title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Handlingsplan för den inre marknaden"

eurovoc_concepts:
EU Member State
action programme
national implementing measure
single market

text: 25. 5. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 157/45 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Handlingsplan för den inre markna- den” (98/C 157/12) Den 30 september 1997 beslutade Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 23. 2 i arbetsordningen att utarbeta ett yttrande om ”Handlingsplan för den inre marknaden”. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som ansvarade för kommitténs arbete i frågan, antog sitt yttrande den 4 mars 1998. Föredragande var Flavio Pasotti. Vid sin 353:e plenarsessionen den 25-26 mars 1998 (sammanträdet den 25 mars 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 76 röster för, 5 emot och 2 nedlagda röster. 1. Allmänna kommentarer 1. 1. Kommittén välkomnar, men är samtidigt också oroad över, kommissionens publicering av uppgifter om hur långt den inre marknaden har framskridit på basis av den första versionen av resultattavlan för den inre marknaden (som presenterades vid Europeiska rådet i Luxemburg i december 1997). I sitt tidigare yttrande i frågan (1) har Kommittén 1. 2. redan framhållit hur viktigt det är för förvekligandet av den inre marknaden att de överenskomna reglerna blir noggrant och korrekt integrerade i medlemsstaternas lagstiftning, att förfaranden för effektiv tillämpning av reglerna utformas genom att alla berörda parter förses med enkla och effektiva instrument som kan tillgripas om reglerna inte iakttas, att alla berörda medborgare får så fullständig information som möjligt. Dessa aspekters betydelse bekräftades när hand- 1. 3. lingsplanens strategiska mål utsågs och förstärktes när handlingsplanen antogs av Europeiska rådet i Amsterdam. 1. 4. Resultattavlan, som kommissionen avser att publicera en gång i halvåret, omfattar för första gången lättförståelig och viktig information för att kunna bedöma dessa aspekter och att fastställa vad som återstår att göra för att den inre marknaden skall vara så fulländad som möjligt vid tidsgränsen 1999. 1. 5. I initiativet för att samla in och att regelbundet göra information tillgänglig om varje medlemsstats åligganden är en av de viktigare aspekterna att öka insynen i relationerna mellan de europeiska parterna. Om man kan utforma lämpliga kanaler för att offentlig- göra resultaten bör detta sporra medlemsstaterna att tävla mot varandra när det gäller att göra den inre marknadens fördelar tillgängliga för medborgarna. Det är emellertid för tidigt att mäta effekten av denna möjliga stimulans. Det som kommittén uppfattar som oroande med avseende på resultattavlan i kommissio- nens första rapport är att det så tydligt avslöjas (se nedan) att medlemsstaterna ligger efter tidsschemat i fråga om de åtgärder som de är ålagda att genomföra för att främja ett fullbordande av inre marknaden. 2. Resultattavla för den inre marknaden Det aktuella yttrandet behandlar resultattavlan för den inre marknaden, men kommittén följer dock genom sin egen observationsgrupp för den inre marknaden och utarbetandet av särskilda yttranden alla åtgärder som rör förverkligandet av den inre marknaden. 2. 1. Direktivens genomförande 2. 1. 1. Resultattavlans första sammanfattande indika- tor när det gäller framstegen på den inre marknaden gäller antalet direktiv om den inre marknaden som genomförts av alla medlemsstater. Den 1 november 1997 hade i genomsnitt mer än en fjärdedel av de åtgärder som berör den inre marknaden ännu inte genomförts av alla medlemsländer. A¨ ven om man bara beaktar grunddirektiven (det vill säga de direktiv som inte ändrar ett föregående direktiv) förändras inte resultatet särskilt mycket. Skillnaderna i genomförandegrad är också stora. De avspeglar faktorer som är viktiga för den inre marknadens förverkligande, vilka också utgör en stor del av informationsmängden. I synnerhet framhålls transportområdet, där 60 % av direktiven ännu inte genomförts, inom offentlig upphandling återstår 55 % och när det gäller intellektuell äganderätt 50 %. (1) Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om Medde- lande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet — Utkast till handlingsplan för den inre marknaden, EGT C 287, 22. 9. 1997. 2. 1. 2. För att komma till rätta med detta problem begärde man i handlingsplanen att medlemsstaterna före den 1 oktober 1997 skulle utforma en tidsplan för genomförande av alla direktiv. Av resultattavlans C 157/46 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 5. 98 information kan man utläsa att regelverket för den inre marknaden kommer att vara komplett vid tidsgränsen den 1 januari 1999 om varje medlemsstat respekterar gemenskapsprogrammen. 2. 1. 3. I anslutning till denna bedömning framhåller kommittén dock att resultattavlan visar att ingen med- lemsstat har presenterat någon komplett tidsplan, utan mer än 15 % av anmälningarna saknas. Dessutom är medlemsstaternas målsättningar oerhört ambitiösa om de jämförs med den överföringstid som noterats fram till idag. Om man i vissa fall lägger ihop direktivens föreskrivna genomsnittliga förseningstid på cirka två år uppgår hela processen till cirka fyra år. En sådan försening skulle inverka menligt på de förhoppningar som fästs vid att inre marknaden skall fullbordas ordentligt. Kommittén hoppas att kommissionens andra resultatrapport skall ange klart och tydligt om man uppfattar att medlemsstaterna har en vilja att uppfylla sina förpliktelser i tid. 2. 2. Effektiv tillämpning av lagstiftningen och lösning på problemen 2. 2. 1. Att verkligen göra den inre marknadens förde- lar tillgängliga för medborgarna betyder dock inte bara att man går vidare med nödvändiga rättsliga förändringar för att integrera den inre marknadens bestämmelser i den nationella lagstiftningen. Nästan alla medlemsstater har utformat, och informerat kom- missionen om, sina egna samordnings- och informations- centra för den inre marknaden för företag och medborga- re och utmaningen är nu, enligt kommissionen, att se till att informationen verkligen når ut till medborgarna. Det framgår dock av resultattavlans del för tillämpning av lagar och problemlösning att få länder har åstadkom- mit lika mycket när det gäller strukturer och förfaranden för tillämpning av den inre marknadens regler. 2. 2. 2. Kommittén fäster stor vikt vid den sistnämnda punkten och anser att den är ett mått på medlemsstater- nas ansträngningar — som dock fortfarande inte är tillräckliga — för att lösa de problem som medborgarna och företagen stöter på när de utnyttjar den inre marknadens möjligheter. 2. 2. 3. Likaledes delar kommittén kommissionens åsikt att det är viktigt att medlemsstaterna följer upp anmälningarna genom att samordna de egna informa- tionscentrumen i ett funktionellt nätverk där man i första hand kan lösa problemen bilateralt. 2. 2. 4. När det gäller de fall som kräver kommissio- nens ingripande enligt artikel 169 i fördraget är det oroväckande att medlemsstaternas genomsnittliga svars- tid när det gäller de anmälningar som gjorts mot dem i medeltal är dubbelt så lång som de 60 dagar som föreskrivs i överträdelseförfarandena. I detta avseende är det nödvändigt att följa fördraget noggrant. 2. 2. 5. I medborgarnas och företagens ögon beror medlemsstaternas politiska trovärdighet när det gäller att förverkliga den inre marknaden också på deras möjligheter att finna snabba och konkreta lösningar på den inre marknadens problem. Ju mindre marknadens aktörer är desto större är dessa problem, vilket också framhållits i kommitténs yttrande om kommissionens meddelande ”Den inre marknadens följder och effekti- vitet”. 2. 2. 6. Med tanke på detta har resultatet från under- sökningen gjort ett starkt intryck på kommittén. Cirka hälften av de små och medelstora företag som har varit tvungna att lägga fram en formell anmälan har inte gjort det eftersom de inte kände till förfarandena eller tyckte att det var alltför dyrt eller komplicerat, medan den andel som ansåg att arbetsinsatsen var för stor i förhållande till det förväntade resultatet överstiger 80 %. 2. 2. 7. Med hänsyn till detta finns det behov av ökad insyn vid förverkligandet av den inre marknaden, vilket till en del kan ske genom åtgärderna för att informera medborgarna genom initiativet Citizens first. Detta initiativ räcker dock inte enbart till för att skynda på medlemsstaternas administrativa förändringar. 2. 2. 8. Kommittén noterar det förslag till rådets för- ordning (1) som ger kommissionen möjlighet att ingripa för att säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas i den medlemsstat där rätten för fri rörlighet för varor har kränkts. Sådana åtgärder skall slå vakt om arbetstagar- nas och fackföreningarnas rättigheter. 2. 3. Handlingsplanens genomförande 2. 3. 1. S t r a t e g i s k t m å l 1 : A t t g ö r a r e g l e r - n a m e r e f f e k t i v a 2. 3. 1. 1. Kommittén betraktar det som särskilt oroan- de att man inte gjort några framsteg i fråga om de brett upplagda åtgärder som angetts som nödvändiga för fullbordandet av inre marknaden — såsom offentlig upphandling och på området för europeiska standarder. Vi vill be kommissionen att avge en fylligare redogörelse för hur sådana aspekter utvecklas, i den andra resultat- rapporten. 2. 3. 2. S t r a t e g i s k t m å l 2 : A t t h a n t e r a d e s n e d - t i l l v i k t i g a s t e v r i d n i n g a v k o n k u r r e n s e n o r s a k e r n a 2. 3. 2. 1. Frågor om skattepolitiken är ett invecklat och känsligt problem, men är av största vikt när man (1) Förslag till rådets förordning (EG) om införande av en ingripandemekanism för kommissionen för att undanröja vissa handelshinder. 25. 5. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 157/47 talar om störningar på marknaden. Handlingsprogram- mets föreskrivna åtgärder inom detta område är tillsam- mans med konkurrensreglerna koncentrerade till dessa frågor. förslag till direktiv antagits, fäster inte tillräcklig vikt vid det allvarliga problemet med betalningstider, vilket kommittén påpekade i sitt yttrande av den 30 juni 1993 (2). 2. 3. 2. 2. När skadlig skattekonkurrens införs mellan medlemsstaterna i en konkurrensutsatt miljö minskar man manöverutrymmet för medlemsstaterna när det gäller att anpassa de egna skattesystemen, vilket får allvarliga effekter på skattesystemens samordning inom gemenskapen. 2. 3. 2. 3. Kommittén ser mycket positivt på de åtgärder som ingår i slutsatserna från rådet (Ekofin) den 1 decem- ber 1997 (1) om medlemsstaternas uppförandekodex när det gäller skadlig skattekonkurrens. Dessa åtgärder syftar till att utforma en gemensam minimilösning när det gäller problemet med beskattning av kapitalinkoms- ter och källskatt på ränteinkomster. Att handlingsplanens åtgärder som rör indi- 2. 3. 2. 4. rekt beskattning är betydelsefulla bekräftas av resultatet från undersökningen där företag, oberoende av storlek, framhåller att reglerna för mervärdesskatt är mycket invecklade och utgör ett av de största kvarvarande hindren för fri rörlighet för varor och tjänster. 2. 3. 2. 5. Aktörernas enighet när det gäller den inre marknaden är en avgörande faktor för dess framgång, men kommittén måste också när det gäller frågan om skatteharmonisering betona att det finns stora möjligheter att omvandla medlemsstaternas åligganden till positiv handling. 2. 3. 2. 6. När det gäller statligt stöd, där resultattavlan anger att utvecklingen nästan är avslutad, påpekar kommittén rent generellt att det från arbetsmarknadens parters och andra intressegruppers synvinkel inte alls verkar övertygande att basera tabellen på hur läget för handlingsplanens genomförande ser ut, eftersom bedömningen enbart grundar sig på de administrativa förfarandenas genomförande och utesluter alla hänvis- ningar till efterföljande steg. 2. 3. 3. S t r a t e g i s k t m å l a v s k a f f a s e k t o r i e l l a h i n d e r f ö r m a r k n a d s - i n t e g r a t i o n 3 : A t t 2. 3. 3. 1. Några viktiga hinder återstår, av vilka ett antal sedan länge kräver särskilda insatser, till exempel utformningen av stadgan för europabolag. I synnerhet när det gäller utformningen av lämpliga regler för konkurrensskydd på den inre marknaden återstår myck- et att göra, särskilt vad gäller viktiga frågor som telekommunikationer och flygplatser. 2. 3. 4. S t r a t e g i s k t m å l 4 : A t t s ä k e r s t ä l l a t i l l a t t d e n i n r e m a r k n a d e n ä r n y t t a f ö r s a m t l i g a m e d b o r g a r e 2. 3. 4. 1. När det gäller medborgarnas rörlighet finns det fortfarande mycket kvar att önska när det gäller gränskontrollernas fullständiga avskaffande, rätten att bosätta sig permanent och arbeta i vilket medlemsland som helst. Till följd av Amsterdamfördraget, som dock 2. 3. 4. 2. ännu inte ratificerats, är det nödvändigt att se över de åtgärder som nämns i handlingsplanen. 2. 3. 4. 3. Kommittén vill att kommissionen skall utar- beta ett meddelande om rörlighet för medborgarna och om problem i samband med detta. 2. 3. 4. 4. Förslaget till direktiv, som omfattas av hand- lingsplanen, om att fullborda regelverket när det gäller pensionssystem måste prioriteras. 2. 3. 4. 5. Både när det gäller dessa frågor och andra som behandlas i det aktuella yttrandet önskar kommittén, liksom i sitt särskilda yttrande i frågan, att EU:s olika institutioner skall utnyttja de bidrag som föreningar och stiftelser kan lämna när det gäller att förverkliga gemenskapspolitiken. 2. 3. 5. D e n i n r e m a r k n a d e n s n e l l a d i m e n s i o n i n t e r n a t i o - 2. 3. 5. 1. Naturligtvis kan den inre marknaden inte beaktas skild från sitt sammanhang, utan måste ses mot bakgrund av det omfattande ekonomiska och sociala sammanhang inom vilket unionen utvecklas. Förverklig- andet av den inre marknaden har stor betydelse när det gäller gemenskapens utvidgningsprocess, relationerna med Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och, mer generellt, när det gäller de andra globala marknads- aktörerna. 2. 3. 5. 2. Kommittén föreslår alltså att dessa frågor — som för övrigt tas upp speciellt i handlingsplanen — behandlas särskilt i de följande versionerna av resultat- tavlan. 3. Utvidgning av resultattavlans möjligheter Kommissionens meddelande från 1995 om 2. 3. 3. 2. betalningsförseningar, som när resultattavlans tidsgräns gick ut i december 1997 ännu inte lett till att något 3. 1. Kommittén bekräftar att man är intresserad av resultattavlans information och ser positivt på att kommissionen har beslutat att komplettera denna med (1) EGT C 2, 6. 1. 1998. (2) EGT C 249, 13. 9. 1993. C 157/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 25. 5. 98 en undersökning och en sektoriell rapport som, i viss utsträckning, utvidgar analysområdet efter förväntning- ar och behov hos den inre marknadens aktörer. Dess- utom anser ESK att man måste betona att bedömning av ett så omfattande och krävande program som handlingsplanen inte kan begränsas till enbart kvantitati- va aspekter. en tillförlitlig miljö skapas, vilket är en förutsättning för att integrationsprocessen skall kunna fullbordas. I kommitténs yttrande ”Att förhindra uppkomsten av nya handelshinder på den inre marknaden” framhåller man att kommissionens resultattavlor för direktivens genom- förande bör inkludera ett test av ”faktisk eliminering av hinder”. A¨ ven om den kvantitativa informationen är 3. 2. nödvändig är den dock inte tillräcklig för att bedöma de föreskrivna åtgärdernas effektivitet. Det är i själva verket uppenbart — och informationen om möjligheterna att säkerställa tillämpning av reglerna är ytterligare bevis för detta — att man endast genom en fördjupad analys av den inre marknadens aktörer, vare sig de är företag, arbetstagare eller konsumenter, kan få en klar bild av graden av engagemang hos de aktörer som i olika utsträckning har åtagit sig att förverkliga den inre marknaden, det vill säga rådet, kommissionen och medlemsstaterna. Sedan arbetet började med den egna observa- 3. 3. tionsgruppen för den inre marknaden har kommittén vid de två offentliga utfrågningarna med arbetsmarknadens parter och andra intresseorganisationer 1994 och 1997 prioriterat ett synsätt när det gäller bedömningar som sammanfattningsvis skulle kunna kallas nedifrån-och- upp-synsätt. Detta synsätt är avsett att komplettera kommissionens uppifrån-och-ner-synsätt. På grund av sin speciella karaktär har kommittén en särskild ställning när det gäller att slå vakt om behoven hos den inre marknadens aktörer och kontrollera de konkreta effek- terna av de åtgärder som vidtagits på politisk nivå. Dessa två aspekter tillsammans bidrar dessutom till att Bryssel, den 25 mars 1998. 3. 4. Kommittén avser att behålla detta förhållnings- sätt även i framtiden, med egna oberoende kontroller för att bedöma kvalitativa aspekter, till exempel hur väl medlemsstaternas, rådets och kommissionens åtgärder täcker de aktuella områdena. Dessutom skall framsteg i form av förenkling av reglerna och ökad insyn samt effekterna på de ekonomiska och sysselsättningsmässiga tillväxtmöjligheterna kontrolleras. Bland de förbättringar som med fördel skulle kunna införas i kommissionens utvärderingsrapporter rekom- menderar kommittén följande: — Komplettering av resultattavlans indikatorer med mer detaljerade uppgifter om den relativa utveckling- en, på europeisk och nationell nivå, med avseende på tekniska bestämmelser, standarder och patent; med uppgift om hur stor procentandel av de offent- liga marknader som öppnats för konkurrens som i praktiken erövrats av utrikes intressen. — Presentation — parallellt med resultattavlan — av data om inre marknadens ekonomiska och sociala utveckling, särskilt med avseende på hur den ekono- miska tillväxten framskrider, på sysselsättningsut- vecklingen, på den personliga rörligheten, på han- delsutbytet inom och utanför gemenskapen samt på investeringar över nationsgränserna. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS


title: Propuesta de decisión del Consejo por la que se autoriza el Reino de España a establecer una medida de inaplicación del artículo 2 y del apartado 1 del artículo 28 bis de la Sexta Directiva (77/388/CEE) del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios

eurovoc_concepts:
Spain
VAT
derogation from EU law
tax harmonisation
waste

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 26. 03. 1998 COM(1998) 184 final Propuesta de DECISIÓN DEL CONSEJO por la que se autoriza al Reino de España a establecer una medida de inaplicación del artículo 2 y del apartado 1 del artículo 28 bis de la Sexta Directiva (77/388/CEE) del Consejo, de 17 de mayo de 1997, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios (presentada por la Comisión) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS Mediante carta registrada en la Secretaría General de la Comisión el 23 de enero de 1998, el Gobierno español -de conformidad con el apartado 27 de la Sexta Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de la legislación de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios - Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme1- solicitó autorización para aplicar un régimen especial de imposición al sector de los materiales usados y de desecho. Los demás Estados miembros fueron informados de la solicitud de España mediante carta de 18 de febrero de 1998, de conformidad con el apartado 3 del artículo 27 de la Sexta Directiva. El régimen especial que España se proponen introducir contiene las disposiciones siguientes: - Una exención del IVA para las entregas y adquisiciones intracomunitarias de materiales usados y de desecho. Esta exención sólo se aplica cuando el sujeto pasivo, en el curso del ejercicio precedente, haya realizado ventas de metales ferrosos hasta un máximo de 200 millones de pesetas, o de desechos de papel, cartón o vidrio por un importe que no supere los 50 millones de pesetas. Además, la exención de las operaciones relativas a los metales no ferrosos se aplica sin limitación cuantitativa. Si durante el ejercicio en curso se superasen los máximos indicados, la exención deja de ser aplicable a partir del momento en que se superen dichos máximos. - Los sujetos pasivos a cuyas transacciones se apliquen las exenciones descritas en el apartado anterior podrán ser autorizados a gravar las entregas y adquisiciones intracomunitarias de materiales usados y de desecho que hayan efectuado. Según el Gobierno español, este régimen está encaminado a simplificar el régimen impositivo de este,sdjteLY a combatir el fraude fiscal. A este respecto, elfGo. biernt> español señala que las disposiciones administrativas que regulan el sector son deficientes, la facturación suele ser incorrecta y, con frecuencia, los comerciantes implicados (particularmente, los pequeños operadores cuyas actividades son difíciles de identificar y controlar) no satisfacen el IVA que les corresponde, mientras que la recaudación del impuesto plantea grandes problemas en la práctica. En virtud de la primera disposición mencionada, los pequeños comerciantes de materiales usados y de desecho distintos de los metales no ferrosos, cuyo volumen de negocios no supere los umbrales fijados en función de los bienes comercializados, quedan exentos del pago del IVA correspondiente a las ventas de los bienes considerados y no tienen que incluir dicho impuesto en sus facturas. DO L 145 de 13. 6. 1977, p. 1. Directiva modificada en último lugar por la Directiva 96/95/CE (DO L 338 de 28. 12. 1996, p. 89). La fijación de umbrales según los productos tiene por objeto evitar que los grandes comerciantes también puedan acogerse a la exención. Los comerciantes de metales no ferrosos pueden acogerse a la exención aunque su volumen de negocios total supere los 200 millones de pesetas. La razón para ello es que el precio de venta de los metales no ferrosos es generalmente mucho más elevado que el de otros materiales y desechos de modo que el límite se alcanza con relativa facilidad en el caso del comercio de metales no ferrosos. Además, los sujetos pasivos afectados tampoco tendrán que satisfacer el IVA correspondiente a sus adquisiciones comunitarias, lo que implica que las entregas intracomunitarias correspondientes tributarán en el país de origen. Por otra parte, estas operaciones no confieren el derecho de deducir el IVA soportado. En virtud de la segunda disposición, los comerciantes de materiales usados y de desecho, que en principio está exentos, tendrán la posibilidad de satisfacer el IVA y, por lo tanto, de ejercer su derecho a deducción. Como para sustraerse a la exención es necesaria una autorización, existe una garantía suficiente de que los sujetos pasivos van a cumplir sus obligaciones fiscales. Por otro lado, el hecho de que el sometimiento a control fiscal se 'recompense" con el derecho a deducción constituye un aliciente para la cooperación de un mayor número de operadores con el sistema de imposición. La Comisión considera que la exención de las entregas y adquisiciones intracomunitarias efectuadas por empresas pequeñas constituye al mismo tiempo una medida de simplificación y de lucha contra el fraude, ya que permite excluir del sistema del IVA a una categoría de sujetos pasivos respecto de los cuales serían necesarios unos esfuerzos de control y de recaudación del impuesto desproporcionados en comparación con los ingresos. Las normas específicas que se aplican a las entregas y adquisiciones intracomunitarias de desechos de metales no ferrosos están justificadas, puesto que permiten controlar las transacciones que revisten mayores riesgos de fraude debido al valor de los bienes afectados. Al ofrecer a los sujetos pasivos la posibilidad de someter al IVA, previa autorización de la administración, sus operaciones que en principio están exentas, se garantiza una mayor supervisión por parte de ésta. Por consiguiente, la Comisión estima que puede autorizarse al Reino de España a aplicar la excepción propuesta hasta el 31 de diciembre del año 2000. El 10 de julio de 1996, la Comisión aprobó un programa de trabajo para la instauración de un sistema común de IVA2, que contempla una transición por etapas hacia el nuevo sistema. Por ello, parece oportuno limitar el periodo de validez de la medida de inaplicación al 31 de diciembre del año 2000, para permitir en dicha fecha evaluar la coherencia de ésta con el enfoque desarrollado en el marco del nuevo sistema común del IVA. COM (96) 328 final de 22. 07. 1996. Propuesta de DECISIÓN DEL CONSEJO por la que se autoriza a España a establecer una medida de inaplicación del artículo 2 y del apartado 1 del artículo 28 bis de la Sexta Directiva (77/388/CEE) del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios EL CONSEJO DE LA UNION EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la Sexta Directiva (77/388/CEE) del Consejo, de 17 de mayo de 1977, en materia de armonización de las legislaciones de los Estados miembros relativas a los impuestos sobre el volumen de negocios - Sistema común del Impuesto sobre el Valor Añadido: base imponible uniforme1 , y, en particular, su artículo 27, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que, con arreglo al apartado 1 del artículo 27 de la Directiva 77/388/CEE, el Consejo, por unanimidad y a propuesta de la Comisión, puede autorizar a cualquier Estado miembro para que establezca medidas especiales de inaplicación de la presente Directiva, en orden a simplificar la recaudación del impuesto o a evitar determinados fraudes o evasiones fiscales; Considerando que, mediante carta registrada en la Comisión el 23 de enero de 1998, el Reino de España solicitó autorización para introducir una medida de inaplicación del artículo 2 y del apartado 1 del artículo 28 bis de la Directiva 77/388/CEE; Considerando que, de conformidad con el apartado 3 del artículo 27 de la Sexta Directiva, los demás Estados miembros fueron informados el 18 de febrero de 1998 de la demanda presentada por el Reino de España; Considerando que esta medida especial consiste, en primer lugar, en eximir las entregas y adquisiciones intracomunitarias de materiales usados y de desecho, consistentes en papel, cartón y vidrio, efectuadas por sujetos pasivos cuyo volumen de negocios en el ejercicio precedente haya sido inferior a 50 millones de pesetas; 1 DO L 145 de 13. 6. 1977, p. 1. Directiva modificada en último lugar por la Directiva 96/95/CE (DO L 338 de 28. 12. 1996, p. 89). Considerando que, en segundo lugar, la medida se propone eximir las entregas y adquisiciones intracomunitarias de materiales de desecho consistentes en metales ferrosos efectuadas por sujetos pasivos cuyo volumen de negocios en el ejercicio precedente haya sido inferior a 200 millones de pesetas; Considerando que, en tercer lugar, la medida se propone eximir las entregas y adquisiciones intracomunitarias de metales no ferrosos, independientemente del volumen de negocios relativo a estos bienes; Considerando que las operaciones exentas en virtud de dichas medidas especiales no confieren derecho a deducción del IVA; Considerando que los sujetos pasivos cuyas operaciones entren en el ámbito de aplicación de las exenciones previstas en el régimen especial podrán ser autorizados a no someter estas operaciones a dicho régimen especial, en las condiciones previstas por el Reino de España; Considerando que este régimen constituye simultáneamente una medida de simplificación y de lucha contra el fraude, puesto que permite excluir del sistema del IVA a una categoría de sujetos pasivos respecto de los cuales los esfuerzos de control y de recaudación de impuestos serían desproporcionados en comparación con los ingresos; Considerando, por consiguiente, que el régimen especial responde a las condiciones del artículo 27 de la Sexta Directiva; Considerando que la Comisión adoptó el 10 de julio de 1996 un programa de trabajo2 acompañado de un calendario de propuestas que contemplan una transición progresiva y por etapas hacia un sistema común de IVA para el Mercado Único; Considerando que la autorización se concede hasta el 31 de diciembre del año 2000, lo que permitirá evaluar en dicha fecha la coherencia de la medida de inaplicación con el enfoque global del nuevo sistema común del IVA; Considerando que esta medida de inaplicación no afectará a los recursos propios de las Comunidades Europeas procedentes del IVA; HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN: Comisión (96) 328 final de 22. 07. 1996. Artículo 1 Se autoriza al Reino de España a aplicar, hasta el 31 de diciembre del año 2000, un régimen especial de imposición al sector de materiales usados y de desecho, que contiene supuestos de inaplicación de la Sexta Directiva 77/388/CEE del Consejo, de 17 de mayo de 1977. En los artículos 2, 3 y 4 se definen los supuestos de inaplicación establecidos en este régimen. Artículo 2 No obstante lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 2 de la Sexta Directiva 77/388/CEE, quedarán exentas del IVA: - - las entregas de materiales usados y de desecho consistentes en papel, cartón y vidrio en la medida en que el volumen de negocios relativo a las ventas realizadas por el sujeto pasivo en el curso del ejercicio precedente sea inferior a 50 millones de pesetas; las entregas de materiales usados y de desecho consistentes en metales ferrosos en la medida en que el volumen de negocios relativo a las ventas realizadas por el sujeto pasivo en el curso del ejercicio precedente sea inferior a 200 millones de pesetas; - las entregas de metales no ferrosos. Artículo 3 No obstante lo dispuesto en la letra a) del apartado 1 del artículo 28 bis de la Sexta Directiva 77/388/CEE, quedarán exentas del IVA: - - las entregas de materiales usados y de desecho consistentes en papel, cartón y vidrio en la medida en que el volumen de negocios relativo a las ventas realizadas por el sujeto pasivo en el curso del ejercicio precedente sea inferior a 50 millones de pesetas; las entregas de materiales usados y de desecho consistentes en metales ferrosos en la medida en que el volumen de negocios relativo a las ventas realizadas por el sujeto pasivo en el curso del ejercicio precedente sea inferior a 200 millones de pesetas; - las entregas de metales no ferrosos. Artículo 4 Podrá autorizarse a los sujetos pasivos cuyas operaciones entren en el ámbito de aplicación de las exenciones previstas en los artículos 2 y 3 a no someter estas entregas y adquisiciones intracomunitarias al régimen especial establecido en la presente Decisión. El destinatario de la presente Decisión es el Reino de España. Articulo $ Hecho en Bruselas, Por el Consejo, ICI Presidente ISSN 0257-9545 COM(98) 184 final DOCUMENTOS ES 09 10 06 N° de catálogo : CB-CO-98-199-ES-C ISBN 92-78-32562-7 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo ?