title: Oznámenie Komisie o pojme koncentrácia podľa nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (98/C 66/02)Text s významom pre EHP.

eurovoc_concepts:
company structure
consortium
economic concentration
merger
merger control
shareholding

text: 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 195 31998Y0302(02) L 66/5 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 2. 3. 1998 OZNÁMENIE KOMISIE o pojme koncentrácia podľa nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 o kontrole koncentrácií medzi podnikmi (98/C 66/02) (Text s významom pre EHP) I. ÚVOD II. FÚZIE MEDZI BÝVALÝMI NEZÁVISLÝMI PODNIKMI III. ZÍSKANIE KONTROLY 1. Výlučná kontrola 2. Spoločná kontrola 2. 1. Rovnosť hlasovacích práv alebo menovania do rozhodovacích orgánov 2. 2. Práva veta 2. 3. Spoločné uplatnenie hlasovacích práv 2. 4. Iné okolnosti týkajúce sa spoločnej kontroly 2. 5. Spoločná kontrola v ohraničenom období 3. Kontrola prostredníctvom samostatného akcionára na základe práv veta 4. Zmeny v štruktúre kontroly IV. Výnimky V. Záver I. ÚVOD 1. Účelom tohto oznámenia je poskytnúť pohľad na to, ako Komisia interpretuje pojem „koncentrácia“ používaný v článku 3 nariadenia Rady (EHS) č. 4064/89 (1), naposledy zmeneného a doplneného nariadením (ES) č. 1310/97 (2), (ďa- lej len „nariadenie o fúziách“). Tento formálny pohľad na inter- pretáciu článku 3 by mal umožniť rýchlejšie zriaďovanie firiem v predstihu bez kontaktu s Komisiou a určiť, do akej miery môže byť ich pôsobenie a činnosť pod kontrolou spoločenstva týkajúcej sa fúzií. Toto oznámenie nahrádza predchádzajúce oznámenie o pojme koncentrácie (3). (1) Ú. v. ES L 395, 30. 12. 1989, s. 1. Korigendum: Ú. v. ES L 257, 21. 9. 1990, s. 13. (2) Ú. v. ES L 180, 9. 7. 1997, s. 1. (3) Ú. v. ES C 385, 31. 12. 1994, s. 5. Toto oznámenie sa zaoberá odsekmi 1, 3, 4 a 5 článku 3. Interpretácia ustanovení článku 3 v spojitosti so spoločnými podnikmi, ktorými sa podrobne zaoberá článok 3 ods. 2, je uvedená v oznámení Komisie o koncepte plnohodnotných spoločných podnikov. 2. Pohľad uvedený v tejto vyhláške odráža skúsenosť Komisie pri uplatňovaní nariadenia o fúziách od nadobudnutia účinnosti 21. decembra 1990. Princípy tu obsiahnuté budú uplatňované a ďalej vypracovávané Komisiou v individuálnych prípadoch. 3. Podľa 23. časti úvodných ustanovení nariadenia (EHS) č. 4064/89, pojem koncentrácie je vymedzený z hľadiska pôsobenia len na tie činnosti, ktoré spôsobujú trvalú zmenu v štruktúre zainteresovaných podnikov. Článok 3 ods. 1 usta- novuje, že takáto štrukturálna zmena je možná dvoma spô- sobmi, a to fúziou medzi dvoma predtým nezávislými 196 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 podnikov na de facto so zameraním sa na pravú spoločnú eko- nomickú jednotku, potom je táto operácia považovaná za fúziu. Prvotnou požiadavkou pre stanovenie spoločnej ekono- mickej jednotky je existencia permanentného samostatného ekonomického vedenia podniku. K ďalším relevantným fakto- rom sa môže zahrnúť kompenzácia zisku a straty vo vnútri podniku, ako aj medzi rôznymi podnikmi v rámci skupiny a ich spoločná spoľahlivosť navonok. Zlúčenie de facto môže byť posilnené vzájomnými akcionárskymi podielmi medzi podnikmi tvoriacimi ekonomickú jednotku. podnikmi alebo získaním kontroly nad celým alebo časťou iného podniku. 4. Rozhodnutie o existencii koncentrácie podľa nariadenia o fúziách je založené skôr na kvalitatívnych ako na kvantita- tívnych kritériách, sústreďujúcich sa na koncept kontroly. Tieto kritériá zahŕňajú tak zákon, ako aj skutočnosť. Preto môže koncentrácia vzniknúť na báze zákonnej alebo de facto. 5. Článok 3 ods. 1 nariadenia o fúziách vymedzuje dve kategórie koncentrácie: — tie, ktoré vznikajú z fúzie medzi predtým nezávislými pod- nikmi (písm. a)); — tie, ktoré vznikajú získaním kontroly (písm. b)). Touto problematikou sa zvlášť zaoberajú oddiely II a III. III. ZÍSKANIE KONTROLY 8. Článok 3 ods. 1 písm. b) dodáva, že koncentrácia nastáva v prípade získania kontroly. Tento druh kontroly môže zís- kať jeden podnik konajúci samostatne alebo dva aj viac pod- nikov pôsobiacich spoločne. Kontrolu môže taktiež získať osoba, a to za tých okolností, keď táto osoba už kontroluje (výhradne sama alebo spoločne) najmenej jeden iný podnik alebo eventuálne kombinácia osôb (ktoré ovládajú ďalší podnik) a/alebo podnikov. Pod pojem „osoba“ sa v tejto súvislosti zahŕňajú verejné orgány (3) a súkromné subjekty, ako aj jednotlivci. Ako už bolo vymedzené, koncentrácia v zmysle nariadenia o fúziách je z hľadiska zmien v kontrole limitovaná. Vnú- torná reštrukturalizácia v skupine spoločností preto nemôže vytvoriť koncentráciu. Výnimočná situácia nastáva vtedy, keď získavajúce a získané podniky sú verejnými spoločnosťami a spadajú do vlastníc- tva toho istého štátu (alebo toho istého verejného orgánu). V tomto prípade skutočnosť, či je takýto postup považovaný za vnútornú reštrukturalizáciu, spätne závisí od otázky, či obidva podniky boli predtým časťou tej istej ekonomickej jednotky v zmysle dvanástej časti úvodných ustanovení naria- denia (EHS) č. 4064/89. V prípade, ak podniky boli predtým časťou rôznych ekonomických jednotiek a mali samostatnú rozhodovaciu moc, bude tento postup považovaný za (3) Vrátane samotného štátu, napr. Prípad IV/M. 157 – Air France/Sabena z 5. októbra 1992 v súvislosti s Belgickom alebo inými verejnými Kali Treuhand orgánmi a Salz/MDK/Treuhand zo 14. decembra 1993. IV/M. 308 prípade ako – v II. FÚZIE MEDZI BÝVALÝMI NEZÁVISLÝMI PODNIKMI 6. Fúzia v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) nariadenia o fúziách nastáva vtedy, keď sa dva alebo viac nezávislých podnikov zlúči do nového podniku a prestanú existovať ako oddelené právne subjekty. Fúzia môže nastať taktiež vtedy, keď je jeden podnik pohltený druhým, pričom druhý z nich si ponecháva svoju právnu identitu, zatiaľ čo prvý prestáva existovať ako právny subjekt. 7. Fúzia v zmysle článku 3 ods. 1 písm. a) môže nastať aj vtedy, keď nejde o právoplatnú fúziu, a to ak spojenie aktivít býva- lých nezávislých podnikov má za následok vytvorenie samo- statnej ekonomickej jednotky (1). Konkrétne to môže nastať vtedy, keď dva alebo viac podnikov, ktoré si zachovajú svoje individuálne právne osobitosti, pomocou zmluvy vytvoria spoločné ekonomické riadenie (2). Ak je výsledkom zlúčenie (1) Pri vymedzení bývalej nezávislosti podnikov môže byť otázka kon- troly dôležitá. Kontrola je vo všeobecnosti spomenutá v odseku 12 a nasledujúcich. Čo sa týka tejto špecifickej otázky, menšinoví akcio- nári nadobudnú kontrolu vtedy, ak už predtým získali väčšinu hla- sov pre väčšinu rozhodnutí na zhromaždeniach akcionárov. Doba pôsobnosti je v tomto prípade obyčajne tri roky. (2) Toto sa vzťahje napríklad na „Gleichordnungskonzern“ v nemeckom práve, určitej „Groupements d’Intéret Economique“ vo francúzskom práve a v určitých partnerských spoločnostiach. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 197 vhodný pre vytvorenie koncentrácie a nebude sa pokladať za internú reštrukturalizáciu (1). Takáto samostatná moc v sku- točnosti neexistuje, výnimkou je však skutočnosť, ak sú to podniky tej istej holdingovej spoločnosti (2). môže zahŕňať činitele ako zdroj financovania alebo rodinné väzby. 9. Či tento postup bude viesť k získaniu kontroly, záleží od množstva právnych a/alebo reálnych prvkov. Získanie vlast- níckych práv a dohody akcionárov sú dôležité, ale nie jediné významné prvky: jasné ekonomické vzťahy môžu taktiež hrať rozhodujúcu rolu. Preto za výnimočných okolností môže stav ekonomickej závislosti viesť ku kontrole na báze de facto napríklad vtedy, ak veľmi dôležité dlhodobé dohody zo strany ponuky alebo pohľadávky poskytované dodáva- teľmi alebo zákazníkmi, spojené štrukturálnymi väzbami, sú následkom rozhodujúceho vplyvu (3). 11. Predmetom kontroly môže byť jeden alebo viac podnikov, ktoré predstavujú právne subjekty, alebo aktíva týchto sub- jektov alebo len niektoré aktíva (5). Aktívami, ktorých sa to týka, by mohol byť tovar alebo licencie a musia predstavovať taký druh obchodu, ku ktorému sa dá zreteľne prideliť obrat na trhu. 12. Získanie kontroly môže nastať vo forme výlučnej alebo spo- ločnej kontroly. V obidvoch prípadoch je kontrola defino- vaná ako možnosť uplatňovania rozhodujúceho vplyvu na podnik na báze práv, zmlúv alebo nejakých iných pro- striedkov (článok 3 ods. 3). K získaniu kontroly môže dôjsť taktiež aj v prípade, ak to nie je zjavným záujmom strán (4). Naviac nariadenie o fúziách jasne definuje kontrolu ako „možnosť uplatňovania rozho- dujúceho vplyvu“ než ako skutočné uplatnenie tohto vplyvu. 1. Výlučná kontrola 10. Avšak kontrolu obvykle získajú osoby alebo podniky, ktoré sú držiteľmi práv alebo sú oprávnené získať práva umožňu- júce kontrolu (článok 3 ods. 4 písm. a)). Môžu sa vyskytnúť výnimočné situácie, keď sa formálny držiteľ účasti na kon- trole líši od osoby alebo podniku, ktorý má skutočne pravú moc uplatňovať práva vyplývajúce z tohto vplyvu. Môže to byť napríklad prípad, keď podnik použije inú osobu alebo podnik na získanie účasti na kontrole a uplatňuje práva pro- stredníctvom tejto osoby alebo podniku, aj keď držiteľom práv je z formálneho hľadiska práve tá osoba alebo podnik. V takejto situácii kontrolu získava podnik, ktorý v skutočno- sti stojí za touto operáciou, a naozaj užíva právomoc pre ria- denie daného podniku (článok 3 ods. 4 písm. b)). Istota potrebná pre vytvorenie takéhoto typu nepriamej kontroly (1) Prípad IV/M. 097 – Péchiney/Usinor z 24. júna 1991; prípad IV/M. 216 – CEA Industrie/FranceTelecom/SGS-Thomson z 22. feb- ruára 1993. (2) Pozri článok 55 vyhlášky o koncepte podnikov. (3) Napríklad v rozhodnutí Usinor/Bamesa prijatom Komisiou podľa Zmluvy o ESUO. Pozri tiež prípad IV/M. 258 – CCIE/GTE z 25. sep- tembra Lockheed Martin prípad Corporation/Loral Corporation z 27. marca 1996. (4) Prípad IV/M. 157 – Air France/Sabena z 5. októbra 1992. IV/M. 697 1992 – a 13. Výlučná kontrola sa obyčajne nadobúda na právoplatnom základe vtedy, keď podnik získa väčšinu hlasovacích práv spoločnosti. Pričom nie je podstatné to, že získaný podiel tvorí 50 % podielového kapitálu plus jedna (6) alebo je to 100 % podielového kapitálu/ (7). Za neprítomnosti iných prv- kov, akvizícia, ktorá nezahŕňa väčšinu hlasovacích práv, oby- čajne neudeľuje kontrolu, aj keď ide o získanie väčšiny pod- ielového kapitálu. 14. Výlučná kontrola sa môže taktiež nadobudnúť v prípade „kvalifikovanej menšiny“. Môže byť ustanovená na základe právnom a/alebo de facto. Na právnom základe môže nastať vtedy, keď sú menšinovým akcionárom priznané špecifické práva. Môžu to byť prefe- renčné podiely vedúce k väčšine hlasovacích práv alebo iných práv umožňujúcim menšinovým akcionárom stanoviť stra- tegické obchodné správanie danej spoločnosti, ako napríklad právo menovať viac ako polovicu členov dozornej rady alebo správnej rady. (5) Prípad IV/M. 286 – Zurich/MMI z 2. apríla 1993. (6) Prípad IV/M. 296 – Crédit Lyonnais/BFG Bank z 11. januára 1993. (7) Prípad IV/M. 299 – Sara Lee/BP Food Division z 8. februára 1993. 198 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 Menšinový akcionár môže mať výlučnú kontrolu aj de facto. Je to napríklad prípad, keď je na zhromaždení akcionár schopný dosiahnuť väčšinu za predpokladu, že zvyšné akcie sú značne rozptýlené (1). V takejto situácii je nepravdepo- dobné, že na valnom zhromaždení budú všetci menší akcio- nári prítomní alebo zastúpení. Rozhodnutie, či v určitom prí- pade výlučná kontrola existuje alebo nie, je založené na dôkaze vyplývajúcom z účasti akcionárov v predošlých rokoch. Tam, kde záleží na počte akcionárov zúčastňujúcich sa zhromaždenia, menšinový akcionár má trvalú väčšinu hla- sov na tomto zhromaždení, teda početný menšinový akcio- nár sa zmocňuje výlučnej kontroly (2). daní, vzdušného transportu alebo médií. Okrem toho, štátne zákonodarstvo vrátane členského štátu môže poskytnúť pod- robné pravidlá pre štruktúru orgánov reprezentujúcich orga- nizovanie rozhodovania vo vnútri podniku, obzvlášť vo vzťahu k právam zástupcov zamestnancov. Zatiaľ čo legisla- tíva môže prideliť určitú kontrolnú právomoc iným osobám než akcionárom, koncept kontroly podľa nariadenia o fúziách sa vzťahuje len na prostriedky vplyvu, ktoré bežne využívajú vlastníci podniku. Nakoniec výsady uplatňované štátom, ktorý pôsobí skôr v oblasti verejnej moci než ako akcionár do tej miery, pokiaľ sú tieto výsady limitované vzhľadom na ochranu verejného záujmu a neustanovujú kontrolu v zmysle nariadenia o fúziách v tom rozsahu, že nemajú ani cieľ ani účinok, aby umožnili štátu uplatňovať rozhodujúci vplyv nad činnosťou podniku (6). Výlučná kontrola môže byť taktiež uplatňovaná menšinovým akcionárom, ktorý má právo riadiť aktivity spoločnosti a určiť jej obchodnú politiku. 15. Možnosťou kúpy alebo prevedenia akcií nemôže byť udelená výlučná kontrola, ak táto možnosť nebude uplatňovaná v blízkej budúcnosti podľa právoplatne záväzných dohôd (3). Ale vhodné uplatňovanie takejto možnosti môžeme vziať do úvahy ako dodatočný prvok, ktorý spolu s ďalšími prvkami môže viesť k záveru, že ide o výlučnú kon- trolu. 2. Spoločná kontrola 16. Zmena zo spoločnej na výlučnú kontrolu podniku je pova- žovaná za koncentráciu v zmysle nariadenia o fúziách, pre- tože rozhodujúci vplyv uplatňovaný samostatne je značne odlišný uplatňovaného spoločne (4). Z toho dôvodu činnosť, ktorá zahŕňa získanie spoločnej kontroly nad jednou časťou podniku a výlučnej kontroly nad druhou časťou, je v princípe podľa nariadenia o fúziách považovaná za dve oddelené koncentrácie (5). rozhodujúceho vplyvu od 17. Koncept kontroly podľa nariadenia o fúziách sa môže odli- šovať od konceptu uplatňovaného v špeciálnych oblastiach legislatívy, týkajúcich sa napríklad pravidiel o opatreniach, (1) Prípad IV/M. 025 – Arjomari/Wiggins Teape z 10. februára 1990. (2) Prípad IV/M. 343 – Société Générale de Belgique/Générale de Banque z 3. augusta 1993. (3) Rozsudok v prípade T 2/93, Air France v. Commission (1994) ECR II-323. (4) Touto otázkou sa zaoberajú odseky 30, 31 a 32 oznámenia o pojme dotknuté podniky. 18. Ako v prípade výlučnej kontroly, získanie spoločnej kontroly (ktorá zahŕňa zmeny od výlučnej k spoločnej kontrole) môže byť taktiež vytvorená na právnom základe alebo de facto. K spoločnej kontrole dôjde vtedy, ak akcionári (materské spoločnosti) uzavrú zmluvu na väčšinu rozhodnutí týkajú- cich sa kontrolovaného podniku (spoločného podniku). 19. Spoločná kontrola nastáva vtedy, keď dva alebo viac podni- kov alebo osôb má možnosť uplatnenia rozhodujúceho vplyvu nad iným podnikom. Rozhodujúci vplyv v tomto zmysle obyčajne znamená právomoc zastaviť činnosti, ktoré vymedzujú strategické obchodné správanie podniku. Na roz- diel od výlučnej kontroly, ktorá udeľuje moc určitému akcio- nárovi, aby určil strategické rozhodnutia podniku, spoločná kontrola je charakterizovaná možnosťou vzniku situácie na mŕtvom bode, ktorá vyplýva z právomoci dvoch alebo viacerých materských spoločností odmietnuť navrhované strategické rozhodnutia. Následne sa preto musia títo akcio- nári spoločne dohodnúť na určovaní obchodnej politiky spo- ločného podniku. (5) Prípad IV/M. 409 – ABB/Renault Automation z 9. marca 1994. (6) Prípad IV/M. 493 – Tractebel/Distrigaz II z 1. septembra 1994. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 199 2. 1. Rovnosť hlasovacích práv alebo menovania do rozhodovacích orgánov 20. Najzrozumiteľnejšia forma spoločnej kontroly nastáva vtedy, ak ide len o dve materské spoločnosti, ktoré sa rovnako pod- ieľajú na hlasovacích právach v spoločnom podniku. V tomto prípade nie je potrebné, aby medzi nimi existovala formálna dohoda. Ak však táto dohoda existuje, potom musí byť zhodná s princípom rovnosti medzi otcovskými spoločnos- ťami napríklad za predpokladu, že každá z nich je oprávnená mať rovnaký počet zástupcov v riadiacich orgánoch a nikto z členov nebude mať rozhodujúci hlas (1). Rovnosť môže byť taktiež dosiahnutá vtedy, ak majú obe materské spoločnosti právo menovať rovnaký počet členov do rozhodovacích orgánov spoločného podniku. 2. 2. Právo veta 21. Spoločná kontrola môže existovať aj vtedy, ak medzi dvoma otcovskými spoločnosťami nie je žiadna rovnosť v hlasoch alebo v zastúpení v rozhodovacích orgánoch, alebo ak sú tam viac ako dve materské spoločnosti. To je ten prípad, keď menšinoví akcionári majú dodatočné práva, ktoré im umož- ňujú rozhodnutia veta, ktoré sú nevyhnutné pre strategické obchodné správanie sa spoločného podniku (2). Tieto práva veta môžu byť dané v štatúte spoločného podniku alebo zavedené zmluvou medzi otcovskými spoločnosťami. Práva veta ako také môžu pôsobiť pomocou možnosti špecifického kvóra, ktoré je potrebné pre rozhodnutia prijaté na zhromaž- dení akcionárov, alebo prostredníctvom správnej rady do tej miery, pokiaľ sú materské spoločnosti zastúpené v tejto rade. Je taktiež možné, že strategické rozhodnutia sú predmetom súhlasu orgánu, napríklad dozornej rady, v ktorej majú men- šinoví akcionári zastúpenie a ovplyvňujú časť kvóra potreb- ného pre takéto rozhodnutia. akcionárov sa vzťahuje na rozhodnutia o podstate spoloč- ného podniku, ako napríklad zmeny v štatúte, nárast alebo pokles kapitálu alebo likvidácia. Napríklad právo veta, ktoré bráni predaju alebo rozdeleniu spoločného podniku, neude- ľuje spoločnú kontrolu zainteresovaným menšinovým akcionárom (3). 23. Naopak, práva veta, ktoré zavádzajú spoločnú kontrolu, zahŕňajú rozhodnutia a otázky ako rozpočet, obchodný plán, väčšinu investícií alebo menovanie vedenia nadriadených. Získanie spoločnej kontroly predsa len nevyžaduje, aby mal akvizítor právomoc uplatniť rozhodujúci vplyv zo dňa na deň. Kritickým prvkom je, že práva veta stačia na to, aby umožnili otcovským spoločnostiam uplatniť tento vplyv vo vzťahu k strategickému obchodnému správaniu spoločného podniku. Naviac nie je povinné ustanoviť, aby akvizítor spo- ločnej kontroly spoločného podniku skutočne využil svoj rozhodujúci vplyv. Možnosť uplatnenia takéhoto vplyvu a teda skutočná existencia práv veta je postačujúca. 24. Pre získanie spoločnej kontroly nie je pre menšinových akcionárov nevyhnutné vlastniť všetky práva veta spomenuté vyššie. Postačovala by existencia len niektorých alebo aj jed- ného takého práva. Či stačí alebo nie, to závisí od presného obsahu práva veta a taktiež na dôležitosti tohto práva v kon- texte špecifického obchodovania spoločného podniku. Menovanie vedenia a stanovenie rozpočtu 25. Najdôležitejšie práva veta sú obyčajne tie, ktoré sa týkajú roz- hodnutí o menovaní vedenia a rozpočtu. Právomoc pri spolu- určovaní štruktúry vedenia udeľuje držiteľovi moc vplývať na rozhodovanie o obchodnej politike podniku. To isté platí vo vzťahu k rozhodnutiam o rozpočte, pretože rozpočet sta- novuje presný rámec činností podniku a zvlášť investície, ktoré sa môžu realizovať. 22. Tieto práva veta sa musia vzťahovať na strategické rozhod- nutia o obchodnej politike spoločného podniku. Musia zasa- hovať oveľa ďalej ako práva veta obvykle udelené minoritným akcionárom, aby im ako investorom podniku chránili ich finančné záujmy. Táto bežná ochrana práv menšinových (1) Prípad IV/M. 272 – Matra/CAP Gemini Sogeti zo 17. marca 1993. (2) Prípad T 2/93 – Air France v. Commission (ibid). Prípad IV/M. 010 – Obchodný plán 26. Obchodný plán obyčajne poskytuje detaily cieľov spoločno- sti spolu s kritériami na dosiahnutie týchto cieľov. Právo veta pre tento typ obchodného plánu môže byť postačujúce pre zavedenie spoločnej kontroly, aj keď neexistuje nijaké iné právo veta. Na rozdiel od toho, keď obchodný plán obsahuje Conagra/Idea z 3. mája 1991. (3) Prípad IV/M. 062 – Eridania/ISI z 30. júla 1991. 200 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 len všeobecné vyhlásenia týkajúce sa obchodných cieľov spo- ločného podniku, existencia práva veta bude jediným prv- kom vo všeobecnom posudzovaní spoločnej kontroly, ale sama o sebe nebude dostatočná pre zavedenie spoločnej kon- troly. Avšak právo veta, ktoré sa nevzťahuje ani na obchodnú poli- tiku a stratégiu ani na rozpočet alebo obchodný plán, nemôže byť považované za zdroj spoločnej kontroly vlastníka (1). Investície 2. 3. Spoločné uplatnenie hlasovacích práv 27. V prípade práva veta pre investície, dôležitosť tohto práva závisí v prvom rade na úrovni investícií, ktoré predstavujú predmet schválenia otcovskými spoločnosťami, a po druhé na tom, do akej miery sú investície potrebné na trhu, na kto- rom spoločný podnik pôsobí. Vo vzťahu k prvému kritériu, v ktorom úroveň investícií vyžadujúcich schválenie otcov- skými spoločnosťami je mimoriadne vysoká, môže sa toto právo veta blížiť k bežnej ochrane záujmov menšinového akcionára ako k právu udeľujúcemu moc na spoločnom sta- novení obchodnej politiky spoločného podniku. Čo sa týka druhého kritéria, investičná politika podniku je vo všeobec- nosti dôležitým prvkom v hodnotení, či ide o spoločnú kon- trolu alebo nie. Predsa len existujú nejaké trhy, na ktorých investície nehrajú významnú rolu v správaní sa podniku na trhu. Práva týkajúce sa trhu 28. Okrem typických práv veta spomenutých vyššie existuje veľa iných práv veta súvisiacich so špeciálnymi rozhodnutiami, ktoré sú dôležité v súvislosti s príslušným trhom spoločného podniku. Jedným z príkladov je rozhodnutie o tom, akú tech- nológiu má používať spoločný podnik, v ktorom je techno- lógia kľúčovou črtou činností spoločného podniku. Ďalší prí- trhov podľa klad sa vzťahuje na diferenciácie produktu a význačnosti stupňa inovácie. Na takýchto trhoch môže byť právo veta nad rozhodnutiami súvisiacimi s novou šnúrou produktov, ktorá sa má vytvoriť, taktiež veľmi dôležitým prvkom vo vytváraní spoločnej kon- troly. charakterizovanie 30. Aj keď špecifické práva veta nie sú stanovené, dva alebo viac podnikov, ktoré získavajú menšinových akcionárov iného podniku, môžu nad ním nadobudnúť spoločnú kontrolu. Stane sa to v prípade, keď menšinoví akcionári spoločne poskytnú prostriedky na kontrolu daného podniku. To zna- mená, že menšinoví akcionári budú spoločne vlastniť väčšinu hlasovacích práv a budú spolupracovať pri uplatňovaní týchto hlasovacích práv. Od právne viazaných dohôd to môže viesť k tomuto výsledku, alebo môže to byť vytvorené na báze de facto. 31. Zákonné prostriedky na zabezpečenie spoločného uplatne- nia hlasovacích práv môžu predstavovať holdingovú spoloč- nosť, na ktorú menšinoví akcionári prenesú svoje práva, alebo zmluvu, v ktorej sa zaviažu konať rovnakým spôso- bom (združená dohoda). 32. Veľmi zriedka sa kolektívne konanie môže vyskytnúť na báze de facto, kde medzi menšinovými akcionármi existujú silné spoločné záujmy, a to s takým následkom, že by pri uplat- ňovaní svojich práv týkajúcich sa spoločného podniku mohli pôsobiť jeden proti druhému. 33. V prípade získania menšinových podielov predošlá existen- cia väzieb medzi menšinovými akcionármi alebo získanie podielov prostredníctvom spoločného pôsobenia bude fak- torom naznačujúcim spoločný záujem. Súhrn 29. Ak hodnotíme vzájomnú dôležitosť práv veta, ktorých je veľké množstvo, tieto práva by sme nemali hodnotiť odde- lene. Práve naopak, rozhodnutie, či ide o spoločnú kontrolu alebo nie, je založené na celkovom hodnotení týchto práv. 34. V prípade zriadenia nového spoločného podniku v protiklade so získaním menšinových podielov v už existujúcej spoloč- nosti, existuje vyššia pravdepodobnosť, že materské spoloč- nosti vykonávajú zámernú spoločnú politiku. Platí to hlavne vtedy, keď každá otcovská spoločnosť poskytne príspevok (1) Prípad IV/M. 295 – SITA –RPC/SCORI z 19. marca 1993. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 201 spoločnému podniku, ktorý je vplyvný z hľadiska svojho pôsobenia (napríklad špecifické technológie, miestne know- how alebo dodávateľské dohody). Za týchto okolností by materské spoločnosti mohli byť schopné riadiť spoločný pod- nik za úplnej spolupráce len so vzájomnou dohodou pre naj- dôležitejšie strategické rozhodnutia, aj keď žiadne výslovné nariadenie pre akékoľvek práva veta neexistuje. Čím viac otcovských spoločností sa podieľa na takomto spoločnom podniku, tým slabšia je pravdepodobnosť výskytu tejto situ- ácie. 37. Ak má ísť o spoločnú kontrolu, rozhodujúci hlas by nemala mať len jedna z otcovských spoločností. Avšak spoločná kontrola môže nastať vtedy, ak sa tento rozhodujúci hlas môže uplatniť až po sériách arbitrážnych období a pokusov o zlúčenie alebo v značne obmedzenej pôsobnosti (1). 2. 5. Spoločná kontrola v ohraničenom období 38. Ak činnosťou dochádza v počiatočnom období k spoločnej kontrole (2), ale podľa právne viazaných zmlúv sa táto spo- ločná kontrola prostredníctvom jedného z akcionárov zmení na výlučnú, celý tento postup bude obvykle pokladaný ako získanie výlučnej kontroly. 35. Ak silné spoločné záujmy, napríklad tie, ktoré sú naznačené vyššie, chýbajú, možnosť zmien koalícií medzi menšinovými akcionármi zvyčajne vylúči predpoklad spoločnej kontroly. Tam, kde v postupoch rozhodovania neexistuje žiadna sta- bilná väčšina, pričom väčšina sa v každom prípade dá dosia- hnuť rôznymi možnými spojeniami medzi menšinovými akcionármi, tam nemôžeme predpokladať, že títo menšinoví akcionári budú spoločne riadiť podnik. V tejto súvislosti nestačí, že medzi dvoma alebo viacerými stranami majúcimi rovnaký podiel na kapitále podniku existujú dohody, ktoré ustanovujú zhodné práva a moci medzi stranami. Napríklad v prípade podniku, kde každý z troch akcionárov vlastní jednu tretinu podielového kapitálu a každý volí jednu tretinu členov správnej rady, nemajú akcionári spoločnú kontrolu, pretože rozhodnutia musia byť prijaté na základe jednodu- chej väčšiny. Tieto úvahy sa taktiež používajú aj v zložitej- ších štruktúrach, napríklad keď kapitál podniku je rovnako rozdelený medzi troch akcionárov a kde správna Rada pozo- stáva z dvanástich členov, každý z akcionárov A, B a C volí dvoch, ďalších dvoch volia A, B a C spoločne, zatiaľ čo zostá- vajúcich štyroch vyberú títo ôsmi členovia spolu. Ani v tomto prípade nejde o spoločnú kontrolu, ani o kontrolu ako takú v zmysle nariadenia o fúziách. 3. Kontrola prostredníctvom samostatného akcionára na základe práva veta 39. Výnimočná situácia nastáva vtedy, keď len jeden akcionár je schopný zrušiť strategické rozhodnutia v podniku, ale tento akcionár sám o sebe nemá právomoc zaviesť takéto rozhod- nutia. Táto situácia nastáva buď vtedy, keď jeden akcionár vlastní 50 % podniku, zatiaľ čo zvyšných 50 % vlastnia dvaja alebo viac menšinových akcionárov, alebo vtedy, keď je pre strategické rozhodnutia potrebné kvórum, ktoré v skutočno- sti udeľuje právo veta len jednému menšinovému akcionárovi (3). Za týchto okolností má samostatný akcionár (1) Prípad IV/M. 425 z 28. marca 1994. – Brittsh Telecom/Banco Santander (2) Toto počiatočné obdobie nesmie trvať viac ako tri roky. Prípad IV/M. 425 – British Telecom/Banco Santander, ibidem. (3) Prípad IV/M. 528 – CCIE/GTE z 25. septembra 1992, v ktorom sa právo veta len jedného akcionára mohlo uplatniť prostredníctvom člena rady menovaného týmto akcionárom. 2. 4. Iné závery súvisiace so spoločnou kontrolou 36. Spoločná kontrola je nezlučiteľná so skutočnosťou, že jedna z materských spoločností využíva špecifické poznatky a skú- senosti v obchodovaní spoločného podniku. V takom prí- pade ďalšia otcovská spoločnosť môže hrať len malú alebo aj neexistujúcu rolu v každodennom riadení spoločného pod- niku, kde jej prítomnosť vyplýva z dlhodobej finančnej stra- tégie, značkového imidžu alebo všeobecného politického charakteru. Napriek tomu sa vždy musí ponechať reálna možnosť súťaže v rozhodnutiach prijatých inou otcovskou spoločnosťou, bez ktorých by sa jednalo o výlučnú kontrolu. 202 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 rovnakýstupeň vplyvu, aký obvykle uplatňuje niekoľko spo- ločne kontrolujúcich akcionárov, okrem iného aj moc poza- staviť prijatie strategických rozhodnutí. Avšak tento akcionár neuplatňuje právomoci, ktoré sú obvykle zavedené v pod- niku s výlučnou kontrolou, okrem iného právomoc zaviesť strategické rozhodnutia. Keďže tento akcionár môže vytvoriť blokovú situáciu porovnateľnú so situáciou v bežných prípa- doch spoločnej kontroly, získava tým rozhodujúci vplyv a tým kontrolu v zmysle nariadenia o fúziách (1). 4. Zmeny v štruktúre kontroly 40. Ku koncentrácii dochádza vtedy, ak postup vedie k zmene štruktúry kontroly. Zahŕňa sa tu zmena spoločnej kontroly na výlučnú, ako aj nárast akcionárov uplatňujúcich spoločnú kontrolu. Princípy určenia existencie koncentrácie v týchto podmienkach sú podrobne uvedené vo vyhláške o koncepte zainteresovaných podnikov (2). IV. VÝNIMKY 41. Článok 3 ods. 5 uvádza tri výnimočné situácie, keď získanie záujmu kontroly podľa nariadenia o fúziách nevytvára kon- centráciu. 42. Po prvé, získanie cenných papierov spoločnosťami, ktorých bežnými činnosťami sú transakcie a obchodovanie s cennými papiermi pre svoje potreby alebo pre potreby iných, nie je považované za zriadenie koncentrácie, ak je takáto akvizícia uskutočnená v rámci týchto obchodov a ak sú cenné papiere len dočasným vlastníctvom (článok 3 ods. 5 písm. a)). Aby došlo k tejto výnimke, musia byť splnené nasledujúce požia- davky: — cenné papiere musia byť nadobudnuté so zámerom spät- ného predaja, — získavajúci podnik nesmie uplatňovať hlasovacie práva so zámerom stanovenia strategického obchodného správa- nia sa danej spoločnosti alebo musí uplatňovať tieto práva len so zámerom zostaviť úplnú alebo čiastočnú kontrolu nad podnikom, jeho aktívami alebo cennými papiermi, — získavajúci podnik sa musí zbaviť svojho záujmu kon- troly do jedného roku od dátumu akvizície, to znamená, že musí znížiť svoj podiel počas doby jedného roku pri- najmenšom na takú úroveň, ktorá nepovoľuje kontrolu. Avšak toto obdobie môže Komisia predĺžiť, ak získava- júci podnik preukáže, že zbavenie sa kontroly nebolo možné po dobu jedného roka uskutočniť. 43. Po druhé, v zmysle nariadenia o fúziách nedochádza k žiad- nej zmene kontroly ani k žiadnej koncentrácii, keď kontrolu získa funkcionár podľa zákona o postavení člena a súvisia- ceho s likvidáciou, ukončením, nesolventnosťou, pozastave- ním platieb, zlučovaním alebo s obdobnými postupmi (člá- nok 3 ods. 5 písm. b)); 44. Po tretie, koncentrácia nevzniká vtedy, keď kontrolu získa finančná holdingová spoločnosť v zmysle štvrtej smernice Rady 78/660/EHS (3) pod podmienkou, že táto spoločnosť uplatňuje svoje hlasovacie práva len kvôli zachovaniu plnej hodnoty svojich investícií a iným spôsobom neurčuje priamo či nepriamo strategické obchodné správanie sa podniku pod kontrolou. 45. V súvislosti s výnimkami podľa článku 3 ods. 5 sa do popre- dia dostáva otázka, či činnosť oživenia podniku vytvára podľa nariadenia o fúziách koncentráciu. Záchranná činnosť bežne vyžaduje prevod existujúceho dlhu na novú spoločnosť, pro- stredníctvom ktorej môže syndikát bánk získať spoločnú kontrolu nad danou spoločnosťou. Ak takáto činnosť splní kritériá pre spoločnú kontrolu, uvedené vyššie, bude obvykle — získavajúci podnik musí byť úverovou alebo inou finanč- nou inštitúciou alebo poisťovňou, ktorých bežné aktivity sú popísané vyššie, (1) Keďže je tento akcionár jediným podnikom získavajúcim kontrolu, len tento akcionár je povinný podľa nariadenia o fúziách predložiť správu. (2) Odseky 30 až 48. (3) Ú. v. ES L 222, 14. 8. 1978, s. 11, naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska. Článok 5 ods. 3 tejto smernice definuje finančné holdingové spoločnosti ako „tie spoloč- nosti, ktorých jediným cieľom je získať holding v iných podnikoch a riadiť tento holding a profitovať bez toho, aby sa priamo alebo nepriamo podieľali na riadení týchto podnikov bez toho, aby boli dotknuté ich vlastnícke práva, ktoré majú ako akcionári“. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 203 považovaná za koncentráciu (1). Hoci prvotným záujmom bánk je reštrukturalizovať financovanie daného podniku a jeho následný predaj, výnimka uvedená v článku 3 ods. 5 písm. a) sa obvykle nevzťahuje na takúto operáciu. Je to pre- to, že reštrukturalizačný program od bánk obvykle vyžaduje vymedzenie strategického obchodného správania sa ožive- ného podniku. Okrem toho transformovanie oživenej spo- ločnosti na subjekt schopný obchodovania a jej spätný pre- daj v lehote jedného roka obvykle nie je skutočným problémom. Naviac dĺžka obdobia potrebného na dosiahnu- tie tohto cieľa sa môže meniť, že by bolo zložité povoliť pred- ĺženie doby riadenia podniku. V. ZÁVER 46. Interpretáciou článku 3 podľa tohto oznámenia, vypracova- nou Komisiou, nie je dotknutá interpretácia, ktorú môže podať Súdny dvor alebo Súd prvého stupňa Európskych spo- ločenstiev. (1) Prípad IV/M. 116 – Kelt/American Express z 28. augusta 1991


title: WRITTEN QUESTION No. 736/98 by Sérgio RIBEIRO to the Commission. Application for Cohesion Fund resources for a project for cleaning up the catchment area of the rivers Lis and Seiça (Portugal)

eurovoc_concepts:
Cohesion Fund
EU financing
Portugal
hydrology
pollution control measures
water treatment
watercourse

formats: html pdf print

text: C 304/152 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 2. 10. 98 (98/C 304/230) KIRJALLINEN KYSYMYS P-0735/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Rinaldo Bontempi (PSE) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Toinen pyynto¤ Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan va¤lisen sosiaaliturvasopimuksen tekemi- seksi Komissio vastasi kysymykseen E-4012/96 (1), jossa esitettiin Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan va¤lista¤ sosiaaliturvasopimuksen tekemista¤, etta¤ se tukee ehdotusta. Vaikka aikaa on kulunut yli vuosi, sopimusta ei ole viela¤ tehty, ja Monacon ruhtinaskunnassa tyo¤skentelevien Euroopan unionin kansalaisten vaikeudet vain kasvavat. Erityisesti korostuu niiden rajatyo¤ntekijo¤iden ongelma, jotka tyo¤skenneltya¤a¤n Italiassa, Ranskassa ja Monacossa eiva¤t voi yhdista¤a¤ tyo¤jaksojaan ela¤kehakemusta esitetta¤essa¤. Lisa¤ksi italialaiset rajatyo¤ntekija¤t ovat epa¤edullisemmassa asemassa sen vuoksi, etta¤ Ranskan ja Monacon va¤lisen sopimuksen ansiosta ensimma¤iset, jotka palkataan to¤ihin monacolaisten ja¤lkeen, ovat Ranskan rajakuntien asukkaita. Aikooko komissio tehda¤ piakkoin Euroopan unionin ja Monacon ruhtinaskunnan va¤lisen yhteistyo¤- tai assosiaatiosopimuksen, joka sisa¤lta¤a¤ sosiaalisen alan sopimuksia, soveltaakseen siten yhteensovittamisesta annettuja yhteiso¤n ma¤a¤ra¤yksia¤, jotka on vahvistettu asetuksessa ETY N:o 1408/71 (2)? Miksi sopimuksen teko on viiva¤stynyt? (1) EYVL C 138, 5. 5. 1997, s. 165. (2) EYVL L 149, 5. 7. 1971, s. 2. Komission ja¤senen Pa·draig Flynnin komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998) Komissio on tietoinen siita¤, etta¤ Euroopan unionin kansalaisten on Monacon erityisluonteen takia vaikeaa saada sosiaaliturvaetuuksia maassa ollessaan. Komissio on tutkinut, olisiko mahdollista ehdottaa Monacolle samantyyppista¤ sopimusta, jota suunnitellaan tehta¤va¤ksi San Marinon kanssa. Sellaisen sopimuksen piiriin kuuluisi kuitenkin paljon muutakin kuin sosiaaliturva, eika¤ asiasta ole toistaiseksi muotoiltu mita¤a¤n ehdotusta. (98/C 304/231) KIRJALLINEN KYSYMYS P-0736/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Se·rgio Ribeiro (GUE/NGL) (2. maaliskuuta 1998) Aihe: Koheesiorahastolle ja¤tetty hakemus Lis- ja Sei(cid:231)a- jokien valuma-alueiden puhdistushankkeesta Komissio vastasi 6. tammikuuta 1998 Portugalin Lis ja Sei(cid:231)a-jokien valuma-aluetta ja koheesiorahastoa koskeneeseen kysymykseeni P-3932/97 (1) ilmoittamalla, etta¤ se on saanut hakemuksen puhdistushankkeesta ka¤sittelyn ensimma¤iseen vaiheeseen ja etta¤ se jatkaa asian ka¤sittelya¤ tekniseen ja taloudelliseen arvioon, koheesiorahaston Portugalia varten ka¤ytetta¤vissa¤ oleviin ma¤a¤ra¤rahoihin ja komission ja ja¤senvaltion ma¤a¤rittele- ma¤a¤n ta¤rkeysja¤rjestykseen perustuen. Palaan asiaan kysyma¤lla¤ uudelleen komissiolta missa¤ vaiheessa arviointi ja ta¤rkeysja¤rjestyksen ma¤a¤rittely ovat, seka¤ onko hakemuksesta tehty jo pa¤a¤to¤ksia¤? (1) EYVL C 187, 16. 6. 1998, s. 94


title: PERGUNTA ESCRITA n. 511/98 do Deputado Dominique SOUCHET à Comissão. Proibição da utilização de redes de emalhar de deriva

eurovoc_concepts:
Atlantic Ocean
Baltic Sea
UN resolution
anti-discriminatory measure
fishing area
fishing net
fishing regulations
fishing rights
fishing vessel
sea fishing

text: C 386/22 Jornal Oficial das Comunidades Europeias PT 11. 12. 98 (98/C 386/027) PERGUNTA ESCRITA E-0507/98 apresentada por Dominique Souchet (I-EDN) (cid:224) Comissªo (2 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Proibi(cid:231)ªo da utiliza(cid:231)ªo de redes de emalhar de deriva Segundo as afirma(cid:231)ıes feitas pelo Sr. Morley perante a Comissªo das Pescas em 3 de Fevereiro de 1998, o Conselho teria a inten(cid:231)ªo de recorrer ao financiamento comunitÆrio para p(cid:244)r termo (cid:224)s pescarias francesas, brit(cid:226)nicas e irlandesas de atum-voador com redes derivantes no Atl(cid:226)ntico. O Sr. Morley referiu-se (cid:224) pol(cid:237)tica de diversifica(cid:231)ªo levada a cabo em ItÆlia como um exemplo a seguir. Nªo seria conveniente que a Comissªo, antes mesmo de encarar a aplica(cid:231)ªo desta f(cid:243)rmula no Atl(cid:226)ntico, come(cid:231)asse por se certificar sobre os resultados efectivos do plano italiano de reconversªo? Poderia a Comissªo indicar se dispıe de provas irrefutÆveis de que a pesca com redes de emalhar de deriva de comprimento ilegal cessou realmente no Mediterr(cid:226)neo, bem como de que os navios que beneficiaram de ajudas nªo mudaram de pavilhªo e os armadores e as tripula(cid:231)ıes em causa cessaram as suas actividades anteriores? (98/C 386/028) PERGUNTA ESCRITA E-0509/98 apresentada por Dominique Souchet (I-EDN) (cid:224) Comissªo (2 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Proibi(cid:231)ªo da utiliza(cid:231)ªo de redes de emalhar de deriva O ComitØ Cient(cid:237)fico, TØcnico e Econ(cid:243)mico da Pesca, organismo de peritagem da Comissªo, reconheceu simultaneamente a pertinŒncia das op(cid:231)ıes metodol(cid:243)gicas e a qualidade dos resultados do estudo efectuado em 1993 pelo IFREMER sobre as consequŒncias ecol(cid:243)gicas da pesca com redes de emalhar de deriva no Atl(cid:226)ntico. Nas suas conclusıes, este Instituto limita-se a assinalar que as pescarias com redes de emalhar derivantes requerem um «acompanhamento estrito». Uma vez que desde 1993, nªo s(cid:243) o comprimento das redes foi limitado a 2,5 km, como tambØm foi reduzido o nœmero de embarca(cid:231)ıes que pesca com esta arte, nªo falando da melhoria que se verificou na tecnologia das redes, a taxa de mortalidade sofreu evidentemente uma redu(cid:231)ªo sens(cid:237)vel. Face a esta evolu(cid:231)ªo, poderia a Comissªo indicar se considera razoÆvel manter a sua proposta de supressªo da utiliza(cid:231)ªo das redes de emalhar de deriva no Atl(cid:226)ntico (no exterior das zonas costeiras)? (98/C 386/029) PERGUNTA ESCRITA E-0511/98 apresentada por Dominique Souchet (I-EDN) (cid:224) Comissªo (2 de Mar(cid:231)o de 1998) Objecto: Proibi(cid:231)ªo da utiliza(cid:231)ªo de redes de emalhar de deriva As capturas acess(cid:243)rias praticadas pelas rede de emalhar de deriva sªo uma realidade no mar BÆltico. As informa(cid:231)ıes reunidas pelo CIEM mostram que as capturas dizem respeito a diversas espØcies de aves (arau- -comum e t(cid:244)rda-mergulheira) e mam(cid:237)feros marinhos (focas e botos), figurando entre estes œltimos espØcies cujas popula(cid:231)ıes se encontram consideravelmente reduzidas nestas zonas (boto e foca-vulgar). Acresce a tudo isto que, no BÆltico, as popula(cid:231)ıes de salmªo selvagem se encontram em perigo. Face a estas informa(cid:231)ıes, poderia a Comissªo indicar se considera l(cid:243)gico proibir a pesca com redes de emalhar de deriva de 2,5 km no Atl(cid:226)ntico (fora das zonas costeiras) e permitir a pesca com redes de emalhar derivantes de 21 km (nªo contando com a rede de reserva) no mar BÆltico?


title: Comunicação da Comissão relativa ao conceito de empresas comuns que desempenham todas as funções de uma entidade económica autónoma, nos termos do Regulamento (CEE) nº 4064/89 do Conselho, relativo ao controlo das operações de concentração de empresas

eurovoc_concepts:
competition law
economic concentration
joint venture
merger control
restriction on competition

text: 2. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 66/1 I (Comunicações) COMISSÃO COMUNICAÇÃO DA COMISSÃO relativa ao conceito de empresas comuns que desempenham todas as funções de uma entidade económica autónoma, nos termos do Regulamento (CEE) no. 4064/89 do Conselho, relativo ao controlo das operações de concentração de empresas (98/C 66/01) (Texto relevante para efeitos do EEE) I. INTRODUÇÃO II. EMPRESAS COMUNS NOS TERMOS DO ARTIGO 3o. DO REGULAMENTO DAS CONCENTRA- ÇÕES 1. Controlo conjunto 2. Alteração estrutural das empresas III. DISPOSIÇÃO FINAL I. INTRODUÇÃO 2. 1. A presente comunicação tem por objectivo fornecer orientações sobre o modo como a Comissão inter- preta o disposto no artigo 3o. do Regulamento (CEE) no. 4064/89 (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) no. 1310/97 (2) (a seguir denominado «regulamento das concentra- ções»), no que respeita às empresas comuns (3). (1) JO L 395 de 30. 12. 1989, p. 1, e JO L 257 de 21. 9. 1990, p. 13 (rectificação). (2) JO L 180 de 9. 7. 1997, p. 1. (3) A Comissão tem a intenção de, no momento devido, fornecer orientações sobre a aplicabilidade do no. 4 do artigo 2o. do regulamento das concentrações. Aguardando a adopção de tais orientações, as partes interessadas devem referir-se aos princípios delineados nos pontos 17 a 20 da comunicação da Comissão relativa à distinção entre empresas comuns com carácter de concentração e empresas comuns com carácter de cooperação (JO C 385 de 31. 12. 1994, p. 1. ). A presente comunicação substitui a comunicação relativa à distinção entre empresas comuns com carácter de concentração e empresas comuns com carácter de cooperação. As alterações da presente comunicação reflectem as modificações introduzi- das no regulamento das concentrações, bem como a experieˆncia adquirida pela Comissão atrave´s da aplicação do regulamento das concentrações desde a sua entrada em vigor, em 21 de Setembro de 1990. Os princípios estabelecidos na presente comunicação serão aplicados e desenvolvidos, na prática, pela Comissão relativamente a casos indi- viduais. 3. Nos termos do direito comunitário da concorreˆn- cia, as empresas comuns são empresas controladas conjuntamente por duas ou mais empresas (4). Na prática, as empresas comuns abrangem uma vasta (4) O conceito de controlo conjunto encontra-se definido na comunicação relativa ao conceito de concentração de empre- sas. C 66/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 2. 3. 98 4. 5. 6. 7. gama de operações, desde operações do tipo fusão à cooperação com objectivos específicos, tais como a investigação e desenvolvimento (I & D), produ- ção ou distribuição. As empresas comuns são abrangidas pelo regula- mento das concentrações no caso de preencherem os requisitos de uma concentração estabelecidos no artigo 3o. do referido regulamento. De acordo com o considerando 23 do Regula- mento (CEE) no. 4064/89, o conceito de concentra- ção deve ser definido de modo a só abranger as operações de que resulte uma alteração duradoura da estrutura das empresas em causa. As alterações estruturais decorrentes de concentra- ções reflectem frequentemente um dinâmico pro- cesso de reestruturação nos mercados em causa. São autorizadas ao abrigo do regulamento das concentrações, excepto se delas resultar um prejuí- zo grave para a estrutura da concorreˆncia, atrave´s da criação ou do reforço de uma posição domi- nante. O regulamento das concentrações refere-se ao con- ceito de empresas comuns que desempenham todas as funções de uma entidade económica autónoma no no. 2 do seu artigo 3o. da seguinte forma: «A criação de uma empresa comum que desempe- nhe de forma duradoura todas as funções de uma entidade económica autónoma constitui uma ope- ração de concentração, na acepção da alínea b) do no. 1». II. EMPRESAS COMUNS NOS TERMOS DO ARTIGO 3o. DO REGULAMENTO DAS CONCENTRAÇÕES 8. 9. Para constituir uma concentração para efeitos do artigo 3o. do regulamento das concentrações, uma operação tem de preencher os seguintes crite´rios: 1. Controlo conjunto Uma empresa comum pode ser abrangida pelo regulamento das concentrações se houver uma aquisição do controlo conjunto por duas ou mais empresas, ou seja, pelas suas empresas-mãe [no. 1, alínea b), do artigo 3o. ]. O conceito de controlo está definido no no. 3 do artigo 3o. , que estabelece que o controlo se baseia na possibilidade de exer- cer uma influeˆncia determinante sobre uma empresa em função de circunstâncias de facto e de direito. 10. Os princípios para a determinação do controlo conjunto são definidos de forma pormenorizada na comunicação da Comissão relativa ao conceito de concentração de empresas (5). (5) Pontos 18 a 39. 2. Alteração estrutural das empresas 11. O no. 2 do artigo 3o. estabelece que a empresa comum deve desempenhar de forma duradoura todas as funções de uma entidade económica autó- noma. As empresas comuns que preenchem este requisito introduzem uma alteração duradoura na estrutura das empresas em causa e são designadas por «empresas comuns que desempenham todas as funções de uma entidade económica autóno- ma» (6). 12. Tal significa, essencialmente, que a empresa comum deve operar num mercado, desempenhando as funções habitualmente desenvolvidas pelas outras empresas que operam no mesmo mercado. Para tal, a empresa comum deve dispor de gestão própria e ter acesso aos recursos necessários, incluindo financiamento, pessoal e activos (corpó- reos e incorpóreos) e deve, numa base duradoura, administrar a sua actividade atrave´s da própria gestão no quadro da sua autonomia operacional. 13. Se uma empresa comum desempenhar apenas uma função específica no âmbito das actividades desen- volvidas pelas suas empresas-mãe, não tendo acesso ao mercado, não será considerada como desempenhando todas as funções de uma entidade económica autónoma. É este o caso, por exemplo, das empresas comuns circunscritas a actividades de I & D ou de produção. Estas empresas comuns funcionam como auxiliares das actividades empre- sariais das empresas-mãe. É tambe´m o caso das empresas comuns circunscritas essencialmente a actividades de distribuição ou de venda dos produ- tos das suas empresas-mãe, que, por conseguinte, funcionam principalmente como ageˆncias de ven- das. Todavia, o facto de uma empresa comum utilizar a rede ou os canais de distribuição de uma ou várias das suas empresas-mãe geralmente não e´ incompatível com a sua qualidade de «empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma», desde que as empresas-mãe operem apenas como agentes da empresa comum (7). (6) Processo IV/M. 527, Thomson CSF/Deutsche Aerospace, de 2 de Dezembro de 1994 (fundamento no. 10) — direitos de propriedade intelectual; processo IV/M. 560, EDS/Lufthansa, de 11 de Maio de 1995 (fundamento no. 11) — recurso a fornecimentos externos; processo IV/M. 585, Voest Alpine Industrieanlagenbau GmbH/Davy International Ltd, de 7 de Setembro de 1995 (fundamento no. 8) — direito da empresa comum de solicitar outros conhecimentos especializados e pessoal às suas empresas-mãe; processo IV/M. 686, Nokia/ /Autoliv, de 5 de Fevereiro de 1996 (fundamento no. 7) — possibilidade de a empresa comum denunciar os «acordos de serviços» com a empresa-mãe e sair das instalações detidas pela empresa-mãe; processo IV/M. 791, British Gas Trading Ltd/Group 4 Utility Services Ltd, de 7 de Outubro de 1996 (fundamento no. 9) — os activos destinados à empresa comum serão transferidos para uma empresa de locação financeira e arrendados pela empresa comum. (7) Processo IV/M. 102, TNT/Canada Post, e. o. , de 2 de Dezem- bro de 1991 (fundamento no. 14). 2. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 66/3 14. A forte presença das empresas-mãe nos mercados a montante ou a jusante e´ um factor que deve ser tomado em consideração na apreciação do carácter de empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma, nos casos em que essa presença dá origem a vendas ou aquisições substanciais entre as empresas-mãe e a empresa comum. O facto de a empresa comum depender quase inteiramente das suas empresas- -mãe para efectuar as suas vendas ou proceder às suas aquisições apenas num período de arranque não afecta normalmente o seu carácter de empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma. Esse período de arranque pode ser necessário para que a empresa comum se estabeleça num mercado e, regra geral, não excederá um período de tempo de treˆs anos, dependendo das condições específicas do mercado em questão (8). Se as vendas da empresa comum às empresas-mãe forem previstas numa base duradoura, a questão essencial consiste em determinar se, independente- mente dessas vendas, a empresa comum está prepa- rada para desempenhar um papel activo no mer- cado. A este respeito, a proporção relativa destas vendas comparada com a produção total da empresa comum constitui um factor importante. Um outro factor consiste no facto de as vendas às empresas-mãe serem efectuadas com base em con- dições comerciais normais (9). Em relação às aquisições da empresa comum às suas empresas-mãe, a natureza de empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma e´ questionável, em especial, quando o valor acrescentado aos produtos ou serviços em causa a nível da própria empresa comum e´ pouco significativo. Neste caso, a empresa comum poderá estar mais próxima de uma ageˆncia comum de vendas. Todavia, contra- riamente ao que sucede nesta situação, quando uma empresa comum desenvolve actividades num mercado comercial e desempenha as funções nor- mais de uma empresa de comercialização nesse (8) Processo IV/M. 560, EDS/Lufthansa, de 11 de Maio de 1995 (fundamento no. 11); processo IV/M. 686, Nokia/Autoliv, de 5 de Fevereiro de 1996 (fundamento no. 6); a confrontar com o processo IV/M. 904, RSB/Tenex/Fuel Logistics, de 2 de Abril de 1997 (fundamentos no. s 15 a 17) e com o processo IV/M. 979, Preussag/Voest-Alpine, de 1 de Outubro de 1997 (fundamentos no. s 9 a 12). Verifica-se um caso especial quando as vendas pela empresa comum às empresas-mãe se devem a um monopólio legal a jusante da empresa comum [processo IV/M. 468, Siemens/Italtel, de 17 de Fevereiro de 1995 (fundamento no. 12)], ou quando as vendas a uma empresa-mãe são constituídas por produtos secundários, de pouca importância para a empresa comum [processo IV/ M. 550, Union Carbide/Enichem, de 13 de Março de 1995 (fundamento no. 14)]. (9) Processo IV/M. 556, Zeneca/Vanderhave, de 9 de Abril de 1996 (fundamento no. 8); processo IV/M. 751, Bayer/Hüls, de 3 de Julho de 1996 (fundamento no. 10). mercado, normalmente não será uma ageˆncia de vendas auxiliar, mas sim uma empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma. Um mercado comercial caracteriza-se pela existeˆncia de empresas especiali- zadas na venda e distribuição de produtos sem estarem integradas verticalmente, paralelamente a outras que estejam integradas, no qual estão dispo- níveis diferentes fontes de abastecimento para os produtos em causa. Ale´m disso, muitos mercados comerciais podem obrigar a um investimento, por parte dos operadores, em meios específicos, tais como pontos de venda, manutenção de existeˆncias, entrepostos, armaze´ns, frota de transporte e pes- soal de vendas. Para ser considerada uma empresa comum que desempenha todas as funções de uma entidade económica autónoma num mercado comercial, a empresa comum deve dispor dos meios necessários e poder obter uma proporção substancial dos seus fornecimentos não só das respectivas empresas-mãe, mas tambe´m de outras fontes concorrentes (10). 15. Ale´m disso, a empresa comum deve destinar-se a operar numa base duradoura. O facto de as empre- sas-mãe atribuírem à empresa comum os recursos acima descritos demonstra que normalmente será este o caso. Por outro lado, os acordos de criação de uma empresa comum preveˆem normalmente certas eventualidades, como o fracasso da empresa comum ou um desacordo fundamental entre as empresas-mãe (11). Tal pode ser obtido mediante a inclusão de disposições respeitantes a uma eventual dissolução da própria empresa comum ou à possi- bilidade de uma ou várias das suas empresas-mãe se retirarem da empresa comum. Disposições deste tipo não impedem que a empresa comum seja considerada como destinada a operar numa base duradoura. O mesmo sucede tambe´m normalmente nos casos em que o acordo especifica um período de duração para a empresa comum, sendo esse período suficientemente longo para dar origem a uma alteração duradoura da estrutura das empre- sas em causa (12) ou quando o acordo preveˆ a eventual continuação da empresa comum para ale´m desse período. Em contrapartida, não se con- sidera que a empresa comum se destina a operar numa base duradoura quando e´ criada por um período limitado de curta duração. Este seria por exemplo o caso de uma empresa comum criada para a realização de um projecto específico, tal como a construção de uma central ele´ctrica, mas que não participará na exploração dessa central uma vez concluída a fase de construção. (10) Processo IV/M. 788, AgrEVO/Marubeni, de 3 de Setembro de 1996 (fundamentos no. s 9 e 10). (11) Processo IV/M. 891, Deutsche Bank/Commerzbank/ J. M. Voith, de 23 de Abril de 1997 (fundamento no. 7). (12) Processo IV/M. 791, British Gas Trading Ltd/Group 4 Utility Services Ltd, de 7 de Outubro de 1996 (fundamento no. 10); a confrontar com o processo IV/M. 722, Teneo/Merrill Lynch/Bankers Trust, de 15 de Abril de 1996 (fundamento no. 15). C 66/4 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 2. 3. 98 III. DISPOSIÇÃO FINAL 16. A criação de uma empresa comum que desempe- nha todas as funções de uma entidade económica autónoma constitui uma operação de concentração na acepção do artigo 3o. do regulamento das con- centrações. As restrições admitidas pelas empresas- -mãe da empresa comum directamente relacionadas e necessárias para a execução da operação de concentração («restrições acessórias») serão apre- ciadas juntamente com a própria concentra- ção (13). Para ale´m disso, a criação de uma empresa comum de pleno exercício poderá ter como consequeˆncia directa a coordenação do comportamento concor- rencial de empresas que se manteˆm independentes. Em tais casos, o no. 4 do artigo 2o. do regulamento das concentrações preveˆ que esses efeitos coopera- tivos serão avaliados de acordo com os mesmos processos que a concentração. Essa avaliação será feita segundo os crite´rios previstos nos no. s 1 e 3 do artigo 85o. do Tratado, a fim de determinar se a operação e´ ou não compatível com o mercado comum. A aplicabilidade do artigo 85o. do Tratado CE a outras restrições de concorreˆncia, que não são nem acessórias à concorreˆncia nem uma consequeˆncia directa da criação da empresa comum, deverá normalmente ser examinada de acordo com o Regulamento no. 17. 17. A interpretação pela Comissão do artigo 3o. no que respeita às empresas comuns em nada prejudica a eventual interpretação do Tribunal de Justiça ou do Tribunal de Primeira Instância das Comunida- des Europeias. (13) Ver comunicação da Comissão relativa às restrições acessó- rias às operações de concentração (JO C 203 de 14. 8. 1990, p. 5)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 529/98 del Ludivina GARCÍA ARIAS a la Comisión. Retraso español en la convalidación de títulos universitarios de otros Estados miembros

eurovoc_concepts:
Spain
approval
national implementing measure
national law
organisation of teaching
recognition of diplomas

formats: html print


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 694/98 af Riccardo NENCINI til Kommissionen. Patientbeskyttelse

eurovoc_concepts:
Italy
application of EU law
confidentiality
consumer protection
dental medicine
medical device


title: REGULAMENTO (CE) Nº 498/98 DA COMISSÃO de 2 de Março de 1998 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
pip fruit

formats: pdf print

text: 3. 3. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 62/23 REGULAMENTO (CE) Nº 498/98 DA COMISS(cid:212)O de 2 de Mar(cid:135)o de 1998 que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas A COMISS(cid:212)O DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3223/94 da Comiss(cid:209)o, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execu(cid:135)(cid:209)o do regime de importa(cid:135)(cid:209)o dos frutos e dos produtos hort(cid:146)colas (1), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2375/96 (2), e, nomea- damente, o nº 1 do seu artigo 4º, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho, de 28 de Dezembro de 1992, relativo (cid:133) unidade de conta e (cid:133)s taxas de convers(cid:209)o a aplicar no (cid:131)mbito da pol(cid:146)tica agr(cid:146)cola comum (3), com a (cid:156)ltima redac(cid:135)(cid:209)o que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (4), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3223/94 prev(cid:136), em aplica(cid:135)(cid:209)o dos resultados das negocia(cid:135)(cid:210)es comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os crit(cid:130)rios para a fixa(cid:135)(cid:209)o pela Comiss(cid:209)o dos valores forfet(cid:145)rios de impor- ta(cid:135)(cid:209)o dos pa(cid:146)ses terceiros, relativamente aos produtos e per(cid:146)odos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplica(cid:135)(cid:209)o dos supracitados crit(cid:130)- rios, os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o devem ser fixados nos n(cid:146)veis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o referidos no artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3223/94 s(cid:209)o fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 3 de Mar(cid:135)o de 1998. O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic(cid:145)vel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 2 de Mar(cid:135)o de 1998. Pela Comiss(cid:209)o Franz FISCHLER Membro da Comiss(cid:209)o (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 325 de 14. 12. 1996, p. 5. (3) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. L 62/24 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 3. 3. 98 ANEXO do Regulamento da Comiss(cid:209)o, de 2 de Mar(cid:135)o de 1998, que estabelece os valores forfet(cid:145)rios de importa(cid:135)(cid:209)o para a determina(cid:135)(cid:209)o do pre(cid:135)o de entrada de certos frutos e produtos hort(cid:146)colas (ECU/100 kg) (ECU/100 kg) C(cid:155)digo NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 C(cid:155)digo pa(cid:146)ses terceiros (1) Valor forfet(cid:145)rio de importa(cid:135)(cid:209)o 204 212 624 999 052 053 068 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 67,1 106,3 186,6 120,0 107,4 170,8 115,6 131,3 139,7 131,2 135,4 46,4 37,0 39,4 57,8 55,3 47,2 C(cid:155)digo NC 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 C(cid:155)digo pa(cid:146)ses terceiros (1) Valor forfet(cid:145)rio de importa(cid:135)(cid:209)o 052 204 400 600 999 060 388 400 404 528 720 728 999 388 400 512 528 999 67,1 38,0 39,5 67,7 53,1 51,5 132,7 96,5 104,6 113,3 64,5 96,0 94,2 89,0 102,3 91,8 87,7 92,7 (1) Nomenclatura dos pa(cid:146)ses fixada pelo Regulamento (CE) nº 2317/97 da Comiss(cid:209)o (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O c(cid:155)digo «999» representa «outras origens»