sulle prospettive di sviluppo dei paesi candidati (2). Le conclusioni del Consiglio europeo evidenziano le sfide principali in questo settore: «nei prossimi anni si dovranno porre i paesi candidati in grado di aderire all’Unione e si dovrà preparare quest’ultima ad affronta- re l’allargamento in buone condizioni» (3). La Commissione ha avviato i lavori necessari. L’attuazio- ne della strategia di preadesione è iniziata nel marzo 1998. L’allegato descrive i punti centrali della strategia di preadesione ed analizza la situazione attuale. Il Comitato ha pertanto attivamente partecipato negli ultimi anni agli sforzi dell’Unione europea per rafforzare le relazioni con i PECO. La tematica è divenuta nel frattempo una delle priorità nell’attività del Comitato. Sono stati elaborati ed adottati numerosi pareri e relazioni per offrire alle istituzioni comunitarie un aiuto costruttivo nel trattare la problematica. Per contribuire al rafforzamento della cooperazione con i PECO negli ultimi anni il Comitato economico e sociale ha organizzato numerose audizioni (Bruxelles, Varsavia, Tallin ecc. ) alle quali hanno partecipato rappresentanti dei gruppi di interesse socioeconomici dei paesi candida- ti. Nell’ambito dei lavori di preparazione dei propri pareri il Comitato ha organizzato anche in altre occasioni degli incontri con i rappresentanti di tali gruppi, ad esempio nel corso delle conferenze «Europa dei cittadini» di Vienna e di Helsinki. Inoltre il Comitato, creando comitati consultivi comuni, ha rafforzato i contatti bilaterali con i gruppi di alcuni di questi paesi. I risultati e le conclusioni sono stati oggetto di resoconti separati, e nei pareri e nelle relazioni del CES se ne è tenuto ampiamente conto. 2. Attività precedenti del CES in materia 3. Conclusioni e raccomandazioni L’attività del Comitato economico e sociale è sempre stata orientata verso un’Europa integrata, nella quale le generazioni future possano godere d’una miglior qualità della vita e di migliori condizioni quadro. Il presente parere intende contribuire all’avvio della strategia rafforzata di preadesione (marzo 1998) e proporre una serie di misure e di priorità. (1) Agenda 2000, Voll. I-II, sintesi e conclusioni in merito alle richieste d’adesione. Proposta della Commissione in merito ad una Direttiva (CE, Euratom) del Consiglio sull’aiuto ai paesi dell’Europa centrale ed orientale intenzionati ad aderire nell’ambito della strategia di preadesione. (2) Economia europea, Supplemento C n. 3 e 4 (ISSN 1027- 2097). (3) C/97/400. Il parere poggia sulle conclusioni dei precedenti pareri del CES, senza citarli o ricordarli espressamente. Dato che il Comitato intende continuare a partecipare al processo di preparazione all’ampliamento dell’Unione, il presente parere s’incentra sulle questioni principali della fase iniziale del processo. 25. 5. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 157/59 3. 1. Il Comitato approva i seguenti principi fonda- mentali elencati dal Consiglio europeo: per l’adesione di tutti i paesi interessati valgono pari condizioni e criteri identici; ciascun paese candidato procede in base ad un calendario proprio conformemente al suo grado di preparazione; l’avvio delle trattative di adesione avviene a condizione che il paese candidato abbia soddisfatto i criteri decisi dal Consiglio a Copenaghen, abbia trasposto nella propria legislazione il diritto comunitario ed a condizione che questo, al momento dell’adesione, sia anche realmente applicato. L’obiettivo di tutti i partecipanti dovrebbe essere che le misure transitorie di breve periodo vengano concesse solamente in casi isolati in concomitanza con l’adesione. Tali principi sottolineano l’importanza del rafforzamen- to della strategia di preadesione, il cui successo, secondo il Comitato, condizionerà in gran parte il futuro amplia- mento. 3. 2. Il Comitato approva le linee sulle quali è stata impostata la strategia rafforzata di preadesione, tuttavia desidera richiamare l’attenzione sui seguenti punti: — È fondamentale che vi sia una definizione il più possibile concreta e realistica del partenariato per l’adesione, pertanto va sottolineata l’importanza della preparazione e dell’applicazione di tale partena- riato. A tal scopo per ciascun paese candidato debbono venir fissati separatamente obiettivi chiari, politici, economici, sociali (inter alia orientati all’oc- cupazione), settoriali (ad esempio per l’agricoltura e l’ambiente) nonché obiettivi orientati alla coopera- zione regionale. Il Comitato economico e sociale constata con soddisfazione che gli orientamenti relativi alla cooperazione proposti dalla Commis- sione il 4 febbraio 1998 per ciascuno dei paesi interessati, corrispondono a quest’importazione di fondo. Dev’essere dedicata la massima attenzione anche al seguito di tali partenariati, alla documenta- zione sulla loro attuazione ed al controllo dei programmi d’azione, per sviluppare un processo in continua evoluzione. — Nel processo di partenariato, che in molti casi durerà a lungo, va fatta anche attenzione al fatto che l’acquis comunitario è in continua evoluzione, anche grazie alla crescente coesione dell’Unione, al rafforzamento del mercato interno ed alla realizzazione dell’Unione monetaria. Nei paesi candidati è necessario trovare, nell’ambito della cooperazione, una sufficiente capa- cità di adeguarsi a tale evoluzione. Al tempo stesso bisogna garantire che né il processo di preparazione dell’ampliamento né l’ampliamento medesimo met- tano a repentaglio l’acquis conseguito nell’Unione o la coesione dell’Unione. nella fase di preparazione o anche dopo le adesioni. I piani d’azione debbono poggiare su un quadro finanziario realistico e sui fondi già a disposizione o previsti. Vanno cercate nuove possibilità di finanzia- mento: in tale contesto dovrebbero venir stabilizzati in sistemi bancari e rafforzate le borse, il che permetterebbe di attirare sia il capitale privato nazionale che quello internazionale. Al tempo stesso vanno pero` concordate condizioni ben definite per un tale finanziamento, per i piani di rimborso dei paesi candidati, per la sicurezza degli investimenti privati, ecc. La garanzia di tutto questo è rappresenta- ta alla tutela del diritto di proprietà. Le necessità e gli obiettivi di finanziamento (inter alia per il miglioramento dell’ambiente) andrebbero volta per volta definiti con precisione sulla base delle necessità prioritarie e dei relativi progressi. Il finanziamento va basato sui progressi realizzati dai vari paesi nel corso di tale processo. Gli strumenti a disposizione nell’ambito di Phare e di altri fondi debbono venir sviluppati di continuo, per rendere il sostegno più efficace e per garantire sin dall’inizio un coordina- mento senza problemi dei diversi strumenti di finan- ziamento. Le possibilità di prestito della Banca europea per gli investimenti e di garanzia del Fondo europeo per gli investimenti debbono essere ampliate e la cooperazione già avviata con la BERS e con la Banca mondiale va sviluppata. — Dato che il processo di preadesione risulterà con ogni probabilità estremamente complesso e lento, e dato che i suoi ritmi saranno diversi nei vari paesi, le strutture amministrative dell’Unione debbono venir sin dall’inizio il più possibile programmate sul lungo periodo e debbono venir messe a disposizione risorse sufficienti. La fase di preparazione ed il processo decisionale devono essere strutturati in maniera aperta ed uniforme per tutte le istituzioni coinvolte. 3. 3. Il Comitato appoggia inoltre senza riserve la strategia di preadesione nei confronti di Cipro, cosı` come decisa a Lussemburgo. Il CES chiede a tutte le parti in causa di sostenere gli sforzi per un miglioramento delle relazioni tra le due comunità dell’isola. Cio` favorirebbe la ricostituzione di un clima di fiducia tra le due comunità. Il Comitato chiede all’Unione ed alla Turchia 3. 4. di approfondire la propria cooperazione in maniera finalizzata ed attiva, allo scopo di poter rafforzare il prima possibile la strategia di preadesione anche nei confronti della Turchia. — Le condizioni finanziarie dell’ampliamento debbono sempre venir valutate e seguite con la massima precisione ed è opportuno evitare decisioni che porterebbero a conseguenze finanziarie insostenibili Il Comitato intende agevolare tale processo anche mediante l’attività del Comitato consultivo misto, cui partecipano membri del CES e rappresentanti delle diverse associazioni di interesse turche. C 157/60 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 5. 98 3. 5. L’Unione dovrebbe in generale fare anche mag- gior attenzione, nel contesto del progredire dei preparati- vi all’ampliamento, allo sviluppo della cooperazione transfrontaliera e regionale tra i paesi candidati e tra questi ed i paesi loro confinanti che resteranno al di fuori dell’Unione. Una condizione in tal senso è anche un significativo rafforzamento dell’infrastruttura dei paesi candidati, e la loro integrazione nelle reti di trasporto paneuro- pee esistenti. Gli effetti di una simile impostazione riguarderanno anche l’occupazione, il benessere e le condizioni di lavoro. Bisogna operare affinché nella difficile situazione iniziale dell’ampliamento si eviti una rottura nelle relazioni reciproche, economiche, sociali, culturali e politiche, tra i paesi candidati, cercando invece di rafforzarle. Il Comitato propone che l’Unione europea, nell’ambito dei piani d’azione, continui ad offrire un appoggio concreto allo sviluppo del commercio e della cooperazio- ne tra i paesi candidati, soprattutto nelle aree di confine e tra paesi confinanti. 3. 6. Il Comitato economico e sociale fa propria la constatazione del Consiglio europeo, stando al quale l’ampliamento dipende anche dalla disponibilità dell’U- nione medesima ad accogliere nuovi membri, nonché dall’efficiente ristrutturazione delle sue istituzioni con- formemente alle disposizioni del Trattato di Amsterdam. I preparativi per una conferenza intergovernativa degli attuali Stati membri sulla tematica debbono procedere parallelamente alla realizzazione della strategia di prea- desione, in modo che anche i paesi candidati possano familiarizzarsi per tempo con tale processo. Bisogna far sı` che l’ampliamento porti il massimo vantaggio possibile, in maniera uniforme, all’assieme dell’Unione. Va inoltre fatta attenzione a che negli Stati membri siano disponibili informazioni sufficienti sui vantaggi e sulle conseguenze dell’ampliamento, e che l’opinione pubblica possa discutere attivamente la ques- tione. Il futuro ampliamento va considerato adeguatamente anche nel contesto dello sviluppo delle relazioni nei confronti dei paesi terzi, nonché nella partecipazione dell’Unione agli attuali negoziati in atto nell’ambito dei diversi organismi internazionali, come ad esempio l’OMC. In tale contesto vanno anche trattate le conseguenze dell’ampliamento sul Comitato, la sua composizione, la sua attività e le sue procedure interne. Il Comitato è pronto a fornire il proprio punto di vista sulla questione. La strategia rafforzata di preadesione verrà 3. 7. incentrata su due obiettivi principali: a) il miglioramento delle prestazioni delle amministra- zioni e dei tribunali e b) la trasposizione del diritto comunitario nella legisla- zione dei singoli Stati e l’aumento degli investimenti connessi. Quest’ultima misura dovrebbe aumentare la competitività internazionale dei paesi che intendo- no aderire, fondata sui valori economici e sociali, e migliorare la loro capacità di risolvere con successo le condizioni più difficili di concorrenza sui mercati locali che l’appartenenza all’Unione comporterà. Le sfide principali della strategia consistono nella prepa- razione di tali paesi all’adesione, nonché nella prepara- zione degli attuali Stati membri ad un’Unione ampliata. È importante che i cittadini, gli operatori economici ed i rimanenti attori, sia nell’Unione che nei paesi candidati, possano portare a termine il futuro ampliamento e completare l’adesione all’Unione, riuscendo a sopportar- ne le conseguenze. Per tal motivo il Comitato chiede all’Unione di realizzare la strategia rafforzata di preadesione su di un ampio fronte, coinvolgendo nel processo anche gli ambienti sociali ed economici e motivando i paesi candidati ad adottare misure in tal senso. È necessario tener conto dei punti di vista del mondo economico, dei lavoratori, degli agricoltori, dei consumatori e di altri importanti gruppi di interesse mediante un dialogo sociale adeguato, tali ambienti debbono venir inoltre coinvolti nei prepara- tivi per l’ampliamento sia a livello nazionale che a livello internazionale. Il Comitato è convinto che le possibilità di successo del processo di ampliamento potranno crescere, una volta avviato il processo, se ci si saprà avvalere delle conoscenze, delle esperienze, delle relazio- ni e dei punti di vista di tali ambienti nella strategia di preadesione, nel controllo e sorveglianza dei partenariati per l’adesione e nella connessa gestione del programma Phare. Un rafforzamento su base durevole della procedura che permette il dialogo sociale negli Stati membri dell’Unione e la consapevolezza dei contenuti del partenariato e delle condizioni per l’adesione da parte dei diversi attori dei paesi candidati hanno per premessa la partecipazione di tali ambienti al processo. Un’economia di mercato funzionante comporta anche un mercato del lavoro funzionante ed un dialogo sociale funzionante con i gruppi di interesse esistenti che agiscono autonomamen- te, inter alia, nel mondo economico, tra i lavoratori e nell’agricoltura, nonché tra tali gruppi e le autorità nazionali. La strategia di preadesione dovrebbe percio` essere costituita di processi di rinnovamento che poggino sui principi di un’economia funzionale, della società dei cittadini, della democrazia e dello Stato di diritto. A tal scopo nei paesi candidati debbono venir anche create e sviluppate nuove strutture ed un know-how specifico. L’impegno e l’appoggio da parte degli interlocutori sociali dei paesi dell’Unione è in tale contesto insostituibi- le. Al tempo stesso tale partecipazione permetterà di preparare all’ampliamento le forze interessate dell’Unio- ne e degli attuali Stati membri. Secondo il Comitato per conseguire gli obiettivi dell’ampliamento è necessario un impegno consapevole da parte degli attori dell’Unione e degli Stati membri. 25. 5. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 157/61 Il Comitato economico e sociale potrebbe svolgere un ruolo centrale nell’ambito della strategia di preadesione e dei punti ricordati in precedenza. Il Comitato propone che l’Unione europea sostenga i suoi attuali sforzi volti ad allacciare contatti bilaterali e multilaterali ancor più stretti ed efficaci con gli interlocutori sociali dei paesi candidati. Il Comitato intende elaborare ulteriori pareri sulla tematica e sviluppare il dialogo strutturato sinora condotto sulla base dell’esperienza e dei contatti raccolti in tale contesto, anche tramite l’organizzazione di audizioni annuali assieme agli attori dei paesi candidati, nonché sviluppando ulteriormente le regolari relazioni bilaterali con gli attori in questione nei singoli paesi candidati. L’obiettivo è compiere un’indagine sulla valutazione della strategia di preadesione e dei partena- riati degli attori sociali dei paesi candidati e sulle eventuali necessità di miglioramento in tale contesto; chiarire gli obiettivi e le condizioni relative alle varie parti interessate nel corso della fase di preparazione; migliorare la cooperazione; fornire un sostegno alle necessarie strutture sociali nei paesi candidati nonché trasmettere agli organi competenti dell’Unione i vari punti di vista che si svilupperanno nell’ambito di tale attività. In tal modo il Comitato intende sostenere gli attuali preparativi all’ampliamento dell’Unione. Il Comitato economico e sociale propone all’Unione di valutarne l’attività come parte integrante della strategia rafforzata di preadesione. Bruxelles, 25 marzo 1998. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS ALLEGATO al parere del Comitato economico e sociale Sintesi della strategia adottata per la preparazione delle nuove adesioni all’Unione europea 1. I tre elementi principali della preparazione all’ampliamento dell’Unione Il Consiglio europeo ha deciso a Lussemburgo, nel dicembre 1997, i seguenti passi per la preparazione dell’ampliamento: Istituzione di una conferenza europea annuale (la prima si è svolta il 12 marzo 1998) che riunirà gli 1) Stati membri dell’Unione europea ed i paesi europei che aspirano ad aderirvi e ne condividono i valori e gli obiettivi interni ed esterni. L’offerta di partecipazione riguarda per il momento i paesi candidati dell’Europa centrale ed orientale, Cipro e la Turchia. La conferenza europea sarà un organo multilaterale di consultazione politica per affrontare questioni di interesse generale per i partecipanti, al fine di sviluppare e intensificare la loro cooperazione nel settore della politica estera e di sicurezza, della giustizia e degli affari interni e in altri settori di interesse comune, soprattutto in materia economica e di cooperazione regionale. Introduzione (il 30 marzo 1998) del processo di adesione e di negoziato sulla base dell’articolo O del 2) Trattato sull’Unione europea. Il processo riguarda i dieci paesi candidati dell’Europa centrale ed orientale e Cipro (approccio cosiddetto «15+11»). Il processo comporta i seguenti elementi: a) verrà elaborato un dispositivo di inquadramento unico per i paesi candidati; i membri dell’Unione si incontreranno ove necessario con gli Stati in questione. [Il Consiglio ha adottato il 26 gennaio 1998 un regolamento sul quadro comune. ] C 157/62 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 25. 5. 98 b) Una strategia rafforzata di preadesione, che permetta ai dieci paesi candidati di divenire membri dell’Unione. Gli elementi principali di tale strategia sono i partenariati per l’adesione ed il rafforzamento dell’aiuto alla preadesione (cfr. Capitolo 2). A Cipro è stata offerta una strategia di preadesione specifica ed in parte diversa. [Nel 1999 la strategia verrà per la prima volta riesaminata globalmente. ] I pareri della Commissione (Agenda 2000 ed allegati) costituiscono un punto di partenza. I negoziati c) di adesione dovrebbero procedere nel seguente modo: L’Unione europea convocherà [30 marzo 1998] conferenze intergovernative bilaterali per dare inizio ai negoziati con Cipro, Ungheria, Polonia, Estonia, Repubblica ceca e Slovenia sulle condizioni per la loro ammissione all’Unione. Gli Stati membri decideranno quindi al più presto, su proposta del Coreper, un quadro generale di negoziato che definisca regole procedurali dettagliate per i prossimi negoziati. [Il Consiglio ha deciso in merito nel corso della riunione del 13/14 marzo 1998. ] L’Unione europea accelererà quindi (nello stesso periodo) la preparazione dei negoziati con Romania, Slovacchia, Lettonia, Lituania e Bulgaria, in particolare mediante un esame analitico dell’acquis comunitario [a partire dal 3 aprile 1998]. d) Verrà introdotta una procedura per controllare i progressi dei singoli PECO, in merito ai quali la Commissione elaborerà relazioni regolari. In questa fase possono venir presentate anche raccomandazioni per l’apertura di conferenze intergovernative bilaterali. [La prima relazione verrà elaborata alla fine del 1998. ] 3) Offerta di una strategia particolare per la Turchia, che conferma l’ammissibilità di massima della Turchia all’Unione europea. La strategia sarà riesaminata dal Consiglio di associazione EU-Turchia, segnatamente sulla base dell’articolo 28 dell’accordo di associazione. [La Commissione ha ampliato in marzo tale strategia presentando proposte per intensificare la cooperazione in alcuni settori specifici. ] 2. Contenuti principali della strategia rafforzata di preadesione Il Consiglio europeo di Essen introdusse nel 1995 la strategia di preadesione sulla base degli accordi europei, del dialogo strutturato e degli aiuti finanziari provenienti dal programma Phare. Il Consiglio di Dublino decise nel 1996 di rafforzare tale strategia estendendola a tutti i paesi candidati. Conformemente a quanto deciso dal Consiglio europeo di Lussemburgo gli accordi europei rappresentano la base delle relazioni tra l’UE ed i PECO candidati. [Gli accordi riguardanti i tre Stati baltici sono anch’essi entrati in vigore il primo febbraio 1998. ] La strategia rafforzata di preadesione verrà descritta con maggior precisione nell’Agenda 2000 (1). La strategia rafforzata di preadesione dovrebbe permettere a tutti i PECO candidati di prepararsi ai negoziati di adesione ed alla condizione di Stato membro avvicinandosi il più possibile all’acquis dell’Unione già prima dell’adesione vera e propria. La strategia si incentra a) sui partenariati per l’adesione e b) su un rafforzamento dell’aiuto alla preadesione. I partenariati per l’adesione relativi a ciascun paese sono l’asse fondamentale della strategia rafforzata di preadesione, mobilitando in un quadro unico tutte le forme di assistenza ai paesi candidati sulla base di priorità da seguire e di programmi d’azione elaborati dalla Commissione e concordati ogni anno dall’Unione europea e dai rispettivi paesi candidati. Il sostegno finanziario, soprattutto dal programma Phare, sarà correlato ai progressi del paese candidato, e più specificatamente al rispetto della programmazione del recepimento dell’acquis. Il Consiglio deciderà al più presto in merito all’istituzione di un sistema di partenariati sulla cui base deciderà poi, entro e non oltre il 15 marzo 1998, sui dettagli di ogni singolo partenariato. Le proposte relative ai partenariati specifici, paese per paese, sono state rese note il 4 febbraio 1998. Esse prevedono obiettivi a breve termine (da realizzarsi nel corso del 1998) ed obiettivi a lungo termine, nonché obiettivi generali ed obiettivi settoriali specifici. Tali obiettivi sono stati autorizzati dal Consiglio e dal Parlamento rispettivamente il 23 febbraio ed il 10 marzo 1998, conformemente all’articolo 235. (1) Agenda 2000, Volume II, Doc/97/7. 25. 5. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 157/63 [All’inizio dei negoziati, in marzo, anche i singoli paesi candidati dovrebbero presentare i loro piani d’azione per la trasposizione dell’acquis a livello nazionale. Della preadesione fanno parte anche un programma relativo alle priorità economiche sul medio termine, le linee di fondo per la realizzazione del mercato interno nonché la cooperazione per la lotta alla criminalità organizzata. ] L’aiuto alla preadesione sarà sostanzialmente aumentato e proverrà soprattutto dal programma Phare, riorientato sulle priorità connesse all’adesione con due obiettivi principali: il rafforzamento della capacità amministrativa e giudiziaria (30 % circa della dotazione) e gli investimenti connessi con il recepimento e l’applicazione dell’acquis (70 % circa). Il programma Phare, con un bilancio di 10,5 miliardi di ECU per il periodo 1990-1999 è il più importante programma interessante i PECO. È inoltre in fase di preparazione la definizione del contributo Phare per gli anni 2000-2006. [Il 18 marzo 1998 la Commissione ha presentato la proposta di direttiva concernente uno strumento di politica strutturale per la preparazione all’adesione, SPPA. ] L’aiuto alla preadesione comprenderà a partire dal 2000 un aiuto al settore agricolo ed uno strumento strutturale le cui misure prioritarie saranno simili a quelle del fondo di coesione. Sono già stati previsti per l’aiuto alla preadesione 7 miliardi di ECU dai fondi strutturali e 4 miliardi di ECU dal bilancio della PAC. La banca europea per gli investimenti (BEI) ha recentemente deciso di raddoppiare l’appoggio ai PECO nel prossimo biennio, portandolo a 3,5 miliardi di ECU. Una componente importante dell’aiuto alla preadesione è l’accesso dei paesi che hanno fatto richiesta di adesione a determinati programmi comunitari ed a gestire determinate commissioni. Le decisioni in merito a tale possibilità d’accesso verranno prese caso per caso