title: WRITTEN QUESTION No. 953/98 by Riitta MYLLER to the Commission. Slow-moving three-wheeled vehicles

eurovoc_concepts:
accident prevention
approval
disabled person
elderly person
motor vehicle
road traffic
speed control

formats: html pdf print

text: 18. 1. 1999 EN Official Journal of the European Communities C 13/13 It is worth pointing out that Member States are primarily responsible for developing and implementing the programmes, and for project selection in particular. In the next programming period, the Member States will see their overall responsibility for programme implementation and monitoring explicitly enhanced in the regulations if Parliament and the Council adopt the thrust of the Commission(cid:146)s proposal for greater decentralisation and simplification of the Funds. The proposed expanded partnership, which will include the economic and social actors, is also likely to help improve the management of operational programmes that include measures in favour of SMEs. The Commission will work to provide an appropriate follow-up to the Court of Auditors(cid:146) report and to supply the information needed to reply to the comments contained in it. Lastly, as requested by the Council in its resolution of 9 December 1996 (2), the Commission, as coordinator of the Community(cid:146)s SME policies, has started to prepare a recommendation on the ways SME access to Community programmes can be improved. The recommendation will cover Community programmes with a significant impact on the development of SMEs, examples being the Structural Funds, research and innovation. (1) OJ C 354, 19. 11. 1998, p. 40. (2) OJ C 18, 17. 1. 1997. (1999/C 13/018) WRITTEN QUESTION E-0953/98 by Riitta Myller (PSE) to the Commission (30 March 1998) Subject: Slow-moving three-wheeled vehicles Under EU rules, slow-moving three-wheeled vehicles whose use on the road is permitted are classified as L2 vehicles. They are used mainly by the elderly and the disabled and have a maximum speed of 40 km/h. From a distance, and especially in the dark, such vehicles look like ordinary cars. However, as they travel more slowly than other traffic, it ought to be possible to warn other road-users more effectively to keep clear of them in order to avoid accidents. Could the appropriate member of the Commission say whether it would be possible for such three-wheelers to be designated as slow vehicles, so that they would have to bear a warning triangle alerting other road-users to their slowness? This would improve road safety in the interests both of drivers of the three-wheeled vehicles and of other road-users. Answer given by Mr Bangemann on behalf of the Commission (29 May 1998) Council Directive 92/61/EEC of 30 June 1992 on the type approval of two or three-wheel motor vehicles (1) provides, in particular that light quadricycles having an unladen mass of less than 350 kg are considered to be three-wheel mopeds (vehicles having a (design) speed not exceeding 45 km/h and a cylinder capacity not exceeding 50 cm3). Therefore these light quadricycles, or (cid:145)cabin scooters(cid:146) are covered by the approval procedure for two or three- wheel motor vehicles and must therefore meet not only the requirements of the framework Directive referred to above, but also those of the various separate Directives deriving from the same framework Directive. However, the Community provisions in this area do not require (cid:145)cabin scooters(cid:146) to be fitted with a triangle in order to warn other road users of their lower speeds, thus leaving the Member States the option of regulating that safety aspect of the use of such vehicles. (1) OJ L 225, 10. 8. 1992


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1058/98 del Werner LANGEN a la Comisión. Sanción pecuniaria contra VW

eurovoc_concepts:
after-sales service
competition law
concessionaire
consumer protection
fine
motor vehicle industry
restriction on competition
selective distribution agreement

formats: html print


title: Meddelande från kommissionen om reglering av konsumenttvister utanför domstol

eurovoc_concepts:
access to the courts
civil proceedings
consumer protection
consumption
mediator

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION CORRIGENDUM Rediffusion du document SEC(1998) 576 final du 30. 03. 1998 car la cote de ce document doit se lire COM(1998) 198 final. (concerne toutes les versions linguistiques) Bryssel den 30. 03. 1998 KOM(1998) 198 slutlig MEDDELANDE FRAN KOMMISSIONEN om reglering av konsumenttvister utanför domstol och KOMMISSIONENS REKOMMENDATION om principer som skall tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol SAMMANFATTNING Detta meddelande ingår i den rad av initiativ som gemenskapen under många år tagit i frågan om konsumenters rätt att få sin sak prövad. Att det är nödvändigt med en gemenskapsinsats om reglering av konsumenttvister och att det brådskar har understrukits och bekräftats under samråden om grönboken (1993) och handlingsplanen (1996) "för utvidgning av konsumenters talerätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden". Resultaten av diskussionerna visar att ett av de mål man främst eftersträvar är att underlätta regleringen av konsumenttvister genom att komma till rätta med bristen på proportioner mellan det omtvistade ekonomiska värdet och kostnaden för den rättsliga regleringen av tvisten. För att nå detta mål består detta meddelande av två delar som syftar till att förbättra den enskilda konsumentens rätt att få sin sak prövad1: För det första en reklamationsblankett som skall underlätta kommunikationen mellan konsumenter och näringsidkare och med vilken man skall kunna inleda ett förfarande utanför domstol om man inte lyckas göra upp i godo. För det andra en rekommendation som fastställer de principer som skall tillämpas på förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol2. 1 Med "rätt att fä sin sak prövad" menas i detta meddelande praktiska möjligheter att få saken prövad, inte nödvändigtvis i domstolar i strikt bemärkelse. 2 De första gemenskapsinitiativen på det konsumenträttsliga området togs på 80-talet. Kommissionens första meddelande om konsumenternas rätt att fä sin sak prövad överlämnades till rådet den 4 januari 1985 (KOM(84)692 slutlig), och åtföljdes av ett kompletterande meddelande av den 7 maj 1987 (KOM(87)210 slutlig). Europaparlamentet yttrade sig i frågan med en resolution av den 13 mars 1987 (EGT C 99,13. 4. 1987, s. 203). Rådet reagerade genom sin resolution av den 25 juni 1987 som helt ägnades åt konsumenternas rätt att få sin sak prövad (87/C 176/02, EGT C 176, 4. 7. 1987, s. 2), i vilken rådet uppmanade kommissionen att fullborda analysen med hänsyn tagen till gemenskapens utvidgning. Dessutom har gemenskapsdimensionen i samband med konsumenternas rätt att fä sin sak prövad tagits upp i Europaparlamentets resolution av den 11 mars 1992 (EGT C 94. 13. 4. 1992. s. 217) och i rådets resolution av den 13 juli 1992 om de framtida prioriteringarna för konsumcntskyddspolitikcns utveckling (EGT C 186, 23. 7. 1992, s. I). Den 21-23 maj anordnade det dåvarande ordförandelandet och kommissionen den tredje europeiska konferensen om konsumenternas rätt att fä sin sak prövad. Konferensen hölls i Lissabon och där samlades omkring 300 experter frän EG:s 12 dåvarande medlemsstater samt från vissa EFTA-länder. Slutsatsenia från konferensen överensstämmer med de problem som lyfts fram i de ovannämnda initiativen. I grönboken om konsumenters talcrätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden (KOM(93)576 slutlig, 16. 11. 1993) för kommissionen fram ett antal förslag på hur man kan lösa individuella och kollektiva gränsöverskridande tvister. Bland förslagen kan nämnas fri rörlighet för förbudsförelägganden och förenklade tvistlösningsförfarandcn. Efter grönboken lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om förbudsförclåggandc för att skydda konsumenternas intressen, vilket håller på att antas (rådets gemensamma ståndpunkt om förbudsföreläggande för att skydda konsumenternas intressen (EG 48/97 av den 30 oktober 1997, EGT C 389,22. 12. 1997, s. 51)). Dessutom har kommissionen utfärdat ett meddelande om handlingsplanen om utvidgning av konsumenters talcrätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden (KOM(96)13 slutlig, 14. 2. 1996). Europaparlamentet har antagit en resolution av den INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING 1. Problemet för den enskilda konsumenten att få sin sak prövad. 2. Tre vägar att nå en lösning: a) b) Förenklade och förbättrade rättsliga förfaranden Förbättring av kommunikationen mellan konsumenter och näringsidkare c) Inrättande av förfaranden utanför domstol I. DEN FÖRESLAGNA INSATSENS INNEHÅLL 1. 1. Främjande av att konsumenttvister görs upp i godo 1. 2. Säkerställande av lämpliga garantier för inrättandet av instanser med behörighet att reglera konsumenttvister utanför domstol och för hur dessa instanser skall fungera EUROPEISK REKLAMATIONSBLANKETT FÖR KONSUMENTER KOMMISSIONENS REKOMMENDATION OM PRINCIPER SOM SKALL TILLÄMPAS PÅ DE INSTANSER SOM ÄR ANSVARIGA FÖR FÖRFARANDEN FÖR REGLERING AV KONSUMENTTVISTER UTANFÖR DOMSTOL II. III. Bilaga: Informationsblad om instanser för reglering av konsumenttvister utanför domstol 14. 11. 1996 (nr A4-0355/96, EGT C 362, 2. 12. 1996) om grönboken, och i resolutionen stöder parlamentet kommissionens planer och uppmanar den att ta fram ytterligare åtgärder i frågan. INLEDNING som rättigheter 1. Problemet för den enskilda konsumenten att få sin sak prövad När det första programmet för konsumentskydd och konsumentvägledning antogs 19753, räknade Europeiska gemenskapernas råd upp fem grundläggande rättigheter4. Sedan dess har EG:s regelverk på området utvecklats avsevärt. Åtskilliga gemenskapstexter syftar till att ge konsumenterna i alla medlemsstater en mängd skall åtnjutas. Produktansvar, konsumentkrediter, konkreta hemförsäljning, paketresor, överbokning vid flygtransport, ansvarsfrågan vid flygolyckor3, oskäliga avtalsvillkor, distansavtal och s k time-sharing har varit föremål för lagstiftning på europeisk nivå. Andra texter har föreslagits och diskuteras just nu inom områden som försäljning och garantier för konsumtionsvaror. Införandet av dessa i större rättigheter på gemenskapsnivå gör det möjligt för konsumenten att utsträckning dra nytta av den stora inre marknaden, och medlemsstaterna åtog sig att verka för detta mål när de antog den handlingsplan för den inre marknaden som kommissionen lade fram för Europeiska rådet i Amsterdam (strategiskt mål 4, CSE(97)1 slutlig, 4. 6. 1997). Medlemsstaterna, som är de som i första hand bär ansvaret för konsumentskyddet, har också på eget initiativ antagit en rad olika lagar för att tillerkänna konsumenterna specifika rättigheter, dels inom områden som inte omfattas av gemenskapstexter, dels inom harmoniserade områden som omfattas av gemenskapsbestämmelser som tillåter medlemsstaterna att införa ett ännu starkare konsumentskydd. Vidare skyddas konsumenterna i förhållande till näringsidkarna av allmänna civilrättsliga regler, även då specifik lagstiftning saknas. Om man inrättar grundläggande rättigheter utan att upprätta mekanismer som garanterar att dessa verkligen kan utövas, blir rättigheterna i praktiken värdelösa6. För att nå en överensstämmelse mellan den verklighet som råder och den ram som lagstiftaren tecknat på gemenskapsnivå eller nationell nivå för att ge konsumenten skydd, måste man garantera att konsumenten kan hävda sina rättigheter, om någon bryter mot dem, genom enkla, snabba, effektiva och billiga rättsliga kanaler. 3 EGT C 92, 25. 4. 1975, s. 1-16. "Rätten till hälsa och trygghet, rätten till skydd av ens ekonomiska intressen, rätten till information och utbildning, rätten att företrädas, rätten till en rättvis ersättning för liden skada genom snabba, effektiva och billiga förfaranden". 5 Rådets förordning (EG) nr 2027/97 av den 9 oktober 1997 om luftlrafikförctags skadeståndsansvar vid olyckor, EGT L 285, 17. 10. 1997. 6 Talcrätt är för konsumenterna en följd av de grundläggande rättigheter som de ges i gemenskapsrätten. I brist på gcmcnskapsrcglcr år proccssuclla bestämmelser för att skydda dessa rättigheter visserligen medlemsstaternas ansvar, men gemenskapsrätten innehåller gränser för deras befogenheter. De proccssuclla bestämmelserna får således vare sig vara diskriminerande för de personer som enligt gemenskapsrätten har rätt till liknbchandling eller inskränka de grundläggande friheterna i fördraget. Då den fria rörligheten för varor och tjänster på den inre marknaden garanteras av gemenskapsrätten, följer det av detta att alla aktörer, inbegripet konsumenterna, kan vända sig till de rättsvårdande myndigheterna i en medlemsstat för att lösa tvister där deras näringsverksamhet kan ge upphov till sådana, på samma villkor som medborgare i denna stat (dom av den 26 september 1996, Data Dclecta och Forsberg, C-43/95, REG 96/1-4661 samt dom av den 20 mars 1997, Hayes, C- 323/95, REG 1-171). De specifika problem som konsumenterna möter när de skall hävda sina rättigheter har redan givit upphov till åtskilliga utlåtanden från behöriga institutioner. Faktum är att det finns ett antal hinder som möter den konsument som hävdar sina rättigheter inför domstol. Först och främst har vi kostnaderna för den juridiska rådgivningen och för det juridiska ombudet, för domstolshandläggningen och för sakkunnigutlåtanden (desto mer som produkter och tjänster i de moderna ekonomierna blir allt mer komplexa och ibland går utöver rättens kunskaper). Vidare löper man i vissa länder risken att få svara för motpartens kostnader i händelse av tredskoförfarande. I andra länder vet man redan från början att man kommer att få stå för sina egna kostnader även om man vinner målet. Slutligen är arbetsbelastningen vid domstolarna i vissa medlemsstater så hög att det tar lång tid innan ärendet kan avgöras. Förutom dessa konkreta faktorer finns det även psykologiska hinder förknippade med de juridiska förfarandenas komplexa och formella karaktär. Konsumenten känner ofta en viss osäkerhet inför domstolarna på grund av det juridiska språket och de juridiska förfarandenas svårbegripliga ritualer. Om tvisterna är komplicerade redan på nationell nivå blir de det desto mer när flera länder är inblandade. Risken för tvister över gränserna7 ökar när transaktionerna över gränserna blir allt fler och det kommer ny teknik för handel med varor och tjänster. Med beaktande av ovanstående kan man dra slutsatsen att det begränsade belopp man tvistar om i de flesta konsumenttvister såväl på nationell nivå som över gränserna, inte står i någon som helst proportion till den tid det rättsliga förfarandet tar och de kostnader det ger upphov till8. När konsumenterna ställs inför detta faktum, avstår många från att hävda sina rättigheter och finner sig helt enkelt i att man bryter mot dem. 2. Tre sätt att nå en lösning Det finns tre metoder att förbättra konsumenternas rätt att få sin sak prövad: förbättring av förenkling och kommunikationen mellan näringsidkare och konsumenter samt inrättande av förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol. Dessa tre metoder utesluter på intet sätt varandra utan kompletterar varandra helt och hållet. förbättring av de förfarandena, rättsliga Det finns dock en grundläggande skillnad mellan den första metoden och de övriga två. Medan den första befinner sig inom den traditionella ramen för rättslig reglering av tvister och syftar till en förbättring av befintliga system, är syftet med de andra två däremot att i möjligaste mån få bort dessa tvister från domstolarna. För en detaljerad beskrivning av termens definition och av alla de problem som har med denna att göra, hänvisas till grönboken, s. 72. Hur välgrundat detta konstaterande är har visats och bekräftats i studien om kostnader av rättsliga gränser för konsumenterna inom den inre marknaden. I denna studie konstaterades att genomsnittskostnaden (rättegångskostnader och advokatkostnadcr) för reglering av en rättstvist inom gemenskapen gällande ett belopp motsvarande 2 000 ecu i den för käranden bästa av hypoteserna uppgick till ett belopp motsvarande ca 2 500 ecu. För en sammanfattning av studiens resultat hänvisas till handlingsplanen "för utvidgning av konsumenters talcrätt och reglering av konsumenttvistcr inom den inre marknaden", s. 8-11 (KOM(96)13). a) Förenkling och förbättrade av de rättsliga förfarandena I de flesta medlemsstater har initiativ tagits för att förenkla de rättsliga förfarandena för tvister om "mindre värden", antingen i allmänhet eller särskilt för konsumenttvister. Den gemensamma tanken är att inrätta informella förfaranden som gör det möjligt att ta upp målet i förenklade förfaranden, gör advokaternas medverkan fakultativ och leder till ett förlikningsförslag inför en domare (antingen obligatoriskt eller på domarens eller parternas begäran). Trots likheterna finns det en rad skillnader i de olika rättsordningarnas förenklade förfaranden, t ex olika kriterier för hur man definierar småmål eller varierande kostnader. I kommissionens handlingsplan av den 14 februari 1996 presenterades idén att införa en blankett som skulle förenkla konsumenternas talerätt. Resultaten från samrådet om handlingsplanen gav dock vid handen att medlemsstaterna inte var övertygade om fördelarna med en gemensam blankett för de förenklade rättsliga förfarandena, i synnerhet som det i de flesta medlemsstater skulle krävas ändringar i reglerna för de civilrättsliga förfarandena om en enkel blankett skulle räcka för att inleda ett sådant förenklat förfarande. Det arbete som utförts i detta sammanhang har icke desto mindre inspirerat kommissionen till ett av de initiativ som läggs fram i detta meddelande, på det extrajudiciella området (se nedan punkt 1. 1 ). Detta meddelande rör inte de rättsliga förfarandena och innehåller därför inte några förslag på detta grundläggande område. Detta innebär givetvis inte att kommissionen avstår från att främja framsteg när det gäller de rättsliga förfarandena. Tvärtom kommer kommissionen att fortsätta att studera behovet av ett gemenskapsinitiativ med anledning av hur de rättsliga förfarandena fungerar inom den inre marknaden och det europeiska rättsområdet och hur ett sådant initiativ skulle se ut. Denna satsning kommer att underlättas väsentligt av Amsterdamfördraget. Vidare har kommissionen nyligen lagt fram ett meddelande9 om förbättring av förfarandena för verkställande av domstolsbeslut i andra länder och om regler för fastställande av forum för behandling av tvister över gränserna. I detta meddelande tas särskild hänsyn till konsumenternas intressen, och en debatt inleds om unionens gemensamma hållning till vissa aspekter på nationella processuella bestämmelser. Vidare skall en allmännare debatt inledas om frågan hur de förenklade rättsliga förfarandena (i mål om mindre värden) fungerar inom det europeiska rättsområdet. b) Förbättring av kommunikationen mellan konsumenter och näringsidkare För att komma till rätta med de problem konsumenten kan ha när det gäller att få sin sak prövad är den första målsättningen att hjälpa konsumenten att göra upp i godo med näringsidkaren. En dialog mellan de båda parterna och en uppgörelse i godo gör att konsumenten slipper alla de problem som nämns ovan och som hänger samman med de rättsliga förfarandena, och löser samtidigt den uppkomna tvisten. En uppgörelse i godo tillfredsställer samtidigt näringsidkarnas behov, eftersom de å sin sida vill undvika rättegångar och behålla sin kundkrets. 9 Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet "Effcktiviscring av hur domar meddelas och verkställs inom Europeiska unionen" (KOM(97) 609 slutlig, 26. 11. 1997) Dialogen kommer oftast till stånd på konsumentens eget initiativ, med eller utan inblandning av konsumentföreningar eller andra organisationer som är till för att ge konsumenterna stöd. Uppkomsten av en fruktbar kommunikation hindras icke desto mindre av konsumentens brist på information, av konsumentens svårigheter att klart och tydligt uttrycka sina anspråk, eller som i fallet med tvister över gränserna, av att konsumenten drar sig för att inleda denna typ av diskussioner med någon som talar ett annat språk. När man inte lyckas göra upp i godo är det naturligtvis oundvikligt att man får vända sig till behöriga instanser för att reglera konsumenttvisten. I fråga om finanstjänster har kommissionen lanserat ett initiativ10 i enlighet med sitt Initiativet, som syftar till att låta de berörda parterna - sektorn för finansiella tjänster och konsumentorganisationerna - enas om frivilliga överenskommelser för att förbättra dels informationen till konsumenten, dels konsumentens möjlighet att få sin sak prövad. c) Inrättandet av förfaranden som handläggs utanför domstol Åtskilliga initiativ har tagits i de olika medlemsstaterna för att få till stånd en handläggning av konsumenttvisterna utanför domstolarna. Kommissionen stöder sedan länge pilotprojekt på nationell och lokal nivå, för att få till stånd ett inrättande av sådana system eller en utveckling av befintliga sådana. Vid sidan av de rättsliga förfarandena finns det för närvarande i Europa en mängd olika speciella metoder för reglering av konsumenttvister utanför domstol. Ibland rör det sig om förfaranden som kompletterar eller förbereder för de rättsliga förfarandena, t ex medling eller förlikning. Ibland har man tillgång till andra mekanismer, t ex skiljedomsförfaranden. Med hänsyn till att samma förfarande kan benämnas olika i olika medlemsstater, och för att inte låta oss luras av denna terminologiska variation, bör det påpekas att detta meddelande avser metoder som oavsett hur de benämns leder till en reglering av tvisten genom att en utomstående part aktivt ingriper och föreslår eller påbjuder en lösning. Här avses inte sådana förfaranden som inskränker sig till ett försök att sammanföra parterna för att övertala dem att finna en lösning i samförstånd. Medlemsstaternas system för reglering av konsumenttvister utanför domstol är mycket olika såväl vad gäller uppbyggnad och funktion som vad gäller förloppet. De instrument som inrättats kan vara ett resultat av myndighetsinitiativ på central nivå i de nordiska länderna) eller på lokal nivå (t ex (t ex reklamationsnämnder skiljedomstolarna inrättas av branschsammanslutningar (t ex bankernas och försäkringsbolagens "ombudsmän") eller av näringsidkare eller av inrättningar som erbjuder skiljedomar och förlikning inom ramen för sin huvudsakliga verksamhet (till exempel privatpraktiserande jurister eller skiljedomsinstitut). i Spanien). De kan också främjas eller Just på grund av dessa skillnader är de beslut som fattas av dessa instanser av varierande slag. Vissa är endast rekommendationer (som i fallet med de skandinaviska ländernas reklamationsnämnder och de flesta privata "ombudsmän"). Andra är endast 10 Kommissionens meddelande "Finansiella tjiinstcr: starka konsumenternas förtrocndeM, KOM(97)309 av den 26. 6. 1997, som är en uppföljning av grönboken med titeln "Finansiella tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar" KOM(96)209 av den 22. 5. 96. tvingande för näringsidkarna (som i fallet med de flesta av bankernas "ombudsmän"). Åter andra är tvingande för båda parter (skiljedomar). Men vad gäller försvaret av medborgarnas intressen, är frågan i vilken utsträckning förfaranden som handläggs utanför domstol kan ge dem ett skydd som liknar det som ges av de rättsliga förfarandena (t ex garantin om oberoende och opartiskhet), och samtidigt förbättra deras möjligheter att få sina tvister lösta. Denna fråga är så mycket viktigare som systemet med tvistelösning utanför domstol, trots sina obestridliga fördelar, kan uppvisa vissa potentiella svagheter, som den flexibilitet som gör det möjligt att sätta en strikt tillämpning av rättsreglerna ur spel, avsaknaden av möjligheten att överklaga beslutet när detta är tvingande eller svårigheterna att få beslutet verkställt i en annan stat än den där det har fattats (New York-konventionen av 1958 om verkställande av skiljedomar är inte tillämplig i alla unionens medlemsstater11). Om man kunde säkerställa vissa rättssäkerhetsgarantier för de förfaranden som handläggs utanför domstol skulle man å ena sidan kunna minska betydelsen av deras nackdelar och å andra sidan öka dessa systems trovärdighet i konsumenternas ögon, liksom det ömsesidiga förtroendet mellan de olika medlemsstaternas olika instanser för tvistelösning utanför domstol. 11 Portugal har inte anslutit sig till konventionen (dom av den 25 juli 1991, Rich, C-190/89, REG I- 3855). Detta innebär att erkännande och verkställighet av skiljedomar inte garanteras i hela unionen. I: DEN FÖRESLAGNA INSATSEN Genom detta meddelande lanserar kommissionen två initiativ för att förbättra konsumenternas rätt att få sin sak prövad. Kommissionens initiativ syftar till att komplettera den politik som medlemsstaterna driver på området för att uppnå "en hög konsumentskyddsnivå" i enlighet med artikel 129a i fördraget. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen (artikel 3b i fördraget), inskränker sig insatsen till det som är nödvändigt för att uppnå det uppställda målet. Genomförandet av den föreslagna insatsen förutsätts ske på frivillig basis. 1. 1. Främjande av att konsumenttvister görs UDD i godo I detta sammanhang syftar meddelandet i första hand till att underlätta och uppmuntra till att konsumenttvister regleras i ett inledande skede, så att parterna kan undvika de olägenheter som vållas av att ett förfarande inleds i eller utanför domstol. För detta ändamål innehåller meddelandet en europeisk reklamationsblankett för konsumenter som skall förbättra kommunikationen mellan konsumenter och näringsidkare så att tvister dem emellan kan göras upp i godo. För den händelse dialogen mellan konsument och näringsidkare inte skulle leda till en lösning på problemet, skulle blanketten kunna användas för att inleda ett förfarande utanför domstol. Det vore önskvärt om de instanser som ansvarar för reglering av konsumenttvister utanför domstol kunde godta att ett inlämnande av denna europeiska blankett skulle räcka för att inleda den typ av förfarande som de ansvarar för, så att alla fördelarna med en sådan blankett kan utnyttjas till fullo. Denna reklamationsblankett kan användas såväl vid nationella tvister som vid tvister över gränserna, oavsett hur stort det omtvistade värdet är, eller vilken typ av konsumenttvist det rör sig om. Det är de berörda personerna som skall bestämma i vilken mån deras problem kan lösas genom användandet av denna blankett. När det gäller finanstjänster, undersöks för närvarande, genom den "dialog" som förs mellan sektorn för finansiella tjänster och konsumentorganisationerna, om blanketten lämpar sig för tvister som gäller finansiella tjänster. blanketten, Blanketten kommer att finnas tillgänglig på Internet för alla intresserade personer och organisationer (http://europa. eu. int/comm/dg24/) på alla EU-språk. Man kan inte ändra företagssammanslutningar, i konsumentorganisationer, konsumentvägledningsbyråer, etc. ) som erbjuder blanketten till konsumenten kan anpassa den genom att sätta dit sin logotyp i blankettens övre högra hörn. organisationer (företag, men Denna reklamationsblankett för konsumenter, som har fått sin nuvarande utformning efter åtskilliga konsultationer med medlemsstaterna och de berörda parterna, har utformats så att den skall kunna vägleda och hjälpa konsumenten att formulera sina anspråk. Blanketten har flervalsfrågor för att hjälpa konsumenten att lättare avgränsa sitt problem och sina anspråk, men ger samtidigt tillräckligt med plats för preciseringar eller beskrivningar av specialfall som inte täcks av blankettens flervalsfrågor. Kombinationen av ett system med rutor som skall kryssas i och fri text kommer att underlätta översättningsarbetet avsevärt vid tvister över gränserna eller då parterna talar olika språk. Kommissionen kommer att göra alla tekniska ändringar av blanketten som kan komma att visa sig nödvändiga. Detta initiativ från kommissionen lanseras som ett pilotprojekt. Om två år kommer kommissionen att utvärdera blankettens relevans och genomslag, på grundval av de erfarenheter man då gjort av hur den använts. 1. 2. Säkerställande av lämpliga garantier for inrättandet av instanser med behörighet att reglera konsumenttvister utanför domstol och for hur dessa instanser skall fungera Den andra delen av kommissionens initiativ är en rekommendation som syftar till att fastställa en rad principer för hur de instanser (redan existerande eller kommande) som reglerar konsumenttvister utanför domstol skall fungera. De förfaranden utanför domstol som avses i denna rekommendation är de som, oavsett "juridisk karaktär" (beslut, rekommendation eller förslag till transaktion), kännetecknas av att en utomstående part ingriper och inte bara inskränker sig till att övertala parterna att komma överens utan intar en konkret ståndpunkt rörande tvistens lösning. Respekten för vissa principer som oberoende, öppenhet och effektivitet kan bidra till ett bättre skydd för konsumenternas rättigheter. Om dessa principer garanteras, skapas samtidigt trovärdighet och förtroende. Förtroendet ligger på två nivåer: för det första hos konsumenten som, om han känner tilltro till de garantier som ges av de förfaranden som han har tillgång till utanför domstol, fullt ut och utan förbehåll och misstro kan dra nytta av alla de fördelar som det extrajudiciella systemet i hans land, eller i något annat medlemsland, ger vid konflikter över gränserna. För det andra kommer de instanser som i de olika länderna ansvarar för reglering av konsumenttvister utanför domstol att ha större tillit till varandra vid tvister över gränserna. I en situation av ömsesidigt förtroende kommer de att kunna samarbeta effektivt för att förbättra handläggningen av konsumenttvister över gränserna. Kommissionen kommer att ge stöd åt inrättandet av ett nätverk mellan dessa instanser för att de skall kunna samarbeta mer aktivt i regleringen av konkreta fall. Det slutmål man måste sträva mot är en situation där konsumenten, vid tvister över gränserna, kan väcka talan hos en behörig extrajudiciell instans i utlandet genom den motsvarande extrajudiciella instansen i det egna landet. För detta ändamål vore det önskvärt om de olika instanser som redan finns i de olika medlemsstaterna för tvistelösning utanför domstol respekterade de principer som tas upp i denna rekommendation. Konsumentorganisationer och yrkesorganisationer, var för sig eller tillsammans, har en nyckelroll att spela för att detta skall kunna uppnås. tillhandahåller Dessutom kan dessa principer göra det enklare för dem som extrajudiciella tjänster i en medlemsstat att erbjuda sina tjänster även i en annan medlemsstat. För att nå öppenhet och en spridning av extrajudiciella förfaranden som garanterar respekten av de principer som tagits upp i denna rekommendation och för att underlätta att dessa kopplas ihop i nätverk, kommer kommissionen att ta initiativet till att skapa en databas med uppgifter om de instanser för reglering av konsumenttvister utanför domstol som ger sådana garantier. I enlighet med subsidiaritetsprincipen kommer innehållet i denna databas att bestå av information som de medlemsstater som vill delta i 10 detta initiativ ger till kommissionen. För att möjliggöra en standardiserad information och för att förenkla utbytet av dessa uppgifter, kommer kommissionen att till medlemsstaternas förfogande ställa det standardformulär som finns som bilaga till detta meddelande. För öppenhetens skull och i informationssyfte kommer medlemsstaterna också att kunna inrätta en kontaktpunkt per land som skall kunna upplysa berörda personer om vilka instanser de kan vända sig till för att få till stånd en reglering av sina konkreta konsumenttvister utanför domstol. Kommissionen kommer att utvärdera genomförandet av denna rekommendation om två år. II. REKLAMATIONSBLANKETT FÖR KONSUMENTEN 11 Här kan den organisation eller instans som tillhandahåller blanketten satta sin logotyp REKLAMATIONSBLANKETT FÖR KONSUMENTEN Denna blankett har utarbetats av Europeiska kommissionen och bör inte ändras av användaren. Syftet med blanketten är att förbättra kommunikationen mellan konsumenter och näringsidkare och om möjligt få till stånd en uppgörelse i godo när det gäller problem som konsumenterna kan stöta på i olika affärstransaktioner. Blanketten finns på samtliga Europeiska unionens språk (http://europa. eu. int/comm/dg24/). Under inga omständigheter skall blanketten skickas till Europeiska kommissionen. Kommissionen är inte behörig att ingripa i detta slags tvister. L UPPGIFTER OM PARTERNA Reklamationen är inlämnad av: Reklamationen vänder sig till: nr Namn: Adress, gata: ; Postnummer: Ort: Land:. Telefonnummer:. : Faxnummcr: E-post: Pä följande persons vägnar*: nr. Namn: Adress, gata Postnummer: Ort: I-and: Telefonnummer: Faxnummcr: E-post: övriga uppgifter: * Skall endast fyllas i om konsumenten företräds av en tredje part. Om sä ar fallet, bör konsumentens namnteckning återfinnas nedanför namnuppgiften. ANVISNINGAR - För att problemen och anspråken skall kunna klarlaggas, finns det i denna blankett ett antal svarsmöjligheter till varje fråga. Välj de svar som passar bäst (ett eller flera) och komplettera eventuellt svaren med upplysningar i de utrymmen som ör avsedda för detta. - Blanketten bör sändas i rekommenderat brev med mottagningsbevis eller pä något annat sätt som bevisar nflr brevet sänts och tagits emot, och åtföljas av kopior på de bestyrkande handlingar som rör reklamationen. I)en som inlämnar klagomålet bör behålla en kopia av blanketten. - Näringsidkaren bör ges rimlig tid (åtminstone två veckor) att svara på reklamationen. Näringsidkaren bör svara genom att återsända hela blanketten till den som har klagat. Konsumenten skall sedan sända tillbaka svarskupongen till näringsidkaren (s. 4). OBSERVERA: I lagstiftningen i de flesta länder föreskrivs en viss tidsfrist inom vilken konsumenten kan hävda sina rättigheter genom ett rättsligt förfarande. Denna preskriptionstid är ibland ganska kort, särskilt när det gäller köp av varor. Det är den lagstiftning som är tillämplig på tvisten som avgör om tidsfristen avbryts eller ej genom att man använder denna blankett. 12. iWttiWl&ft". t '! KONSUMENTENS'RËKLAMATtON ; ^Aftfrj:: W -. fit JK»" DE UPPKOMNA PROBLEMEN Datum då problemet/problemen uppkom (dag/månad/år): problem har uppkommit: Problemet gäller / / Ange om det är första gången som detta I Q Varan har inte levererats 2D Tjänsten har inte utförts 3D Försenad leverans av varan 4D Tjänsten utfördes för sent Hur stor var SD Fel på varan 6 D Brister i utförandet av tjänsten Beskriv bristerna förseningen 7 D Varan motsvarar inte beställningen 8 D Varan/tjänsten har inte beställts 9 D Uppkommen skada 10 D Vägran att tillämpa garantin II D Vägran att sälja 12 D Vägran att utföra en tjänst 13 D Bedrägeri 14 D Dålig information 33 D Kompletterande upplysningar: 34 D Annan typ av problem 15 D Otillräcklig information 16 D Betalningsvillkor 17 D Priset 18 D Prishöjning 19 D Extra avgifter 20 D Oskälig avgift eller fakturering 21 D Avtalsvillkor 22 D Omfattning av avtalet 2. 1 D Värdering av skador 24 D Vägran att betala ersättning 25 D Otillräcklig ersättning 26 D Ändring av avtalet 27 D Bristfälligt uppfyllande av avtalet 28 D Uppsägning/hävning av avtalet 29 D Ej utförd tjänst 30 D Återbetalning av ett lån 31 D Begärd ränta 32 D Åtagande som ej uppfyllts II. BESKRIVNING AV SAKFÖRHÅLLANDENA: (Ange var och när inköpet gjorts eller avtalet undertecknats. Beskriv den vara eller tjänst som klagomålet gäller och uppge pris, betalningsvillkor eller andra omständigheter som är viktiga vid bedömningen av reklamationen) III. KONSUMENTENS KRAV Konsumenten kräver att 35 D varan levereras eller tjänsten utförs 36 D varan repareras eller tjänsten 37 D varan byts ut 38 D köpet hävs 39 D garantin tillämpas 40 D åtagandena fullgörs förbättras 45 D värderingen av skadonia görs om 46 D ersättning betalas till ett belopp av 47 D få tillbaka det avbetalningsbelopp om. som har inbetalts 48 D få tillbaka andra inbetalade belopp om 49 D priset sätts ned med 50 D skadestånd utbetalas till ett belopp av. 41 D avtal ingås 42 D avtalet sägs upp eller hävs 43 0 en faktura annuleras 44 D information lämnas 13 51 D Kompletterande upplysningar 52 D Annan typ av krav IV. KOMPLETTERANDE UPPLYSNINGAR (FRIVILLIGT) V. RÄTTSLIG GRUND (FRIVILLIGT) VI. BESTYRKANDE HANDLINGAR (BIFOGA OM MÖJLIGT EN KOPIA AV DE BESTYRKANDE HANDLINGAR NI HAR, t. ex. faktura, avtal, kvitto etc. ) Lista över bifogade handlingar: 1 2 3 4 Om en uppgörelse i godo inte kan träffas eller om inget svar erhålls inom förbehåller iag mig ratten att föra Ärendet vidare till behörig instans. dagar från det att denna blankett har lämnats in, Underskrift: [ort], den 14 j J ^. HL SVAÄliiaNFÖRETAG^/NÄRmGSIDKAJREN Näringsidkarens referensnummer 53 D Jag har tagit del av er reklamation och jag åtar mig att 54 0 Jag godtar delvis er reklamation och föreslår er att 55 D Jag anser inte att era krav ar berättigade, men vill anda göra en vanlig gest och åtar mig därför att: (dagar) mom 56 D Jag godtar inte era krav. Motivering: (dagar) mom 57 D Jag föreslår att ni för ärendet vidare till följande instans, som är behörig att lösa denna typ av konsumenttvist utanför domstol: Underskrift [ort], den X KONSUMENTENS SVAR SOM SKALL SÄNDAS ÄTER TILL NÄRINGSIDKAREN Näringsidkarens referensnummer: 581) Jag förklarar mig nöjd och godtar ert förslag till lösning av tvisten 59 D Jag godtar inte ert förslag därför att 60 DI enlighet med ert förslag kommer jag nu att föra ärendet vidare till den instans som ni föreslår [ort], den Underskrift 15 III. KOMMISSIONENS REKOMMENDATION NR. /. / OM PRINCIPER SOM SKALL TILLÄMPAS PÅ DE INSTANSER SOM ÄR ANSVARIGA FÖR FÖRFARANDEN FÖR REGLERING AV KONSUMENTTVISTER UTANFÖR DOMSTOL. EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 155 i detta, och med beaktande av följande: Rådet betonade i sina slutsatser från rådets (konsumentfrågor) sammanträde den 25 november 1996 att det är viktigt att konsumenternas förtroende för den inre marknaden stärks och att det blir möjligt att till fullo dra nytta av vad denna marknad erbjuder och att konsumenterna därför skall beredas möjlighet att lösa sina tvister på ett lämpligt och effektivt sätt genom förfaranden utanför domstol eller genom andra jämförbara förfaranden. Europaparlamentet betonade i sin resolution av den 14 november 199612 att det är nödvändigt att dessa förfaranden uppfyller vissa minimivillkor för att säkerställa instansens opartiskhet, förfarandets effektivitet, dess offentlighet och öppenhet, och parlamentet uppmanade därför kommissionen att utarbeta förslag på området. De flesta konsumenttvister kännetecknas av att det omtvistade ekonomiska värdet inte står i proportion till vad den rättsliga regleringen av tvisten kostar. De svårigheter som rättsliga förfaranden ibland medför kan avskräcka konsumenten från att hävda sina rättigheter, i synnerhet i tvister över gränserna. Grönboken om konsumenters talerätt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden13 har varit föremål för ett mycket omfattande samråd. Resultaten från detta samråd har bekräftat att en gemenskapsinsats för att förbättra den aktuella situationen både är nödvändig och brådskar. Flera medlemsstater har gjort erfarenheter som visar att alternativa mekanismer för reglering av konsumenttvister utanför domstol kan ge goda resultat för både konsumenter och företag, under förutsättning att respekten för vissa grundläggande 12 Europaparlamentets resolution av den 14 november 19% om kommissionens meddelande "Handlingsplan om utvidgning av konsumenters lalcriilt och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden", EGT C 362, 2. 12. 1996, s. 275. 11 Grönbok om konsumenters rfltt att fa sin sak prövad och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden, KOM(93) 576 slutlig. 16. 11. 1993. 16 principer kan garanteras, eftersom kostnaderna för regleringen av konsumenttvisterna blir lägre och handläggningen tar kortare tid. Om dessa principer skulle kunna fastslås på europeisk nivå skulle det underlätta ett inrättande av förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol. I fråga om tvister över gränserna skulle det öka det ömsesidiga förtroendet för de instanser i olika medlemsstater för tvistelösning utanför domstol och även som finns konsumenternas tilltro till de olika nationella förfarandena. Principerna skulle göra det enklare för dem som tillhandahåller extrajudiciella tjänster i en medlemsstat att även tillhandahålla dem i en annan medlemsstat. Bland slutsatserna i grönboken finns antagandet av en rekommendation från kommissionen för att åstadkomma en förbättring av hur systemet med ombudsmän för konsumenttvister fungerar. Behovet av en sådan rekommendation underströks under samrådet om grönboken och bekräftades under samrådet om kommissionens handlingsplan14 av en stor majoritet av de berörda. Denna rekommendation bör begränsas till förfaranden vilka, oberoende av vad de kallas, leder till att en tvist löses av en tredje part som föreslår eller ålägger parterna en lösning. Följaktligen avses inte förfaranden där man endast försöker få parterna att frivilligt enas om en lösning. De extrajudiciella instansernas beslut kan vara tvingande för parterna eller endast utgöra rekommendationer eller förslag till transaktioner som parterna måste godta. 1 denna rekommendation från kommissionen används termen "beslut" för alla dessa fall. för att De beslutsfattande konsumenternas rättigheter skall kunna garanteras och för att konsumenternas tilltro till de alternativa mekanismerna för reglering av konsumenttvister skall kunna ökas instanserna måste vara opartiska och objektiva, En instans kan endast vara opartisk om den under utövandet av sina funktioner inte är utsatt för påtryckningar som kan påverka dess beslut. Därför måste dess oberoende säkerställas utan att man inför lika stränga krav på oberoende som gäller för domare i de normala rättsliga systemen. När beslutet fattas individuellt kan den ansvariga personens opartiskhet endast garanteras om personen i fråga kan styrka att han/hon är oberoende och har erforderliga kvalifikationer samt agerar i en omgivning som gör det möjligt att fatta självständiga beslut. Detta innebär att personen skall vara tillsatt på tillräckligt lång tid och inte kunna avsättas utan tillräcklig grund. När besluten fattas kollegialt garanteras denna opartiskhet lämpligast genom att konsumenter och näringsidkare företräds av samma antal representanter. 14 Handlingsplan om utvidgning av konsumenters rätt att få sin sak prövad och reglering av konsumenttvister inom den inre marknaden. KOM(96) 13 slutlig, 14. 2. 1996. 17 För att tillförsäkra de berörda nödvändig information, måste öppenheten garanteras i förfarandet utanför domstol och i den ansvariga instansens verksamhet. Frånvaron av öppenhet kan vara till skada för parternas rättigheter och göra parterna negativt inställda till förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol. Parternas intressen kan bara tillvaratas om förfarandet gör det möjligt för dem att inför den behöriga instansen lägga fram sin ståndpunkt och i förekommande fall förhöra sig om sakkunnigutlåtanden och om de omständigheter som åberopats av motparten. Detta innebär inte nödvändigtvis parterna måste höras muntligen. Förfaranden utanför domstol skall förbättra konsumenternas rätt att få sin sak prövad. Genom att eftersträva effektivitet bör dessa förfaranden komma tillrätta med vissa problem långa rättsväsendet, handläggningstider och komplicerade förfaranden. som höga kostnader, som uppstår inom För att öka effektiviteten och garantera lika villkor i förfarandet bör den behöriga instansen ges en aktiv roll, som gör det möjligt att beakta alla omständigheter som kan leda till en reglering av tvisten. Denna aktiva roll är så mycket viktigare som parterna i förfaranden utanför domstol ofta agerar utan att biträdas av något juridiskt ombud. De extrajudiciella instanserna kan fatta beslut inte enbart på grundval av rättsliga bestämmelser, utan också med beaktande av skälighet och god sed. Denna flexibilitet vad beträffar de rättsliga grunderna för deras beslut får emellertid inte leda till ett sämre skydd för konsumenten än det konsumenten skulle få i enlighet med gemenskapsrätten, om domstolarna tillämpade denna rätt. Parterna har rätt att få ta del av de fattade besluten och av motiven till dessa. Motiven till besluten är nödvändiga för att garantera öppenhet och parternas tilltro till de förfaranden som handläggs utanför domstol. Enligt artikel 6 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna är talerätten en grundläggande rättighet som inte medger några undantag. Då fri rörlighet för varor och tjänster på den inre marknaden säkerställs av gemenskapsrätten, följer det av dessa friheter att aktörer, inbegripet konsumenter, har rätt att vända sig till en medlemsstats rättsvårdande myndigheter för att få tvister som kan uppkomma i samband med deras ekonomiska verksamhet lösta på samma villkor som denna stats medborgare. Användandet av förfaranden utanför domstol får inte ha som målsättning att ersätta domstolsväsendet. Följaktligen får bruket av ett sådant förfarande inte innebära att konsumenten fråntas rätten att vända sig till domstol, utom då konsumenten uttryckligen godtar detta, när alla omständigheter är kända och tvisten är ett faktum. Ibland, och oavsett föremålet för tvisten eller det omtvistade värdet, kan parterna och särskilt konsumenten "såsom varande den ekonomiskt svagare och juridiskt mindre erfarna avtalsparten" , vara i behov av juridisk rådgivning från en utomstående part för att bättre kunna ta till vara sina rättigheter. 18 För att uppnå den grad av insyn i och kännedom om de extrajudiciella förfaranden som krävs för att garantera att principerna i denna rekommendation efterlevs, och för att underlätta inrättandet av ett nätverk, tar kommissionen initiativ till att skapa en databas över de instanser som reglerar tvister utanför domstol och som erbjuder dessa garantier. Databasens innehåll skall bestå av de uppgifter som lämnas till kommissionen av de medlemsstater som vill delta i initiativet. För att uppgifterna skall kunna standardiseras och för att förenkla uppgiftslämnandet kommer ett standardiserat informationsblad (återfinns i bilagan till denna rekommendation) att ställas till medlemsstaternas förfogande. Under dessa omständigheter förefaller det nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa minimiprinciper för hur förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol skall inrättas och fungera, för att på ett viktigt område stödja och komplettera medlemsstaternas initiativ att uppnå ett gott konsumentskydd i enlighet med artikel 129a i fördraget. Detta går inte utöver vad som krävs för att garantera att förfarandena utanför domstol skall fungera och stämmer följaktligen överens med subsidiaritets- principen. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att alla nu existerande eller framtida instanser med behörighet att reglera konsumenttvister utanför domstol respekterar följande principer: I Principen om oberoende Den beslutsfattande instansens oberoende skall säkerställas så att man kan garantera att denna agerar opartiskt. När beslutet fattas individuellt skall oberoendet garanteras av bland annat följande åtgärder: - Den utsedda personen skall ha den kunskap, den erfarenhet och den behörighet, särskilt i juridiska frågor, som krävs för utövandet av funktionen. - Den utsedda personen skall ha ett mandat som sträcker sig så långt i tiden att hans oberoende kan garanteras, och mandatet skall inte kunna återkallas utan tillräcklig grund. - När personen i fråga utses eller avlönas av en yrkesorganisation eller ett företag skall vederbörande inte ha arbetat för denna organisation eller någon av dess medlemmar eller för företaget i fråga under de tre år som föregår tillträdet. När beslutet fattas kollegialt, kan den beslutsfattande instansens oberoende garanteras genom att konsumenterna och näringsidkarna företräds av lika många representanter eller genom att man följer nedanstående principer. 19 IL ÖDDenhetsprincipen Lämpliga medel skall inrättas för att garantera förfarandets öppenhet. Dessa medel skall innefatta: 1) Ett meddelande, skriftligt eller i någon annan lämplig form, till varje person som begär det, innehållande följande information: - En detaljerad beskrivning av de typer av tvister som kan behandlas vid instansen och eventuella gränser för geografiskt täckning eller för hur stort det omtvistade värdet får vara. -Reglerna för hur man inleder ett förfarande vid instansen i fråga, däribland eventuella åtgärder som konsumenten först är skyldig att vidta, liksom andra processuella regler, t ex om förfarandet är skriftligt eller muntligt, om det krävs personlig inställelse, vilka språk man kan använda i förfarandet. - Parternas eventuella kostnader för förfarandet, däribland reglerna för hur kostnaderna fördelas när förfarandet avslutats. - Den typ av regler instansen grundar sina beslut på (rättsregler, skälighet, god sed, etc). - Hur instansen fattar sina beslut. - Beslutens juridiska värde, med tydligt uppgift om beslutet är tvingande eller ej för näringsidkaren eller för båda parterna. Om beslutet är tvingande, skall tillämpliga. sanktioner uppges för den händelse beslutet inte respekteras. Det skall också finnas uppgifter om eventuella möjligheter att överklaga för den part som inte är nöjd med beslutet. 2) En årsrapport från den behöriga instansen över fattade beslut som skall göra det möjligt att utvärdera resultaten och fastställa vilka typer av tvister som instansen har handlagt. III. Den kontradiktoriska principen Förfarandet skall ge alla berörda parter möjlighet att på lika villkor redogöra för sin ståndpunkt inför den behöriga instansen och få ta del av samtliga omständigheter som åberopats av den andra parten samt eventuella sakkunnigutlåtanden. 20 ' I V. Effektivitetsprincipen Förfarandets effektivitet skall säkerställas genom att man garanterar att - konsumenten själv kan inleda förfarandet direkt, utan tvång att företrädas av ombud, - förfarandet är kostnadsfritt eller har en rimlig kostnad, - en kort tidsfrist fastställs från det att ärendet inkommer till instansen till dess att beslut fattas, - den behöriga instansen ges en aktiv roll så att den kan beakta alla omständigheter som kan leda till en reglering av tvisten. V. Leealitetsnrincinen Instansens beslut får inte leda till att konsumenten fråntas det skydd han garanteras av tvingande rättsregler i rätten i den stat där instansen har sitt säte. När det rör sig om tvister över gränserna får instansens beslut inte leda till att konsumenten fråntas det skydd han garanteras av lagstiftningen i den medlemsstat där han är stadigvarande bosatt, i de fall som avses i artikel 5 i Romkonventionen av den 19 juni 1980 om tillämplig lag på avtalsförpliktelser. Alla beslut skall motiveras och meddelas de berörda parterna skriftligen eller på något annat lämpligt sätt, snarast möjligt. VI. Frihetsprincipen Instansens beslut kan endast vara tvingande för parterna om de har informerats om detta i förväg och uttryckligen godtagit det. Det faktum att konsumenten använder sig av ett extrajudiciellt förfarande får inte leda till åtaganden med retroaktiv verkan, om åtagandet får till följd att konsumenten fråntas sin rätt att vända sig till den domstol som är behörig för rättslig reglering av tvisten. VII. Representationsprincipen Förfarandet får inte frånta parterna möjligheten att när som helst under förfarandet låta sig företrädas eller biträdas av en annan person. 21 DENNA REKOMMENDATION vänder sig till de instanser som har ansvaret för reglering av konsumenttvister utanför domstol, till alla fysiska och juridiska personer som har ansvaret för att sådana instanser inrättas och för hur de fungerar, liksom till medlemsstaterna i den mån de är delaktiga. 22 BILAGA INFORMATIONSBLAD OM INSTANSER FÖR REGLERING AV KONSUMENTTVISTER UTANFÖR DOMSTOL UPPGIFTER OM INSTANSEN: (Uppge namn, adress, telefonnummer, faxnummer, e-postadress och övrig information som kan underlätta för berörda att ta kontakt) ORGANISATON: (Beskriv instansens uppbyggnad, om den består av en person eller är kollegial, längden på mandatet och regler för utnämning av personer med beslutsfattande ansvar och återkallande av mandat) BEHÖRIGHET: (Beskriv vilken typ av tvister man handlägger, geografisk täckning och eventuella gränser för hur stort det omtvistade värdet får vara) FÖRFARANDE: (Beskriv reglerna för hur man inleder ett förfarande, t. ex. åtgärder som konsumenten först måste vidta, de tidsfrister konsumenten har för att agera, om det krävs personlig inställelse eller inte, om förfarandet är skriftligt eller muntligt) KOSTNADER: (Uppge eventuella kostnader för handläggningen och reglerna för fördelning av kostnader när förfarandet avslutats) BESLUT: (Uppge om förfarandet leder till ett beslut som är tvingande för ena eller båda parterna eller om det endast rör sig om en rekommendation eller ett förslag till transaktion) VERKSTÄLLANDE: (Om förfarandet leder till ett tvingande beslut, uppge medel för verkställande av beslutet) 23 ISSN 1024-4506 KOM(98) 198 slutlig DOKUMENT SV 10 06 01 Katalognummer : CB-CO-98-307-SV-C ISBN 92-78-36016-3 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg *v


title: Regulamento (CE) nº 708/98 da Comissão de 30 de Março de 1998 relativo à tomada a cargo do arroz paddy pelos organismos de intervenção e que fixa os montantes correctores, as bonificações e as depreciações a aplicar por estes organismos

eurovoc_concepts:
food inspection
intervention agency
intervention buying
product quality
rice

text: 31. 3. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 98/21 REGULAMENTO (CE) Nº 708/98 DA COMISS (cid:5)AO de 30 de Mar(cid:135)o de 1998 relativo (cid:133) tomada a cargo do arroz paddy pelos organismos de interven(cid:135)˜ao e que fixa os montantes correctores, as bonifica(cid:135)˜oes e as deprecia(cid:135)˜oes a aplicar por estes organismos A COMISS (cid:5)AO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3072/95 do Conselho, de 22 de Dezembro de 1995, que estabelece a organiza(cid:135)˜ao comum de mercado do arroz (1), alterado pelo Regulamento (CE) nº 192/98 (2), e, nomeadamente, a al(cid:146)nea b) do seu artigo 8º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3072/95 prev(cid:136) que o pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao do arroz seja fixado para uma qualidade-tipo determinada de arroz paddy e que, se a qualidade do arroz proposto para interven(cid:135)˜ao diferir dessa qualidade-tipo, o pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao seja ajustado mediante a aplica(cid:135)˜ao de bonifica(cid:135)˜oes ou deprecia(cid:135)˜oes; Considerando que o Regulamento (CE) nº 3073/95 do Conselho (3) fixou a qualidade-tipo do arroz paddy para o qual (cid:130) fixado o pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao, tendo refor(cid:135)ado as exig(cid:136)ncias previstas pelo regime anterior; Considerando que, a fim de garantir uma gest˜ao satisfa- t(cid:155)ria da interven(cid:135)˜ao, (cid:130) conveniente fixar uma quantidade m(cid:146)nima para cada proposta; que se afigura, todavia, indi- cado prever a possibilidade de fixar um limite superior que permita ter em conta as condi(cid:135)˜oes e pr ´aticas do com(cid:130)rcio grossista em determinados Estados-membros; Considerando que (cid:130) conveniente n˜ao aceitar em interven- (cid:135)˜ao arroz paddy cuja qualidade n˜ao permita uma utiliza- (cid:135)˜ao posterior e uma armazenagem adequadas; que, para fixar a qualidade m(cid:146)nima, conv(cid:130)m, nomeadamente, ter em considera(cid:135)˜ao as condi(cid:135)˜oes clim ´aticas das regi˜oes produ- toras da Comunidade; que, a fim que os lotes tomados a cargo apresentem uma certa homogeneidade, (cid:130) conve- niente especificar que um lote (cid:130) composto de arroz de uma mesma variedade; Considerando que, para determinar as bonifica(cid:135)˜oes e as deprecia(cid:135)˜oes, conv(cid:130)m tomar em considera(cid:135)˜ao as caracte- r(cid:146)sticas essenciais do arroz paddy suscept(cid:146)veis de permitir uma aprecia(cid:135)˜ao objectiva da qualidade; que a aprecia(cid:135)˜ao do teor de humidade, do rendimento na transforma(cid:135)˜ao e dos defeitos dos gr˜aos, que pode ser efectuada por m(cid:130)todos simples e eficazes, responde satisfatoriamente a esta exig(cid:136)ncia; Considerando que, a fim de possibilitar um funciona- mento t˜ao simples e eficaz quanto poss(cid:146)vel do regime de (1) JO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (2) JO L 20 de 27. 1. 1998, p. 16. (3) JO L 329 de 30. 12. 1995, p. 33. interven(cid:135)˜ao, (cid:130) conveniente prever que as propostas sejam apresentadas ao centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo do local de armazenagem da mercadoria e adoptar disposi- (cid:135)˜oes relativas (cid:133)s despesas de transporte at(cid:130) ao armaz(cid:130)m em que ocorre a tomada a cargo pelo organismo de inter- ven(cid:135)˜ao; Considerando que (cid:130) conveniente determinar com precis˜ao os controlos a efectuar para garantir o respeito das exig(cid:136)n- cias previstas tanto no que se refere ao peso como (cid:133) quali- dade das mercadorias propostas; que (cid:130) conveniente distin- guir, por um lado, a aceita(cid:135)˜ao da mercadoria proposta ap(cid:155)s controlo da quantidade e do respeito das exig(cid:136)ncias relativas (cid:133) qualidade m(cid:146)nima e, por outro, a fixa(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o a pagar ao proponente ap(cid:155)s a realiza(cid:135)˜ao das an ´alises necess ´arias para determinar as caracter(cid:146)sticas exactas de cada lote, com base em amostras representativas; Considerando que (cid:130) necess ´ario adoptar disposi(cid:135)˜oes espec(cid:146)- ficas adaptadas ao caso da tomada a cargo da mercadoria nos armaz(cid:130)ns do proponente; que, nesse caso, (cid:130) indicado, nomeadamente, tomar em considera(cid:135)˜ao os dados cons- tantes da contabilidade f(cid:146)sica do proponente, sob reserva dos resultados de verifica(cid:135)˜oes complementares destinadas a garantir o respeito das exig(cid:136)ncias previstas para a tomada a cargo da mercadoria pelo organismo de inter- ven(cid:135)˜ao; Considerando que as disposi(cid:135)˜oes do presente regulamento devem substituir as do Regulamento (CE) nº 1528/96 da Comiss˜ao (4); que, em consequ(cid:136)ncia, este ´ultimo regula- mento deve ser revogado; Considerando que o Comit(cid:130) de Gest˜ao dos Cereais n˜ao emitiu parecer no prazo fixado pelo seu presidente, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º 1. Durante o per(cid:146)odo de compra pelos organismos de interven(cid:135)˜ao fixado no nº 1 do artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3072/95, qualquer detentor de lotes com, no m(cid:146)nimo, vinte toneladas de arroz paddy colhido na Comunidade est ´a habilitado a apresentar esse arroz com vista (cid:133) sua compra pelo organismo de interven(cid:135)˜ao. Os lotes s˜ao compostos de arroz da mesma variedade. Os Estados-membros podem fixar uma quantidade m(cid:146)nima superior. (4) JO L 190 de 31. 7. 1996, p. 25. L 98/22 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 98 2. No caso de um lote ser entregue em v ´arias partes (cami˜ao, barca(cid:135)a, vag˜ao, etc. ) cada uma destas ´ultimas deve observar as caracter(cid:146)sticas m(cid:146)nimas exigidas, sem preju(cid:146)zo do nº 1, ´ultimo par ´agrafo, do artigo 8º Artigo 2º — o teor de humidade n˜ao excede a percentagem indi- cada no anexo I, — o rendimento na transforma(cid:135)˜ao n˜ao (cid:130) inferior em 14 pontos ou mais aos rendimentos de base enumerados no anexo II, Para ser aceite em interven(cid:135)˜ao, o arroz paddy deve 1. ser s˜ao, (cid:146)ntegro e comercializ ´avel. 2. O arroz paddy (cid:130) considerado s˜ao, (cid:146)ntegro e comer- cializ ´avel quanto est ´a isento de cheiros e de insectos vivos e quando: — a percentagem de gr˜aos que n˜ao s˜ao de qualidade perfeita, tal como definidos no anexo do Regulamento (CE) nº 3073/95, a percentagem de impurezas diver- sas, a percentagem de gr˜aos de arroz de outros tipos e a percentagem de gr˜aos de arroz de outras variedades n˜ao excedem os valores m ´aximos seguintes: Arroz de gr˜aos redondos C(cid:155)digo NC 1006 10 92 Arroz de gr˜aos m(cid:130)dios e longos A C(cid:155)digo NC 1006 10 94 e 1006 10 96 Arroz de gr˜aos longos B C(cid:155)digo NC 1006 10 98 Gr˜aos gessados Gr˜aos estriados de vermelho Gr˜aos levemente manchados Gr˜aos manchados Gr˜aos ambarinos Gr˜aos amarelos Impurezas diversas Gr˜aos de arroz de outras varie- dades 6 10 3 1 1 0,175 1 5 4 5 2 0,75 0,50 0,175 1 5 4 5 2 0,75 0,50 0,175 1 5 — a taxa de radioactividade n˜ao (cid:130) superior aos n(cid:146)veis m ´aximos admiss(cid:146)veis fixados nos termos da regula- menta(cid:135)˜ao comunit ´aria. O controlo do n(cid:146)vel de conta- mina(cid:135)˜ao radioactiva do arroz s(cid:155) (cid:130) efectuado se a situa- (cid:135)˜ao o exigir e durante o per(cid:146)odo necess ´ario. Em caso de necessidade, a dura(cid:135)˜ao e o alcance das medidas de controlo ser˜ao determinados de acordo com o processo previsto no artigo 22º do Regulamento (CE) nº 3072/95. 2. O arroz paddy cuja percentagem de gr˜aos de arroz de outras variedades exceda 3 % s(cid:155) pode ser comprado em interven(cid:135)˜ao mediante uma redu(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o de inter- ven(cid:135)˜ao de 0,1 % por cada diferen(cid:135)a suplementar de 0,1 %. 3. Quando o teor de humidade do arroz paddy proposto para interven(cid:135)˜ao exceder o teor fixado para a qualidade-tipo do arroz paddy, as deprecia(cid:135)˜oes a aplicar s˜ao as definidas no anexo I. Artigo 3º 1. O arroz paddy cuja percentagem de impurezas diversas exceda 0,1 % s(cid:155) pode ser comprado em interven- (cid:135)˜ao mediante uma redu(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao de 0,02 % por cada diferen(cid:135)a suplementar de 0,01 %. 4. Quando o rendimento na transforma(cid:135)˜ao do arroz proposto para interven(cid:135)˜ao diferir do rendimento de base na transforma(cid:135)˜ao para a variedade em causa previsto na parte B do anexo II, as bonifica(cid:135)˜oes e as deprecia(cid:135)˜oes a aplicar s˜ao as definidas na parte A do anexo II. entendem-se «impurezas diversas» Por as mat(cid:130)rias estranhas constitu(cid:146)das por subst(cid:131)ncias minerais ou vege- tais n˜ao comest(cid:146)veis, desde que n˜ao sejam t(cid:155)xicas, e os gr˜aos estranhos ou partes de gr˜aos estranhos comest(cid:146)veis, bem como os insectos mortos e respectivos fragmentos. 5. Quando os defeitos dos gr˜aos do arroz paddy proposto para interven(cid:135)˜ao excederem as toler(cid:131)ncias admi- tidas para a qualidade-tipo do arroz paddy, as deprecia- (cid:135)˜oes a aplicar s˜ao as definidas no anexo III. 31. 3. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 98/23 6. As bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes supramencionadas s˜ao calculadas mediante a aplica(cid:135)˜ao das percentagens constantes dos anexos ao pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao v ´alido no in(cid:146)cio da campanha. As bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes s˜ao cumulativas. 3. Se o organismo de interven(cid:135)˜ao n˜ao tomar a cargo o arroz paddy no centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo, determinado nos termos do nº 1, os custos de transporte suplementares ser˜ao suportados pelo organismo de inter- ven(cid:135)˜ao. Artigo 4º Artigo 6º Todas as propostas de venda devem ser apresentadas 1. por escrito a um organismo de interven(cid:135)˜ao, num formu- l ´ario elaborado por este organismo. Sob pena de inadmis- sibilidade, das propostas devem constar as seguintes infor- ma(cid:135)˜oes: — nome do proponente, — local de armazenagem do arroz proposto, — quantidade, variedade, caracter(cid:146)sticas principais e ano de colheita do arroz, — centro de interven(cid:135)˜ao para o qual a proposta (cid:130) apre- sentada. As propostas incluir˜ao ainda a declara(cid:135)˜ao de que o produto (cid:130) de origem comunit ´aria. A t(cid:146)tulo informativo, as propostas referir˜ao os eventuais fitossanit ´arios efectuados, especificando as tratamentos doses utilizadas. O organismo de interven(cid:135)˜ao pode, no entanto, considerar admiss(cid:146)veis propostas apresentadas sob a forma de teleco- munica(cid:135)˜ao escrita, desde que delas constem todos os elementos acima referidos. Nesse caso, o organismo pode exigir que as propostas sejam seguidas do envio ou da entrega de uma proposta escrita. Esta ´ultima ser ´a conside- rada como tendo sido apresentada no dia da recep(cid:135)˜ao da telecomunica(cid:135)˜ao. 2. A aceita(cid:135)˜ao das propostas pelo organismo de inter- ven(cid:135)˜ao ser ´a comunicada aos proponentes nos dez dias ´uteis seguintes (cid:133) sua apresenta(cid:135)˜ao. 3. Em caso de inadmissibilidade das propostas, os operadores interessados ser˜ao do facto informados nos dez dias seguintes (cid:133) apresenta(cid:135)˜ao das propostas. Artigo 5º 1. As propostas devem ser apresentadas a um orga- nismo de interven(cid:135)˜ao e para o centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo do local onde o arroz paddy se encontra no momento da apresenta(cid:135)˜ao da proposta. Entende-se por «centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo» o centro para o qual o arroz paddy pode ser encaminhado com menores custos. Estes custos s˜ao determinados pelo organismo de interven(cid:135)˜ao. 2. Os custos do transporte desde o armaz(cid:130)m em que a mercadoria se encontra armazenada no momento da apre- senta(cid:135)˜ao da proposta at(cid:130) ao centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo, determinado nos termos do nº 1, ser˜ao supor- tados pelo proponente. A data e o centro de interven(cid:135)˜ao em que se efectua a 1. entrega s˜ao fixados pelo organismo de interven(cid:135)˜ao e comunicados, com a maior brevidade, ao proponente. Estas condi(cid:135)˜oes podem ser contestadas no prazo de dois dias ´uteis a contar da recep(cid:135)˜ao da comunica(cid:135)˜ao. A entrega deve ser efectuada at(cid:130) ao final do segundo m(cid:136)s seguinte ao m(cid:136)s de recep(cid:135)˜ao da proposta, e nunca depois do dia 31 de Agosto da campanha em curso. Em caso de entrega fraccionada, a ´ultima parte do lote deve ser entregue em conformidade com o presente par ´agrafo. 2. A recep(cid:135)˜ao da entrega ser ´a efectuada pelo organismo de interven(cid:135)˜ao na presen(cid:135)a do proponente ou do seu representante devidamente mandatado. 3. A tomada a cargo do arroz proposto pelo organismo de interven(cid:135)˜ao ter ´a lugar logo que a quantidade e as caracter(cid:146)sticas m(cid:146)nimas exig(cid:146)veis referidas nos artigos 1º e 2º tenham sido verificadas pelo organismo de interven(cid:135)˜ao ou pelo seu representante no que se refere (cid:133) mercadoria entregue no centro de interven(cid:135)˜ao, nos termos do nº 1 do artigo 8º Em caso de aplica(cid:135)˜ao do artigo 7º, a data da tomada a cargo coincide com a data da verifica(cid:135)˜ao das caracter(cid:146)sticas m(cid:146)nimas citadas no boletim de tomada a cargo referido no artigo 9º A quantidade entregue (cid:130) verificada, por pesagem, na 4. presen(cid:135)a do proponente e de um representante do orga- nismo de interven(cid:135)˜ao, que deve ser uma pessoa indepen- dente em rela(cid:135)˜ao ao proponente. 5. O representante do organismo de interven(cid:135)˜ao pode ser o armazenista. Nesse caso, o organismo de interven(cid:135)˜ao proceder ´a, no prazo de trinta dias a contar da conclus˜ao da entrega, a um controlo que inclua, no m(cid:146)nimo, a verifica(cid:135)˜ao do peso pelo m(cid:130)todo de medi(cid:135)˜ao volum(cid:130)trica. Se, ap(cid:155)s utiliza(cid:135)˜ao desse m(cid:130)todo: a) O peso obtido for inferior em menos de 6 % ao peso inscrito na contabilidade f(cid:146)sica do armazenista, este suportar ´a todas as despesas respeitantes (cid:133)s quantidades em falta, verificadas numa pesagem ulterior, em rela(cid:135)˜ao ao peso inscrito na contabilidade (aquando da tomada a cargo); b) O peso obtido for inferior em mais de 6 % ao peso inscrito na contabilidade f(cid:146)sica do armazenista, proce- der-se- ´a imediatamente a uma pesagem da mercadoria; se o peso obtido for inferior ao peso registado na contabilidade f(cid:146)sica, as despesas de pesagem ficar˜ao a cargo do armazenista; caso contr ´ario, as despesas de pesagem ficar˜ao a cargo do organismo de interven(cid:135)˜ao. L 98/24 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 98 Artigo 7º 1. O organismo de interven(cid:135)˜ao pode tomar a cargo o arroz paddy n˜ao no centro de interven(cid:135)˜ao designado pelo proponente, mas no local em que a mercadoria se encon- trava apresenta(cid:135)˜ao da proposta. armazenada no momento da 2. Nesse caso, a quantidade pode ser verificada com base na contabilidade f(cid:146)sica, que deve ser estabelecida de acordo com as exig(cid:136)ncias profissionais e com as exig(cid:136)n- cias prescritas pelo organismo de interven(cid:135)˜ao, desde que: — da contabilidade f(cid:146)sica conste o peso obtido na pesa- gem, as caracter(cid:146)sticas qualitativas no momento da pesagem, nomeadamente o teor de humidade, as even- tuais tratamentos efectuados; a pesagem n˜ao pode ter sido efectuada h ´a mais de dez meses, transsilagens e os — o armazenista declare que o lote corresponde, em todos os seus elementos, (cid:133)s indica(cid:135)˜oes constantes da contabilidade f(cid:146)sica. Neste caso: — o peso a tomar em considera(cid:135)˜ao (cid:130) o peso inscrito na contabilidade f(cid:146)sica, ajustado, se for caso disso, de modo a ter em conta a diferen(cid:135)a entre o teor de humi- dade observado no momento da pesagem e o teor de humidade observado na amostra representativa, — proceder-se- ´a, no prazo de 30 dias a contar da data de tomada a cargo pelo organismo de interven(cid:135)˜ao, a uma verifica(cid:135)˜ao volum(cid:130)trica de controlo; a eventual dife- ren(cid:135)a entre a quantidade pesada e a quantidade esti- mada pelo m(cid:130)todo volum(cid:130)trico n˜ao pode ser superior a 6 %. Se, ap(cid:155)s utiliza(cid:135)˜ao desse m(cid:130)todo: — o peso obtido for inferior em menos de 6 % ao peso inscrito na contabilidade f(cid:146)sica do armazenista, este suportar ´a todas as despesas respeitantes (cid:133)s quantidades eventualmente em falta, verificadas numa pesagem ulterior, em rela(cid:135)˜ao ao peso considerado para efeitos de contabilidade aquando da tomada a cargo, — o peso obtido for inferior em mais de 6 % ao peso inscrito na contabilidade f(cid:146)sica do armazenista, este proceder ´a imediatamente a uma pesagem, se o peso obtido for inferior ao peso considerado, as despesas de pesagem ficar˜ao a cargo do armazenista; caso contr ´a- rio, ficar˜ao a cargo do Fundo Europeu de Orienta(cid:135)˜ao e de Garantia Agr(cid:146)cola (FEOGA). Artigo 8º O organismo de interven(cid:135)˜ao proceder ´a (cid:133) colheita de amostras na presen(cid:135)a do proponente ou do seu represen- tante devidamente mandatado. Em cada colheita, ser˜ao colhidas tr(cid:136)s amostras, destinadas, respectivamente: — ao proponente, — ao armaz(cid:130)m previsto para a tomada a cargo, — ao organismo de interven(cid:135)˜ao. a) Em caso de entrega do produto, ser˜ao colhidas amos- tras, por frac(cid:135)˜ao de dez toneladas, em cada entrega parcial (cami˜ao, barca(cid:135)a, vag˜ao. ). A verifica(cid:135)˜ao das exig(cid:136)ncias ser ´a efectuada com base numa amostra representativa de cada entrega parcial. A amostra representativa ser ´a constitu(cid:146)da a partir das amostras destinadas ao armaz(cid:130)m; b) Em caso de aplica(cid:135)˜ao do artigo 7º, quando a tomada a cargo ocorrer no armaz(cid:130)m do proponente, a verifica(cid:135)˜ao ser ´a efectuada com base numa amostra representativa do lote proposto. Esta amostra representativa ser ´a cons- titu(cid:146)da pela m(cid:130)dia dos resultados das amostras desti- nadas ao armaz(cid:130)m. O n ´umero de amostras a colher (cid:130) obtido mediante a divis˜ao da quantidade do lote proposto por vinte; contudo, uma amostra representa- tiva n˜ao pode ser constitu(cid:146)da a partir de mais de vinte amostras. A verifica(cid:135)˜ao deve estabelecer que a mercadoria satisfaz as exig(cid:136)ncias relativas (cid:133) qualidade m(cid:146)nima. Se tal n˜ao for o caso, a tomada a cargo do lote ser ´a recusada. Em caso de entrega, o exame de cada entrega parcial pode limitar-se, antes da entrada em armaz(cid:130)m, (cid:133) verifica(cid:135)˜ao do teor de humidade, da percentagem de impurezas e da aus(cid:136)ncia e insectos vivos. Todavia, se ulteriormente o resultado final da verifica(cid:135)˜ao conduzir (cid:133) constata(cid:135)˜ao de que uma entrega parcial n˜ao (cid:130) conforme (cid:133)s exig(cid:136)ncias relativas (cid:133) qualidade m(cid:146)nima, a tomada a cargo do lote ser ´a recusada. As despesas relativas (cid:133) retirada da totalidade do lote ficar˜ao a cargo do proponente. No caso de, num Estado-membro, o organismo de inter- ven(cid:135)˜ao ter condi(cid:135)˜oes para proceder (cid:133) verifica(cid:135)˜ao de todas as exig(cid:136)ncias relativas (cid:133) qualidade m(cid:146)nima em rela(cid:135)˜ao a cada entrega parcial, antes da sua entrada em armaz(cid:130)m, este organismo recusar ´a a tomada a cargo de qualquer entrega parcial que n˜ao seja conforme (cid:133)s exig(cid:136)ncias supra- mencionadas. 2. Em caso de aceita(cid:135)˜ao da mercadoria, ap(cid:155)s exame efectuado nos termos do nº 1, proceder-se- ´a (cid:133) determina- (cid:135)˜ao precisa das caracter(cid:146)sticas da mercadoria, a fim de determinar o pre(cid:135)o a pagar ao proponente. Este pre(cid:135)o ser ´a determinado, para cada lote proposto, com base na m(cid:130)dia ponderada dos resultados das an ´alises das amostras repre- sentativas definidas no nº 1. 1. A verifica(cid:135)˜ao das exig(cid:136)ncias qualitativas a satisfazer para a aceita(cid:135)˜ao do produto em interven(cid:135)˜ao ser ´a efectuada em conformidade com as disposi(cid:135)˜oes seguintes. Os resultados das an ´alises ser˜ao comunicados ao propo- nente atrav(cid:130)s da entrega do boletim de tomada a cargo previsto no artigo 9º 31. 3. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 98/25 3. Caso o proponente conteste o resultado da an ´alise efectuada, em aplica(cid:135)˜ao do nº 2, para a determina(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o, um laborat(cid:155)rio aprovado pelas autoridades compe- tentes realizar ´a uma nova an ´alise precisa das caracter(cid:146)s- ticas da mercadoria, com base em novas amostras repre- sentativas, constitu(cid:146)das, em partes iguais, a partir de amos- tras conservadas pelo proponente e pelo organismo de interven(cid:135)˜ao. A m(cid:130)dia ponderada dos resultados das an ´alises destas amostras representativas constituir ´a o resultado. O resultado destas ´ultimas an ´alises ser ´a determinante para a fixa(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o a pagar ao proponente. As despesas ocasionadas pelas novas an ´alises ser˜ao suportadas pela parte vencida. Artigo 9º O organismo de interven(cid:135)˜ao emitir ´a, em rela(cid:135)˜ao a cada lote, um boletim de tomada a cargo. O proponente ou o seu representante poder˜ao estar presentes aquando da emiss˜ao do boletim. Do boletim constar˜ao, no m(cid:146)nimo: — a data da verifica(cid:135)˜ao da quantidade e das caracter(cid:146)sticas m(cid:146)nimas, — a variedade e o peso entregue, — o n ´umero de amostras colhidas para a constitui(cid:135)˜ao da amostra representativa, — as caracter(cid:146)sticas f(cid:146)sicas e as caracter(cid:146)sticas qualitativas verificadas. Artigo 10º 1. O pre(cid:135)o a pagar ao proponente (cid:130) o determinado em aplica(cid:135)˜ao do nº 2 do artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3072/95 para uma mercadoria entregue no armaz(cid:130)m, n˜ao descarregada, v ´alido na data fixada como primeiro dia de entrega, e atendendo (cid:133)s bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes previstas nos anexos I a III, bem como (cid:133)s disposi(cid:135)˜oes do artigo 5º relativas aos custos de transporte. Em caso de tomada a cargo no armaz(cid:130)m do proponente, em aplica(cid:135)˜ao do artigo 7º, o pre(cid:135)o a pagar (cid:130) determinado em fun(cid:135)˜ao do pre(cid:135)o de interven(cid:135)˜ao v ´alido no dia da acei- ta(cid:135)˜ao da proposta, ajustado das bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes aplic ´aveis, e diminu(cid:146)do dos custos de transporte mais favor ´aveis desde o local onde o arroz paddy (cid:130) tomado a cargo at(cid:130) ao centro de interven(cid:135)˜ao mais pr(cid:155)ximo, tal como definido no nº 1 do artigo 5º, bem como dos custos de desarmazenagem. Estes custos ser˜ao determinados pelo organismo de interven(cid:135)˜ao. 2. O pagamento ser ´a efectuado entre o trig(cid:130)simo segundo e o trig(cid:130)simo s(cid:130)timo dia seguinte ao da tomada a cargo referida no nº 3 do artigo 6º do presente regula- mento. Em caso de aplica(cid:135)˜ao do nº 3 do artigo 8º, o paga- mento ser ´a efectuado o mais depressa poss(cid:146)vel ap(cid:155)s a comunica(cid:135)˜ao ao proponente do resultado das ´ultimas an ´a- lises. No caso de o pagamento estar subordinado (cid:133) apresenta(cid:135)˜ao de uma factura por parte do proponente e de esta n˜ao ser apresentada no prazo previsto no par ´agrafo anterior, o pagamento dever ´a ser efectuado nos cinco dias ´uteis seguintes (cid:133) apresenta(cid:135)˜ao da factura. Artigo 11º Qualquer operador que proceda, por conta do organismo de interven(cid:135)˜ao, (cid:133) armazenagem dos produtos comprados deve vigiar regularmente a sua presen(cid:135)a e o seu estado de conserva(cid:135)˜ao, e informar sem demora o organismo em causa de qualquer problema eventualmente surgido. O organismo de interven(cid:135)˜ao certificar-se- ´a, pelo menos uma vez por ano, da qualidade do produto armazenado. A colheita de amostras para o efeito poder ´a ser efectuada por ocasi˜ao do estabelecimento do invent ´ario anual previsto no Regulamento (CE) nº 2148/96 da Comiss˜ao (1). Artigo 12º Os organismos de interven(cid:135)˜ao determinar˜ao, na medida do necess ´ario, os processos e condi(cid:135)˜oes de tomada a cargo complementares, compat(cid:146)veis com o disposto no presente regulamento, para ter em conta as condi(cid:135)˜oes espec(cid:146)ficas do Estado-membro de que dependem. Artigo 13º (cid:144) revogado o Regulamento (CE) nº 1528/96. Artigo 14º O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publica(cid:135)˜ao no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic ´avel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 30 de Mar(cid:135)o de 1998. Pela Comiss ˜ao Franz FISCHLER Membro da Comiss ˜ao (1) JO L 288 de 9. 11. 1996, p. 6. L 98/26 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 98 ANEXO I DEPRECIAÇ (cid:5)OES RELATIVAS AO TEOR DE HUMIDADE Teor Deprecia(cid:135)˜ao Campanha 1997/1998 De 13 a 15 % Diminui(cid:135)˜ao de uma percentagem igual (cid:133) percen- tagem de humidade acima de 13 % A partir da campanha de 1998/1999 De 13 a 14,5 % Diminui(cid:135)˜ao de uma percentagem igual (cid:133) percen- tagem de humidade acima de 13 % 31. 3. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 98/27 ANEXO II A. Bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes relativas aos rendimentos na transforma(cid:135)˜ao Rendimento do arroz paddy em gr˜aos inteiros de arroz branqueado Bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes por ponto de rendimento Superior ao rendimento de base Inferior ao rendimento de base Bonifica(cid:135)˜ao de 1 % Deprecia(cid:135)˜ao de 1 % Rendimento global de arroz paddy em arroz branqueado Bonifica(cid:135)˜oes e deprecia(cid:135)˜oes por ponto de rendimento Superior ao rendimento de base Inferior ao rendimento de base Bonifica(cid:135)˜ao de 0,80 % Deprecia(cid:135)˜ao de 0,80 % B. Rendimento de base na transforma(cid:135)˜ao Designa(cid:135)˜ao da qualidade Rendimento em gr˜aos inteiros (em %) Rendimento global (em %) Carillon Argo, Selenio, Couachi Alpe, Balilla, Balilla GG, Balilla Sollana, Bomba, Bombon, Colina, Elio, Frances, Lido, Liso, Matusaka, Monticili, Pegonil, Strella, Thainato, Thaiperla, Ticinese, Veta, Leda, Mareny, Clot, Albada, Guadiamar Ispaniki A, Makedonia Europa, Loto, Riva, Rosa Marchetti, Veneria Tolima Inca Ar(cid:147)me Alfa, Ariete, Bahia, Carola, Cigalon, Corallo, Cripto, Cristal, Drago, Girona, Graldo, Italico, Jucar, Koral, Lago, Lemont, Miara, Molo, Navile, Niva, Onda, Padano, Panda, Pierina, Marchetti, Ribe, Ringo, Rio, S. Andrea, Senia, Sequial, Smeraldo, Star, Stirpe, Vela, Vitro, Calca, Dion Indio, Strymonas Anseatico, Arlesienne, Baldo, Belgioioso, Betis, Euribe, Ital- patna, Marathon, Redi, Ribello, Rizzotto, Rocca, Roma, Roma- nico, Romeo, Tebre, Volano Bonnet Bell, Rita, Silla, Thaibonnet, L 202, Puntal Evropi, Melas Arborio, Arlatan, Blue Belle, Blue Belle «E», Blue Bonnet, Calendal, Razza 82, Rea 65 64 63 62 61 61 61 60 60 60 59 58 58 56 69 71 71 71 70 69 68 71 70 69 70 70 68 70 L 98/28 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias 31. 3. 98 Designa(cid:135)˜ao da qualidade Rendimento em gr˜aos inteiros (em %) Rendimento global (em %) Cesariot, Maratelli, Precoce Rossi Carnaroli, Elba, Vialone Nano Delta Axios Roxani Irat 348, Mana Pygmalion Variedades n˜ao nomeadas 56 55 55 55 55 54 45 50 63 68 70 68 65 64 69 65 69 71 31. 3. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 98/29 ANEXO III DEPRECIAÇ (cid:5)OES RELATIVAS AOS DEFEITOS DOS GR (cid:5)AOS Campanha de 1996/1997 Defeitos dos gr˜aos Arroz redondo c(cid:155)digo NC 1006 10 92 Percentagem de gr˜aos com defeito Arroz m(cid:130)dio e longo A c(cid:155)digos NC 1006 10 94 e 1006 10 96 Arroz longo B c(cid:155)digo NC 1006 10 98 Deprecia(cid:135)˜ao Gessados de 2,5 a 6 % de 2,5 a 4 % de 2 a 4 % 1 % por 1/2 ponto Estriados de vermelho de 1 a 10 % de 1 a 5 % de 1 a 5 % 1 % por ponto Malhados de 0,5 a 3 % de 0,5 a 2 % de 0,5 a 2 % 1,25 % por 1/2 ponto Manchados de 0,25 a 1 % de 0,25 a 0,75 % de 0,25 a 0,75 % 1,25 % por 1/4 de ponto Ambarinos de 0,05 a 1 % de 0,05 a 0,50 % de 0,05 a 0,50 % 1,25 % por 1/4 de ponto Amarelos de 0,02 a 0,175 % de 0,02 a 0,175 % de 0,02 a 0,175 % 6 % por 1/8 de ponto A partir de 1997/1998 Defeitos dos gr˜aos Arroz redondo c(cid:155)digo NC 1006 10 92 Percentagem de gr˜aos com defeito Arroz m(cid:130)dio e longo A c(cid:155)digos NC 1006 10 94 e 1006 10 96 Arroz longo B c(cid:155)digo NC 1006 10 98 Deprecia(cid:135)˜ao Gessados de 2 a 6 % de 2 a 4 % de 1,5 a 4 % 1 % por 1/2 ponto Estriados de vermelho de 1 a 10 % de 1 a 5 % de 1 a 5 % 1 % por ponto Malhados de 0,5 a 3 % de 0,5 a 2 % de 0,5 a 2 % 1,25 % por 1/2 ponto Manchados de 0,25 a 1 % de 0,25 a 0,75 % de 0,25 a 0,75 % 1,25 % por 1/4 de ponto Ambarinos de 0,05 a 1 % de 0,05 a 0,50 % de 0,05 a 0,50 % 1,25 % por 1/4 de ponto Amarelos de 0,02 a 0,175 % de 0,02 a 0,175 % de 0,02 a 0,175 % 6 % por 1/8 de ponto


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1097/98 af Marianne THYSSEN til Kommissionen. Diskriminering i forbindelse med dobbeltbeskatningsaftale

eurovoc_concepts:
Belgium
Netherlands
double taxation
tax convention
tax system
worker (EU)

text: C 402/74 De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende DA 22. 12. 98 Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Emma Bonino (12. maj 1998) Kommissionen er bekendt med de pressereportager, det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vner. I det p(cid:229)g(cid:230)ldende tilf(cid:230)lde drejer de forhold, de nederlandske medier har gjort opm(cid:230)rksom p(cid:229), sig om manglende overholdelse af en bilateral overenskomst mellem Nederlandene og Rusland, ifłlge hvilken kun kłd fra dyr, der er opdr(cid:230)ttet og slagtet i Nederlandene, m(cid:229)tte eksporteres til Rusland. Det fremg(cid:229)r s(cid:229)ledes ikke af de n(cid:230)vnte informationer, at F(cid:230)llesskabets politik vedrłrende BSE skulle v(cid:230)re blevet bragt i fare af den manglende overholdelse af en bilateral aftale med Rusland, som de nederlandske myndigheder havde indg(cid:229)et. I spłrgsm(cid:229)let om eksportrestitutioner har den n(cid:230)vnte praksis heller ikke fłrt til udbetaling af uberettigede tilskud. Ikke desto mindre vil Kommissionen ikke undlade inden for rammerne af sin kontrol p(cid:229) stedet at v(cid:230)re s(cid:230)rlig opm(cid:230)rksom p(cid:229), hvordan de nederlandske myndigheder anvender den relevante f(cid:230)llesskabslovgivning. Ansvaret for den daglige kontrol i dette spłrgsm(cid:229)l henhłrer under de nationale myndigheders kompetence. (98/C 402/091) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL P-1097/98 af Marianne Thyssen (PPE) til Kommissionen (30. marts 1998) Om: Diskriminering i forbindelse med dobbeltbeskatningsaftale Fłlgerne af dobbeltbeskatningsaftalen mellem Nederlandene og Belgien af 16. august 1971 er blandt andet, at en nederl(cid:230)nder og en belgier, der begge bor i Belgien, i samme kommune, og arbejder i Nederlandene, i samme nederlandske virksomhed, beskattes forskelligt. Belgieren betaler sin skat i Belgien, nederl(cid:230)nderen i Neder- landene, i henhold til bestemmelserne i de respektive skattesystemer. Mener Kommissionen ikke, at denne forskel strider mod princippet om forbud mod forskelsbehandling p(cid:229) grundlag af nationalitet, jf. artikel 6 og artikel 48, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskab? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Mario Monti (2. juni 1998) Det (cid:230)rede medlem antyder, at nederlandske og belgiske arbejdstagere, der har bop(cid:230)l i Belgien og arbejder i Nederlandene, beskattes forskelligt. De belgiske arbejdstagere indkomstbeskattes i Belgien og de nederlandske arbejdstagere i Nederlandene. Kommissionen skal bem(cid:230)rke, at ifłlge de oplysninger, den er i besiddelse af, skelnes der ikke mellem forskellige nationaliteter i bestemmelserne i beskatningsaftalen mellem Belgien og Nederlandene, n(cid:229)r der er tale om beskatning af arbejdstagere (artikel 15). Gr(cid:230)nsearbejdere beskattes nemlig i henhold til denne bestemmelse uafh(cid:230)ngigt af deres nationalitet i bop(cid:230)lsstaten og de łvrige arbejdstagere i den stat, hvor erhvervet udłves. En sondring med hensyn til beskatningsstat finder kun sted for offentligt ansatte (artikel 19). Ifłlge denne bestemmelse beskattes nederl(cid:230)ndere, der arbejder som offentligt ansatte i Nederlandene, men bor i Belgien, i Nederlandene, og en belgisk gr(cid:230)nsearbejder, beskattes p(cid:229) samme vilk(cid:229)r i Belgien (p(cid:229) betingelse af at vedkommende ikke har dobbelt belgisk-nederlandsk indfłdsret). Kommissionen mener ikke, at denne sondring med hensyn til offentligt ansatte udgłr en overtr(cid:230)delse af den for tiden g(cid:230)ldende EF-ret


title: Propuesta modificada de decisión del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se establece el programa de acción comunitaria «Servicio voluntario europeo para los jóvenes»

eurovoc_concepts:
European citizenship
action programme
social participation
voluntary military service
young person

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 30. 03. 1998 COM(1998) 201 final 96/0318 (COD) DICTAMEN DE LA COMISIÓN con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece el programa de acción comunitaria "Servicio voluntario europeo para los jóvenes" POR EL QUE SE MODIFICA LA PROPUESTA DE LA COMISIÓN con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) EXPOSICIÓN DE MOTIVOS La letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE prevé que la Comisión emita un dictamen sobre las enmiendas propuestas por el Parlamento Europeo en segunda lectura. La Comisión emite a continuación su dictamen sobre las 10 enmiendas propuestas por el Parlamento Europeo. Asimismo, y con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE, se adjunta una propuesta modificada que incorpora las 2 enmiendas del PE aceptadas por la Comisión. 1. a) b) c) d) e) f) g) Antecedentes El 23 de diciembre de 1996, la Comisión transmitió al Consejo y al Parlamento Europeo su propuesta de Decisión (COM(96) 610 final - COD 96/0318); El 19 de marzo de 1997, el Comité Económico y Social emitió un dictamen favorable; El 12 de junio de 1997, el Comité de las Regiones emitió un dictamen favorable; El 12 de junio de 1997, el Parlamento Europeo adoptó, en primera lectura, una Resolución favorable con 40 enmiendas a la propuesta de la Comisión; El 23 de julio de 1997, la Comisión adoptó, en virtud del apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE, una propuesta modificada de Decisión que incluye total o parcialmente 18 de las 40 enmiendas del Parlamento Europeo (COM (97) 347 final - COD-96/0318); El 16 de diciembre de 1997, el Consejo adoptó su posición común; El 12 de marzo de 1998, el Parlamento Europeo adoptó en segunda lectura una Resolución favorable que incluye 10 enmiendas a la posición común. 2. Objeto de la propuesta de Decisión Basado en el artículo 126 del Tratado, el programa se enmarca dentro de los objetivos de una política de cooperación en el ámbito de la juventud. Su objetivo principal consiste en contribuir a la integración de los jóvenes en la vida activa a través de actividades transnacionales de utilidad colectiva en la Comunidad y en los terceros países. El Servicio Voluntario Europeo (SVE) propone a los jóvenes que residen de la Comunidad Europea (18-25 años) una experiencia formativa validada, a nivel transnacional, que se articula en torno a la adquisición de competencias y de aptitudes, por un lado, y al ejercicio de una ciudadanía responsable, por otro. DICTAMEN DE LA COMISIÓN SOBRE US ENMIENDAS DEL PARLAMENTO EUROPEO Tras examinar las enmiendas propuestas por el Parlamento Europeo en segunda lectura, la Comisión puede apoyar: las que concuerdan con su propuesta inicial, o las que aportan al texto precisiones útiles. 1. ENMIENDAS ACEPTADAS POR LA COMISIÓN La Comisión puede aceptar las enmiendas n° 1 y 6 y las incorpora en su nueva propuesta modificada a fin de que puedan ser reexaminadas por el Consejo. La enmienda n° 1 (considerando n° 13) se refiere a la supresión de los obstáculos a la movilidad de los jóvenes voluntarios. La Comisión puede aceptar los principios de esta enmienda, pero con la siguiente formulación: "Considerando que mediante la adopción por parte de los Estados miembros de las medidas adecuadas, en particular por lo que se refiere a los regímenes de protección social y a los regímenes fiscales, se facilitaría el acceso de los jóvenes a las infraestructuras nacionales en el marco del servicio voluntario". Se trata, en efecto, de tener en cuenta las competencias de los Estados miembros en la materia. La enmienda n° 6 (apartado 1 del artículo 9) se refiere a la composición del Comité. La Comisión se atiene al texto de la Comitología y puede aceptar la enmienda con las siguientes modificaciones en su redacción: sustituir "en la ejecución de esta tarea" por "para aplicar el presente programa" por razones de coherencia del texto; sustituir "compuesto por un representante por Estado miembro" por " compuesto por representantes de los Estados miembros". 2. ENMIENDAS RECHAZADAS POR LA COMISIÓN La Comisión rechaza las enmiendas n° 2,3,4,5,7,8,9 y 10. La enmienda n° 2 (considerando n° 21) se refiere a la compatibilidad entre el Servicio Voluntario Europeo y los servicios civiles nacionales existentes. La Comisión reconoce la importancia de este aspecto para el desarrollo del SVE, pero no puede aceptar la enmienda del Parlamento Europeo, que afecta a cuestiones relativas a las competencias de los Estados miembros. La enmienda n° 3 (apartado 1 del artículo 3) se refiere al presupuesto para los dos años del programa. La Comisión mantiene la dotación propuesta en su propuesta inicial (60 millones de ecus). La enmienda n° 4 (apartado 1 del artículo 7); la primera parte de la enmienda se refiere a la información y a la sensibilización de los voluntarios sobre sus derechos y obligaciones. Esta preocupación está cubierta por el texto de la posición común. La segunda parte se refiere a la compatibilidad con los servicios civiles nacionales existentes: véase la enmienda n° 2. El texto de la posición común recoge, en esencia, las enmiendas del Parlamento europeo sobre este punto. La enmienda n° 5 (apartado 2 del artículo 7) se refiere a la supresión de los obstáculos a la movilidad de los jóvenes voluntarios. El texto del considerando n°13 modificado (véase la enmienda n° 1) es más adecuado que la primera parte de la enmienda del Parlamento Europeo, puesto que la Comisión desea respetar las competencias de los Estados miembros en la materia. La seounda parte de la enmienda pide a la Comisión que presente propuestas tendentes a introducir un estatuto de los jóvenes voluntarios y cuestiona, así pues, el derecho de iniciativa de la Comisión. Las enmiendas n° 7-8-9-10 (apartados 2, 3 y 3 bis del artículo 9) se refieren al Comité del programa e introducen elementos del modus vivendi. La Comisión, al tiempo que respeta los compromisos asumidos en el marco del modus vivendi se ciñe estrictamente al texto de la Comitología. CONCLUSIONES En conclusión, la Comisión considera que las propuestas de enmiendas n# 1 y 6 del Parlamento Europeo a la posición común refuerzan el texto en lo que se refiere a la eliminación de los obstáculos que siguen existiendo y en lo que se refiere a la Comitología. La propuesta modificada incorpora estas enmiendas. PROPUESTA MODIFICADA DE DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por la que se establece el programa de acción comunitaria "Servicio voluntario europeo para los jóvenes" (presentada por la Comisión de conformidad con el apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) ¿h (13) Considerando que mediante la adopción por parte de los Estados miembros de las medidas adecuadas, en particular por lo que se refiere a los regímenes de protección social y a los facilitaría el regímenes fiscales, se las a de acceso infraestructuras nacionales en el marco del servicio voluntario. jóvenes los (13) Considerando que la presente Decisión establece un marco comunitario destinado a contribuir al desarrollo de las actividades transnacionales de servicio voluntario; incluida (14) Considerando que la participación de los jóvenes en actividades de servicio voluntario constituye una manera de educación no formal, cuya calidad se basará en gran medida en acciones de preparación las adecuada, lingüísticas y culturales, contribuye a su orientación futura y a la ampliación de sus horizontes, favorece el desarrollo de sus competencias sociales, de una ciudadanía activa y de una integración equilibrada en la sociedad desde el punto de vista económico, social y cultural y permite fomentar la conciencia de una verdadera ciudadanía europea; europeo voluntario (15) Considerando que la creación de un servicio debe realizarse manteniendo la coherencia con las demás acciones comunitarias en favor de la juventud desarrolladas, en particular, en el marco del programa La Juventud con Europa7 y que, en consecuencia, es importante su velar complementariedad; por Decision n° 8Î8/95/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de junio de 199S, por la que se adopta el programa "La juventud con Europa" (tercera fase) (DO L 87 de 20. 4. 1995, p. 1). 2. Cada Estado miembro procurará, en la medida de lo posible, adoptar las medidas que considere necesarias y deseables para garantizar el buen funcionamiento del programa, en particular por lo que respecta a la movilidad de los jóvenes voluntarios. Artículo 8 Certificación documento por con en elaborado conformidad contemplado la Un el Comisión, de procedimiento los apartados 2 y 3 del artículo 9, certificará la participación de los jóvenes voluntarios en el servicio voluntario europeo y las experiencias y competencias que hayan adquirido durante este periodo. Artículo 9 Comité 1. Para aplicar el presente programa, la Comisión estará asistida por un Comité compuesto por dos representantes por Estado miembro y presidido por el representante de la Comisión. 1. Para aplicar el presente programa, la Comisión estará asistida por un Comité compuesto por los representantes de los Estados miembros y presidido por el representante de la Comisión. 2. El representante de la Comisión presentará al Comité un proyecto de las medidas que deban tomarse sobre: - el reglamento interno del Comité, - los procedimientos de aplicación, - el plan de aplicación de las acciones del programa, trabajo anual para la - el equilibrio general entre los diferentes capítulos del programa, 6 ISSN 0257-9545 COM(98) 201 final DOCUMENTOS ES 16 06 04 01 N° de catálogo : CB-CO-98-215-ES-C ISBN 92-78-32926-6 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo


title: WRITTEN QUESTION No. 970/98 by Robin TEVERSON to the Commission. Delays in ESF payments for 1996

eurovoc_concepts:
EU programme
European Social Fund
advance payment
claim
own resources
payment