title: A Bizottság közleménye a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89/EGK tanácsi rendelet alapján az összefonódás fogalmáról (98/C 66/02)EGT vonatkozású szöveg.

eurovoc_concepts:
company structure
consortium
economic concentration
merger
merger control
shareholding

text: 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 195 31998Y0302(02) L 66/5 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1998. 3. 2. A BIZOTTSÁG KÖZLEMÉNYE a vállalkozások közötti összefonódások ellenőrzéséről szóló 4064/89/EGK tanácsi rendelet alapján az összefonódás fogalmáról (98/C 66/02) (EGT vonatkozású szöveg) I. BEVEZETÉS II. ÖSSZEOLVADÁSOK KORÁBBAN FÜGGETLEN VÁLLALKOZÁSOK KÖZÖTT III. AZ IRÁNYÍTÁS MEGSZERZÉSE 1. Egyedüli irányítás 2. Közös irányítás 2. 1. Egyenlőség szavazati jogban vagy döntéshozó testületek tagjainak kinevezésében 2. 2. Vétójog 2. 3. Szavazati jog közös gyakorlása 2. 4. Közös irányításra vonatkozó egyéb megfontolások 2. 5. Korlátozott időre vonatkozó közös irányítás 3. Egy részvényes általi irányítás vétójogok alapján 4. Változások az irányítás szerkezetében IV. KIVÉTELEK V. ZÁRÓ MEGJEGYZÉSEK I. BEVEZETÉS 1. E közlemény célja, hogy iránymutatással szolgáljon a legutóbb az 1310/97/EK rendelettel (1) módosított 4064/89/EGK taná- csi rendelet (2) (a továbbiakban az „összefonódás-ellenőrzési rendelet”) 3. cikkében használt „összefonódás” fogalmának Bizottság általi értelmezéséhez. Ennek a 3. cikk értelmezésére vonatkozó hivatalos iránymutatásnak lehetővé kell tennie, hogy a cégek, a Bizottsággal való kapcsolatfelvétel előtt meg- határozhassák, vonatkozik-e rájuk – és ha igen, milyen mér- tékben – az összefonódási ügyletek Bizottság által történő ellenőrzése. Ez a közlemény közlemény (3) helyébe lép. az összefonódás fogalmáról szóló Ez a közlemény a 3. cikk (1), (3), (4) és (5) bekezdésével fog- lalkozik. A 3. cikk közös vállalatokra vonatkozó értelmezése, amellyel a 3. cikk (2) bekezdése foglalkozik, a teljes feladatkört ellátó közös vállalatok fogalmára vonatkozó közleményben található. 2. Az e közleményben közölt iránymutatás tükrözi a Bizott- ságnak az összefonódás-ellenőrzési rendelet alkalmazásában, annak 1990. december 21-i hatálybelépése óta szerzett tapasz- talatait. A Bizottság az egyes konkrét esetekben alkalmazni és továbbfejleszteni kívánja az itt megfogalmazott elveket. (1) HL L 180. , 1997. 7. 9. , 1. o. (2) HL L 395. , 1989. 12. 30. , 1. o. ; helyesbített változat HL L 257. , 1990. 9. 21. , 13. o. (3) HL C 385. , 1994. 12. 31. , 5. o. 3. A 4064/89/EGK rendelet (23) preambulumbekezdése értelmé- ben az összefonódás fogalma csak olyan tevékenységekre vonatkoztatható, amelyek tartós változást idéznek elő az érin- tett vállalkozások struktúrájában. A 3. cikk (1) bekezdése ren delkezik arról, hogy strukturális változást két korábban fü 196 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet ggetlen vállalkozás összeolvadása, vagy egy másik vállalkozás- vagy annak egy része fölötti irányítás megszerzése idézhet elő. 4. Az összefonódás létének vagy nemlétének meghatározása az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében sokkal inkább minőségi, semmint mennyiségi ismérvek alapján, az irányítás fogalmának értelmezésével összhangban történik. Ezek a kri- tériumok jogi és ténybeli megfontolásokat is tartalmaznak. Ebből következik, hogy egy összefonódás jogi és de facto ala- pon is létrejöhet. 5. Az összefonódás-ellenőrzési rendelet 3. cikkének (1) bekez- dése az összefonódás két kategóriáját határozza meg: – két korábban független vállalkozás összeolvadásából kelet- kező összefonódás (a) pont); – az irányítás megszerzéséből keletkező összefonódás (b) pont). Ezekkel a II. és III. szakasz foglalkozik. II. ÖSSZEOLVADÁSOK KORÁBBAN FÜGGETLEN VÁLLALKOZÁSOK KÖZÖTT 6. Az összefonódás-ellenőrzési rendelet 3. cikke (1) bekezdésé- nek a) pontja értelmében összeolvadás akkor jön létre, amikor kettő vagy több független vállalkozás egy új vállalkozássá olvad össze és feladja önálló jogi személyiségét. Összeolvadás akkor is létrejöhet, ha egy vállalkozást magába olvaszt egy másik vállalkozás, az utóbbi megtartja jogi személyiségét, miközben az előbbi jogi személyiségként megszűnik létezni. 7. A 3. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében az összeolv- adás akkor is létrejöhet, amikor jogi összeolvadás hiányában a korábban független vállalkozások tevékenységeinek egyesítése egyetlen gazdasági egység létrejöttét eredményezi (1). Ez külö- nösképpen akkor következhet be, amikor két vagy több vál- lalkozás, miközben megtartják önálló jogi személyiségüket, szerződés alapján közös gazdasági vezetést hoz létre (2). (1) A vállalkozások előző függetlenségének megállapítása során fontos lehet az irányítás kérdésének megfelelő kezelése. Az irányításról álta- lában lásd alább a 12. és az azt követő bekezdéseket. Ennél a konkrét kérdésnél a kisebbségi részvényeseket akkor tekintik irányítással rendelkezőnek, ha korábban már megszerezték a részvényesek köz- gyűlésén a fontos döntéseknél érvényesíthető szavazatok többségét. A hivatkozási időtartam ebben az összefüggésben általában három év. (2) Ez vonatkozhat például egy „Gleichordnungskonzern” esetére a német jogban, bizonyos „Groupements d’Intérêt Économique” alaku- latokra a francia jogban, és bizonyos partnership-ekre. Amennyiben ez elvezet az érintett vállalkozások de facto össze- olvadásáig egy valódi közös gazdasági egységben, a művelet összeolvadásnak minősül. A közös gazdasági egység megálla- pításának előfeltétele az állandó, egységes gazdasági vezetés megléte. Egyéb tényezők közül említést érdemel még a belső nyereség és veszteség kiegyenlítése a csoporthoz tartozó különböző vállalkozások között, valamint a közös külső fele- lősségvállalás. A de facto összeolvadást megerősítheti a gazda- sági egységet alkotó vállalkozásokban fennálló részesedések kereszttulajdonlása. III. AZ IRÁNYÍTÁS MEGSZERZÉSE 8. A 3. cikk (1) bekezdésének b) pontja rendelkezik arról, hogy az irányítás megszerzésének esetében összefonódás jön létre. Az ilyen irányítást megszerezheti egy vállalkozás egyedül, vagy két vagy több vállalkozás közösen. Az irányítást megszerezheti egy olyan személy is, aki már irá- nyítást gyakorol (egyedül vagy közösen) legalább egy másik vállalkozás fölött; ugyanez lehetséges több (egy másik vállal- kozást irányító) személy és/vagy vállalkozás esetében. A „sze- mély” fogalma ebben az összefüggésben vonatkozik az állami szervekre (3) a magánvállalkozásokra, valamint a természetes személyekre. Az összefonódás-ellenőrzési rendeletben az összefonódás az irányításban bekövetkezett változásokra korlátozódik. Egy vállalkozáscsoport belső szerkezetátalakítása nem tekinthető összefonódásnak. Kivételes helyzet jön létre ott, ahol a felvásárló és a felvásá- rolt vállalkozások egyazon állam (vagy állami hivatal) tulaj- donában levő állami vállalatok. Ebben az esetben egy műve- let belső szerkezetátalakításként történő minősítése attól függ, hogy egyazon, a 4064/89/EGK rendelet (12) preambu- lumbekezdése részeként működtek-e korábban az adott vállalkozások vagy sem. Amennyiben a vállalkozások korábban önálló döntési jog- körrel rendelkező különböző gazdasági egységek részeiként gazdasági szerinti egység (3) Beleértve magát az államot, pl. a IV/M. 157 ügyben – Air France/Sabena, 1992. október 5. a belga állam vonatkozásában, vagy az egyéb közintézményeket, ilyen a Treuhand a IV/M. 308 ügyben – Kali und Salz/MDK/Treuhand, 1993. december 14. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 197 működtek, a tevékenység nem belső szerkezetátalakításnak, hanem összefonódásnak minősül (1). Az ilyen önálló döntési jogkör azonban általában nem létezik ott, ahol a vállalkozá- sok ugyanahhoz a holdingtársasághoz tartoznak (2). [lásd a 3. cikk (4) bekezdésének b) pontját]. Az ilyen közve- tett irányítás megállapításához szükséges bizonyítékok között szerepel a finanszírozás forrása vagy a családi kapcso- latok. 9. Az, hogy egy művelet következményeként megvalósul-e az irányítás megszerzése, számos jogi és/vagy tényszerű elem függvénye. Tulajdonjogok megszerzése és a részvényesek egyetértése fontos, de nem egyedüli és kizárólagos elemek: döntő szerepe lehet a tisztán gazdasági kapcsolatok. Ezért kivételes körülmények között egy gazdasági függőség jelle- mezte helyzet elvezethet egy de facto irányítás megszerzésé- hez ott, ahol például nagyon fontos hosszú távú áruszállítási szerződések, illetve szállítók vagy vevők által nyújtott hitelek a strukturális kapcsolatokkal együtt meghatározó befolyást biztosítanak (3). 11. Az irányítás tárgya lehet egy vagy több, jogi személyiséggel rendelkező vállalkozás, vagy ilyen vállalkozások eszközei, vagy az eszközöknek csak egy bizonyos része (5). Az adott eszközöknek, amelyek lehetnek márkák vagy licenciák, pon- tosan meghatározható piaci forgalommal rendelkező üzletet kell képezniük. 12. Az irányítás megszerzése történhet egyedüli irányítás vagy közös irányítás formájában. Mindkét esetben az irányítás a meghatározó befolyás érvényesítésére irányuló lehetőség, jogok, szerződések vagy egyéb eszközök alapján [3. cikk (3) bekezdése]. Az irányítás megszerzése ott is létrejöhet, ahol ez nem kinyil- vánított szándéka a feleknek (4). Sőt, az összefonódás- ellenőrzési rendelet kifejezetten úgy határozza meg az irányí- tást, mint gyakorlásának lehetőségét”, nem pedig az ilyen befolyás tényleges gyakorlá- saként. „meghatározó befolyás a 10. Az irányítást ennek ellenére általában olyan személyek vagy vállalkozások szerzik meg, akik vagy amelyek az irányítást lehetővé tevő jogokat birtokolják vagy ilyen jogokra jogosul- tak [lásd a 3. cikk (4) bekezdésének a) pontját]. Lehetnek olyan kivételes helyzetek, ahol az irányítást biztosító része- sedés hivatalos birtokosa nem azonos a részesedésből követ- kező jogok gyakorlására valójában képes személlyel vagy vál- lalkozással. Ez fordul elő azokban az esetekben, ahol egy vállalkozás egy másik személyt vagy vállalkozást vesz igénybe az irányítást biztosító részesedés megszerzéséhez és ezen a személyen vagy vállalkozáson keresztül gyakorolja jogait, még akkor is, ha az utóbbi a jogok hivatalos birtokosa. Ilyen helyzetben az irányítást valójában az a vállalkozás szerzi meg, amely a művelet mögött áll és valójában jogosult gyakorlására a célvállalkozás irányítás fölötti (1) IV/M. 097 sz. ügy – Péchiney/Usinor, 1991. június 24. ; IV/M. 216 ügy – CEA Industrie/France Telecom/SGS-Thomson, 1993. február 22. (2) Lásd az érintett vállalkozások fogalmáról szóló közlemény 55. pont- ját. (3) Például a Bizottság az ESZAK-Szerződés alapján Usinor/Bamesa hatá- rozatát. Lásd még IV/M. 258 sz. ügy – CCIE/GTE, 1992. szeptember 25. , valamint IV/M. 697 sz. ügy – Lockheed Martin Corporation/Loral Corporation, 1996. március 27. IV/M. 157 sz. ügy – Air France/Sabena, 1992. október 5. (4) 1. Egyedüli irányítás 13. Az egyedüli irányítás általában jogi alapon jön létre, amenny- iben a vállalkozás megszerzi egy társaság szavazati jogainak többségét. Önmagában nem jelentős, hogy a megszerzett részesedés a részvénytőke 50 %-a plussz egy részvény (6) vagy a részvénytőke 100 %-a (7). Egyéb elemek hiányában a szavazati jogok többségének megszerzését nem eredményező felvásárlás általában nem jelenti az irányítás megszerzését, még akkor sem, ha a felvásárlás a részvénytőke többségének megszerzésével jár. 14. Az egyedüli irányítás „minősített kisebbség” esetében is megszerezhető. Ezt jogi és/vagy de facto alapon is meg lehet határozni. Jogi alapon ez ott jöhet létre, ahol a kisebbségi részesedéshez különös jogokat rendelnek. Elképzelhető egy olyan megol- dás, hogy elsőbbségi részvények lehetővé teszik a szavazati jogok többségének gyakorlását, vagy egyéb olyan jogokat biztosítanak, amelyek birtokában a kisebbségi részvényes jogosult meghatározni a célvállalkozás stratégiai üzleti maga- tartását, többek között kinevezni a felügyelőbizottság vagy az igazgatóság tagjainak több mint felét. (5) (6) (7) IV/M. 286 sz. ügy – Zürich/MMI, 1993. április 2. IV/M. 296 sz. ügy – Crédit Lyonnais/BFG Bank, 1993. január 11. IV/M. 299 sz. ügy – Sara Lee/BP Food Division, 1993. február 8. 198 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet Előfordulhat, hogy egy kisebbségi részvényes de facto egye- düli irányítást gyakorol. Ez többek között akkor fordulhat elő, ahol a részvényes nagy valószínűséggel többséget ér el a részvényesek közgyűlésén, mivel a fennmaradó részvények kisebb csomagokban sok kisrészvényes tulajdonában vannak. (1) Az ugyanis kevéssé valószínű, hogy az összes kis- részvényes jelen van vagy képviselteti magát a részvényesek közgyűlésén. Annak megállapítása, létezik-e egy adott eset- ben az egyedüli irányítás vagy sem, azon alapul, hogy milyen bizonyítékok állnak rendelkezésre az elmúlt évek részvényesi jelenlétéről. Ott, ahol a részvényesek közgyűlésén megjelenő részvényesek száma alapján egy kisebbségi részvényes a sza- vazatok stabil többségével rendelkezik, a nagy kisebbségi részvényes esetében megvalósul az egyedüli irányítás (2). Egyedüli irányítást érvényesíthet egy kisebbségi részvényes, amely jogosult a társaság tevékenységeinek irányítására és üzletpolitikájának meghatározására. közlekedés vagy a média területén alkalmazott hasonló foga- lomtól. Ezenkívül az egyes tagállamok nemzeti jogalkotása elfogadhat a vállalkozáson belüli döntési mechanizmus szer- vezetét képviselő testületek struktúrájára vonatkozó konkrét szabályokat, például, a munkavállalók képviselőinek jogaira vonatkozó szabályokat. Miközben ez a jogi szabályozás nem csak részvényeseket ruházhat fel bizonyos irányítási jogosít- ványokkal, az összefonódás-ellenőrzési rendeletben az irányí- tás fogalma csak egy vállalkozás tulajdonosai által szokáso- san érvényesíthető befolyás eszközeire vonatkozik. Végül a nem részvényesként, hanem inkább közintézményként eljáró állam által érvényesített előjogok, amennyiben a közérdek védelmére korlátozódnak, az összefonódás-ellenőrzési ren- delet értelmében nem minősíthetők irányításnak, amenny- iben ezeknek nem célja, illetve nem következménye, hogy az államot képessé tegyék a vállalkozás tevékenysége feletti meghatározó befolyás gyakorlására (6). 15. A részvények vásárlására vagy konvertálására vonatkozó opció önmagában nem jelenti az egyedüli irányítás megszer- zését, hacsak a jogilag kötelező erővel bíró megállapodások értelmében a közeljövőben nem kerül sor az opció érvényesítésére (3). Ennek az opciónak a valószínű érvénye- sítését azonban figyelembe lehet venni, mint olyan kiegészítő elemet, amely más elemekkel együtt elvezethet egy olyan következtetéshez, hogy létezik az egyedüli irányítás. 2. Közös irányítás 16. A közös irányítás egyedüli irányítássá történő átalakulása az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében összefonódás- nak minősül, amennyiben az egyedül érvényesített meghatá- rozó befolyás lényegesen különbözik a közösen gyakorolt meghatározó befolyástól (4). Ugyanezen oknál fogva egy vál- lalkozás egy része fölötti közös irányítás és egy másik része járó művelet az irányítás megszerzésével fölötti egyedüli összefonódás-ellenőrzési rendelet alapján két különálló összefonódásnak minősül (5). 17. Az irányítás fogalma az összefonódás-ellenőrzési rendelet alapján különbözhet a jogalkotás egyéb konkrét területein, szabályok, az adózás, a légi például a prudenciális (1) (2) IV/M. 025 sz. ügy – Arjomari/Wiggins Teape, 1990. február 10. IV/M. 343 sz. ügy – Société Générale de Belgique/Générale de Banque, 1993. augusztus 3. (3) Air France kontra Bizottság T 2/93 sz. ügyben hozott ítélet [1994] EBHT II-323. (4) Ezt a kérdést lásd részletesebben az érintett vállalkozások fogalmáról szóló közlemény 30. , 31. és 32. pontjában. IV/M. 409 sz. ügy – ABB/Renault Automation, 1994. március 9. (5) 18. Az egyedüli irányítás esetével megegyező módon, a közös irányítás megszerzése (amelybe beletartozik az egyedüli irányításról a közös irányításra történő váltás) is megvalósul- hat jogi és de facto alapon. Közös irányításról akkor van szó, ha a részvényeseknek (az anyavállalatoknak) meg kell álla- podniuk egymással az irányított vállalkozásra (közös válla- latra) vonatkozó fontos döntésekben. 19. Közös irányítás áll fenn, amikor két vagy több vállalkozás vagy személy meghatározó befolyást gyakorolhat egy másik vállalkozásra. A meghatározó befolyás ilyen értelemben jogo- sultságot jelent egy vállalkozás stratégiai üzleti magatartását meghatározó intézkedések blokkolására. Az egyedüli irány- ítástól eltérően, ahol egy bizonyos részvényes egyedül jogo- sult arra, hogy meghatározza egy vállalkozás stratégiai dön- téseit, a közös irányítás jellemzője egy olyan holtponti helyzet kialakulásának lehetősége, amelynek előidézője, hogy kettő vagy több anyavállalatnak hatalmában áll elutasítani a java- solt stratégiai döntéseket. Ebből következik, hogy ezeknek a jutniuk a közös vállalat részvényeseknek egyezségre kell kereskedelmi politikájának meghatározásában. (6) IV/M. 493 sz. ügy – Tractebel/Distrigaz II, 1994. szeptember 1. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 199 2. 1. Egyenlőség szavazati jogokban vagy döntéshozó testületek tagjainak kinevezésében felszámolását, nem jelenti azt, hogy az érintett kisebbségi részvényes részese a cég közös irányításának (3). 20. A közös irányítás legtisztább formája ott érvényesül, ahol csak két anyavállalat van, amelyek egyenlő arányban osztoz- nak a közös vállalat szavazati jogain. Ebben az esetben nem szükséges, hogy formális megállapodás létezzen közöttük. Amennyiben azonban létezik hivatalos megállapodás, ebben érvényesülnie kell az anyavállalatok közötti egyenlőség elvé- nek, például rendelkeznie kell arról, hogy mindkét anyavál- lalat egyenlő számú képviselőt küldhet a vezető testületekbe, és hogy a tagok egyike sem rendelkezhet elsőbbségi részvényhez fűződő szavazattal (1). Az egyenlőség oly módon is érvényesülhet, hogy mindkét anyavállalat egyenlő számban delegálhat tagokat a közös vállalat döntéshozó tes- tületeibe. 23. Ezzel szemben azok a vétójogok, amelyek közös irányítás gyakorlását teszik lehetővé, általában kiterjednek olyan dön- tésekre és kérdésekre, mint a költségvetés, az üzleti terv, a nagyberuházások vagy a felső vezetés kinevezése. A közös irányítás megszerzése azonban nem követeli meg, hogy a vevő meghatározó befolyással rendelkezzék egy vállalkozás napi működtetésére. A döntő elem e tekintetben az, hogy elégségesek-e a vétójogok ahhoz, hogy az anyavállalatok ilyen befolyást gyakoroljanak a közös vállalat stratégiai üzleti magatartására. Ezenkívül annak megállapítása sem szükséges, hogy a közös vállalat fölötti közös irányítás megszerzője él-e meghatározó befolyásával vagy sem. Az ilyen befolyás gya- korlásának lehetősége és ennek megfelelően a vétójogok puszta léte önmagában is elegendő. 2. 2. Vétójog 24. A közös irányítás megszerzéséhez nem szükséges, hogy a kisebbségi részvényes rendelkezzék a fent említett összes vétójoggal. Elegendő lehet, ha csupán néhány vagy akár egy ilyen joga van. Hogy így van-e vagy sem, az függ a vétójog pontos tartalmától és ennek a jognak a fontosságától a közös vállalat konkrét üzleti tevékenységében. lényeges 21. A közös irányítás ott is érvényesülhet, ahol a szavazatokat és a döntési testületekben való képviseletet illetően nincs egyen- lőség a két anyavállalat között, vagy ahol több mint két anya- vállalat vesz részt a közös vállalat alapításában. Ez olyan ese- tekre jellemző, ahol a kisebbségi részvényesek pótlólagos jogosítványokkal rendelkeznek, és ez lehetővé teszi számukra a közös vállalat stratégiai kereskedelmi magatartása szem- vétójog döntésekkel pontjából érvényesítését (2). Ezekről a vétójogokról a közös vállalat alapszabályában vagy az anyavállalatok közötti megállapo- dásban lehet rendelkezni. A vétójogok a részvényesek köz- gyűlésén vagy az igazgatótanácsi üléseken a határozathoza- talhoz érvényesíthetők, szavazattöbbséggel amennyiben az anyavállalatok képviselve vannak ebben a tes- tületben. Lehetséges továbbá, hogy egy testületnek, például a felügyelőbizottságnak kell jóváhagynia a stratégiai döntése- ket; a kisebbségi részvényesek képviselve vannak ezekben a testületekben, és részét képezik az ilyen döntésekhez megkí- vánt számú szavazatnak. szükséges szemben A vezetőség kinevezése és a költségvetés meg- állapítása 25. Általában a legfontosabb vétójogok azok, amelyek a vezető- ség kinevezésével és a költségvetéssel összefüggő döntésekre vonatkoznak. Az a jogtulajdonos, aki vagy amely jogosult részt venni a vezetőség szerkezetének meghatározásában, meghatározó befolyást gyakorolhat egy vállalkozás kereske- delmi politikájára. Ugyanez érvényes a költségvetésre vonat- kozó döntésekre, hiszen a költségvetés határozza meg a közös vállalat tevékenységeinek kereteit, különösképpen a vállalkozás által megvalósítható beruházásokat. 22. Ezeknek a vétójogoknak a közös vállalat üzletpolitikájával kapcsolatos stratégiai döntésekhez kell kapcsolódniuk. Túl kell lépniük a kisebbségi részvényesek pénzügyi befektetői érdekeinek védelméhez általában biztosított vétójogokon. A kisebbségi részvényesek jogainak ez a szokványosnak tekint- hető védelme a közös vállalat lényegéhez kapcsolódó határ- ozatokhoz kötődik; ilyen például az alapszabály módosítása, a tőkeemelés vagy csökkentés vagy a likvidáció. Az a vétójog, amely megakadályozza a közös vállalat eladását vagy (1) IV/M. 272 sz. ügy – Matra/CAP Gemini Sogeti, 1993. március 17. (2) T 2/93 sz. ügy – Air France kontra Bizottság (ibid). IV/M. 010 ügy – Üzleti terv 26. Az üzleti terv általában rendelkezik a társaság céljainak rész- leteiről, valamint a célok megvalósításához szükséges intéz- kedésekről. Az ilyen jellegű üzleti tervre vonatkozó vétójog még az összes egyéb vétójog hiányában is elégséges lehet a közös irányítás érvényesítéséhez. Ezzel szemben ott, ahol az Conagra/Idea, 1991. május 3. (3) IV/M. 062 sz. ügy – Eridania/ISI, 1991. július 30. 200 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet üzleti terv csupán a közös vállalat üzleti céljaira vonatkozó általános kinyilatkoztatásokat tartalmaz, a vétójog csak egyik eleme a közös irányítás értékelésének, önmagában azonban nem elegendő a közös irányítás érvényesítésére. 2. 3. Szavazati jogok közös gyakorlása Befektetések 27. A befektetésekre vonatkozó vétójog esetében ennek a jognak a fontossága függ egyrészt az anyavállalatok jóváhagyását igénylő befektetések nagyságától, másrészt attól, mennyire tekinthetők az adott befektetések lényeges elemnek azon a piacon, amelyen a közös vállalat tevékenykedik. Ami az első- ként említett kritériumot illeti, ott, ahol az anyavállalatoknak a nagyon nagy befektetéseket kell jóváhagyniuk, az ilyen vétójog sokkal nagyobb mértékben közelíthet egy kisebbségi részvényes érdekeinek szokványos védelméhez, mint a közös vállalat kereskedelmi politikájának együttes meghatározására vonatkozó joghoz. A második kritérium tekintetében a vál- lalkozás befektetési politikája általában fontos elem annak megítélésében, érvényesül-e közös irányítás vagy sem. Lehet- nek azonban olyan piacok, ahol a befektetési tevékenység nem játszik jelentős szerepet a vállalkozás piaci magatartásá- ban. Piacspecifikus jogok 28. A fent említett jellemző vétójogokon túl, léteznek egyéb, a közös vállalat adott piaci környezetében fontos konkrét dön- tésekhez kapcsolódó vétójogok. Az egyik példa a közös vál- lalat által használandó technológia kiválasztása ott, ahol a technológia alapvetően határozza meg a közös vállalat tevé- kenységeit. Egy másik példa az olyan piacokon adódik, ame- lyekre jellemző a termékek megkülönböztetése és a jelentős mértékű innováció. Az ilyen piacokon a közös vállalat által kifejlesztendő új termékcsaládokra vonatkozó döntésekkel kapcsolatos vétójog fontos eleme lehet a közös irányítás megállapításának. 30. Egy másik vállalkozásban kisebbségi részvényeseket meg- szerző két vagy több vállalkozás konkrét vétójogok hiányá- ban is megszerezheti a közös irányítást. Erre ott kerülhet sor, ahol a kisebbségi részesedések együttesen biztosítják a célvál- lalkozás irányításának eszközeit. Ez azt jelenti, hogy a kisebb- ségi részvényesek együttesen rendelkeznek a szavazati jogok többségével, és együttesen gyakorolják ezeket a szavazati jogokat. Ennek alapja lehet egy erről rendelkező kötelező megállapodás, egy ilyen helyzet azonban de facto is létrejöhet. 31. A szavazati jogok közös gyakorlásának egyik lehetséges jogi eszköze egy holdingtársaság, amelyre a kisebbségi részvénye- sek átruházzák jogaikat, vagy egy megállapodás, amelyben kötelezettséget vállalnak arra, hogy ilyen módon járnak el (pool megállapodás). 32. Egészen kivételes körülmények között közös fellépés de facto alapon is bekövetkezhet ott, ahol a kisebbségi részvényesek közös érdekei az okozói annak, hogy a közös vállalatra vonatkozó szavazati jogaik gyakorlása során nem lépnek fel egymás ellen. Általános környezet 33. Kisebbségi részesedés megszerzése esetében a kisebbségi rész- vényesek között korábban meglevő kapcsolatok vagy az, hogy a részesedés megszerzésére összehangolt fellépés alap- ján került sor, ilyen közös érdekeltségre utalnak. 29. A vétójogok relatív fontosságának értékelése során ezeket a jogokat nem lehet elszigetelten értékelni. Ellenkezőleg, az, hogy fennáll-e a közös irányítás vagy sem, csak az ilyen jogok átfogó értékelése alapján állapítható meg. Ezzel együtt az olyan vétójog, amely nem a kereskedelmi politikára, a straté- giára, a költségvetésre vagy az üzleti tervre vonatkozik, nem tekinthető irányítást biztosítónak (1). tulajdonosa számára közös (1) IV/M. 295 sz. ügy – SITA-RPC/SCORI, 1993. március 19. 34. Egy új közös vállalat alapításának esetében – szemben egy már meglevő társaság kisebbségi részesedés megszerzésével – nagyobb a valószínűsége annak, hogy az anyavállalatok egy elhatározott közös politikát valósítanak meg. Ez elsősorban ott igaz, ahol mindegyik anyavállalat olyan hozzájárulással 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 201 segíti a közös vállalatot, amely létfontosságú annak működé- séhez (például különleges technológiák, helyi know-how vagy szállítási szerződések). Ilyen körülmények között az anyavállalatok teljes együttműködés mellett csak úgy képe- sek működtetni a közös vállalatot, ha kölcsönös egyetértés alakul ki a legfontosabb stratégiai döntésekben, még akkor is, ha nincs vétójogokra vonatkozó kifejezett rendelkezés. Minél több azonban az ilyen, a közös vállalatban érdekelt anyavál- lalat, annál kisebb egy ilyen helyzet létrejöttének valószínű- sége. 37. A közös előfeltétele, hogy ne csak az egyik anyavállalat ren- delkezzen elsőbbségi részvényhez fűződő szavazati joggal. Elképzelhető azonban közös irányítás akkor, ha ezt az elsőbbségi részvényhez fűződő szavazatot csak többlépcsős választott bírósági eljárást és békéltetésre tett erőfeszítéseket követően, vagy csak egy nagyon szűk területen lehet érvényesíteni (1). 35. A fentiekhez hasonló erős közös érdekek hiányában a kisebb- ségi részvényesek közötti változó koalíciók lehetősége álta- lában kizárja a közös irányítás létrejöttét. Ott, ahol a döntési folyamatban nincs stabil többség, és a többség minden alka- lommal a kisebbségi részvényesek között lehetséges külön- böző kombinációkkal jöhet létre, nem feltételezhető, hogy a kisebbségi részvényesek képesek együttesen irányítani a vál- lalkozást. Egy ilyen környezetben nem elegendő, hogy egy vállalkozás tőkéjében egyenlő részesedéssel rendelkező két vagy több fél között megállapodás jön létre, amely a felek részére azonos jogokat és jogosultságokat biztosít. Például, egy vállalkozásban, amelyben három részvényes mindegyike a törzstőke egyharmadát mondhatja magáénak, és mindegyik részvényes az igazgatótanács tagjainak egyharmadát választ- hatja, akkor nem gyakorolnak közös irányítást, mivel a dön- téseket egyszerű többséggel kell meghozni. Azonos megfon- tolások érvényesek ennél bonyolultabb struktúrákban is, például ahol a tőke egyenlő arányban oszlik meg három rész- vényes között, és ahol az igazgatótanács tizenkét tagból áll, akik közül A. , B. és C. részvényes egyaránt két-két tagot választ, további két tagot A. , B. és C. együtt választ meg, a fennmaradó négy tagot pedig a többi nyolc tag együttesen választja meg. Ebben az esetben sincs közös irányítás, sőt, az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében egyáltalán nincs irányítás. 2. 4. Közös irányításra vonatkozó egyéb megfontolások 36. A közös irányítás nem összeegyeztethetetlen azzal a ténnyel, hogy az anyavállalatok egyike különleges szakmai ismeretek- kel és tapasztalatokkal rendelkezik a közös vállalat üzleti tevékenységének területén. Egy ilyen esetben a másik anya- vállalat mérsékelt szerepet vállalhat, sőt akár semmilyen sze- repet sem vállal a közös vállalat napi működtetésében, ahol jelenlétét pénzügyi, hosszú távú stratégiai, védjeggyel vagy jövőképpel összefüggő, jellegű megfontolások motiválják. Ennek ellenére azonban minden esetben fenn kell tartania a másik anyavállalat által hozott döntések megtámadásának lehetőségét, ellenkező esetben csak egyedüli irányításról beszélhetünk. illetve általános politikai 2. 5. Korlátozott időre vonatkozó közös irányítás 38. Amennyiben egy művelet következményeként egy kezdeti időszakra létrejön a közös irányítás (2), de jogilag kötelező erővel bíró megállapodások értelmében ezt a közös irányí- tást a részvényesek egyikének egyedüli irányításává kell áta- lakítani, az egész műveletet általában egyedüli irányítás meg- szerzésének kell tekinteni. 3. Egy részvényes általi irányítás vétójogok alapján 39. Kivételes helyzet jön létre akkor, amikor csak az egyik rész- vényes jogosult megvétózni stratégiai döntéseket, ez a rész- vényes azonban nem képes arra, hogy önállóan elfogadtas- son ilyen döntéseket. Ez a helyzet akkor jön létre, amikor az egyik részvényes 50 %-kal rendelkezik egy vállalkozásban, és a fennmaradó 50 % két vagy több kisebbségi részvényes bir- tokában van, vagy ahol a stratégiai döntésekhez olyan szava- zattöbbségre van szükség, amely voltaképpen már egyetlen kisebbségi részvényes számára is vétójogot biztosít (3). Ilyen körülmények között egyetlen részvényes ugyanakkora (1) IV/M. 425 sz. ügy – British Telecom/Banco Santander, 1994. március 28. (2) Ez a kezdeti időszak nem lehet hosszabb három évnél. IV/M. 425 sz. (3) ügy – British Telecom/Banco Santander, ibid. IV/M. 258 sz. ügy – CCIE/GTE, 1992. szeptember 25. , ahol egyetlen részvényes vétójogait a részvényes által kinevezett igazgatótanácsi tagon keresztül lehetett érvényesíteni. 202 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/1. kötet befolyással van a vállalkozás működésére, mint közös irányí- tást gyakorló több részvényes, azaz meg tudja gátolni straté- giai döntések elfogadását. Ez a részvényes azonban nem ren- delkezik olyan jogosítványokkal, mint amilyenekkel általában egy egyedüli irányítást gyakorló vállalkozás bír, azaz nem hozhat stratégiai döntéseket. Mivel ez a részvényes a közös irányításnál előforduló, holtpont jellegű helyzeteket idézhet elő, az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében megha- tározó befolyással rendelkezik és ennek megfelelően képes irányítás gyakorlására (1). 4. Változások az irányítás szerkezetében 40. Összefonódás ott is létrejöhet, ahol egy művelet az irányítás szerkezetének változásával jár. Ebbe beletartozik a közös irá- nyítás átalakulása egyedüli irányítássá, valamint a közös irá- nyítást gyakorló részvényesek számának növekedése. Ilyen körülmények között egy összefonódás megállapításának elveit lásd részletesebben az érintett vállalkozások fogalmáról szóló közleményben (2). – a vásárló vállalkozás nem gyakorolhatja szavazati jogait a célvállalkozás stratégiai kereskedelmi magatartásának meghatározása céljából, illetve kizárólag a vállalkozás, az eszközök vagy értékpapírok teljes vagy részleges eladásá- nak előkészítése céljából gyakorolhatja ezeket a jogokat, – a vásárló vállalkozás a vásárlás időpontjától számított egy éven belül köteles értékesíteni irányító részesedését, vagyis egy éven belül köteles mérsékelni részesedését olyan mértékre, amely többé nem teszi lehetővé az irányí- tást. A Bizottság azonban meghosszabbíthatja ezt az idő- tartamot, amennyiben a vásárló vállalkozás képes bizo- nyítani, hogy az eladásra egy éven belül ésszerűen nem volt lehetőség. 43. Másrészt, az irányítás nem változik, és ennek megfelelően az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében nincs összefo- nódás ott, ahol egy tagállam felszámolásra, csődeljárásra, fizetésképtelenségre, fizetések beszüntetésére, kényszeregye- zségre vagy ehhez hasonló eljárásokra vonatkozó joga értel- mében egy tisztségviselő szerzi meg az irányítást [3. cikk (5) bekezdésének b) pontja]. IV. KIVÉTELEK 41. A 3. cikk (5) bekezdése három olyan kivételes helyzetet hatá- roz meg, amikor egy meghatározó részesedés megszerzése az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében nem minősül összefonódásnak. foglalkozó gazdasági 42. Egyrészt, értékpapírok kereskedelmével saját számlára vagy mások megbízásából társaságok értékpapír-szerzése nem minősül összefonódásnak, amenny- iben a vásárlás ilyen üzleti tevékenységek keretében történik, és az értékpapírokat csak átmeneti időre birtokolják [3. cikk (5) bekezdésének a) pontja]. Ahhoz, hogy ez a kivételes ren- delkezés alkalmazható legyen, az alábbi feltételeknek kell tel- jesülniük: – a vásárló vállalkozásnak olyan hitel- vagy egyéb pénzin- tézetnek, illetve biztosítótársaságnak kell lennie, amely- nek a fent említettek szokásos tevékenységei, 44. Harmadrészt, nem keletkezik összefonódás ott, ahol a 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelvben (3) foglaltak sze- rint pénzügyi holdingtársaság szerzi meg az irányítást, feltéve hogy ez a társaság csak a befektetése teljes értékének fenntar- tása érdekében gyakorolja szavazati jogait, és semmilyen egyéb vonatkozásban sem közvetlenül, sem közvetve nem határozza meg stratégiai irányított kereskedelmi magatartását. vállalkozás az 45. A 3. cikk (5) bekezdésében említett kivételekkel összefüggés- ben felmerülhet a kérdés, hogy egy mentési művelet az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében összefonódás- nak minősülhet-e vagy sem. Egy mentési műveletnek általá- ban része egy meglevő adósságállomány átvitele egy új tár- saságba, amely által egy bankszindikátus megszerezheti az érintett társaság közös irányítását. Amennyiben az ilyen művelet a fentiek szerint megfelel a közös irányításra vonat- általában összefonódásnak kozó kritériumoknak, ez – az értékpapírok megvásárlásának viszonteladás céljára kell történnie, (1) Mivel ez a részvényes az irányító befolyást megszerző egyetlen vál- lalkozás, az összefonódás-ellenőrzési rendelet értelmében ő az egyet- len bejelentésre kötelezett részesedéssel rendelkező. (2) 30–48. pont. (3) HL L 222. , 1978. 8. 14. , 11. o. , legutóbbi módosítás: Ausztria, Finn- ország és Svédország csatlakozási okmánya. Az irányelv 5. cikkének (3) bekezdése határozza meg a pénzügyi holdingtársaságot: „olyan társaságok, amelyeknek egyedüli célja részesedés megszerzése más vállalkozásokban, ezeknek a részesedéseknek a működtetése és nye- reség előállítása a vállalkozások vezetőségében való közvetlen vagy közvetett részvétel nélkül, részvényesi vagy üzletrészek tulajdono- saként fennálló jogaik érvényesítésének sérelme nélkül”. 08/1. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 203 minősül (1). Noha a bankok elsődleges szándéka az érintett vállalkozás finanszírozásának átalakítása és a vállalkozás későbbi eladása, a 3. cikk (5) bekezdésének a) pontjában meghatározott kivétel az ilyen műveletre általában nem vonatkozik. Ennek az az oka, hogy a szerkezetátalakítási pro- gramban az irányítást gyakorló bankoknak meg kell határoz- niuk a megmentett vállalkozás stratégiai kereskedelmi maga- tartását. Ezenkívül általában nem tekinthető reálisnak az az elképzelés, miszerint az engedélyezett egy éven belül üzleti szempontból életképes vállalkozássá alakítsák át a megmen- tett társaságot, majd eladják azt. Sőt, ennek a célkitűzésnek a megvalósításához szükséges időtartam annyira bizonytalan lehet, hogy rendkívül nehéz jóváhagyni a rendelkezési idő- tartam meghosszabbítását. V. ZÁRÓ MEGJEGYZÉSEK 46. A Bizottságnak a 3. cikkre vonatkozó, ebben a közlemény- ben ismertetett értelmezése nem érinti az Európai Közös- ségek Bírósága vagy Elsőfokú Bírósága által történő értelme- zést. (1) IV/M. 116 sz. ügy – Kelt/American Express, 1991. augusztus 28


title: Komisijos pranešimas dėl savarankiškų bendrųjų įmonių sąvokos pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4064/89 dėl įmonių koncentracijos kontrolės (98/C 66/01)tekstas svarbus EEE.

eurovoc_concepts:
competition law
economic concentration
joint venture
merger control
restriction on competition

formats: html pdf print

text: 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 191 31998Y0302(01) C 66/1 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 3 2 KOMISIJOS PRANEŠIMAS dėl savarankiškų bendrųjų įmonių sąvokos pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 4064/89 dėl įmonių koncentracijos kontrolės (98/C 66/01) (tekstas svarbus EEE) I. ĮVADAS II. BENDROSIOS ĮMONĖS PAGAL SUSIJUNGIMŲ REGLAMENTO 3 STRAIPSNĮ 1. Bendra kontrolė 2. Įmonių struktūros pakitimai III. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS I. ĮVADAS 1. Šio pranešimo tikslas – paaiškinti, kaip Komisija interpretuoja Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 (1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 1310/97 (2), (to- liau – Susijungimų reglamentas) 3 straipsnį dėl bendrųjų įmonių (3). 2. Šis pranešimas pakeičia pranešimą dėl koncentracinių ir kooperacinių bendrųjų įmonių. Šiame pranešime padaryti pakeitimai atspindi pakeitimus, padarytus Susijungimų regla- mente, taip pat Komisijos patirtį taikant Susijungimų regla- mentą nuo jo įsigaliojimo 1990 m. rugsėjo 21 d. Šiame pra- nešime išdėstytais principais Komisija remsis ir toliau juos plėtos savo veikloje konkrečiais atvejais. 3. Pagal Bendrijos konkurencijos taisykles, bendrosios įmonės yra įmonės, kurias bendrai kontroliuoja dvi ar daugiau kitų įmonių (4). Pagal praktiką bendrųjų įmonių veiklos spektras iki susijungimų platus: sandorių nuo (1) OL L 395, 1989 12 30, p. 1; pataisytas variantas OL L 257, 1990 9 21, p. 13. (2) OL L 180, 1997 7 9, p. 1. (3) Komisija ketina netrukus pateikti Susijungimų reglamento 2 straips- nio 4 dalies taikymo išaiškinimą. Kol bus priimtas šis išaiškinimas, suinteresuotoms šalims nurodomi principai, išdėstyti Komisijos pra- nešimo dėl koncentracinių ir kooperacinių bendrųjų įmonių 17–20 dalyse, OL C 385, 1994 12 31, p. 1. (4) Bendros kontrolės sąvoka apibrėžta pranešime dėl koncentracijos sąvokos. 192 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. bendradarbiavimo tam tikrose srityse, pavyzdžiui, moksliniai tyrimai ir plėtra, gamyba ar platinimas. 2. Įmonių struktūros pakitimai 4. Bendrosioms įmonėms taikomas Susijungimų reglamentas, jeigu jos atitinka šio reglamento 3 straipsnyje išdėstytus reika- lavimus. 5. Pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 4064/89 įžanginės dalies 23 punktą, koncentracijos sąvoką reikia apibrėžti taip, kad ji apimtų tik sandorius, po kurių įvyksta ilgalaikių koncentraci- joje dalyvaujančių įmonių struktūros pakitimų. 6. Struktūros pakitimai, kurie įvyksta dėl koncentracijų, dažnai atspindi dinaminius restruktūrizavimo procesus aptariamose rinkose. Jie leidžiami pagal Susijungimų reglamentą, jeigu sukurdami ar sustiprindami dominuojančią padėtį rimtai nekenkia konkurencijos struktūrai. 7. Susijungimų reglamentas nagrinėja savarankiškų bendrųjų įmonių sąvoką 3 straipsnio 2 punkte, kur teigiama: „Bendrosios įmonės, atliekančios ilgalaikes savarankiško ūkio subjekto funkcijas, sukūrimas – tai koncentracija pagal 1 dalies b punktą. “ II. BEDROSIOS ĮMONĖS PAGAL SUSIJUNGIMŲ REGLAMENTO 3 STRAIPSNĮ 8. Sandoris gali būti laikomas koncentracija, kaip ji suprantama Susijungimų reglamento 3 straipsnyje, jei jis atitinka tokius reikalavimus: 1. Bendra kontrolė 9. Bendrajai įmonei taikomas Susijungimų reglamentas, jeigu dvi ar daugiau įmonės, t. y. jų patronuojančios bendrovės, įgyja bendros kontrolės teises (3 straipsnio 1 dalies b punk- tas). Kontrolės sąvoka aptarta 3 straipsnio 3 dalyje. Jis nus- tato, kad kontrolė – tai galimybė įmonėje daryti lemiamą įta- ką, kuri nustatoma remiantis teisiniais ir faktiniais dalykais. 10. Principai, kuriais remiantis nustatoma bendra kontrolė, išdėstyti Komisijos pranešime dėl koncentracijos detaliai sąvokos (1). 11. 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad bendroji įmonė turi atlikti visas savarankiško ūkio subjekto funkcijas. Bendrosios įmonės, kurios atitinka šį reikalavimą, padaro ilgalaikius daly- vaujančių įmonių struktūros pakitimus. Šiame pranešime jos vadinamos savarankiškomis bendrosiomis įmonėmis. 12. Iš esmės tai reiškia, kad bendroji įmonė turi veikti rinkoje atlikdama tokias funkcijas, kurias paprastai atlieka įmonės, veikiančios toje pačioje rinkoje. Kad galėtų tai įgyvendinti, bendrajai įmonei turi vadovauti kasdienei veiklai atsidavę vadovai, taip pat ji turi turėti pakankamai išteklių, įskaitant finansus, personalą ir turtą (materialųjį ir nematerialųjį), kad galėtų užsiimti savo ilgalaikiu bendrosios įmonės įkūrimo sutartyje nustatytos srities verslu (2). 13. Bendroji įmonė nelaikoma atliekančia visas funkcijas, jeigu ji tik atlieka konkrečią patronuojančių bendrovių verslo funk- ciją, neišeidama į rinką. Taip yra, jeigu, pavyzdžiui, bendro- sios įmonės apsiriboja moksliniais tyrimais ir plėtra ar gamy- ba. Tokios bendrosios įmonės yra pagalbinės įmonės savo patronuojančių bendrovių verslo veikloje. Taip yra ir tuo atveju, jeigu bendroji įmonė apsiriboja tik patronuojančių bendrovių prekių platinimu ar pardavimu ir todėl iš esmės veikia kaip pardavimų atstovė. Tačiau tai, kad bendroji įmonė naudojasi vienos ar daugiau savo patronuojančių bendrovių platinimo tinklu ar realizacijos vietomis, paprastai nereiškia, kad ji negali būti savarankiška įmonė, jeigu patronuojančios bendrovės veikia tik kaip bendrosios įmonės atstovės (3). (2) Byla IV/M. 527 – Thomson CSF/Deutsche Aerospace 1994 m. gruo- džio 2 d. (10 dalis) – intelektualinės teisės, Byla IV/M. 560 EDS/Lufthansa 1995 m. gegužės 11 d. (11 dalis) – samdymas atlikti paslaugas, Byla IV/M. 585 – Voest Alpine Industrieanlagenbau GmbH/Davy International Ltd 1995 m. rugsėjo 7 d. (8 dalis) – bend- rosios įmonės teisės papildomai reikalauti ekspertų ir darbuotojų iš patronuojančių bendrovių, Byla IV/M. 686 – Nokia/Autoliv 1996 m. vasario 5 d. (7 dalis), bendroji įmonė, galinti nutraukti paslaugų tei- kimo sutartį su patronuojančia bendrove ir persikelti iš vietovės, kurioje pasilieka patronuojanti bendrovė, Byla IV/M. 791 – British Gas Trading Ltd/Group 4 Utility Services Ltd 1996 m. spalio 7 d. (9 dalis) bendrosios įmonės planuotas turtas bus perduodamas išperkamosios nuomos (lizingo) bendrovei, o bendroji įmonė jį nuomosis. (3) Byla IV/M. 102 – TNT/Canada Post ir kt. 1991 m. gruodžio 2 d. (1) 18–39 dalys. (14 dalis). 08/1 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 193 14. Aktyvus patronuojančių bendrovių dalyvavimas vertikaliai žemyn ir vertikaliai aukštyn susijusiose rinkose yra veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti, įvertinant bendrosios įmonės savaran- kiško funkcionavimo pobūdį, jeigu dėl šio dalyvavimo suda- romi dideli pirkimo ar pardavimo sandoriai tarp patronuo- jančių bendrovių ir bendrosios įmonės. Tai, kad bendroji įmonė priklauso beveik išimtinai nuo pardavimų savo patro- nuojančioms bendrovėms, ar nuo pirkimų iš jų tik pradi- niame etape, paprastai netrukdo laikyti bendrosios įmonės atliekančia visas funkcijas. Toks pradinis laikotarpis gali būti reikalingas įkurti bendrajai įmonei rinkoje. Paprastai jis nevir- šija trejų metų, atsižvelgiant į specifines aptariamos rinkos sąlygas (1). rinkoje ar paslaugoms tenka nedidelė vertės dalis. Tokioje situacijoje bendroji įmonė gali būti artimesnė bendrajai pardavimų atstovei (agentūrai). Tačiau, priešingai, kai bendroji įmonė yra aktyvi prekybos ir atlieka įprastas prekybos bendrovės funkcijas tokioje rinkoje, paprastai ji nėra pagal- binė pardavimų atstovė, bet atliekanti visas funkcijas bend- roji įmonė. Prekybos rinka apibūdinama kaip rinka, kurioje dalyvauja bendrovės, kurios specializuojasi parduodamos ir platindamos prekes, ir nėra vertikaliai integruotos, greta tų, kurios jau integruotos ir kur yra skirtingi aptariamų prekių tiekimo šaltiniai. Be to, daug prekybos rinkų gali reikalauti, kad jų operatoriai investuotų į tam tikras priemones, tokias kaip realizavimo centrai, sandėliai, depai, transporto parkai ir pardavimų personalas. Kad įmonė būtų laikoma savarankiška bendrąja įmone prekybos rinkoje, ji turi turėti reikalingų prie- monių ir įrangą bei apsirūpinti reikšminga dalimi [žaliavų, komplektavimo dalių] ne tik iš savo patronuojančių bendro- vių, bet ir iš kitų konkuruojančių šaltinių (3). Jeigu planuojama, kad bendrosios įmonės pardavimai patro- nuojančioms bendrovėms bus ilgalaikiai, esminis klausimas yra tai, ar bendroji įmonė gali vaidinti aktyvų vaidmenį rin- koje, neatsižvelgiant į šiuos pardavimus. Šiuo atžvilgiu san- tykinė tokių pardavimų dalis, palyginti su visa bendrosios įmonės produkcija, yra svarbus veiksnys. Kitas veiksnys – ar patronuojančioms bendrovėms parduodama normaliomis komercijos sąlygomis (2). Kalbant apie bendrosios įmonės pirkimus iš patronuojančių bendrovių, bendrosios įmonės savarankiškas funkcionavimas yra abejotinas, ypač jeigu pačios bendrosios įmonės prekėms (1) Byla IV/M. 560 – EDS/Lufthansa 1995 m. gegužės 11 d. (11 dalis); Byla IV/M. 686 Nokia/Autoliv 1996 m. vasario 5 d. (6 dalis); prieš- priešinti Bylai IV/M. 904 – RSB/Tenex/Fuel Logistics 1997 m. balan- džio 2 d. (15–17 dalys) ir Byla IV/M. 979 – Preussag/Voest-Alpine 1997 m. spalio 1 d. (9–12 dalys). Specialus atvejis, kai bendrosios įmonės pardavimus patronuojančiai bendrovei lemia teisinė bendro- sios įmonės monopolija apdirbamojoje rinkoje (Byla IV/M. 468 – Siemens/Italtel 1995 m. vasario 17 d. (12 dalis)) arba kai patronuo- jančiai bendrovei parduodami šalutiniai produktai, ne tokie svarbūs bendrajai įmonei (Byla IV/M. 550 – Union Carbide/Enichem 1995 m. kovo 13 d. (14 dalis)). (2) Byla IV/M. 556 – Zeneca/Vanderhave 1996 m. balandžio 9 d. (8 dalis); Byla IV/M. 751 – Bayer/Hüls 1996 m. liepos 3 d. (10 dalis). 15. Be to, turi būti planuojama, kad bendroji įmonė veiks ilgą lai- ką. Tai, kad patronuojančios bendrovės perleidžia bendrajai įmonei išteklius, aptartus anksčiau, paprastai rodo, kad taip ir yra. Be to, sutartyse, kuriomis įkuriama bendroji įmonė, dažnai aptariamos tam tikros nenumatytos sąlygos, pavyz- džiui, atvejai dėl bendrosios įmonės nepajėgumo vykdyti savo įsipareigojimus ar dėl atsiradusių esminių nesutarimų tarp patronuojančių bendrovių (4). Tai galima išspręsti, įtrau- kiant nuostatas dėl pačios bendrosios įmonės veiklos nutrau- kimo arba dėl galimybės vienai ar daugiau patronuojančių bendrovių pasitraukti iš bendrosios įmonės. Tokia nuostata netrukdo laikyti bendrąją įmonę veikiančia ilgalaikiu pagrin- du. Tas pats paprastai tinka, jeigu sutartyje nurodomas bend- rosios įmonės gyvavimo laikotarpis, kuris yra pakankamai ilgas, kad padarytų ilgalaikių dalyvaujančių įmonių struktū- ros pakitimų (5), ar jeigu sutartis nustato, kad bendroji įmonė galės tęsti savo veiklą ir praėjus šiam terminui. Priešingai, bendroji įmonė nelaikoma veikiančia ilgalaikiu pagrindu, jeigu ji įkuriama trumpam baigtiniam laikui. Toks būtų atve- jis, kai, pavyzdžiui, bendroji įmonė įkuriama konkrečiam projektui įgyvendinti, pavyzdžiui, elektrinei pastatyti, bet vėliau nedalyvaus jos veikloje, kai elektrinė bus pastatyta. (3) Byla IV/M. 788 – AgrEVO/Marubeni 1996 m. rugsėjo 3 d. (9 ir 10 dalys). (4) Byla IV/M. 891 – Deutsche Bank/Commerzbank/J. M. Voith 1997 m. balandžio 23 d. (7 dalis). (5) Byla IV/M. 791 – British Gas Trading Ltd/Group 4 Utility Services Ltd. 1996 m. spalio 7 d. (10 dalis); priešpriešinti bylai IV/M. 722 – Teneo/Merill Lynch/Bankers Trust 1996 m. balandžio 15 d. (15 dalis). 194 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 08/1 t. III. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 16. Savarankiškos bendrosios įmonės sukūrimas – tai koncent- racija, kaip ji suprantama Susijungimų reglamento 3 straips- nyje. Bendrosios įmonės patronuojančių bendrovių priimti suvaržymai, tiesiogiai susiję ir reikalingi įgyvendinti koncent- raciją („papildomi suvaržymai“), bus įvertinami kartu su koncentracija (1). nustato, kad tokie bendradarbiavimo rezultatai bus įvertinti ta pačia tvarka, kaip ir koncentracija. Įvertinama bus remian- tis Sutarties 85 straipsnio 1 ir 3 dalių kriterijais, kad būtų galima nustatyti, ar sandoris neprieštarauja bendrajai rinkai. Sutarties 85 straipsnio taikymas kitiems konkurencijos suvar- žymams, kurie nėra nei pagalbiniai koncentracijai, nei tiesio- ginė bendrosios įmonės sukūrimo išdava, paprastai bus nagrinėjami remiantis Reglamentu Nr. 17. Kitas dalykas, kad visas funkcijas atliekančios bendrosios įmonės sukūrimo tiesioginis darinys gali būti konkurencinis įmonių, kurios lieka savarankiškos, elgesio koordinavimas. Tokiais atvejais Susijungimų reglamento 2 straipsnio 4 dalis 17. Komisijos Susijungimų reglamento 3 straipsnio interpretacija dėl bendrųjų įmonių nedaro įtakos Teisingumo Teismo ir Europos Bendrijų pirmosios instancijos teismo galimoms interpretacijoms. (1) Žr. Komisijos pranešimą dėl koncentracijų papildomų suvaržymų, OL C 203, 1990 8 14. , p. 5


title: PERGUNTA ESCRITA n. 495/98 do Deputado Richard HOWITT à Comissão. Recusa de emitir cartas de condução a pessoas que sofrem de Diabetes Mellitus no Reino Unido

eurovoc_concepts:
United Kingdom
anti-discriminatory measure
diabetes
driving licence

formats: html print


title: Komission tiedonanto keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaan

eurovoc_concepts:
economic concentration
joint venture
merger
merger control
shareholding

text: C 66/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 KOMISSION TIEDONANTO keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 mukaan (98/C 66/03) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) I. JOHDANTO II. KESKITTYMÄÄN OSALLISTUVIEN YRITYSTEN KÄSITE III. KESKITTYMÄÄN OSALLISTUVIEN YRITYSTEN TUNNISTAMINEN ERI KESKITTYMÄMUO- DOISSA 1. Sulautumat 2. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä 2. 1. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen koko yrityksessä 2. 2. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksen osassa 2. 3. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä hankinnan kohteena olevan yrityksen supistamisen tai laajentamisen jälkeen 2. 4. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä ryhmään kuuluvan tytäryhtiön välityk- sellä 3. Yhteisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä 3. 1. Yhteisen määräysvallan hankkiminen uudessa yrityksessä 3. 2. Yhteisen määräysvallan hankkiminen aiemmin perustetussa yrityksessä 3. 3. Yhteisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä, kun tavoitteena on varallisuuden välitön jakaminen 4. Määräysvallan hankkiminen yrityksessä yhteisyrityksen avulla 5. Yhteisen määräysvallan muuttuminen yksinomaiseksi määräysvallaksi 6. Yhteisessä määräysvallassa olevan aiemmin perustetun yhteisyrityksen osakkuussuhteiden muutta- minen 6. 1. Osakkaiden määrän väheneminen, joka aiheuttaa siirtymisen yhteisestä määräysvallasta yksinomaiseen määräysvaltaan 6. 2. Osakkaiden määrän väheneminen, joka ei aiheuta siirtymistä yhteisestä määräysvallasta yksinomaiseen määräysvaltaan 6. 3. Muut osakkuussuhteiden muutokset 7. Keskittymien ja yritysten purkaminen 8. Varallisuuserien vaihdot 9. Yksityishenkilöiden hankkima määräysvalta yrityksessä 10. Yrityksen myyminen toimivalle johdolle (management buy-out) 11. Valtion omistaman yrityksen hankkima määräysvalta yrityksessä 2. 3. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 66/15 I. JOHDANTO II. KESKITTYMÄÄN OSALLISTUVIEN YRITYSTEN KÄSITE Tiedonannon tarkoituksena on selventää komission tulkintaa yrityskeskittymien valvonnasta annetun neuvoston asetuksen N:o 4064/89 (1), jäljempänä ”sulautuma-asetus”, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 1310/ 97 (2), 1 ja 5 artiklan mukaisesta keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä ja helpottaa kes- kittymään osallistuvien yritysten tunnistamista ko- mission käsittelemissä asioissa yleisimmin esiintul- leissa tilanteissa. Komissio soveltaa tässä tiedonan- nossa esitettyjä periaatteita käsitellessään yksittäi- siä tapauksia ja kehittää niitä edelleen. Tällä tiedonannolla korvataan edellinen tiedonanto osallistuvien yritysten käsitteestä (3). Sulautuma-asetusta sovelletaan sen 1 artiklan mukaan ainoastaan sellaisiin toimiin, jotka täyttä- vät samanaikaisesti kaksi edellytystä. Ensimmäinen edellytys on, että useamman yrityksen on osallis- tuttava sulautuma-asetuksen 3 artiklan mukaiseen yrityskeskittymään tai yhden tai useamman yrityk- sen on saatava kyseisen toimen kautta täydellinen tai osittainen määräysvalta muussa yrityksessä tai sen osassa. Toinen edellytys on, että näiden yritys- ten liikevaihtojen on oltava vähintään 1 artiklassa määriteltyjen raja-arvojen suuruisia. Komission toimivallan määrittämisen kannalta on olennaista, että keskittymään osallistuvat yritykset ovat aktiivisia osapuolia toimissa, joissa ne sulau- tuvat, hankkivat yrityksen määräysvaltaansa tai tulevat toisen yrityksen määräysvallan alaisiksi; lisäksi niiden yhteenlaskettu liikevaihto on ratkai- seva, kun arvoidaan, ylittyvätkö raja-arvot. 5. Keskittymään osallistuva yritys on yritys, joka osal- listuu välittömästi yritysten sulautumiseen tai mää- räysvallan hankkimiseen. Sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Keskittymän katsotaan syntyvän, jos: a) — kaksi yritystä tai useampi yritys, jotka ovat sulautuu; itsenäisiä, aikaisemmin olleet taikka b) — yksi tai useampi henkilö, jolla jo on mää- räysvalta ainakin yhdessä yrityksessä tai — yksi tai useampi yritys saa ostamalla osakkeita tai osuuksia taikka varoja, sopimuksella tai muulla tavoin suoran tai välillisen määräysvallan, joka koskee yhtä tai useampaa yritystä kokonaisuudessaan tai jotakin sen osaa. ” 6. Sulautumisessa keskittymään osallistuvia yrityksiä ovat yritykset, jotka sulautuvat. 7. Muissa tapauksissa keskittymään osallistuvat yri- tykset määräytyvät määräysvallan hankkimisen perusteella. Määräysvallan voi hankkia yksi tai useampi yritys, joka hankkii yrityksessä yksinomai- sen määräysvallan tai yhteisen määräysvallan. Han- kinnan kohteena voi olla yksi tai useampi yritys kokonaisuudessaan tai yrityksen osa, kun keskitty- mäjärjestely koskee ainoastaan tytäryhtiötä tai osaa yrityksen varallisuudesta. Pääsääntönä on, että jokainen näistä yrityksistä on asetuksessa tar- koitettu keskittymään osallistuva yritys. Eräiden keskittymäjärjestelyiden erityispiirteiden vuoksi on kuitenkin tarpeen selvittää tätä periaatetta tarkem- min, kuten jäljempänä esitetty mahdollisten toimin- tamuotojen analyysi osoittaa. 1. 2. 3. 4. Tulkinta, jonka komissio antaa 1 ja 5 artiklan mukaisesta keskittymään osallistuvien yritysten käsitteestä, ei rajoita tämän käsitteen mahdollista tulkintaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa tai Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa. 8. (1) EYVL L 395, 30. 12. 1989, s. 1. Oikaisu: EYVL L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) EYVL L 180, 9. 7. 1997, s. 1. (3) EYVL C 385, 31. 12. 1994, s. 12. Niissä keskittymäjärjestelyissä, joissa ei ole kyse sulautumisesta tai yhteisyrityksen perustamisesta, vaan joissa yritys hankkii aiemmin perustetun yri- tyksen tai yrityksen osan, myyjää ei pidetä keskit- tymään osallistuvana yrityksenä, vaikka myyjällä on tärkeä osa järjestelyä toteutettaessa. Vaikka järjestelyä ei voi toteuttaa ilman myyjän suostu- musta, myyjän yhteys yritykseen katkeaa heti, kun järjestely on saatettu loppuun ja kun määräysvalta on siirtynyt. Toisaalta, jos myyjälle jää yhteinen määräysvalta hankkivien yritysten tai hankkivan C 66/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 9. 10. 11. yrityksen kanssa, myyjää pidetään keskittymään osallistuvana yrityksenä. toimivallan Kun tiettyyn keskittymäjärjestelyyn osallistuvat yri- tykset on tunnistettu, niiden liikevaihdot on lasket- tava asetuksen 5 artiklassa esitettyjen sääntöjen mukaisesti komission selvittämi- seksi (4). Kyseisen artiklan mukaan koko ryhmän liikevaihto on otettava laskelmassa huomioon, jos keskittymään osallistuva yritys kuuluu ryhmään. Sulautuma-asetuksen 1 artiklan mukainen keskitty- mään osallistuvien yritysten liikevaihto on siten kaikkien niiden ryhmien liikevaihto, joihin kyseiset yritykset kuuluvat. Sama pätee yrityskeskittymän vaikutusten arvioin- tiin markkinoilla. Asetuksen 2 artiklan säännös, jonka mukaan komission on otettava huomioon keskittymään osallistuvien yritysten asema markki- noilla ja niiden taloudellinen ja rahoituksellinen vahvuus, koskee yhtä lailla ryhmiä, joihin nämä yritykset kuuluvat. Sulautuma-asetuksen 1 ja 5 artiklan mukaista kes- kittymään osallistuvien yritysten käsitettä ei pidä sekoittaa muihin tässä asetuksessa ja yrityskeskitty- mien valvonnasta annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 4064/89 säädetystä ilmoituksista, mää- räajoista ja kuulemisista 1 päivänä maaliskuuta 1998 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 447/98 (5), jäljempänä soveltamista koskeva asetus, käytettäviin käsitteisiin, joilla viitataan menettelyyn eri tavoin liittyviin yrityksiin. Näitä ovat ilmoituk- sen tekevät osapuolet, keskittymän muut osapuo- let, kolmannet ja ne osapuolet, joille komissio aikoo määrätä päätöksellä sakkoa tai uhkasakkoja. Soveltamista koskevan asetuksen III luku sisältää näiden yritysten määritelmät, velvoitteet ja oikeu- det. III. KESKITTYMÄÄN OSALLISTUVIEN YRITYSTEN TUNNISTAMINEN ERI KESKITTYMÄMUODOISSA 1. Sulautumat 12. Sulautumisessa aiemmin itsenäiset yritykset liittyvät yhteen muodostaen uuden yrityksen tai yritykset jäävät erillisiksi oikeushenkilöiksi muodostaen kui- tenkin yhden ainoan taloudellisen yksikön. Kuten aiemmin on todettu, sekä vastaanottavat että sulautuvat yritykset ovat keskittymään osallistuvia yrityksiä. 2. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä 2. 1. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen koko yrityksessä 13. Koko yhtiön hankkiminen yksinomaiseen määräys- valtaan on yksinkertaisin tapa toteuttaa yrityksen määräysvallan hankinta; keskittymään osallistuvat yritykset ovat tällöin määräysvallan hankkiva yri- tys ja hankinnan kohteena oleva yritys. 2. 2. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksen osassa 14. Asetuksen 5 artiklan 2 kohdan ensimmäisen ala- kohdan mukaan, jos keskittämis-järjestelyssä on kyse yhden tai useamman yrityksen osien hankki- misesta, myyjän osalta otetaan huomioon ainoas- taan hankittuihin osiin liittyvä liikevaihto. Yrityk- sen ”osalla” tarkoitetaan tässä yhtä tai useampaa erillistä oikeushenkilöä (kuten tytäryhtiötä) tai myyjän sisäiseen rakenteelliseen jaotteluun perustu- vaa yrityksen osaa (esimerkiksi osastoa tai yksik- köä) tai erityisiä jo sinänsä liiketoiminnan koh- teeksi käyviä varallisuuseriä (erityisesti tavaramerk- kejä ja lisenssejä), joihin tietty liikevaihto on selke- ästi kohdistettavissa. Näissä tapauksissa keskitty- mään osallistuvat yritykset ovat hankkiva yritys ja hankinnan kohteena olevan yrityksen hankittu osa tai osat. 15. Asetuksen 5 artiklan 2 kohdan toinen alakohta sisältää erityissäännöksen hajautetuista keskittymä- järjestelyistä ja porrastetuista toimista: kahta tai useampaa saman ostajan ja myyjän välillä kahden vuoden kuluessa toteutettua yrityksen osien han- kintaa pidetään yhtenä ja samana keskittymänä, jonka katsotaan syntyneen sinä päivänä, jona vii- meinen osa on hankittu. Näissä tapauksissa keskit- tymään osallistuvat yritykset ovat toisaalta hank- kiva yritys ja toisaalta ne hankinnan kohteena olevan yrityksen osat yhdessä, joita hankinta kos- kee. 2. 3. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä hankinnan kohteena olevan yri- tyksen supistamisen tai laajentamisen jäl- keen (4) Asetuksen 5 artiklan mukaiset liikevaihdon laskemista koske- vat säännöt on selvitetty yksityiskohtaisesti liikevaihdon las- kemista koskevassa komission tiedonannossa. (5) EYVL 61, 2. 3. 1998, s. 1. 16. Keskittymään osallistuvat yritykset ovat hankkiva yritys ja hankinnan kohteena oleva yritys (tai yri- tykset) siinä muodossa, jossa ne ovat hetkellä, jona toimi toteutetaan. 2. 3. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 66/17 17. Komissio ottaa arvionnissa lähtökohtaisesti huomi- oon keskittymään osallistuvien yritysten muodon sillä hetkellä, jona alkaa asetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukainen ilmoitusvelvollisuus, eli hetkellä, jolloin sopimus allekirjoitetaan, julkinen ostotar- jous julkaistaan tai määräysvallan luova omistus- osuus otetaan haltuun. Jos hankinnan kohteena oleva yritys on irrottanut yrityskokonaisuudesta yksikön tai liiketoiminnastaan ennen ilmoitusvelvollisuuden alkamispäivää tai jos yksikön irrottaminen tai liiketoiminnan lopettami- nen on järjestelyn edellytyksenä (6), ei kyseisen irrotetun yksikön liiketoiminnan myyntiä oteta huomioon liikevaihtoa laskettaessa. Jos taas hankinnan kohteena oleva yritys on hank- kinut yksikön ennen kuin ilmoitusvelvollisuus on syntynyt, sen myynti on sitä vastoin sisällytettävä liikevaihtoon (7). lopettanut osan lopetetun tai 2. 4. Yksinomaisen määräysvallan hankkiminen yrityksessä ryhmään kuuluvan tytäryhtiön välityksellä 18. Jos ryhmä ottaa yhtiön määräysvaltaansa tytäryhti- önsä välityksellä, liikevaihtoa laskettaessa keskitty- mään osallistuvina yrityksinä pidetään hankinnan kohteena olevaa yritystä ja hankkivaa tytäryhtiötä. Ilmoituksen voi silti tehdä joko tytäryhtiö tai emo- yhtiö. 19. Kaikki ryhmään kuuluvat yritykset (kuten emoyh- tiöt ja tytäryhtiöt) muodostavat yhden ainoan taloudellisen yksikön, ja tästä syystä ryhmässä on katsottava olevan ainoastaan yksi keskittymään osallistuva yritys. Tytäryhtiötä ja emoyhtiötä ei siten voi pitää erillisinä keskittymään osallistuvina yrityksinä sen varmistamiseksi, että raja-arvot ylit- tyisivät (jos esimerkiksi hankinnan kohteena olevan yrityksen yhteisön alueelta kertyvä liikevaihto ei ylitä 250 miljoonan ecun raja-arvoa) tai että raja- arvot alittuisivat (jos esimerkiksi ryhmä koostuu kahdesta yrityksestä, joiden kummankin yhteisön alueelta kertyvä liikevaihto on alle 250 miljoonaa ecua). 20. Vaikka ryhmässä ei voi olla useampia kuin yksi keskittymään osallistuva yritys, asetuksen 5 ar- tiklan 4 kohdassa säädetään, että raja-arvoja las- kettaessa on otettava huomioon koko sen ryhmän liikevaihto, johon keskittymään osallistuva yritys kuuluu (8). 3. Yhteisen määräysvallan hankkiminen yrityk- sessä 3. 1. Yhteisen määräysvallan hankkiminen uudessa yrityksessä 21. Jos hankinnan kohteena on vasta perustettu yhtiö, keskittymään osallistuvina yrityksinä pidetään niitä yrityksiä, jotka hankkivat määräysvallan uudessa yhteis-yrityksessä. (Perustettavaa yhteisyritystä ei voida pitää keskittymään osallistuvana yrityksenä, koska sitä ei ole vielä olemassa eikä sillä vielä ole omaa liikevaihtoa. ) 22. 23. 3. 2. Yhteisen määräysvallan hankkiminen aiem- min perustetussa yrityksessä Jos aiemmin perustettu yhtiö tai jo käynnissä oleva liiketoiminta hankitaan yhteiseen määräysval- taan (9), keskittymään osallistuvia yrityksiä ovat toisaalta ne yhtiöt, jotka hankkivat yrityksen yhteiseen määräysvaltaan, ja toisaalta jo aiemmin perustettu yritys tai liiketoiminta, joka on hankin- nan kohteena. Jos aiemmin perustettu yhtiö on kuitenkin ollut yhden yhtiön yksinomaisessa määräysvallassa ja yksi tai useampi uusi osakas hankkii siihen yhteisen määräysvallan siten, että alkuperäiselle emoyhtiölle jää yhä määräysvaltaa, keskittymään osallistuvat yritykset ovat ne yhtiöt, jotka käyttä- vät yhteistä määräysvaltaa (alkuperäinen osakas mukaan lukien). Haltuunoton kohteena oleva yri- tys ei ole keskittymään osallistuva yritys, ja sen liikevaihto on osa alkuperäisen emoyhtiön liike- vaihtoa. (6) Katso Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomi- oistuimen tuomio asiassa T-3/93, Air France v. komissio, 24. 3. 1994. Kok. 1994 II, s. 21. (7) Liikevaihdon laskentatapa tapauksissa, joissa yksikkö hanki- taan tai se myydään sen jälkeen, kun viimeinen tilinpäätös on tarkastettu, selvitetään liikevaihdon laskemisesta annetussa komission tiedonannossa (27 kohta). (8) Ryhmien liikevaihdon laskentatapa selvitetään liikevaihdon laskemisesta annetussa komission tiedonannossa (36—42 kohta). (9) Yksi tai useampi yritys (yhtiö A, B jne. ) hankkii aiemmin perustetun yrityksen (yritys X). Osakeomistuksen rakenteen muuttaminen, kun aiemmin perustettu yritys otetaan yhtei- seen määräysvaltaan, katso 6 luku. C 66/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 3. 3. Yhteisen määräysvallan hankkiminen yrityk- sessä, kun tavoitteena on varallisuuden väli- tön jakaminen mään osallistuvat yritykset määritetään, olla ratkai- seva toimivallan määräytymisen kannalta (10). Täl- laisessa tilanteessa komissio punnitsee järjestelyyn liittyviä taloudellisia tosiseikkoja määrittääkseen keskittymään osallistuvat yritykset. 24. Jos useampi yritys liittyy yhteen ainoana tavoittee- naan jonkun muun yrityksen hankkiminen, niin että ne sopivat keskenään hankitun varallisuuden jakamisesta ennalta laaditun suunnitelman mukai- sesti heti järjestelyn toteuduttua, kyseessä ei ole hankkivien yritysten ja hankinnan kohteena olevan yrityksen taloudellisen vallan keskittyminen, sillä hankittu varallisuus on ainoastaan muodollisesti ja vain hetkellisesti yhteisessä omistuksessa ja yh- teisen määräysvallan alaista. Tällaisen yrityksen hankinnnan, joka toteutetaan varallisuuden jaka- miseksi heti, katsotaan itse asiassa muodostuvan monesta erillisestä toimesta, joiden avulla kukin hankkiva yritys hankkii itselleen oman osansa han- kinnan kohteena olevasta yrityksestä. Kukin tällai- sen erillisen toimen osalta keskittymään osallistuva yritys on siten hankkiva yritys ja se osa hankinnan kohteena olevasta yrityksestä, jonka hankkiva yri- tys saa haltuunsa (samalla tavoin kuin jos kyseessä olisi yhtiön osan hankkiminen yksinomaiseen mää- räysvaltaan). 25. Edellä mainittuun tilanteeseen viitataan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4064/89 johdanto-osan 24 kappaleessa, jonka mukaan asetusta sovelletaan sopimuksiin, joiden ainoana tarkoituksena on han- kitun yrityksen varojen jakaminen välittömästi hankinnan toteuduttua. 4. Määräysvallan hankkiminen yrityksessä yh- teisyrityksen avulla 26. Järjestelyissä, joissa yhteisyritys ottaa toisen yhtiön määräysvaltaansa, herää kysymys, onko yhteisyri- tys katsottava hankkivaa osapuolta arvioitaessa yhdeksi ainoaksi keskittymään osallistuvaksi yri- tykseksi (jonka liikevaihtoon sisällytetään emo- yhtiöiden liikevaihto) vai onko kukin emoyhtiö katsottava keskittymään osallistuvaksi yritykseksi. Toisin sanoen on ratkaistava, onko syytä ”purkaa” välikätenä (välineenä) toimiva yhteisyritys arviota tehtäessä. Periaatteessa keskittymään osallistuva yritys on yritys, joka suoraan osallistuu määräys- vallan siirtoon. Saattaa kuitenkin esiintyä tilanteita, joissa emoyhtiöiden puolesta tehtävien hankintojen toteuttamiseksi emoyhtiöt perustavat ”tyhjiä” yh- tiöitä, joilla ei ole omaa liikevaihtoa tai joiden liikevaihto on vähäinen, tai käyttävät aiemmin perustettua yhteisyritystä, joka toimii eri markki- noilla kuin hankinnan kohteena oleva yritys. Jos hankkivan tai hankinnan kohteena olevan yrityk- sen yhteisön alueelta kertyvä liikevaihto on alle 250 miljoonaa ecua, saattaa tapa, jolla keskitty- 27. Jos hankkijana on kaiken itsenäiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitava yhteisyritys eli yritys, jolla on riittävät taloudelliset ja muutkin voimavarat liiketoiminnan harjoittamiseksi pysy- västi (11), ja yritys toimii jo markkinoilla, komissio pitää yleensä itse yhteisyritystä ja hankinnan koh- teena olevaa yritystä (mutta ei yhteisyrityksen emo- yhtiöitä) keskittymään osallistuvina yrityksinä. 28. Toisaalta jos yhteisyritystä ilmeisesti käytetään välineenä emoyhtiöiden toteuttamassa hankin- nassa, komissio katsoo, että keskittymään osallistu- via yrityksiä ovat kukin emoyhtiö itse ja hankinnan kohteena oleva yritys eikä yhteisyritys. Tämä kos- kee varsinkin tapauksia, joissa yhteisyritys peruste- taan varta vasten kohteena olevan yrityksen hank- kimisen tarkoituksessa tai joissa yhteisyrityksen toiminta ei ole vielä käynnistynyt tai tilanteita, joissa jo aiemmin käynnistetty yritys ei ole erillinen oikeushenkilö tai sillä ei ole edellä mainittua itse- näistä taloudellista toimintaa hoitavan yksikön luonnetta taikka joissa yhteisyritys on yritysten yhteenliittymä. Sama periaate koskee myös tapauk- sia, joissa tosiseikat viittaavat siihen, että emoyh- tiöt ovat keskittymäjärjestelyn todellisia osallistu- jia. Tällainen seikka voi olla esimerkiksi emoyhtiöi- den osallistuminen merkittävällä tavalla keskit- (10) Oletettakoon esimerkiksi, että hankinnan kohteena olevan yrityksen yhteisön alueelta kertynyt kokonaisliikevaihto on alle 250 miljoonaa ecua ja vastaanottavia yrityksiä on kaksi (tai enemmän), ja niillä on kullakin yli 250 miljoonan ecun yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto. Jos hankinnan koh- teena oleva yritys siirtyisi yhdelle ”tyhjälle” hankkivien yri- tysten perustamalle yritykselle, olisi vain yksi yritys (”tyhjä” yritys), jonka yhteisön alueelta kertynyt liikevaihto ylittää 250 miljoonaa ecua, joten yksi yhteisön toimivallan määräy- tymiseen sovellettavaa raja-arvoa koskeva kumulatiivinen ehto jäisi täyttymättä (koska on oltava vähintään kaksi yritystä, joiden yhteisön alueelta kertyvä liikevaihto on yli 250 miljoonaa ecua). Sitä vastoin, jos hankkivat yritykset toteuttavat yhtiön hankinnan itse ilman ”tyhjän” yrityksen välitystä, liikevaihtoa koskeva raja-arvo saavutettaisiin ja sulautuma-asetus olisi sovellettavissa järjestelyyn. Samanlaiset näkökohdat on otettava huomioon tarkastelta- essa 1 artiklan 3 kohdan mukaisia jäsenvaltion alueelta kertyneeseen liikevaihtoon sovellettavia raja-arvoja. tähän (11) Perusteet, joiden mukaan päätetään, katsotaanko kaiken itse- näiselle taloudelliselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoita- vaksi yhteisyritykseksi, sisältyvät kaiken itsenäiselle taloudel- liselle yksikölle kuuluvan toiminnan hoitavien yhteisyritysten käsitteestä annetun komission tiedonantoon. 2. 3. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 66/19 tymä-toimia koskevaan aloitteentekoon, niiden jär- jestelemiseen ja rahoitukseen. johtuva yhteisyrityksen Hankinnasta toimialan huomattava laajeneminen saattaa myös viitata sii- hen, että emoyhtiöt ovat keskittymäjärjestelyn todellisia osallistujia. Tästä on yleensä kyse silloin, kun yhteisyritys hankkii yrityksen, joka ei toimi samoilla tuotemarkkinoilla. Tällaisissa tapauksissa emoyhtiöitä on katsottava yritys-keskittymään osallistuviksi yrityksiksi. 29. Asiassa TNT (12) viiden postilaitoksen omistaman yhteisyrityksen (GD NET BV) ja yhden muun hankkivan yrityksen (TNT Ltd) oli tarkoitus hank- kia yhteisyritys (JVC) yhteiseen määräysvaltaansa (kaavio). Tässä tapauksessa komissio katsoi, että yhteisyritys GD NET BV oli pelkästään väline, jonka emoyhtiöt (viisi postilaitosta) olivat luoneet voidakseen osallistua päätöksentekoon JVC-yh- teisyrityksessä. Järjestelyn tarkoituksena oli pää- töksenteon helpottaminen postilaitosten välillä ja sen varmistaminen, että emoyhtiöiden lausunnot ja toimet olisivat yhdenmukaisia; tämä rakennelma varmistaisi sen, että emoyhtiöt voisivat käyttää järjestelyn tuloksena ratkaisevaa vaikutusvaltaa syntyneessä yhteisyrityksessä JVC:ssa yhdessä toi- sen hankkivan osapuolen TNT:n kanssa ja että ne samalla välttyisivät tilanteelta, jossa TNT voisi käyttää yksinomaista määräysvaltaa, jos postilai- tokset eivät pääsisi yhteisymmärrykseen päätöksen- teossa. Canada Post DBP Postdienst La Poste PTT Post Sweden Post Yhteisyritys GD NET BV TNT Ltd Yhteisyritys JVC 5. Yhteisen määräysvallan muuttuminen yksin- omaiseksi määräysvallaksi 30. Yhteinen määräysvalta muuttuu yksinomaiseksi määräysvallaksi, kun yksi osakas saa haltuunsa osuudet, jotka aiemmin kuuluivat toiselle osak- kaalle (tai toisille osakkaille). Kun osakkaita on kaksi, niillä on yhteinen määräysvalta koko yh- teisyritykseen eikä yksinomainen määräysvalta 50 prosenttiin yhteisyrityksestä. Siten jos osakas myy osakkeensa toiselle, ei ainoaksi osakkeenomista- jaksi jääneen osakkaan määräysvalta yhteisyrityk- seen muutu 50 prosenttiin kohdistuvasta yksin- omaisesta määräysvallasta 100 prosenttiin kohdis- tuvaksi yksinomaiseksi määräysvallaksi, vaan osak- kaan määräysvalta muuttuu koko yhteisyritystä koskevasta yhteisestä määräysvallasta koko yritystä koskevaksi yksinomaiseksi määräysvallaksi (ja jär- jestelyn toteuduttua yritys ei ole enää yhteisyri- tys). 31. Tässä tilanteessa yrityskeskittymään osallistuvat yritykset ovat jäljelle jäänyt (hankkiva) osakas ja yhteisyritys. Osakkuudestaan luopuvaa osakasta ei katsota keskittymään osallistuvaksi yritykseksi, kuten ei muitakaan myyjiä. 32. Asiassa ICI/Tioxide (13) kyseessä oli täsmälleen kuvatunlainen siirtymä yhteisestä määräysvallasta (50/50) yksinomaiseen määräysvaltaan. Komissio katsoi, että ”. yksin käytetty ratkaiseva vaikutus- valta eroaa olennaisesti yhteisesti käytetystä ratkai- sevasta vaikutusvallasta, sillä jälkimmäisessä ta- pauksessa on otettava huomioon toisen osapuolen tai toisten osapuolten kanssa syntyvät mahdolliset eturistiriidat. Koska järjestely muuttaa ICI:n ja Tioxiden ratkaisevan vaikutusvallan luonnetta, se johtaa pysyvään muutokseen järjestelyyn osallistu- vien yritysten rakenteissa. ”. Tässä tapauksessa katsottiin, että keskittymään osallistuvat yritykset olivat ICI (vastaanottava yritys) sekä Tioxide kokonaisuudessaan (muodossa, jossa se oli haltuu- noton tapahtuessa), mutta ei myyjä, Cookson. 6. Yhteisessä määräysvallassa olevan aiemmin perustetun yhteisyrityksen osakkuus-suhteiden muuttaminen 33. Yrityksen osakkuuksien omistussuhteiden raken- netta arvioitaessa on ratkaiseva merkitys sillä, joh- laa- taako dussa. Komissio arvioi jokaista järjestelyä tapaus- järjestely muutoksiin määräysvallan (12) Asia IV/M. 102, TNT/Canada Post, DBP Postdienst, La Poste, PTT Post ja Sweden Post, 2. 12. 1991. (13) Asia IV/M. 023, ICI/Tioxide, 28. 11. 1990. C 66/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 kohtaisesti, mutta tietyissä tilanteissa komissio olettaa, että kyseinen järjestely johtaa tai ei johda sellaisen keskittymän syntymiseen, josta on tehtävä ilmoitus määräysvallan laadun muuttumisen vuoksi. 34. Osakkuuksien omistussuhteita koskevat muutokset on erotettava toisistaan niihin liittyvien olosuhtei- den perusteella; ensinnäkin yksi tai useampi osakas voi luopua osakkuudestaan; toiseksi yksi tai use- ampi uusi osakas voi tulla yritykseen siinä jo olevien osakkaiden rinnalle, ja kolmanneksi yhden tai useamman osakkuudestaan luopuvan osakkaan tilalle voi tulla yksi tai useampi uusi osakas. 6. 1. Osakkaiden määrän väheneminen, joka ai- heuttaa siirtymisen yhteisestä määräys-val- lasta yksinomaiseen määräysvaltaan 35. Osakkaiden määrän väheneminen ei sinänsä ole ratkaisevaa, vaan se, että joidenkin osakkaiden luopuessa osakkuudestaan yhteisyrityksessä muut (uudet tai yrityksen senhetkiset) osakkaat saavat nämä osuudet haltuunsa ja näiden osuuksien tai sopimuksista johtuvien lisääntyneiden oikeuksien siirto saattaa siten johtaa siihen, että yritys saa määräysvallan hankinnan kohteena olevassa yrityk- sessä tai jo saavutettu määräysvalta lisääntyy (esi- merkiksi lisääntynyt äänimäärä tai paremmat mah- dollisuudet käyttää veto-oikeutta tai enemmän jäseniä yhtiön hallituksessa). 36. Jos osakkaiden lukumäärä vähenee, yhteinen mää- räysvalta saattaa muuttua yksinomaiseksi määräys- vallaksi (katso myös 5 luku), jolloin joku jäljelle jääneistä osakkaista saa koko yhtiön yksinomai- seen määräysvaltaansa. Keskittymään osallistuvat yritykset ovat tällöin jäljelle jäänyt osakas (joka saa osuuden haltuunsa) ja hankinnan kohteena oleva yritys. 37. Yrityksessä saattaa olla yksinomaista määräysval- taa käyttävän osakkaan lisäksi muita osakkaita, esimerkiksi sellaisia, joilla on osakevähemmistö, mutta jotka eivät pysty estämään päätösten tekoa; nämä osakkaat eivät ole keskittymään osallistuvia yrityksiä, koska niillä ei ole määräysvaltaa. 6. 2. Osakkaiden määrän väheneminen, joka ei aiheuta siirtymistä yhteisestä määräysvallasta yksinomaiseen määräysvaltaan 38. Jos keskittymäjärjestely johtaa yhteistä määräysval- taa käyttävien osakkaiden määrän vähenemiseen, mutta ei kuitenkaan aiheuta yhteisen määräysval- lan vaihtumista yksinomaiseksi määräysvallaksi eikä määräysvallan siirtymistä uusille osakkaille tai entisten tilalle tuleville osakkaille (katso 6. 3 luku), järjestelyn ei yleensä oleteta johtavan muutoksiin määräysvallan laadussa, ja siten sitä ei tulkita kes- kittymäksi, josta on tehtävä ilmoitus komissiolle. Tällainen tapaus on kyseessä, jos esimerkiksi vii- dellä osakkaalla on alun perin yhtä suuret (20 prosentin) osuudet ja järjestelyn jälkeen yksi osa- kas luopuu osakkuudestaan ja jäljelle jääneillä nel- jällä osakkaalla on tämän seurauksena yhtä suuret (25 prosentin) osuudet. 39. Tilanne on kuitenkin toinen, jos määräysvallan luonne muuttuu merkittävästi, kuten esimerkiksi silloin, jos osakkaiden määrän väheneminen paran- taa jäljelle jääneiden osakkaiden mahdollisuuksia käyttää veto-oikeutta tai ne saavat lisää jäseniä yrityksen hallitukseen, ja tuloksena on se, että määräysvaltaa siirtyy vähintään yhdelle osakkaalle, joko jo aiemmin tehdyn tai uuden osakkaiden välisen sopimuksen perusteella. Tässä tapauksessa keskittymään osallistuvia yrityksiä ovat jäljelle jää- vät osakkaat, joilla on yhteinen määräysvalta, sekä II (14) osakkaiden yhteisyritys. Asiassa Avesta määrä väheni neljästä osakkaasta kolmeen, ja koska osakassopimus jäi voimaan, yksi osakas sai sopimusehtojen mukaisesti negatiivisen veto-oikeu- den (jota sillä ei aiemmin ollut) (15). Komissio katsoi, että tämä täyden veto-oikeuden saaminen merkitsi muutosta määräysvallan laadussa. 6. 3. Muut omistussuhteiden muutokset 40. Lopuksi, jos yksi tai useampi osakas saa määräys- valtaa yritysosuuksien omistussuhteissa tapahtu- vien muutosten kautta, on kyseessä järjestely, josta on tehtävä ilmoitus, sillä on oletettavissa, että tällainen järjestely yleensä johtaa muutokseen mää- räysvallan laadussa. 41. Siitä riippumatta, väheneekö vai lisääntyykö osak- kaiden lukumäärä vai pysyykö se entisellään järjes- telyn toteuduttua, määräysvallan siirto voi tapah- tua millä tahansa seuraavassa esitetyllä tavalla: (14) Asia IV/M. 452, Avesta II, 9. 6. 1994. (15) Kyseisessä asiassa osakas, joka oli osallisena osakassopimuk- sessa, myi noin seitsemän prosentin osuutensa yrityksessä. Koska osakkuudestaan luopuva osakas oli jakanut veto- oikeutensa toisen osakkaan kanssa, joka jäi yritykseen, ja koska osakassopimus pysyi muuttumattomana, jäljelle jäänyt osakas sai tätä kautta täyden veto-oikeuden. 2. 3. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 66/21 — yksi tai useampi uusi osakas tulee mukaan yritykseen (jolloin yksinomainen määräysvalta muuttuu yhteiseksi määräysvallaksi tai määräys- valta on yhteistä sekä ennen järjestelyä että sen jälkeen); — määräysvaltaan oikeuttava osuus siirtyy yhdelle tai useammalle vähemmistöosuuksia omistavalle osakkaalle (jolloin yksinomainen määräysvalta muuttuu yhteiseksi määräysvallaksi tai määräys- valta on yhteistä sekä ennen järjestelyä että sen jälkeen); — yhden tai useamman osakkaan tilalle tulee toi- nen osakas (jolloin määräysvalta on yhteistä sekä ennen järjestelyä että sen jälkeen). 42. Näissä tilanteissa on ratkaistava kysymys, onko keskittymään osallistuvina yrityksinä pidettävä yh- teisyritystä ja uutta osakasta tai uusia osakkaita, jotka saavat määräysvallan jo aiemmin peruste- tussa yrityksessä vai pidetäänkö kaikkia osakkaita (yrityksessä jo ennestään olleita ja uusia) keskitty- mään osallistuvina yrityksinä, jotka ottavat uuden yhteisyrityksen määräysvaltaansa. Tämä kysymys on olennainen erityisesti, jos yrityksessä jo ennes- tään ollut osakas tai yrityksessä jo ennestään olleet osakkaat eivät ole tehneet asiasta sopimusta uuden osakkaan tai uusien osakkaiden kanssa, jotka ovat mahdollisesti sopimussuhteessa ainoastaan osak- kuudestaan luopuvan tai luopuvien osakkaiden eli myyjien kanssa. 43. Osakkaiden omistussuhteissa tapahtuvien muutos- ten, jotka tapahtuvat uusien osakkaiden tullessa yritykseen tai osakkaiden vaihtuessa, katsotaan aiheuttavan muutoksia määräysvallan laadussa. Tämä johtuu siitä, että uuden emoyhtiön tulo yritykseen tai emoyhtiön tulo toisen emoyhtiön tilalle ei ole verrattavissa yrityksen osan hankkimi- seen normaalitilanteessa, koska se merkitsee mää- räysvallan luonteen muuttumista yhteisyrityksessä kokonaisuudessaan, vaikka yhteistä määräysvaltaa käyttäisikin tietty määrä osakkaita sekä ennen jär- jestelyä että sen toteuduttua. 44. Komissio katsoo, että keskittymään osallistuvat yritykset tapauksissa, joissa yrityksen omistussuh- teissa tapahtuu muutoksia, ovat osakkaat (jo ennestään yrityksessä olevat ja uudet), joilla on yhteinen määräysvalta yhteisyrityksessä sekä mää- räysvallan kohteena oleva yhteisyritys. Kuten edellä on todettu, määräysvaltaa vailla olevat osakkaat eivät ole keskittymään osallistuvia yrityksiä. 45. Esimerkkinä tällaisesta muutoksesta yrityksen omistussuhteissa voidaan mainita asia Synthomer/ Yule Catto (16), jossa uusi yritys korvasi toisen yhteisyrityksen emoyhtiöistä, joilla oli ollut yhtei- nen määräysvalta yhteisyrityksessä. Molemmat määräysvaltaa yhdessä käyttävät emoyhtiöt (osak- kuutensa yhteisyrityksessä säilyttänyt emoyhtiö ja uusi emoyhtiö) sekä yhteisyritys katsottiin keskitty- mään osallistuviksi yrityksiksi. 7. Sulautumien ja yritysten purkaminen 46. Jos kaksi yritystä sulautuu tai perustaa yhteisyri- tyksen ja sen jälkeen purkaa sulautuman tai yh- teisyrityksen ja varallisuus (17) jaetaan sulautuman purkavien osapuolten kesken, erityisesti eri suh- teessa kuin niitä on sijoitettu, on yleensä kysymys useammasta kuin yhdestä määräysvallan hankin- nasta (katso liite). 47. Esimerkiksi yritykset A ja B sulautuvat ja purkavat sen jälkeen sulautuman jakaen varallisuuden eri tavoin kuin se on alun perin sijoitettu yritykseen. Yritys A saa tällöin haltuunsa tiettyjä varoja (jotka se on aiemmin mahdollisesti omistanut itse tai jotka ovat voineet aiemmin olla yritys B:n omistuk- sessa, sekä sulautumasta muodostuneen yhteisen yksikön hankkimia varoja) ja samoin yritys B saa haltuunsa tiettyjä varoja. Samalla tavoin yhteisyri- tyksen purkamista voidaan pitää yhteisyrityksen koko varallisuutta koskevan yhteisen määräysval- lan muuttumisena jaettuun varallisuuteen kohdistu- vaksi yksinomaiseksi määräysvallaksi (katso asia Solvay-Laporte/Interox (18)). 48. Yhtiön purkaminen tällä tavoin on ”epäsym- metristä”. Tällaisessa yhtiön purkamisessa keskitty- mään osallistuvia yrityksiä (kussakin purkutoi- messa) ovat toisaalta sulautuman alkuperäiset osapuolet ja toisaalta varallisuuserät, jotka kukin alkuperäinen osapuoli saa haltuunsa. Yhteisyrityk- sen purkamisen ollessa kyseessä keskittymään osal- listuvia yrityksiä (kussakin purkutoimessa) ovat toisaalta yhteisyrityksen alkuperäiset osapuolet hankkivina osapuolina ja toisaalta se osa yhteisyri- tyksestä, jonka kumpikin yhteisyrityksen alkuperäi- nen osapuoli saa haltuunsa. 8. Varallisuuserien vaihdot 49. Järjestelyissä, joissa kaksi yhtiötä (tai useampi yhtiö) vaihtaa keskenään varallisuus-eriä, jokaisen haltuunoton tuloksena on erillinen keskittymä, siitä (17) ’Varallisuudella’ tarkoitetaan määrätynlaisia varallisuuslajeja, joihin liiketoiminta voi jo sinänsä perustua (esimerkiksi tytä- ryhtiö, yhtiön osasto ja joissain tapauksissa tavaramerkit ja lisenssit) ja joihin on kohdistettavissa markkinoiden tietty liikevaihto. (16) Asia IV/M. 376, Synthomer/Yule Catto, 22. 10. 1993. (18) Asia IV/M. 197, Solvay-Laporte/Interox, 30. 4. 1992. C 66/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 riippumatta, ovatko varallisuuserät erillisiä oikeus- henkilöitä. Vaikka vaihdon osapuolet yleensä pitä- vätkin varallisuuserien siirtoja toisistaan riippuvai- sina ja niistä usein sovitaan samassa asiakirjassa ja ne saattavat myös toteutua samanaikaisesti, sulau- tuma-asetuksen tavoitteiden mukaisesti on kunkin yhtiön toteuttaman määräysvallan hankinnan vai- kutuksia arvioitava erikseen. Toimien välinen oikeudellinen tai taloudellinen yhteys ei riitä teke- mään niistä yhtä ainoaa keskittymää. 50. Varallisuuserien siirrossa keskittymään osallistuvia yrityksiä ovat siten hankkivat yritykset sekä han- kinnan kohteena olevat yritykset tai varallisuus- erät. 9. Yksityishenkilöiden hankkima määräysvalta yrityksessä 51. Sulautuma-asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa sääde- tään, että keskittymän katsotaan syntyvän muun muassa silloin, kun yksi tai useampi henkilö, jolla jo on määräysvalta ainakin yhdessä muussa yrityk- sessä, saa määräysvallan yhdessä tai useammassa yrityksessä tai sen osassa. Tämän säännöksen sana- muoto viittaa siihen, että jos yksityishenkilöt saa- vat määräysvaltaa, tämä aiheuttaa pysyvän muu- toksen kyseisten yhtiöiden rakenteessa ainoastaan, jos nämä henkilöt harjoittavat itse liiketoimintaa. Komissio katsoo, että keskittymään osallistuvia yri- tyksiä ovat hankinnan kohteena oleva yritys ja henkilö, joka saa määräysvallan (jolloin henkilön liikevaihtolaskelmaan sisällytetään tämän henkilön määräysvallassa olevan yhden tai useamman yri- tyksen liikevaihto). 52. Komissio sovelsi tätä lähestymistapaa asiassa Asko/ Jacobs/Adia (19), jossa vähittäistavarakaupassa huo- mattavia osuuksia omistava saksalainen hol- dingyhtiö Asko ja Jacobs-niminen sveitsiläinen yksityinen sijoittaja ottivat yhteiseen määräysval- taansa Adian, joka oli pääasiassa henkilöstöpalve- luja tarjoava sveitsiläinen yritys. Sijoittaja katsot- tiin keskittymään osallistuvaksi yritykseksi suklaa- teollisuudessa, makeistuotannossa ja kahvialalla omistamansa liiketoiminnan perusteella. 10. Yrityksen myyminen toimivalle johdolle (mana- gement buy-out) 53. Kun yhtiön johto ottaa yrityksen haltuunsa, on myös kyseessä yksityishenkilöiden toteuttama hal- tuunotto, joten edellä esitetty on sovellettavissa myös näihin tapauksiin. Yrityksen johto saattaa kuitenkin koota omistusosuuksiaan yhteen välikä- tenä toimivan yhtiön kautta, jotta se voisi esittää yhteisiä kannanottoja ja jotta päätöksenteko hel- pottuisi. Tällaista välineenä toimivaa yhtiötä saate- taan pitää keskittymään osallistuvana yrityksenä, mutta ei välttämättä. Yhteisyrityksen välityksellä hankittua määräysvaltaa koskeva yleissääntö sovel- tuu myös tähän (katso 4 luku). 54. Käytettiinpä yhtiötä välikätenä tai ei, yrityksen johto saattaa etsiä sijoittajia rahoittamaan järjeste- lyä. Hyvin usein näille sijoittajille annetut osuuk- sien suuruuden perusteella määräytyvät oikeudet saattavat olla niin laajat, että sulautuma-asetuksen 3 artiklan mukainen määräysvalta on sijoittajilla eikä yritysjohdolla, jolla saattaa olla pelkästään vähemmistöosakkaille kuuluvia oikeuksia. Asiassa CWB/Goldman Sachs/Tarkett (20) katsottiin, että kaksi järjestelyyn osallistuvaa investointirahastoja hoitavaa yhtiötä sai itselleen yhteisen määräysval- lan eikä yritysjohdon. 11. Valtion omistaman yrityksen hankkima mää- räysvalta yrityksessä 55. Tilanteissa, joissa valtion omistama yritys sulautuu saman valtion (21) määräysvallassa olevaan toiseen yritykseen tai ottaa haltuunsa tällaisen yhtiön, on ratkaistava, onko todella kyseessä sulautuma-ase- tuksen 3 artiklan mukainen keskittymä vai pikem- minkin ”julkisella alalla toimivan yhtymän sisäinen uudelleenjärjestely” (22). Tältä osin asetuksen (ETY) N:o 4064/89 johdanto-osan 12 kappaleessa säädetään julkisen ja yksityisen sektorin välisen syrjimättömyyden periaate ja todetaan, että julki- silla aloilla keskittymään osallistuvan yrityksen lii- kevaihtoa laskettaessa täytyy ottaa huomioon sel- (20) Asia IV/M. 395, CWB/Goldman Sachs/Tarkett, 21. 2. 1994. (21) ’Valtiolla’ tarkoitetaan julkisoikeudellisia yhteisöjä eli jäsen- julkisoikeudellisia valtioita sekä alueellisia yhteisöjä, kuten maakuntia, departementteja ja osavaltioita (Länder). ja paikallisia (22) Katso myös komission tiedonanto yrityskeskittymän käsit- (19) Asia IV/M. 082, Asko/Jacobs/Adia, 16. 5. 1991. teestä, 8 kohta. 2. 3. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 66/23 laisen taloudellisen yksikön muodostavat yritykset, jolla on itsenäinen päätösvalta, yritysten pääoman hallintatavasta tai niihin sovellettavista hallinnol- lista valvontaa koskevista säännöistä riippumatta. 56. Saman valtion omistaman kahden yrityksen välinen sulautuma tai määräysvallan hankkiminen voi olla keskittymä, ja jos näin on, kumpaakin yritystä pidetään keskittymään osallistuvana yrityksenä, sillä se seikka, että sama valtio omistaa kaksi yhtiötä, ei välttämättä merkitse, että ne kuuluvat samaan ryhmään. Ratkaiseva tekijä onkin se, kuu- luvatko ne saman hallinnon piiriin ja tietyssä mää- rin yhteensovitetun toimintastrategian alaisuuteen. Tämä oli lähtökohta asiaa SGS/Thomson (23) kos- kevassa päätöksessä. (23) Asia IV/M. 216, CEA Industrie/France Telecom/Finmeccanica/ SGS-Thomson, 22. 2. 1993. C 66/24 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 2. 3. 98 LIITE SULAUTUMIEN JA YRITYSTEN PURKAMINEN (24) Sulautuma Ennen sulautumaa Yhtiö A Sulautuman jälkeen Yhtiö B Sulautuma Yhdistetty varallisuus Sulautuman purkamisen jälkeen Yhtiö A: Yhtiö B: Sulautuman tuloksena syntyneen yhtiön varojen jakaminen: — A:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — B:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — tietty sulautuman tuloksena syntyneen yhtiön hankkima varallisuus Sulautuman tuloksena syntyneen yhtiön varojen jakaminen: — A:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — B:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — tietty sulautuman tuloksena syntyneen yhtiön hankkima varallisuus Yhteisyritys Ennen yhteisyrityksen perustamista Yhtiö A A:n yhteisyritykseen sijoittama varallisuus B:n yhteisyritykseen sijoittama varallisuus Yhtiö B Yhteisyrityksen perustamisen jälkeen Yhtiö A Yhteisyritys Yhtiö B Yhdistetty varallisuus Yhteisyrityksen purkamisen jälkeen Yhtiö A Yhteisyrityksen varojen jakaminen: Yhteisyrityksen varojen jakaminen: Yhtiö B — A:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — A:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — B:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — B:n tietty (alkuperäinen) varallisuus — tietty yhteisyrityksen hankkima va- — tietty yhteisyrityksen hankkima va- rallisuus rallisuus (24) Varallisuudella tarkoitetaan määrätynlaisia varallisuuslajeja, joihin liiketoiminta voi jo sinänsä perustua (esimerkiksi tytäryhtiö, yhtiön osasto ja joissain tapauksissa tavaramerkit ja lisenssit) ja joihin on kohdistettavissa markkinoiden tietty liikevaihto


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 492/98 von Nikitas KAKLAMANIS an die Kommission. Zuschüsse aus dem Gemeinschaftshaushalt für den Anbau verbotener Pflanzen

eurovoc_concepts:
EU aid
EU control
aid to agriculture
aromatic plant
hemp
narcotic
seed
use of aid

text: 2. 10. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 304/119 Gemeinsame Antwort von Herrn Santer im Namen der Kommission auf die Schriftlichen Anfragen E-0491/98 und E-0740/98 (27. Ma¤rz 1998) Die Abgeordneten werden auf die Antwort der Kommission auf die schriftliche Anfrage E-440/98 von Herrn Alavanos (1) verwiesen. (1) Siehe Seite 105. (98/C 304/179) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-0492/98 von Nikitas Kaklamanis (UPE) an die Kommission (2. Ma¤rz 1998) Betrifft: Zuschu¤sse aus dem Gemeinschaftshaushalt fu¤r den Anbau verbotener Pflanzen Berichten der europa¤ischen Presse zufolge ist die Europa¤ische Kommission sehr beunruhigt wegen des Verdachts, ein Teil der Zuschu¤sse fu¤r den Anbau von Arznei- und Aromapflanzen wu¤rden fu¤r Kulturen wie Marihuana verwendet. In den gleichen Berichten hei(cid:223)t es, da(cid:223) die unzureichenden Kontrollen durch die nationalen Regierungen in bezug auf die Art und Weise, in der die Zuschu¤sse verwendet werden, Zweifel an ihrer Verwendung aufkommen lassen. Dieser Angelegenheit kommt eine enorme moralische Bedeutung zu, da dem Anschein nach Gelder der europa¤ischen Bu¤rger zur Unterstu¤tzung illegaler Kulturen verwendet werden, wo die Europa¤ische Union doch danach trachtet, die Jugendlichen unseres Kontinents vor dem Drogenkonsum zu schu¤tzen. Ich bitte die Europa¤ische Kommission, mir die ihr zur Verfu¤gung stehenden Informationen u¤ber die Unterstu¤tzung des Anbaus von indischem Cannabis in der EU durch Gemeinschaftsmittel zukommen zu lassen und anzugeben, was sie zu tun gedenkt, um die korrekte Verwendung der Mittel des Gemeinschaftshaushalts sicherzustellen. Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (26. Ma¤rz 1998) Die gemeinschaftlichen Rechtsvorschriften u¤ber die Bedingungen der Beihilfegewa¤hrung fu¤r Hanf umfassen strenge Anforderungen. So ist die Beihilfe auf zertifiziertes Saatgut der Sorten beschra¤nkt, deren Gehalt an berauschenden Wirkstoffen ho¤chstens 0,3% Tetrahydrocannabinol (THC) betra¤gt. Zu diesem Zweck wurde ein EG-Verzeichnis der Sorten aufgestellt, die diesem Kriterium entsprechen, wobei ein Gemeinschaftsverfahren fu¤r die mengenma¤(cid:223)ige Bestimmung von THC die Einhaltung dieses Gehalts sicherstellt. Au(cid:223)erdem ist vorgeschrie- ben, da(cid:223) eine Kopie des amtlichen Etiketts des verwendeten Saatgutes vorzulegen ist und die Pflanzen erst nach der Samenbildung geerntet werden du¤rfen. U¤ berdies pru¤ft die Kommission derzeit die Mo¤glichkeit, insbesondere mittels eines Systems obligatorischer Anbauvertra¤ge zwischen den Erzeugern und der Verarbeitungsindustrie die Bedingungen fu¤r die Beihilfege- wa¤hrung noch strenger zu fassen. Der Kommission sind keine Fa¤lle bekannt, in denen auf Hanfaussaatfla¤chen, fu¤r die Anspruch auf Gemeinschaftsbeihilfe bestand, Hanf fu¤r die Drogenherstellung angebaut wurde. Weiterhin ungelo¤st ist das Kontrollproblem. Sollte es sich als unlo¤sbar erweisen, so beha¤lt die Kommission sich die Mo¤glichkeit vor, die Aufhebung dieser Beihilferegelung vorzuschlagen


title: WRITTEN QUESTION No. 661/98 by Undine-Uta BLOCH von BLOTTNITZ to the Commission. Nuclear waste at Dounreay

eurovoc_concepts:
United Kingdom
application of EU law
competence of the Member States
management accounting
plutonium
radioactive waste
sodium
storage of waste
uranium
waste recycling

text: 9. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 310/113 Komission ja¤senen Manuel Marinin komission puolesta antama vastaus (3. huhtikuuta 1998) Al-Invest on hajautettu yhteiso¤n ohjelma, jonka tavoitteena on edista¤a¤ yritta¤jien va¤lisia¤ tapaamisia. Na¤in ollen yksityiset toimijat itse tekeva¤t tapaamisaloitteen. Ta¤llaisia toimijoita ovat esimerkiksi kauppakamarit ja teollisuuden etuja¤rjesto¤t, ammatinharjoittajien tai erikoistuneiden neuvonantajien liitot, jotka ovat liittyneet Etela¤-Amerikassa Eurocentres-verkkoihin ja Euroopassa Coopeco-verkkoihin. Espanjassa ne toimijat, jotka ovat kehitta¤neet paljon toimintaa AL-Investin kautta, ovat olleet Barcelonassa, Bilbaossa, Madridissa, Valenciassa ja Saragozassa sijaitsevia laitoksia. Galician alueen yritykset ovat osallistuneet melko va¤ha¤n AL-Investin alakohtaisiin tapaamisiin, lukuun ottamatta kalastusalaa, jonka ammat- tiedustus on ollut tyydytta¤va¤. (98/C 310/150) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0655/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) (10. maaliskuuta 1998) Aihe: Hormonien ka¤ytto¤ karjankasvatuksessa EU:ssa on kielletty hormonien ka¤ytto¤ ela¤inten kasvatuksessa muista kuin terveydellisista¤ syista¤. Hormonien ka¤yto¤n valvonta on kuitenkin puutteellista. Monissa maissa lihasta on lo¤ydetty kiellettyjen hormonien ja¤a¤mia¤. On arvioitu (Der Spiegel), etta¤ hormoneja myyda¤a¤n EU:n alueella jopa 1,5 miljardin ecun arvosta huolimatta siita¤, etta¤ niiden ka¤ytto¤ on kielletty. Miten hormonien ka¤yto¤n valvontaa voitaisiin komission mielesta¤ edista¤a¤ nykyista¤ tehokkaammin? Komission ja¤senen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (7. huhtikuuta 1998) Tiettyjen hormonaalista tai tyrostaattista vaikutusta omaavien aineiden ja beta-agonistien ka¤yto¤n kotiela¤intuo- tannossa kielta¤va¤ssa¤ 29. huhtikuuta 1996 annetussa neuvoston direktiivissa¤ 96/22/EY, jolla kumotaan direktiivit 81/602/ETY, 88/146/ETY ja 88/299/ETY (1), kielleta¤a¤n hormonien ka¤ytto¤ ela¤inten kasvun lisa¤a¤miseksi; pa¤a¤syyna¤ ta¤ha¤n on kuluttajien suojeleminen terveydelle mahdollisesti vaarallisilta aineilta. Yhteiso¤ssa¤ ja¤senvaltiot vastaavat kiellettyjen aineiden, kuten direktiivissa¤ 96/22/EY nimettyjen hormonien, valvonnasta. Neuvoston direktiivissa¤ 96/23/EY ma¤a¤ritella¤a¤n toimenpiteet, joilla tarkastetaan, esiintyyko¤ ela¤vissa¤ ela¤imissa¤ ja niista¤ saatavissa tuotteissa tiettyja¤ aineita, mukaan lukien kasvuhormoneita, ja niiden ja¤a¤mia¤. Hormonien laittoman ka¤yto¤n odotetaan estyva¤n tehokkaammin, kun ja¤senvaltiot, 1. heina¤kuuta 1997 alkaen, ottavat ka¤ytto¤o¤n ta¤ssa¤ direktiivissa¤ edellytetyt valvontatoimenpiteet ja vilpista¤ ma¤a¤ra¤tta¤va¤t vakavat seuraamuk- set. (1) EYVL L 125, 23. 5. 1996. (98/C 310/151) KIRJALLINEN KYSYMYS P-0661/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Dounreayssa oleva atomija¤te Lontoolainen Guardian-lehti paljasti jo aiemmin, etta¤ brittila¤isen Dounreayn ja¤lleenka¤sittelylaitoksen la¤histo¤lla¤ sijaitsevaan kuiluun oli viety atomija¤tetta¤. Ta¤ma¤n vuoden helmikuun alussa sama lehti osoitti, etta¤ era¤a¤seen toiseen › aiemmin tuntemattomaan › ja¤lleenka¤sittelylaitoksen liepeilla¤ olevaan kuiluun on vuodesta 1971 la¤htien upotettu huomattavia ma¤a¤ria¤ eritta¤in ongelmallista radioaktiivista ja¤tetta¤. Ta¤ssa¤ ja¤tteessa¤ on mukana mm. ainakin 40 kiloa uraania, plutoniumia ja natriumia