title: Særberetning nr. 3/98 om Kommissionens gennemførelse af EU's politik og aktioner på området vandforurening med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit)

eurovoc_concepts:
EU financing
EU policy
national implementing measure
pollution control measures
water pollution
water treatment

text: C 191/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 SÆRBERETNING Nr. 3/98 om Kommissionens gennemførelse af EU’s politik og aktioner på området vandforurening med Kommissionens svar (EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet afsnit) (98/C 191/02) INDHOLD Punkt Side INDLEDNING. 1 — 10 KAPITEL I — GENNEMFØRELSEN AF DIREKTIVERNE. 11 — 44 Gennemførelsen af direktiverne i medlemsstaternes ret. 12 — 15 Medlemsstaternes rapportering. 16 — 23 Tidsrammerne for gennemførelsen af direktiverne. 24 — 44 Byspildevandsdirektivet. 24 — 28 Nitratdirektivet. 29 — 37 3 7 7 7 8 8 9 Slamdirektivet. 38 — 44 10 KAPITEL II — EU-UDGIFTER TIL FORBEDRING AF VANDKVALITETEN. 45 — 56 Budgetgennemførelsen. 45 — 51 Mangelfulde data. 52 — 53 Der foreligger ikke specifikke data. 54 — 56 KAPITEL III — REVISION AF PROJEKTGENNEMFØRELSEN. 57 — 127 Overensstemmelse med byspildevandsdirektivet. 57 — 62 Resultaterne af projekterne. 63 — 101 Forældede projektkoncepter. 64 — 68 Problemerne med regnvand og industrispildevand. 69 — 77 Planlagte og faktiske omkostninger ved projekterne. 78 — 84 Forsinkelser i projektgennemførelsen og deres omkostningsforøgende effekt. 85 — 91 De kompetente myndigheders forvaltning af projekter. 92 — 96 Rensningsanlæggene fungerer dårligt. 97 — 101 ENVIREG-initiativet. 102 — 125 Vanskeligheder med gennemførelsen af FI ENVIREG. 105 — 112 Nettet af eksperter »Ambiente e Regione« (AMBER). 113 — 119 Efterfølgende evaluering af fællesskabsinitiativet ENVIREG. 120 — 125 LIFE-programmet. 126 — 127 KAPITEL IV — VANDAFGIFTSPROBLEMATIKKEN. 128 — 134 Vandafgifter. 129 — 134 KONKLUSION. 135 — 141 TEKNISKE BILAG: TABEL 1—9. Kommissionens svar. 11 11 13 13 14 14 15 18 18 19 20 20 21 22 22 24 25 26 26 26 27 29 35 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/3 INDLEDNING målene for reformen af den fælles landbrugspolitik og til miljørelaterede aspekter, hvortil der i de kom- mende år vil blive ydet væsentlige midler fra EUGFL, Garantisektionens budget. 1. Målene for Den Europæiske Unions politik til for- bedring af miljøet er i henhold til EF-traktatens arti- kel 130 R at kontrollere, begrænse og forebygge forure- ning. Politikker, der tager sigte på at opfylde disse mål, skal være i overensstemmelse med og styrke andre EU- politikker, og princippet om, at »forureneren betaler«, bør normalt være gældende. I henhold til traktaten udarbejder Kommissionen 2. forslag til direktiver til opfyldelse af Fællesskabets mål på miljøområdet. Når direktiverne er vedtaget af EU, skal medlemsstaterne gennemføre dem i national ret. Hvis en medlemsstat ikke træffer foranstaltninger til at gennem- føre et direktiv inden for den i direktivet fastsatte tids- frist, kan Kommissionen indstævne medlemsstaten for De Europæiske Fællesskabers Domstol for traktatbrud. 3. Et af de grundlæggende mål for EU’s miljøpolitik er at mindske vandforureningen og forbedre vandkvaliteten. Siden 1973 er der vedtaget omkring 20 direktiver vedrø- rende vandkvalitet. Tre af de vigtigste direktiver om mindskelse af vandforurening er: a) Direktivet om rensning af byspildevand (byspilde- vandsdirektivet) (1). Ved dette direktiv tilstræbes det at sikre, at næsten alle byområder i EU med over 2 000 personækvivalenter (PE) (2) er forsynet med kloaknet og spildevandsrensningsanlæg i år 2005. De disponible tal viser, at der skal opføres eller moderni- seres over 40 000 spildevandsrensningsanlæg, hvis de nye europæiske vandforureningsgrænseværdier skal kunne holdes. b) Direktivet om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (nitratdirektivet) (3). Dette direktiv har relation til (1) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, EFT L 135 af 30. 5. 1991, s. 40. (2) Personækvivalent er en omregningsværdi, som man beregner ved at sammenligne industrispildevand med husspildevand på grundlag af den daglige mængde spildevand eller spildevands- stoffer. Den er defineret som den bestemte mængde, der kan nedbrydes biologisk med et bestemt biokemisk iltforbrug i fem døgn (BOD5). Dette måles ved hjælp af en test (fem- døgns BOD), hvor den biologiske iltningsproces simuleres i et laboratorium i fem døgn. Testen går ud på ved sammenlig- ning med standardværdier at måle den mængde ilt, der skal til for at nedbryde spildevandet. Denne definition er god- kendt af Kommissionen og anvendes ved alle målinger. (3) Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, EFT L 375 af 31. 12. 1991, s. 1. c) Direktivet om beskyttelse af miljøet, navnlig jorden, når spildevandsslam anvendes i landbruget (slamdi- rektivet) (4). Der er en sammenhæng mellem dette direktiv og det stigende antal spildevandsrensningsan- læg, da behandlet slam er et biprodukt fra anlæg- gene. 4. Der er væsentlige omkostninger forbundet med gen- nemførelsen af disse direktiver. I henhold til byspilde- vandsdirektivet skal der bygges mange nye vandrens- ningsanlæg, og denne opgave påhviler normalt de offent- lige myndigheder. De nødvendige anlægs kapacitet afhænger ikke kun af mængden af husspildevand, men også af mængden af ubehandlet industrispildevand, der udledes i kloaknettet. I overensstemmelse med forurene- ren betaler-princippet skal industriel vandforurening fjer- nes eller afhjælpes ved kilden af den pågældende industri- virksomhed, eller virksomheden skal i det mindste bære de ekstraomkostninger, den påfører offentlige rensnings- anlæg. I nitratdirektivet er der fastsat nærmere bestem- melser om, hvornår og i hvor store mængder landbrugs- producenterne må anvende nitrater. Sigtet hermed er navnlig at forhindre, at affald fra husdyrbrug forurener overflade- og grundvandet. Formålet med slamdirektivet er også at beskytte jorden mod forurening som følge af anvendelsen i landbruget af slam fra rensningsanlæg. Det er meget vanskeligt at anslå, hvor store omkost- 5. ninger gennemførelsen af byspildevandsdirektivet vil påføre de nationale budgetter. For Frankrig anslås det, at de alene for rensningsanlæg vil komme op på ca. 12 355 mio. ECU (80 000 mio. FRF) (5), kloaknet ikke medregnet. For Grækenland anslås de at nå op på 1 000 mio. ECU, for Portugal 1 300 mio. ECU, for 1-regioner) 5 500 mio. ECU og for Irland 550 mio. ECU (6). Det fremgår af en anden undersøgelse (7), at de samlede omkostninger ved gennemførelsen af byspildevandsdirek- tivet i ni medlemsstater kan nå op i nærheden af 201 120 mio. ECU i maj 1995-priser (jf. Tabel 1). (udelukkende mål Spanien nr. (4) Rådets direktiv 86/278/EØF af 12. juni 1986 om beskyttelse af miljøet, navnlig jorden, i forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra rensningsanlæg, EFT L 181 af 4. 7. 1986, s. 6. (5) Kilde: Ministère de l’Environnement (Service des eaux) (det franske miljøministerium, vandforsyningen), Paris, 1996. (6) »Environmental Investment Needs in the Lagging Regions — final report to the Community«, juli 1991 (ERL-ESPAÑA SA). (7) »Transposition of the UWWT Directive and Nitrates Directi- ves — Approaches in other Member States«, National Rivers Authority (NRA), Bristol, maj 1995. Overslag over omkostningerne ved gennemførelsen af byspildevandsdirektivet i nogle medlemsstater TABEL 1 Befolkning (i millioner) 1991 Behov Indsamling Rehabilitering Ny rensning Infrastruktur I alt i mio. GBP I alt i mio. ECU (1) B 10 150 18 850 2 420 2 910 DK 5,1 — — — E F D I 38,8 56,8 78,7 57,5 (1989) — — — — — — 40 000 (5) (6) 20 000 (5) (6) — — — — IRL 3,5 — — 250 850 (2) 8 000 (3) 17 600 (4) 120 000 (4) (7) 8 400 (4) 1 200 (3) P UK I alt (mio. GBP) I alt (mio. ECU) 10,5 (1989) 57,6 500 200 — 900 — — — 8 300 167 670 1 020 9 600 21 110 143 950 10 070 1 440 1 070 9 950 201 120 (1) Omregningskurs maj 1995 (ECU/GBP). (2) Til gennemførelse af National Action Plan. (3) McCaan et al (1994). (4) Haddon (1994). (5) ATV 1994. (6) Disse tal vedrører kun Vesttyskland. (7) 80 mia. GBP i vest og 40 mia. GBP i øst. Kilde: NRA. Study on the Cost of Implementation of the UWW, maj 1995. C 1 9 1 4 / D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 1 8. 6. 9 8 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/5 og den bidrager også væsentligt til gennemførelsen af EU-politikkerne ved at yde finansielle bidrag til program- mer og projekter, der har et miljømæssigt sigte. De finansielle midler ydes navnlig over strukturfondene i mål nr. 1-, 2- og 5b-områder. Den Europæiske Union yder meget omfattende finansielle midler til forbedring af miljøet, navnlig af vandkvaliteten. Miljørelaterede udgif- ter under strukturfondene er fordoblet inden for den nye EF-støtteramme (EFSR). Udgifterne under mål nr. 1, 2 og 5b steg fra 54 500 mio. ECU for perioden 1989-1993 til 107 000 mio. ECU for perioden 1994-1999 (jf. tabel 2). Tallene i tabel 2 vedrørende miljørelaterede udgifter for perioden 1994-1999 omfatter ikke forpligtelser under mål nr. 2 for 1997-1998, men de miljørelaterede udgifter under EFSR og de operationelle programmer stiger tilsva- rende. Miljørelaterede udgifter udgør 9 % af Den Euro- pæiske Unions budget i mål nr. 1-regioner, 5,7 % i mål nr. 2-regioner og 11,7 % i mål nr. 5b-regioner og indbe- fatter bidrag fra EFRU, ESF og EUGFL, Udviklingssektio- nen. Vandrelaterede udgifter (herunder vandforsynings- og spildevandsrensningsprojekter) udgør ca. 7 % af de samlede udgifter under strukturfondene. De udgør imid- lertid størsteparten af de samlede miljørelaterede udgifter (ca. 80 %). 6. Nitratdirektivet er lige så vigtigt som byspildevands- direktivet i forbindelse med bekæmpelsen af vandforure- ning fra landbrugsvirksomhed. Dets sigte er, at medlems- staterne skal mindske vandforureningen forårsaget af nitrater hidrørende fra landbrugsvirksomhed og forbedre i landbrugsmetoderne. Gennemførelsesomkostningerne Frankrig ECU (4 000 mio. FRF) (8). 618 mio. anslås ca. til Finansieringen af rensningsanlæg har en betydelig 7. indvirkning på slamproduktionen. Da der behandles slam i samme anlæg som spildevand, dækkes omkostningerne ved direktivet til dels under spildevandsdirektivet. Udgif- terne til gennemførelsen af slamdirektivet vil stige i takt med gennemførelsen af byspildevandsdirektivet. En anden udgiftspost (klargøring af egnede deponeringsanlæg) vil efterhånden antage et betydeligt omfang. Retten fandt ingen pålidelige finansielle oplysninger herom. 8. Det er først og fremmest Kommissionen, der fast- sætter EU-standarder og kontrollerer, at de bliver fulgt, (8) Kilde: Ministère de l’Environnement (Service des eaux) (det franske miljøministerium, vandforsyningen), Paris, 1996. Strukturfondenes finansiering af Fællesskabets miljøpolitik og spildevandsrensning pr. kilde og mål (tolv medlemsstater) (Beløb i henhold til EFSR) TABEL 2 1989-1993 (Programmering) 1994-1999 (Programmering) Miljø (3) Strukturfonde i alt (1) Miljø + vand i alt (2) (a) (b) % (b:a) Strukturfonde i alt (3) Miljø i alt (3) Vandforsyning og rensning (3) % % % EFRU ESF EUGFL, Udv. I alt (c) (d) (e) (d:c) (e:c) (e:d) 1994/1999 1994/1999 1994/1999 1994/1999 44 088,60 4 294,00 9,74 93 809,00 8 327,00 6 970,00 8,88 7,43 83,70 7 755,20 549,90 21,90 8 327,00 (mio. ECU) 7 476,00 1 143,00 15,29 6 975,20 (4) 397,00 (4) 162,00 (4) 5,69 2,32 40,81 363,50 33,10 396,60 720,50 Mål nr. 5b 2 977,60 415,00 13,94 6 144,70 721,00 216,20 11,73 3,52 29,99 302,80 108,60 309,10 I alt 54 542,20 5 852,00 10,73 106 928,90 9 445,00 7 348,20 8,83 6,87 77,80 8 421,50 691,60 331,00 9 444,10 Kilder: (1) Femte årsberetning — Strukturfondsreformens gennemførelse, KOM(95) 30 endelig udg. (2) Forslag til ændring af forordning nr. 1973/92 (LIFE), KOM(95) 135 endelig udg. (omfatter projekter vedrørende vandforsyning og -rensning). (3) Syvende årsberetning om strukturfondene, KOM(96) 502 endelig udg. (4) Dækker kun to år (1994-1996). Mål nr. 1 Mål nr. 2 C 1 9 1 6 / D A D e E u r o p æ i s k e F æ l l e s s k a b e r s T i d e n d e 1 8. 6. 9 8 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/7 Den revision, som er omhandlet i denne beretning, 9. vedrørte to hovedemner: a) Kommissionen og medlemsstaternes indsats for at gennemføre de tre direktiver, og b) en vurdering af, om de vandrensningsanlæg m. m. , der er finansieret med bidrag fra EU, medvirker til gen- nemførelsen af EU’s politikker som fastsat i direkti- verne. 10. Revisionen af projekterne blev udført i forskellige regioner i syv medlemsstater. Der blev aflagt besøg i Tyskland (Sachsen), Grækenland (Attika, Kreta og Make- donien), Spanien (Andalusien, Asturien, De Kanariske Øer, Cantabrien, Kastillien-la Mancha og Galicien), Fran- krig (Bretagne og Korsika), Irland (Dublin og Kerry), Italien (Basilicata og Puglia) og Portugal (Alentejo, Cen- tro og Madeira). KAPITEL I GENNEMFØRELSEN AF DIREKTIVERNE 11. De tre direktivers vigtigste mål og krav vises i oversigtsform i tabel 1, 2, 3 og 4 i det tekniske bilag. For at direktiverne kan iværksættes effektivt, skal de gennem- føres i national ret, og der skal udarbejdes planer eller fastlægges programmer til opfyldelse af målene (der både omfatter krav til erhvervslivets adfærd og krav om opfø- relse af anlæg til forbedring af vandrensning og vandkva- litet). Det er også et krav, at der skal rapporteres om, hvordan de planlagte arbejder skrider frem. I beretningen for 1996 om kontrollen med gen- 13. nemførelsen af fællesskabsretten (10) gjorde Kommissionen opmærksom på en lang række tilfælde, hvor den natio- nale lovgivning ikke var i overensstemmelse med direkti- verne, og hvor direktiverne enten ikke var gennemført eller ikke gennemført korrekt, og hvor der derfor skulle indledes overtrædelsesprocedurer efter EF-traktatens arti- kel 169. Der er indledt overtrædelsesprocedure mod Portugal for manglende overensstemmelse og mod fem medlemsstater (Tyskland, Grækenland, Spanien, Italien og Det Forenede Kongerige) for ikke at have meddelt de nationale foranstaltninger til gennemførelse af direktivet om byspildevand, og Kommissionen har indbragt tre af de seks medlemsstater (Tyskland, Grækenland og Italien) for EF-Domstolen. 14. Der er indledt overtrædelsesprocedure mod Fran- krig for mangelfuld iværksættelse af nitratdirektivet og mod seks andre medlemsstater (Belgien, Grækenland, Spanien, Italien, Nederlandene og Portugal) for ikke at have bragt den nationale lovgivning i overensstemmelse med direktiverne. Der er endvidere sendt begrundede udtalelser til disse medlemsstater. Der vil formentlig blive indledt procedure mod to medlemsstater (Østrig og Fin- land) for ikke at have meddelt de nationale gennemførel- sesforanstaltninger. Endelig er der indledt overtrædelses- procedure mod Frankrig i forbindelse med direktiv 86/ 278/EØF om slam fra rensningsanlæg. Der er fremsendt begrundet udtalelse til Frankrig. 15. Forsinkelserne i gennemførelsen af direktiverne har bevirket, at medlemsstaterne ikke har kunnet overholde fristerne for en række rapporter, der skal udarbejdes i henhold til disse direktiver. Disse rapporter danner efter- følgende grundlag for de evalueringer, Kommissionen skal foretage, når den skal vurdere situationen med hensyn til vandforurening, og/eller om direktiverne iværk- sættes som planlagt. På grundlag af disse evalueringer skal Kommissionen og medlemsstaterne eventuelt revidere deres forvaltnings- og finansieringspolitik på vandkvali- tetsområdet. Gennemførelsen af direktiverne i medlemsstaternes ret Medlemsstaternes rapportering 12. Der er problemer med gennemførelsen af alle tre direktiver (»byspildevand«, »nitrater« og »slam«) i næs- ten alle medlemsstaters nationale ret. Retten konstaterede væsentlige forsinkelser: op til tre år for byspildevandsdi- rektivet og slamdirektivet og fire år for nitratdirektivet. Ved udgangen af 1996 havde nogle medlemsstater endnu ikke gennemført dem i den nationale ret (9). Andre med- lemsstater har problemer med at få tilpasset regionale love til de i direktiverne fastsatte kvalitetskrav. (9) Tyskland, Grækenland og Italien har ikke gennemført byspil- devandsdirektiv 91/271/EØF. Finland og Østrig har ikke gennemført nitratdirektiv 91/676/EØF. Belgien, Grækenland, Spanien, Italien, Nederlandene og Portugal har ikke gennem- ført det korrekt, og Frankrig har ikke anvendt det korrekt. 16. Tabel 5 i det tekniske bilag viser de rapporterings- krav, samtlige medlemsstater skal opfylde i henhold til rådsdirektiverne alene på området vandforurening. Det fremgår af en undersøgelse (11), Kommissionen lod fore- tage, at de fastlagte rapporteringsfrister og de anvendte overvågningsmetoder kunne give problemer. Retten konstaterede, at Kommissionen ikke har modtaget pro- (10) Den fjortende beretning om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten (1996) (EFT C 332 af 3. 11. 1997, s. 184 og 185). (11) Final Report to the Commission on the comparability of quantitative data on waste water collection and treatment«, European Water Pollution Control Association, april 1995, kontrakt nr. B4/3040/93/000924/JS/B1 med Kommissionen. C 191/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 grammet for gennemførelsen af byspildevandsdirektivet fra samtlige medlemsstater som fastsat i artikel 17. I henhold til fællesskabsreglerne på vandområdet (12) burde Kommissionen imidlertid have modtaget nogle af disse oplysninger automatisk. 17. Nogle medlemsstater har ikke indsendt rapporter om gennemførelsen af de undersøgte direktiver. I henhold til artikel 17 i direktiv 91/271/EØF skal medlemsstaterne fremsende rapporter om programmerne for gennemførel- sen af direktivet til Kommissionen, men i september 1996 havde syv medlemsstater stadig ikke opfyldt denne for- pligtelse. Direktivets artikel 13, stk. 2, om indsendelse af rapporter om industriaffald og artikel 16 om offentliggø- relse af en situationsrapport om bortskaffelsen af byspil- devand og slam i de pågældende myndigheders område var heller ikke overholdt. Derfor har Kommissionen hverken kunnet vurdere medlemsstaternes oplysninger som fastsat i artikel 17, stk. 5, eller sammenligne med- lemsstaternes krav som fastsat i artikel 13, stk. 3. 18. Med hensyn til rapporteringskravene i slamdirekti- vet bemærkede Retten, at nogle medlemsstater ikke havde sendt deres rapporter om gennemførelsen af direktivet til Kommissionen i september 1996. Oprindeligt skulle de indsendes hvert fjerde år og siden 1991 hvert tredje år. De allerede modtagne rapporter er ufuldstændige, navnlig vedrørende den første periode (1987-1990). Kun fem medlemsstater havde indsendt kortfattede rapporter om den anden periode (1991-1994) i overensstemmelse med rapporteringsdirektiv 91/692/EØF. I begge tilfælde havde medlemsstaterne været alt for længe om at udarbejde og indsende rapporter til Kommissionen. 19. Den forsinkede fremsendelse af rapporterne til Kommissionen har medført, at Kommissionen kun har offentliggjort en enkelt rapport, der er dateret den 27. fe- bruar 1997, og at den ikke har forelagt relevante forslag for medlemsstaterne som fastsat i byspildevandsdirekti- vet. Medlemsstaterne kan derfor ikke udnytte disse oplys- ninger, der er af væsentlig betydning, når de skal fast- lægge deres politik på dette område. mål for udviklingen udtrykt i tal og de fremskridt, der skal gøres i forhold til den oprindelige situation. 21. I forordningen om samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2082/93 af 20. juli 1993, og standardreglerne for gennemførelse af EF-støtterammer og EFSR-overvåg- ningsudvalgenes arbejdsopgaver er der fastsat indikatorer, der anvendes i forbindelse med overvågningen og den fortsatte evaluering af EFSR. På dette grundlag har Kom- missionen i samråd med medlemsstaterne fastlagt en lang række indikatorer og opbygget en database til brug ved opfølgningen af de 13 vigtigste strukturfondsfinansierede udgiftskategorier (transport, energi, vand, miljø, telekom- munikation osv. ). Retten konstaterede, at denne database dækker 22. perioden 1986-1991, men kun mål nr. 1-områder. I de fleste tilfælde findes der ikke oplysninger om miljøindika- torer og rensning af spildevand. Og de oplysninger, der findes, dækker hverken alle regioner eller alle medlems- stater. 23. I dokumentet »EU-retningslinjer vedrørende miljø- indikatorer og grønne nationalregnskaber« (13) accepte- rede Kommissionen, at der blev fastlagt økonomiske indikatorer parallelt med miljøindikatorer. På området spildevand og i forbindelse med byspildevandsdirektivet fastsatte Kommissionen kun kvalitetsindikatorer og per- sonækvivalens/kvalitetsindikatorer. I direktivet forudsæt- tes det dog, at der allerede findes økonomiske indikatorer og miljøindikatorer, og det er muligt, at man vil nå frem til samme konklusion efter en undersøgelse af direktiv 85/ 337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offent- lige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved direktiv 97/11/EF (14). Tidsrammerne for gennemførelsen af direktiverne Byspildevandsdirektivet 20. I rammeforordningen om strukturfondene (EØF) nr. 2052/88, som ændret ved forordning (EØF) nr. 2081/ 93 af 20. juli 1993, er det fastsat, at regionaludviklings- planerne for mål nr. 1-, 2- og 5b-regioner bl. a. skal indeholde en vurdering af den aktuelle miljøsituation og hovedfelterne for udviklingen samt specifikke mål så vidt muligt udtrykt i tal. I henhold til artikel 8 skal regionernes EF-støtterammer (EFSR) endvidere omfatte (12) Artikel 17 i direktiv 91/271/EØF om rensning af byspilde- vand og Kommissionens afgørelse 92/446/EØF om spørge- skemaer for direktiverne inden for vandområdet, som ænd- ret ved afgørelse 95/337/EF. 24. Et af målene for direktiv 91/271/EØF (artikel 4) er, at byområder med under 15 000 indbyggere eller personækvivalenter (PE) skal forsynes med rensningsan- læg inden år 2005 og byområder med over 15 000 PE (13) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parla- mentet — EU-retningslinjer vedrørende miljøindikatorer og grønne nationalregnskaber — Integrering af informations- systemer for miljø og økonomi (KOM(94) 670 endelig udg. ). (14) Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997, der træder i kraft i 1999, om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirk- ning på miljøet, EFT L 73 af 14. 3. 1997, s. 5. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/9 inden udgangen af år 2000. I de fleste tilfælde skal der være tale om »sekundær« eller »tertiær« rensning. For de følsomme områder er fristen sat til 1998 (jf. tabel 1 i det tekniske bilag). De fleste af de besøgte medlemsstater har svært ved at opfylde disse mål inden for de fastsatte frister. 25. I dag er der over 40 000 rensningsanlæg i brug i medlemsstaterne (jf. tabel 6 i det tekniske bilag). Selv om de disponible statistikker på dette område ikke er homo- gene og derfor er vanskelige at bruge, skønner Retten, at næsten 30 % af de anlæg, der blev opført før 1992, skal moderniseres. I Belgien og Italien burde ca. halvdelen af de eksisterende anlæg også moderniseres (15). I de med- lemsstater, der endnu ikke har kortlagt følsomme områ- der (med anlæg til »tertiær« spildevandsrensning), bør antallet af disse anlæg sandsynligvis øges. 26. Ifølge de disponible oplysninger (jf. tabel 7 i det tekniske bilag) var gennemsnitlig 69 % af befolkningen tilsluttet et vandrensningsanlæg i 1990 (Eurostat-data), varierende fra 10 % i Grækenland til 98 % i Danmark. I betragtning af oplysningerne i foregående punkt og af den kendsgerning, at en lang række mindre kommuner endnu ikke er forsynet med rensningsanlæg, vil det sand- synligvis blive nødvendigt at bygge eller modernisere omkring 40 000 rensningsanlæg inden udgangen af år 2005. 27. Hertil kommer en lang række projekter vedrø- rende etablering af udledningssystemer og kloaknet til opsamling af spildevand inden rensning. Det fremgår af tabel 8 i det tekniske bilag, at gennemsnitlig 76 % af befolkningen i medlemsstaterne var tilsluttet et rensnings- anlæg i 1994. Selv om der ikke er fastsat tilslutningsfris- ter i direktivet, er det klart, at alle anlæg skal være færdigbygget inden udgangen af år 2005, for at de kan opfylde kravene i direktivet. Det er til tider meget besvær- ligt at etablere tilslutninger og kloaknet, og arbejdet kan blive i bycentre. fortrinsvis skal udføres forsinket, da det 28. I samtlige medlemsstater omfattet af denne revi- sion bekræftede myndighederne, at der var risiko for, at de ikke kunne opfylde deres retlige forpligtelser (opførelse af rensningsanlæg) inden for den fastsatte tidsfrist, navn- lig ikke i »mindre« byområder, hvor der endvidere er problemer med finansieringen af investeringerne. Hvis tidsfristerne overholdes omhyggeligt og arbejderne frem- skyndes, kan det gå ud over arbejdets kvalitet. Retten mener, at Kommissionen burde have overvejet dette spørgsmål nøje i god tid inden sidste frist for gennemfø- relsen af direktivet. Nitratdirektivet 29. Det vigtigste sigte med dette direktiv er at ned- bringe vandforurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget. I tabel 3 i det tekniske bilag angives de vigtigste krav, medlemsstaterne skal opfylde. Medlemssta- terne skal bl. a. udarbejde en »kodeks for godt landmand- skab« og indføre programmer, der indeholder bestemmel- ser om uddannelse og information af landbrugere. Begre- berne »sårbare zoner« (nitratdirektivet) og »følsomme områder« (byspildevandsdirektivet) er snævert forbundne og viser, hvor vigtigt det er, at Kommissionen og med- lemsstaterne samordner deres arbejde. 30. Kommissionen har finansieret en række undersø- gelser (16), som viser, at vandforurening forårsaget af nitrater giver alvorlige problemer i visse medlemsstater, f. eks. Belgien, Danmark, i visse regioner i Tyskland, Frankrig, Nederlandene og Det Forenede Kongerige. Ret- ten udvalgte Bretagne (Frankrig), primært fordi denne region modtager fællesskabsstøtte fra alle tre struktur- fonde, men også fordi vandforureningsproblemet er sær- lig akut her. En undersøgelse af de aktioner, der er gennemført i denne region, viser, at der stadig skal gøres en meget stor indsats. 31. Indbyggerne i regionen udsættes for nitratkoncen- trationer på langt over 50 mg/l (der er den grænseværdi, der er fastsat i nitratdirektivet og i direktiv 80/778/EØF — »drikkevandsdirektivet« (17)). I 1990 lancerede med- lemsstaten programmet »Bretagne eau pure« (»Rent vand i Bretagne«) med et budget på 500 mio. FRF. Sigtet var at holde nitratindholdet i vandet nede og dermed forbe- dre kvaliteten. Men der opdrættes flere millioner svin i denne region, som ikke har effektive infrastrukturer til behandling eller bortskaffelse af gylle. 32. Det skal bemærkes, at fællesskabspolitikkerne ikke er sammenhængende. Nogle afgrøder (græs, kløver, lucerne, proteinafgrøder mv. ) binder nitrat og kunne resorbere en del af det for høje nitratindhold i jorden. Men der ydes væsentligt højere fællesskabsstøtte til silo- majs end til sådanne afgrøder, som producenterne derfor undlader at dyrke. Der er således udbetalt 55 mio. ECU over 1996-budgettet til bretonske landbrugere til støtte til dyrkning af silomajs (18). Til gengæld yder Kommissionen ikke støtte til aktioner, der går ud på genbeplantning af kratskove, der er et meget vigtigt led i forebyggelsen og (16) Europe’s Environment, The Dobrˇíš Assessment, Det Euro- pæiske Miljøagentur (København), 1995. (17) Rådets direktiv 80/778/EØF af 15. juli 1980 om kvaliteten af drikkevand, EFT L 229 af 30. 8. 1980, s. 11. (15) Transposition of the UWWT and Nitrates Directives (NRA, 1995) (Gennemførelse af byspildevands- og nitratdirekti- vet). (18) Kilde: Oversigter pr. 15. januar 1996 indsendt i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 1664/93 af 29. juni 1993, EFT L 158 af 30. 6. 1993, s. 19. C 191/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 fjernelsen af nitratvandforurening i mål nr. 2-områder, navnlig i Côtes d’Armor, hvor problemerne med disse stoffer er særlig akutte. var kooperativ I et af de kooperativer, Retten besøgte, er der 33. 1 500 svineavlere, der opdrætter næsten 3 millioner svin om året. Kun to svineavlere havde rensningsanlæg. Til dette 72 000 ECU (504 000 FRF) i støtte fra EFRU under mål nr. 2 til opførelse af et pilotrensningsanlæg, der af tekniske og bakteriologiske årsager måtte opgives midt i gennemførel- sen. EFRU-støtten blev derfor reguleret efter de støttebe- rettigede udgifter og nedsat til 62 784 ECU (440 011 FRF). afsat der 34. Det franske handlingsprogram vedrørende sårbare zoner er stadig under udarbejdelse. Det burde have været afsluttet pr. 31. december 1995. Der er indført et pro- gram til kontrol af forureningen fra landbruget, og der er udfærdiget et kort over kantoner med »strukturelt over- skud« (over 170 kg organisk affald pr. ha). Det skal dog understreges, at i disse statistikker er der kun taget højde for den faktiske udledning af organisk affald i almindelig- hed og af nitrater i særdeleshed, men ikke for den hydrologiske sårbarhed i de pågældende zoner, og man har heller ikke undersøgt den. 35. I Bretagne består EFRU-støtten i visse tilfælde i finansiering af forsøgsprojekter i agroindustrien, og nogle af dem er slået helt eller delvis fejl. Kommissionen burde have kombineret finansieringen af disse projekter med foranstaltninger til udveksling af forsøgsresultater og i samråd med medlemsstaten have sørget for at udbrede kendskabet til resultaterne af disse forsøg ikke alene på regionalt og lokalt plan, men også på nationalt plan. 36. For de franske operationelle programmer under mål nr. 2 gjorde der sig det specielle gældende, at Kommissionen systematisk udelukkede alle projekter ved- rørende rensning af byspildevand og alle investeringer på landbrugsområdet, og den kritiserede, at medlemsstaten foreslog for mange eksperimenterende projekter. Docup- projektet (samlet programmeringsdokument) under mål nr. 2 (perioden 1994-1996), som blev forelagt af regionen Bretagne, tog oprindeligt sigte på to hovedfelter og syv foranstaltninger. Efter Kommissionens ændringer omfat- tede det 27 foranstaltninger fordelt på fem felter. De finansierede projekter er således af meget begrænset omfang, og man kan kun forvente en yderst begrænset miljøforbedrende effekt. 37. Det er ikke i overensstemmelse med Kommissio- nens tilsigtede mål for vandkvalitet, at EFRU-bevilling- erne er spredt over så mange forskellige former for foranstaltninger, samtidig med at EFRU har finansieret meget få miljøprojekter i regionen, og der ikke er fastlagt regler om, at resultaterne af tidligere finansierede pilot- projekter skal offentliggøres. Slamdirektivet 38. Der er en direkte sammenhæng mellem gennemfø- relsen af slamdirektivet og gennemførelsen af byspilde- vandsdirektivet, eftersom det øgede antal rensningsanlæg vil medføre større produktion af slam. I tabel 4 i det tekniske bilag angives de væsentligste krav, medlemssta- terne skal opfylde ved gennemførelsen. Ifølge en kom- missionsundersøgelse fra 1994 (19) produceres der årligt 6,5 mio. tons slam i EU. Ca. 40 % af dette slam stammer fra 1,3 % af rensningsanlæggene, som bycentre med over 100 000 PE (jf. tabel 9 i det tekniske bilag) er tilsluttet. Rensningsanlæg i større bycentre bør derfor forbedres teknisk, så de kan producere behandlet slam, der kan anvendes som organisk gødning, og som opfylder kravene i direktivet. 39. Alt efter kvaliteten af slammet fra rensningsanlæg- get opbevares det enten på særlige deponeringsanlæg (40 %), anvendes i landbruget (37 %) eller brændes (11 %). En del kastes i havet (6 %), men efter udgangen af 1998 vil det ikke længere være tilladt (20). Slamproduk- tionen forventes at nå op på 10,1 mio. tons/år (en stigning på 15,5 %) i år 2005 på grund af iværksættelsen af byspildevandsdirektivet. Anvendelsen af behandlet slam i landbruget giver 40. problemer. Mange medlemsstater har vanskeligt ved at overholde de mængde- og kvalitetskriterier, der er fastsat i forordningerne. I Bretagne (Frankrig) anvendes slam og handelsgødning samtidigt, hvilket ikke er i overensstem- melse med direktivets mål om at begrænse forureningen. På Korsika spredes behandlet og ubehandlet slam på arealer udlagt til offentlig affaldsplads. Det lykkedes ikke at gennemføre ENVIREG-foranstaltningen vedrørende destruktion af fast affald effektivt — kun 25 % af de tildelte bevillinger blev udnyttet — og det betød, at fast affald hobede sig op på øen. Det var også tilfældet i forbindelse med et projekt i Portugal, hvor affaldet blev anbragt i det fri, hvilket øger forureningen yderligere. 41. I Alviela i Portugal var det ubehandlede slam fra vandrensningsanlægget anbragt næsten midt i en oliven- lund. Rensningsanlægget modtager spildevand fra et stort industriområde, hvor der ligger garverier, og vandet inde- holder store mængder kviksølv. 42. I Irland blev kun 15 % af den samlede slampro- duktion behandlet (32 000 tons i 1993). Omkring halv- delen af det ubehandlede slam kastes i havet, og det øger kyst- og havforureningen. I Galicien (Spanien) og på Korsika (Frankrig) anbringes slammet på arealer, som ikke er ordentligt indrettet til formålet, og hvor der ikke er opsyn. Det medfører risiko for forurening af grundvan- det. (19) »EWPCA: Final Report to the Commission (DG XI) on the Comparability of Quantitative Data on Waste Water Collec- tion and Treatment«, april 1995. (20) Artikel 14, stk. 3, i direktiv 91/271/EØF (byspildevandsdi- rektivet). 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/11 Anvendelse af slam i landbruget er stadig et kon- 43. troversielt spørgsmål. I nogle regioner i medlemsstaterne, f. eks. i Sachsen, må landbrugere, der deltager i det »økologiske landbrugsprogram«, ikke anvende slam i landbruget, og det eksporteres til andre regioner. I andre tilfælde, hvor landbrugerne har lov til at anvende slam som gødning, skal de gøre opmærksom på det, når de sælger deres produkter. Det har en negativ indvirkning på markedet, og landbrugerne er mere tilbageholdende med at anvende behandlet slam som gødning, selv om de ikke skal betale for det. 44. Det gælder for slamdirektivet som for nitratdirek- tivet, at resultaterne af Kommissionens undersøgelser ikke er blevet udbredt i det omfang, de burde, og at de ikke er blevet udnyttet tilstrækkeligt af Kommissionen selv eller medlemsstaterne. Det har således ikke været muligt at påvise eventuelle følgevirkninger af, at landbrugerne anvender behandlet slam som gødning. KAPITEL II EU-UDGIFTER TIL FORBEDRING AF VANDKVALITETEN Budgetgennemførelsen 45. Størstedelen af bidragene fra EU-budgettet i form af miljøinfrastrukturprojekter kommer fra strukturfon- over også bevillinger dene og navnlig fra EFRU (8 421 mio. ECU). Der ydes Samhørighedsfonden (3 791 mio. ECU) og EUGFL, Udviklingssektionen (331 mio. ECU). Endvidere yder Den Europæiske Social- fond (ESF) bistand til undervisning og uddannelse i miljøaspekter (692 mio. ECU) (21). Det finansielle instru- ment (LIFE) yder også bistand til innovative projekter (292 mio. ECU). 46. Der foreligger generelt ikke præcise tal om spilde- vandsrensningsprojekter og udgifterne i den forbindelse, fordi strukturfondenes bidrag til disse infrastrukturpro- jekter ikke er angivet særskilt i de forskellige OP. Tallene i tabel 2 er derfor overslag på EF-støtterammeniveau (EFSR). Retten fandt næsten ingen finansielle oplysninger om miljøudgifter, navnlig ikke om spildevand, i Kommis- sionens femte årsberetning, som omhandler de første resultater af reformen af strukturfondene (22). Den syvende årsberetning om gennemførelsen af strukturfon- dene indeholder nogle oplysninger, men ikke en systemat- isk eller specifik redegørelse for spildevandsrensningspro- jekter, selv om denne politik er af stor betydning, og der er store beløb involveret. 47. For perioden 1993-1996 beløb Samhørighedsfon- dens miljørelaterede udgifter (jf. tabel 3) sig til ca. 1 847 mio. ECU svarende til 48,7 % af fondens midler. I samme tidsrum blev der indgået forpligtelser til vandrens- ningsprojekter for 1 502 mio. ECU svarende til 39,6 % af fondens forpligtelser til miljøformål eller 18,8 % af fon- dens samlede disponible midler. (21) Alle tal dækker perioden 1994-1999, dog ikke tallene vedrø- rende Samhørighedsfonden og LIFE, der dækker henholdsvis 1993-1996 og 1994-1996 (jf. tabel 2 og 3) (22) KOM(95) 30 endelig udg. , Bruxelles, 20. marts 1995. C 191/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 TABEL 3 Det finansielle samhørighedsinstrument og Samhørighedsfonden — Udgifter på miljøområdet og til spildevandsrensning (1993-1996) Miljø Spildevandsrensning Forpligtelser Betalinger Forpligtelser (ECU) I alt (1) I alt (2) 2 009 173 906,00 910 170 219,00 837 365 911,00 444 877 731,00 322 819 330,00 184 078 834,00 621 608 384,00 307 238 522,00 3 790 967 531,00 1 846 365 306,00 Spanien Grækenland Irland Portugal Miljø i alt Transport i alt 4 217 142 548,00 3 369 476 453,00 I alt (FSI og SF) 8 008 110 079,00 5 215 841 759,00 Kilde: Årsrapporter — Samhørighedsfonden 1993/94/95/96. % (2:1) 45,30 53,13 57,02 49,43 48,70 79,90 65,13 I alt (3) 644 425 000,00 426 339 460,00 179 700 000,00 252 400 000,00 1 502 864 460,00 % (3:1) 32,07 50,91 55,67 40,60 39,64 1 502 864 460,00 18,77 48. Fællesskabsinitiativet ENVIREG fik for perio- den 1989-1993 tildelt 500 mio. ECU (i 1990-priser) til finansiering af miljøprojekter i mindreudviklede EU-regio- ner. Ca. 70 % af midlerne blev afsat til spildevandsrens- ningsanlæg (23). Den formelle frist for afholdelse af betalinger under ENVIREG-initiativet var udgangen af 1995. 49. Støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen, til vand- rensningsprojekter ydes fortrinsvis inden for rammerne af OP under mål nr. 1 og mål nr. 5b samt ENVIREG. Det gælder her som i forbindelse med EFRU- 50. projekter, at Kommissionens tjenestegrene stort set ikke ved, hvor mange projekter der er iværksat vedrørende rensning af spildevand fra landbruget. En analyse af det operationelle program for udvikling af landbruget i Nordirland viser, at et af de fire delprogrammer omfat- tede en foranstaltning inden for området vandforurening i landbrugsområder. De samlede omkostninger i denne forbindelse var på 25,1 mio. ECU, hvoraf 6 mio. ECU finansieredes under EUGFL, Udviklingssektionen. To andre foranstaltninger vedrørte separat rensning af regn- vand og spildevand. Disse foranstaltninger vedrørte hen- holdsvis 1 158 og 4 782 modtagere. Dette eksempel illu- strerer, at Kommissionen har valgt at finansiere et stort antal små projekter, hvilket gør det vanskeligere for den at føre effektivt tilsyn med de projekter, den finansierer. 51. Der kan finansieres en lang række aktiviteter over budgetpost B4-3 0 4 0 (det femte program på miljøområ- det), f. eks. forskningsaftaler, finansielle bidrag, tilskud, teknisk bistand, publikationer, konferencer osv. Alle disse aktiviteter har til formål at fremme gennemførelsen af målene for det femte handlingsprogram. Tabel 4 viser, at vandrelaterede udgifter (herunder rensning af spildevand og vandforsyning) tegner sig for henholdsvis 9 % og 9,5 % af de samlede forpligtelses- og betalingsbevillinger for 1994, 1995 og 1996. Desuden blev kun 40 % af forpligtelserne vedrørende vandprojekter reelt udnyttet. (23) »Comparative analysis of the ENVIREG Programme (Final Report)«, ECOTEC Research and Consulting, april 1993. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/13 Forpligtelser og betalinger 1994-1996 (aktioner finansieret under det femte handlingsprogram) TABEL 4 Budgetkonto (B4-3 0 4 0) (1) Forpligtelser Betalinger I ALT Budgetkonto i alt (1) Vandprojekter (2) % (2:1) (a) (b) 42 646 813,11 15 619 955,88 3 759 899,13 1 478 532,28 8,82 9,47 (ECU) % (b:a) 36,63 39,32 (1) Denne budgetpost omfatter udgifter til forskningsaftaler, finansielle bidrag, tilskud, teknisk bistand, publikationer, konferencer, møder m. m. vedrørende vandforsyning og vandbeskyttelse. Kilde: GD XI, tal pr. 20. 11. 1996. Mangelfulde data EFSR 1989-1993 blev der ikke foretaget særskilt evalu- ering af området spildevandsrensning. Den terminologi, Kommissionen anvender for visse 52. definitioner i direktiver og forordninger, er væsentligt forskellig fra den, andre organisationer anvender. Det er yderst vigtigt, at der anvendes samme terminologi, ikke alene af videnskabelige hensyn, men også når der skal gøres status over vandforureningen, hvilket kræves i næsten alle vigtige direktiver. 53. Mangelen på præcise data er særlig påfaldende i forbindelse med den Europæiske Fond for Regionaludvik- ling (EFRU), hvor Kommissionen (GD XVI) ikke kan fremlægge præcise tal for de finansielle bidrag under den første EF-støtteramme (1989-1993) til forbedring af rens- ningen af byspildevand. Der foreligger ikke specifikke data 54. Der foreligger kun tal for de beløb, der er afsat til miljøbeskyttelse under strukturfondene som helhed; belø- bene er ikke fordelt på de forskellige fonde og på de støtteberettigede regioner. De beløb, der er afsat i EFSR under mål nr. 1, er kun beløbene under det særlige »miljø«-felt, og der er ikke medregnet andre beløb fordelt på andre felter, der også kan omfatte foranstaltninger til beskyttelse af miljøet. Man kan ikke umiddelbart se, hvilke beløb der er afsat i EFSR under mål nr. 2 og 5b, fordi de er fordelt på forskellige felter. Der foreligger ingen tal for igangværende aktioner (de integrerede Mid- delhavsprogrammer (IMP), nationale programmer af interesse for Fællesskabet (NPIF), ikke-kvoteaktioner, osv. ). I forbindelse med den efterfølgende evaluering af Situationen med hensyn til spildevandsrensning er 55. stort set den samme under den nye EF-støtteramme 1994-1999 som under den tidligere EFSR. Der foreligger stadig ikke tal for mål nr. 1-regionerne i Belgien, Neder- landene og Portugal, eller for mål nr. 2-regionerne i Belgien, Spanien, Italien, Luxembourg, Nederlandene og Det Forenede Kongerige og heller ikke for hele mål nr. 5b. De disponible tal er kun opstillet efter støtteberetti- gede regioner for Italiens og Frankrigs vedkommende (mål nr. 2), ellers ikke, og for Spaniens og Italiens vedkommende (mål nr. 1) skelnes der ikke mellem rens- ningsforanstaltninger (spildevand, kyststrækninger) og distributionsforanstaltninger (kunstvanding, vandingsnet). Kommissionen har først inden for rammerne af de nye programmeringsprocedurer (1994-1999) gennemført en række undersøgelser, som tog sigte på at få fastlagt dels behovene for investering i vandrensningsinfrastrukturer, dels omkostningerne ved gennemførelsen af tre miljødi- rektiver, herunder direktiv 91/271/EØF (24). Disse under- søgelser har imidlertid været vanskelige at gennemføre, fordi der ikke forelå nationale statistikker, og de mun- dede ud i stærkt afvigende og ufuldstændige overslag, som ikke er til megen nytte for Kommissionen. 56. Kommissionens tjenestegrene bør først og frem- mest sørge for, at dataene bliver harmoniseret, navnlig når sådanne data skal anvendes som dokumentation for, hvordan projekter skrider frem, og/eller for behov for yderligere investeringer. Datakilderne angiver ikke de samme procentsatser for procent af befolkningen, der er tilsluttet spildevandsrensningsanlæg eller kloaksystemer (jf. tabel 7 og 8 i det tekniske bilag). (24) »Environmental investment needs in Objective 1 regions«, ECOTEC, juli 1993. C 191/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 KAPITEL III mær« rensning, men i henhold til direktivet burde det have været »sekundær« rensning. REVISION AF PROJEKTGENNEMFØRELSEN Overensstemmelse med byspildevandsdirektivet 57. Det er fastsat i artikel 7 i Rådets forordning (EØF) nr. 2081/93 om strukturfondene og i artikel 8 i forord- ningen om oprettelse af Samhørighedsfonden (25), at der kun ydes fællesskabsstøtte, hvis alle fællesskabsbestem- melser om miljøbeskyttelse er overholdt. Denne betingelse kommer klart frem i forbindelse med vandrensningspro- jekterne, hvor beslutningerne om ydelse af støtte under Samhørighedsfonden ofte indeholder en direkte henvis- ning til direktiv 91/271/EØF. Man finder tilsvarende henvisninger i retsakter om forskellige foranstaltninger eller i delprogrammer, der medfinansieres inden for ram- merne af EFRU i programmeringsperioden 1994-1999. Det er vigtigt, at der indføjes en sådan klausul, så det sikres, at fællesskabsbestemmelserne på miljøområdet bli- ver overholdt, men det tjener kun et formål, hvis: — klausulen er bindende — Kommissionen har ressourcerne til at kontrollere, at den overholdes i forbindelse med medfinansierede projekter. 58. Medlemsstaterne var i henhold til direktivets arti- kel 19, stk. 1, forpligtede til at sætte de nødvendige love i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 1993. Denne bestemmelse gælder både for de medlems- stater, der har gennemført direktivet i national ret, og for de medlemsstater, der stadig ikke har gjort det. Projekter, der oprindeligt blev medfinansieret af det finansielle instrument og senere af Samhørighedsfonden, skal være i overensstemmelse med direktiv 91/271/EØF, eftersom både dette direktiv og Rådets forordning (EØF) nr. 792/ 93 om det finansielle instrument trådte i kraft i 1993. 59. I maj 1990 vedtoges fællesskabsinitiativet (FI) ENVIREG, og i den forbindelse blev det under forhand- lingerne mellem Kommissionen og medlemsstaterne aftalt, at projekter vedrørende rensningsanlæg så vidt muligt skulle være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 91/271/EØF. Følgende projekter er imidlertid ikke i overensstemmelse hermed: a) I projektet vedrørende det undersøiske kloakudløb ved La Coruña (Spanien) bliver spildevandet kun for-renset, men i henhold til direktivet skal der foreta- ges »sekundær« rensning. b) Spildevandsrensningsanlægget i Funchal på Madeira (Portugal) har ikke tilstrækkelig kapacitet (det kan kun rense 60-70 % af mængden af spildevand fra byområdet). I anlægget kan der kun foretages »pri- c) Spildevandsudledningerne i Mola di Bari (Italien) opfylder ikke de i direktivet fastsatte krav. fra rensningsanlægget Fællesskabet har ydet 12,7 mio. ECU i støtte til disse projekter. 60. Der konstateredes tilsvarende problemer i forbin- delse med andre EFRU-finansierede projekter (under den tidligere EFSR 1989-1993), der blev igangsat i 1990 og afsluttet efter datoen for direktivets ikrafttræden, men som ikke var i overensstemmelse hermed. 61. Det drejede sig navnlig om følgende projekter: a) Det integrerede forureningsbekæmpelsesprojekt i Ar- teixo (Spanien) omfattede kun for-rensning, men i henhold til direktivet skulle der foretages »sekundær« rensning. b) I forbindelse med projektet samleledninger og under- søisk kloakudløb i Nigram (Spanien) blev der udledt spildevand direkte i vandmiljøet uden for-rensning, hvilket er i strid med artikel 4 i direktiv 91/271/ EØF. c) Rensningsanlægget ved lagunerne i Biguglia (Frankrig) var ikke i overensstemmelse med de i bilag I til direktivet fastsatte kvalitetskrav. Der skal investeres yderligere 22 mio. FRF, før de krav, der er fastsat i direktivet, er opfyldt. rensningsanlægget i Alviela-bækkenet Fællesskabet har ydet 7,2 mio. ECU til ovennævnte projekter. Der konstateredes lignende tilfælde i forbin- delse med projekter finansieret af Samhørighedsfonden, f. eks. (jf. punkt 41), som blev moderniseret med midler fra Samhø- righedsfonden. De portugisiske myndigheder havde med- delt Kommissionen, at kvalitetskriterierne fastsat i direk- tivet endnu ikke var opfyldt, og der var indgivet en ny ansøgning om omprogrammering, således at parametrene kunne overholdes. Dette anlæg er faktisk for lille til at dække behovene i området, hvor der ligger mange garve- rier. Fællesskabet bidrog med 4,9 mio. ECU til dette projekt. 62. Retten kan derfor som tidligere konkludere, at det er beklageligt, at der er igangsat medfinansierede arbejder vedrørende opførelse af nye vandrensningsanlæg uden hensyntagen til bestemmelserne i dette direktiv (26). Selv om det ikke er så længe siden, disse anlæg blev bygget, vil det derfor på kortere sigt være nødvendigt at igangsætte yderligere arbejder med øgede investeringsomkostninger til følge, så anlæggene opfylder kravene i direktivet. (25) Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16. maj 1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden, EFT L 130 af 25. 5. 1994. (26) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1994 med institutionernes svar, EFT C 303 af 14. 11. 1995, s. 109. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/15 Resultaterne af projekterne 63. Retten reviderede 67 projekter vedrørende opfø- relse af anlæg til behandling af spildevand og etablering af kloaksystemer. De samlede omkostninger beløb sig til ca. 467,7 mio. ECU, og Den Europæiske Unions medfi- nansiering androg 291,7 mio. ECU (jf. tabel 5). Projek- terne blev medfinansieret af EFRU, Samhørighedsfonden, EUGFL, Udviklingssektionen, og LIFE. Revisionen omfat- tede en undersøgelse af, om anlæggene dækkede beho- vene i de byområder, hvor de var etableret, om omkost- ningsoverslagene var præcist beregnet, og om de anmeldte udgifter var støtteberettigede. Resultaterne af denne undersøgelse beskrives i det følgende. Liste over reviderede projekter pr. medlemsstat med henvisning til væsentlige bemærkninger TABEL 5 Land/Projekt Samlede udgif- ter (ECU) EU-bidrag (ECU) (a) (b) (c) (d) (e) Punkter i beretningen FRANKRIG (Bretagne/Korsika) 1 Agroclar (EFRU, mål nr. 2) 2 Matairbi (EFRU, mål nr. 2) 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Socavi (EUGFL, Udv. , mål nr. 5a) Brevial (EUGFL, Udv. , mål nr. 5a) Abera (EUGFL, Udv. , mål nr. 5a) Kontrakt — kysten ved Brest (LIFE) Forundersøgelser — Udvidelse af rensningsanlægget i Ajaccio (ENVI- REG) Udledning fra rensningsanlægget i Bastia nord (IOP Korsika, mål nr. 1) Forundersøgelser og supplerende undersøgelser vedrørende rens- ningsanlægget i Bastia syd (ENVI- REG) Rensning af »Cordon Lagunaire Biguglia« (IMP 1. fase, foranstalt- ning nr. 7 og 3. fase, supplerende budgetpost) Rensning af »Cordon Lagunaire Biguglia« (IMP 2. fase) Rensning af »Cordon Lagunaire Biguglia« (IOP Korsika, mål nr. 1) Udledning fra rensningsanlægget i La Marana (ENVIREG) SPANIEN (Galicien, Andalusien, Asturias, La Gomera, Cantabrien og Toledo) Samleledninger Valladares Lagares (OP miljø, mål nr. 1) Coruxo-Canido (OP miljø, mål nr. 1) Undersøisk kloakudløb ved La Co- ruña (ENVIREG) Rensning af Torre-halvøen (OP miljø, mål nr. 1) Samleledninger — Havnen i La Coruña (OP Galicien, mål nr. 1) Rensning af Arteixo (OP miljø, mål nr. 1) 309 000 210 000 1 861 432 3 638 665 3 821 217 85 000 62 784 33 271 828 178 460 478 930 7 735 256 1 867 867 82 265 872 185 519 86 96 1 949 285 86 95 359 484 326 178 86 96 3 028 028 1 509 922 61 86 95 2 766 307 1 369 914 61 86 95 322 294 233 864 61 95 769 600 656 363 70 86 96 526 741 277 397 87 96 1 475 545 854 389 6 533 973 5 070 854 59 88 96 1 029 820 998 409 835 705 835 705 4 545 253 3 785 291 61 87 C 191/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 Land/Projekt Samlede udgif- ter (ECU) EU-bidrag (ECU) (a) (b) (c) (d) (e) Punkter i beretningen 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 Samleledninger og undersøisk kloakudløb i Nigran (OP Galicien, mål nr. 1) Kloakker, industriområdet i Sabon (lokalt OP, mål nr. 1) Samleledninger — Loureda (lokalt OP, mål nr. 1) Integreret rensningsprojekt — Sada (ENVIREG) Integreret rensningsprojekt — Cabanas/Pontedeume (ENVIREG) 290 546 61 91 285 27 157 74 111 113 89 135 4 768 395 3 232 937 87 99 2 428 883 927 708 Rensning — Ribeira (ENVIREG) 4 694 725 3 076 089 68 Rensning — Boiro (ENVIREG) 4 408 436 3 776 503 Rensning — Rianxo (lokalt OP, mål nr. 1) EDAR Lagare-floden (Samhørig- hedsfonden) Samleledninger og EDAR Cangas (Samhørighedsfonden) 3 586 055 3 190 925 87 99 16 097 535 12 878 028 4 059 806 3 247 849 EDAR Aljarafe (mål nr. 1) 17 765 232 10 659 139 Stort rensningsprojekt — Aviles (mål nr. 1) Rensning — Charbon Figuereido inden udløb i Turon-floden (mål nr. 1) 20 636 701 12 382 020 1 636 023 981 614 Rensningsanlægget i San Sebastian/ P. Santiago/Gran Rey (mål nr. 1) 3 718 584 1 860 103 Rensning — Torrelavega (mål nr. 1) Integreret rensningsprojekt — Toledo (mål nr. 1) GRÆKENLAND Perama (kommunalt kloaknet) (mål. nr. 1) Athen-områdets spildevandsrens- ningsanlæg, Psytalia (mål nr. 1) Biologisk spildevandsrensning Lavrio (mål nr. 1) 43 100 000 15 315 000 15 554 000 7 777 000 75 457 207 329 409 94 58 715 700 44 035 000 2 592 245 1 940 186 Lavrio-kloakering (mål nr. 1) 48 381 26 253 Rethyman spildevandsrensnings- anlæg (ENVIREG) Spildevandsrensningsanlæg Veria (Samhørighedsfonden) IRLAND 6 139 692 4 113 594 65 7 291 256 2 047 000 87 87 79 89 89 42 Ennis kloakering (mål nr. 1 og Samhørighedsfonden) 1 482 000 1 213 800 43 Greystones kloaknet (OP mål 27 133 903 20 565 424 91 92 nr. 1, ENVIREG, Samhørigheds- fonden) 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/17 Land/Projekt Samlede udgif- ter (ECU) EU-bidrag (ECU) (a) (b) (c) (d) (e) Punkter i beretningen 44 Waterford Foods (EUGFL, Udv. , 5 073 630 1 775 770 76 mål nr. 5a) 45 Wexford kloakering (OP, mål nr. 1, 48 740 850 36 654 420 91 92 Samhørighedsfonden) 46 47 Tralee (OP, mål nr. 1, ENVIREG) 15 974 747 11 072 615 Killorglin (ENVIREG) 7 714 360 5 614 789 48 Dingle (ENVIREG) 5 950 058 5 104 694 81 49 Cacherciveen (ENVIREG) 4 043 833 2 206 365 50 51 52 53 54 55 PORTUGAL Spildevandsrensningsanlæg Baixa Canico (mål nr. 1) ETAR Funchal, Madeira, spilde- vandsrensningsanlæg (ENVIREG) 2 000 000 1 500 000 9 600 000 6 700 000 59 67 Etar kloakudløb San Miguel (OP Centro, mål nr. 1) 476 654 Projekt Odeoluca-Fucho-Franqueira (Samhørighedsfonden) 6 009 000 5 107 000 Forbedring — Vandtilførselsled- ninger Vila Franca de Xira (Sam- hørighedsfonden) Spildevandsrensningsanlæg — Alviela-bækkenet (Samhørigheds- fonden) TYSKLAND 14 971 000 12 726 000 5 840 000 4 964 000 61,41 56 Sachsen, kloakering — Dippolds- walde (mål nr. 1) 8 382 815 2 135 424 57 Berlin foreligger ikke 58 Bischofswerda (OP mål nr. 1) 5 649 534 3 672 407 59 Meißen (OP mål nr. 1) 6 370 918 2 619 406 60 Hartmannsdorf Oberes/Bobritztal 2 856 200 1 639 224 43 43 43 (OP mål nr. 1) ITALIEN 61 Mola di Bari (ENVIREG) 1 569 405 780 635 59 62 63 64 65 Barletta (OFP Puglia mål nr. 1) 3 109 760 1 554 880 Taranto (OFP Puglia mål nr. 1) 10 500 000 5 250 000 66 Brienza (OFP Basilicata mål nr. 1) 650 223 325 111 Cotugno-søen (OFP Basilicata, mål nr. 1) 13 664 099 6 832 049 66 Den ioniske kyst (ENVIREG) foreligger ikke 67 Depuracque (LIFE) 405 211 I ALT 467 647 720 291 671 093 83 90 90 98 98 98 98 98 (a) Problemer med gennemførelse i national ret og iværksættelse af direktiverne. (b) Forældede projektkoncepter. (c) Hensyntagen til problemet med regnvand og industrispildevand. (d) Anslåede omkostninger ved projekterne sammenholdt med de faktiske omkostninger, gennemførelsen forsinket og effekten heraf på udgifternes støtteberettigelse. (e) Tilfælde, hvor de kompetente myndigheder forvalter projekterne, og rensningsanlæggene fungerer uhensigtsmæssigt. C 191/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 Forældede projektkoncepter 64. Et stort antal projekter var udformet, længe før arbejderne på anlæggene var påbegyndt, og de var ikke altid tilpasset efter befolkningstilvækst, øget forurening eller den teknologiske udvikling. 65. Vandrensningsanlæggene er derfor ofte ikke store nok eller har ikke den tekniske kapacitet til at dække behovene i det byområde, der er tilsluttet dem. Retten konstaterede sådanne tilfælde i en række medlemsstater. I Grækenland blev der opført et rensningsanlæg, hvor man ikke fra begyndelsen havde taget højde for to lokale læderforarbejdningsvirksomheder, der lå i nærheden, et slagteri og en række hoteller, der var under opførelse i området. Spildevandet fra disse virksomheder blev udledt i havet uden rensning. De ligger 400 m fra rensningsan- lægget. Retten bemærkede, at støttemodtageren havde anmodet om og fået tildelt yderligere midler, så oven- nævnte forurenende virksomheder kunne tilsluttes til rensningsanlægget. Omkostningerne ved dette projekt var ca. 6,1 mio. ECU. 66. I Italien var der opført et rensningsanlæg, hvor de oprindelige planer blev udformet i 1988, men hvor det havde været nødvendigt at foretage tekniske ændringer i projektet på grund af budgetstramninger. Resultatet var, at der blev opført et anlæg med en rensningskapacitet, der ikke kunne dække byens behov. Funchal-SRESA-anlægget i Portugal kunne kun 67. rense 60-70 % af byspildevandet. Desuden havde anlæg- get kun kapacitet til primær rensning, men det burde have været et anlæg til sekundær rensning. De samlede omkostninger beløb sig til 9,6 mio. ECU. 68. I et kloaknet og et rensningsanlæg, der var under opførelse i Galicien, havde samleledningerne ikke kapaci- tet til at klare regnvand og overfladevand efter vold- somme uvejr. Endvidere trængte der havvand ind i hovedsamleledningen, og det medførte driftsproblemer i pumpeanlæggene. Det vil senere komme til at påvirke selve rensningsanlæggets drift. Projektet beløb sig til ca. 4,7 mio. ECU. Problemerne med regnvand og industrispildevand 69. I rensningsprojekterne skal der tages højde for de problemer, der opstår med kloaknet og rensning af spildevand under kraftige regnskyl. Når kloaknettet er et fællessystem og i områder med risiko for oversvømmel- ser, kan vandstigningen i perioder med kraftige regnskyl medføre kloakoverløb, driftsforstyrrelser i rensningsan- læggene og omfattende forurening af havmiljøet. 70. Fransk lovgivning indeholder kun bestemmelser om indsamling af spildevand i perioder uden regn, mens det er op til kommunerne at definere forureningstilstrøm- ningen ved regn og at vælge indsamlings- og behandlings- metoder under hensyntagen til omkostnings-effektivitets- forholdet. Projektet vedrørende udledning af spildevand til rensningsanlægget la Marana (OP ENVIREG- STRIDE 1990-1993) omfatter ikke bygning af et separat- system på grund af et stramt budget, selv om Biguglia kommune ligger i et område, der regelmæssigt oversvøm- mes (hvor hovedvejen fungerer som barriere og hindrer regnvand i at løbe væk). Regnvandet ledes derfor via grøfter ud til lagunerne i Biguglia og bliver ikke renset. i 71. Det var kendetegnende for næsten alle de projek- ter, Retten reviderede i Spanien, at der ikke var bygget særskilte afløbsledninger til regnvand, og det havde resul- teret i forurening og problemer med driften af spilde- vandsrensningsanlæggene, fordi spildevandet løb over. De rensningsanlæg, Retten besøgte i Portugal, er også fælles- systemer. 72. I Tyskland derimod havde nogle kloaksystemer særskilte afløbsledninger til regnvand (i udkanten af byer), mens andre var fællessystemer (fortrinvis bycen- trene). 73. Det er fastsat i artikel 11 i direktiv 91/271/EØF, at medlemsstaterne skal sikre, at den ansvarlige myndighed på forhånd fastsætter bestemmelser om og/eller giver særlig godkendelse til tilledning af industrispildevand til kloaknet og rensningsanlæg for byspildevand. Inden van- det udledes i det offentlige kloaknet, skal det underkastes fornøden rensning, således at det opfylder kravene for byspildevand. Rensningen skal sikre, at vandrensningsan- læggenes drift ikke hindres, og anlæggene ikke beskadi- ges. Endvidere tager den sigte på at beskytte helbredet hos det personale, der arbejder ved kloaknettene og på rensningsanlæggene, og endelig at sikre, at det udledte spildevand ikke påvirker miljøet negativt. Industrivirk- somhederne skal i overensstemmelse med forureneren- betaler-princippet selv sørge for for-rensning. 74. Det konstateredes imidlertid under revisionen, at disse bestemmelser ikke altid blev overholdt. Det var tilfældet med det spanske projekt vedrørende bygning af et kloaksystem i industriområdet i Sabón (lokalt OP under mål nr. 1). Efter planen skulle industrispildevandet i byen Arteixos kloakledninger uden for- ledes ud rensning. Alt spildevand ledes direkte ud i havet via kloakudløbet ved La Coruña. Omkostningerne ved dette projekt beløb sig til 14,5 mio. ESP. 75. I forbindelse med et andet spansk projekt, det integrerede projekt vedrørende Tajo-floden i Toledo, skulle bl. a. rensningsanlægget til industrispildevand fra byens industriområde moderniseres. Projektet beløb sig til i alt 2 540 mio. ESP, og EFRU bidrog med 1 000 mio. ESP. Vandet renses ikke af de pågældende industrivirk- somheder, inden det føres til rensningsanlægget. Der 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/19 findes kommunale bestemmelser om rensning af industri- spildevand, men de er aldrig blevet anvendt i praksis. 76. Kontrol af udledningerne af renset vand, enten direkte i naturen (hvor fællesskabskravene finder direkte anvendelse) eller i kloaknet og rensningsanlæg i byerne, er et væsentligt led i bekæmpelsen af vandforureningen. Medlemsstaterne udsteder på forhånd en driftsbevilling til hvert enkelt godkendt anlæg, og i henhold til sådan bevilling skal de nationale myndigheder kontrollere, at kravene til udledningerne er opfyldt. Retten reviderede et projekt inden for agroindustrien i Irland, der var finansie- ret under EUGFL, Udviklingssektionen. De i bevillingen fastsatte krav var ikke i alle tilfælde overholdt, men der var ikke iværksat (økonomiske eller administrative) sank- tioner, selv om den nationale lovgivning foreskrev sank- tioner i sådanne tilfælde. 77. Det påhviler alene de nationale myndigheder at foretage sådan kontrol. Til gengæld bør Kommissionens kontrol i medlemsstaterne omfatte efterprøvelse af a) om der på de rensningsanlæg, der får tilført industri- spildevand, foretages permanent kontrol af koncen- trationen af kemiske stoffer i spildevandet b) om de lokale myndigheder ligger inde med samtlige oplysninger om de godkendte anlæg og om kontrollen af udledningerne fra anlæggene, og c) om resultaterne af de gennemførte kontroller er i overensstemmelse med de i bevillingerne og fælles- skabsdirektiverne fastsatte krav, når Fællesskabet yder støtte til private eller offentlige virksomheder, der udleder spildevand. Planlagte og faktiske omkostninger ved projekterne 78. Tekniske svagheder ved udformningen og planlæg- ningen af projekter medfører i de fleste tilfælde, at overslagene over omkostningerne ved arbejderne bliver upræcise. De faktiske omkostninger er væsentligt højere. I alle de besøgte medlemsstater og i forbindelse med næs- ten alle de reviderede projekter blev der konstateret væsentlige omkostningsdifferencer. I det følgende beskri- ves de væsentligste tilfælde, hvor de støtteberettigede udgifter var ansat for lavt. 79. De seks største kontrakter vedrørende opførelsen af Athen-områdets spildevandsrensningsanlæg i Psitalia (OP EFRU Attika felt 1. 1. ) — der dækkede 77 % af omkostningerne ved projektet — var på tidspunktet for revisionen blevet gennemført for cirka det dobbelte som (der var budgetteret med det budgetterede beløb ca. 40,4 mio. ECU (11 500 mio. GRD), men de faktiske omkostninger var på ca. 78,9 mio. ECU (22 400 mio. GRD)). I Spanien havde de regionale myndigheder i 1990 80. udarbejdet en samlet plan for vandforholdene i Galicien. Projektet omfattede investeringer på ca. 19,6 mio. ECU (3 125 mio. ESP) i et program til bekæmpelse af forure- ningen i Ria de La Coruña. I henhold til den reviderede regionalplan var der i 1994 planlagt investeringer i samme program på ca. 39,2 mio. ECU (6 245 mio. ESP), hvilket er en stigning på 100 % i forhold til den oprin- delige plan. De forskellige overslag kan faktisk ikke sammenlignes, fordi der bl. a. skal tages hensyn til infla- tion, nye projekter og kravene i direktiv 91/271/EØF, men Retten må fastslå, at en stor del af stigningerne i de forventede omkostninger skyldes store forsinkelser i gen- nemførelsen. Disse forsinkelser har mange forskellige årsager, både tekniske, juridiske (eksproprieringer) og budgetmæssige. Retten konstaterede tilsvarende afvigelser fra den oprindelige plan i Ria de Vigo-programmet, hvor udgifterne var anslået til ca. 67,2 mio. ECU (10 700 mio. ESP), men nåede op på ca. 177,1 mio. ECU (28 200 mio. ESP) (svarende til en difference på 163 %). For Ria de Arousa-programmet var udgifterne budgetteret til ca. 29,5 mio. ECU (4 697 mio. ESP), men nåede op på ca. 51,3 mio. ECU (8 167 mio. ESP) (svarende til en stigning på 73 %). Stigningerne i de faktiske omkostninger ved projekterne omtales nærmere i punkt 86. 81. I Dingle i Irland androg de endelige udgifter til opførelsen af rensningsanlægget (OP ENVIREG) ca. 6,1 mio. ECU (4,9 mio. IEP), hvor de budgetterede udgifter lå på ca. 4,1 mio. ECU (3,3 mio. IEP). Det var en stigning på 45 % i forhold til de forventede omkost- ninger. 82. Omkostningerne ved et fransk projekt vedrørende opførelse af et mindre rensningsanlæg finansieret under EUGFL, Udviklingssektionen, (Société d’abattage des porcs ABERA) var budgetteret til 93 000 ECU (0,6 mio. FRF). Efter en lang række tekniske forbedringer kom anlægget til at koste ca. 0,9 mio. ECU (6 mio. FRF) eller ti gange mere end forventet. Endelig blev udgifterne til rensningsanlægget i 83. Meißen i Tyskland (EFRU OP Sachsen) »korrigeret« opad af ingeniørerne på grund af ekstraarbejde. Disse ændringer blev dog holdt under den grænse på 10 %, hvor det i henhold til national ret (Verdingungsordnung für Bauleistungen — regler vedrørende bygge- og anlægs- kontrakter —, del B, punkt 2 (3. 2)) ville have været nødvendigt at genforhandle om nye priser. Retten mener dog, i modsætning til Kommissionen, at man kunne have foretaget væsentlige besparelser ved samme projekt, uden at anlægget var blevet mindre effektivt. Det er især unødvendigt og uhensigtsmæssigt at bygge en kælder og en række gange under hele anlægget for at have direkte adgang til alle rør og bassiner (iltnings-/nitrificeringsbassi- ner osv. ) gennem brede og velopvarmede gange. Det er det eneste rensningsanlæg, Retten har besøgt, der har sådanne faciliteter. Retten erkender, at det er vanskeligt at gennem- 84. føre omfattende infrastrukturprojekter uden omkost- ningsstigninger. Ved alle former for kortsigtet og langsig- tet teknisk planlægning tages der højde for og accepteres C 191/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 prisstigninger. Almindeligvis medfører omkostningsstig- ninger ikke direkte højere fællesskabsstøtte. Men væsent- lige omkostningsstigninger er et tydeligt tegn på mangel- fuld planlægning og projektforvaltning og forsinkelser i gennemførelsen af projektet. Sådanne forsinkelser medfø- rer som oftest øgede omkostninger. Forsinkelser i projektgennemførelsen og deres omkostningsforøgende effekt 85. Der er en nøje sammenhæng mellem de konstate- rede forsinkelser i gennemførelsen af projekterne og stig- ningerne i byggeomkostningerne. 86. I Frankrig påbegyndtes der i 1991 et projekt til bekæmpelse af forureningen i lagunerne ved Biguglia, men forundersøgelserne gik helt tilbage til 1986. Projek- tet var finansieret af det integrerede Middelhavsprogram (IMP). I forbindelse med et andet projekt finansieret af ENVIREG skulle visse arbejder have været afsluttet i løbet af tre måneder (september 1992). De blev afsluttet efter 21 måneder (juni 1994). Arbejderne og udbudspro- cedurerne vedrørende dette projekt, der beløb sig til 0,7 mio. FRF, blev bestilt henholdsvis gennemført efter udløbet af fristen for indgåelse af forpligtelser. I forbin- delse med et andet projekt under det integrerede opera- tionelle program (IOP) Korsika 1990-1993, der beløb sig til 1,4 mio. FRF, blev udbudsprocedurerne også gennem- ført efter udløbet af fristen for indgåelse af forpligtelser. Projektet vedrørende rensningsanlægget i Ajaccio blev også påbegyndt med forsinkelse. I 1991 blev der ydet finansielle midler under ENVIREG OP til forundersøgel- ser, som imidlertid først blev sat i gang i 1993. Fristen for gennemførelsen af den første projektfase (1997) vil ikke blive overholdt, og det vil fristen for gennemførelsen af hele projektet (år 2000) således heller ikke. Forunder- søgelserne af projektet vedrørende rensningsanlægget i den sydlige del af Bastia, som blev finansieret under ENVIREG i begyndelsen af 1991, var meget forsinkede. Disse undersøgelser blev gennemført i 1995 i stedet for, som planlagt, i 1993, og derfor vil det nye rensningsan- læg først være færdigbygget i begyndelsen af 1999. De største forsinkelser blev konstateret i forbindelse med projektet vedrørende bekæmpelse af forureningen langs sydkysten af Ajaccio-golfen, hvor forundersøgelserne star- tede i 1984, og rensningsanlægget først blev taget i brug elleve år efter. i Ribeira, der endnu ikke er afsluttet, kan der allerede konstateres en omkostningsdifference på 33,5 %. Endelig er de budgetterede udgifter til forureningsbekæmpelses- projektet i Rianxo allerede overskredet med 30 %, og anlægget til rensning af spildevand var ikke driftsklart i marts 1996, selv om arbejderne blev afsluttet et år forinden. 88. Projektet vedrørende bygning af et undersøisk kloakudløb i Ria La Coruña var to år forsinket. De lokale myndigheder havde først godkendt projektet offi- cielt i november 1996. I sådanne tilfælde er den virksom- hed, der står for opførelsen, ansvarlig for vedligeholdel- sen og driften af anlægget. Der er blevet ledt store mængder urenset spildevand ud i havet, fordi der hyppigt er kraftige regnskyl, og fordi der ikke er bygget særskilte afløbsledninger til regnvand. Alle de projekter, Retten reviderede i Grækenland, 89. var væsentligt forsinket. Det havde navnlig tekniske og administrative årsager. Spildevandsrensningsanlægget i Rethymnon var 27 måneder forsinket, og omkostning- erne oversteg de budgetterede omkostninger med 257 %. Dette anlæg har stadig ikke tilstrækkelig kapacitet til at dække byens behov. Omkostningerne ved opførelsen af spildevandsrensningsanlægget i Veria var nået op på næsten det dobbelte af de forventede omkostninger, og på tidspunktet for revisionen var projektet stadig ikke i alt til ca. afsluttet. De to projekter beløb sig 6,1 mio. ECU. 90. Projektet i Brienza i Italien påbegyndtes i juli 1990 og skulle vare tolv måneder. Ved udgangen af 1995 var det endnu ikke afsluttet. Rensningsanlægsprojektet i Tar- anto påbegyndtes i 1991, og det skulle vare i et år, men det var stadig ikke fuldført ved udgangen af 1995. 91. Afslutningen af en række irske projekter var blevet forsinket af samme årsager som i de øvrige medlemssta- ter. På grund af tekniske forbedringer blev en del af projektet i Greystones, som medfinansieres af EFRU, påbegyndt med to års forsinkelse. Der blev også konstate- ret forsinkelser i kloakeringsprojektet i Wexford, hvor nogle arbejder kom tre år for sent i gang. Projektet blev først startet i september 1993. De kompetente myndigheders forvaltning af projekter 87. Omkostningerne ved projektet »Samleledninger GLI-3 Valladares Lagares« i Spanien overskred budgettet med 26 %, og projektet blev 28 måneder forsinket. Omkostningerne ved det integrerede forureningsbekæm- pelsesprojekt i Arteixo oversteg de budgetterede omkost- ninger med 45 %, og projektet blev 50 måneder forsinket. For det integrerede rensningsprojekt i byen Sada var afvigelsen på 47 % og forsinkelsen 15 måneder. Det integrerede forureningsbekæmpelsesprojekt i Cabanas y Pontedeume — der blev udskudt i 28 måneder på grund af »tekniske forbedringer« og endnu ikke er afsluttet — var allerede 38 måneder forsinket i februar 1997, og omkostningerne oversteg på det tidspunkt budgettet med 23 %. For det integrerede forureningsbekæmpelsesprojekt 92. Når store projekter splittes op i flere mindre projekter, bliver det undertiden svært at overholde bestemmelserne i strukturfondsforordningerne og samhø- righedsfondsforordningen. I henhold til artikel 1, stk. 3, i forordning nr. 1164/94 om oprettelse af Samhørigheds- fonden kan fonden bidrage til finansiering af projektfaser, der er »teknisk og finansielt adskilte«. Undertiden er projekter, der egentlig ikke kan splittes op, imidlertid blevet splittet op, således at de først kunne finansieres af EFRU og derefter af Samhørighedsfonden. Det skete i forbindelse med rensningsanlægsprojektet i Greystones og kloakeringsprojektet i Wexford, som Retten reviderede i Irland. Projekterne blev først delvis finansieret af EFRU og efterfølgende af Samhørighedsfonden på grundlag af 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/21 samme aftale med den virksomhed, der varetog den fysiske gennemførelse. Disse projektfaser kan således van- skeligt betragtes som særskilte projekter. De er i virkelig- heden blot »betalingsfaser«, der i praksis kan defineres som den del af projektet, der endnu ikke er blevet finansieret af EFRU. 93. Denne praksis giver anledning til fornyet tvivl om, hvorvidt fællesskabsbestemmelserne overholdes på dette område. Når projekter opdeles i faser, er der i øvrigt større risiko for, at det bliver lettere at opsplitte offentlige kontrakter for at undgå de lofter, der er fastsat i direkti- verne. Retten nævnte allerede dette problem i særberet- ning nr. 1/95 om det finansielle samhørighedsinstru- ment (27). I forbindelse med offentlige kontrakter konstate- 94. rede Retten endvidere, at der var indrømmet for store prisnedslag for at opnå aftaler, eller at nogle nationale myndigheder havde benyttet sig af forskellige muligheder i deres lovgivning — hasteprocedurer m. m. — for at begrænse eller undertiden udelukke konkurrenterne. Ret- ten har gjort Kommissionen opmærksom på disse proble- mer. Opsplitning af et projekt i flere delprojekter og flere kontrakter bidrog yderligere til denne situation. Retten konstaterede, at et græsk projekt, der blev finansieret af EFRU (OP Attika, Perama kommune) var blevet opsplit- tet i 54 offentlige udbud. Projektet beløb sig til i alt 457 207 ECU. En sådan praksis forsinker projekternes gennemførelse yderligere, øger omkostningerne og gør projektforvaltningen tungere. Retten har fremsat lignende bemærkninger i tidligere beretninger (28). 95. Projektforvaltningen er ofte ikke tilstrækkelig gen- nemskuelig. Der betales f. eks. fællesskabsstøtte fra for- skellige kilder til nogle — navnlig store — projekter, og der burde i henhold til de gældende regler føres særskilte regnskaber. De endelige modtagere betragter stort set de forskellige støtteformer som finansieringskilder, der kan anvendes til finansiering af en hvilken som helst projekt- fase. Det er navnlig tilfældet for interventioner under IMP (IMP fase 1 og IMP foranstaltninger i forbindelse hermed samt IMP supplerende budgetpost) eller IOP (integrerede operationelle programmer) vedrørende pro- jekter revideret på Korsika: rensningsanlægget ved lagu- nerne i Biguglia — rensning langs sydkysten af Ajaccio- golfen. 96. Det var ikke altid muligt at afstemme de udgiftsbe- løb, som de centrale myndigheder havde anmeldt til Kommissionen, med de udgiftsbeløb, som projektforval- terne og/eller de endelige modtagere havde anmeldt til de nationale myndigheder. Det skyldtes især, at der ikke (27) Særberetning nr. 1/95 om det finansielle samhørighedsinstru- ment med Kommissionens svar, EFT C 59 af 8. 3. 1995, s. 1. førtes særskilte regnskaber over de støttede projekter, eller at der ikke anvendtes hensigtsmæssige regnskabsko- der, så de anmeldte udgifter kunne identificeres. Det var tilfældet i forbindelse med de reviderede projekter i Spanien »Samleledninger GLI-3 Valladares-Lagares« (OP miljø) og det undersøiske kloakudløb ved La Coruña (OP ENVIREG). Og for så vidt angår spildevandsrensnings- projektet under det korsikanske ENVIREG-Stride-pro- gram, kunne de anmeldte udgifter ikke afstemmes med den underliggende dokumentation for de betalinger, de endelige modtagere havde afholdt. Sådan dokumentation burde imidlertid danne grundlag for udgiftsattesteringer. Rensningsanlæggene fungerer dårligt 97. Retten har tidligere bemærket, at visse rensnings- anlæg ikke er i overensstemmelse med de i direktiverne fastsatte kvalitetskrav (jf. punkt 58-62), og at det er nødvendigt at foretage nye investeringer, således at anlæggene kan bringes op på det krævede niveau. De anvendte rensningsmetoder skal altså forbedres. Men der var også en række andre problemer. Visse allerede fær- digbyggede anlæg fungerede endnu ikke, eller der var alvorlige driftsproblemer, så de ikke fungerede effektivt. I begge tilfælde havde man ikke opnået den tilsigtede effekt med fællesskabsfinansieringen. 98. Retten konstaterede i 1996, at fem af de seks vandrensningsanlæg, som den reviderede i Italien, slet ikke fungerede, selv om de var færdige. Nogle af dem havde endda været driftsklare i flere måneder. En af grundene til, at de ikke var taget i drift, var, at ENEL (det nationale elektricitetsselskab) havde nægtet at til- slutte anlæggene til elektricitetsnettet, fordi der ikke var disponible bevillinger. Der var andre problemer med disse anlæg, f. eks. var nogle af dem ikke tilsluttet kloaknettet m. m. Når sådanne anlæg (mekanisk og elektronisk udstyr og bygninger) ikke anvendes, er der endvidere risiko for, at de forfalder. Der er investeret ca. 26,5 mio. ECU (55 125 mio. ITL) i disse anlæg. 99. I Galicien (Spanien) fungerede kun et af de tre færdige rensningsanlæg. Det andet anlæg (det integrerede rensningsprojekt i byen Sada) fungerede utilfredsstillende. Det tredje anlæg, rensningsanlægget i Rianxo, der blev overdraget de lokale myndigheder i april 1995, var endnu ikke i drift, først og fremmest fordi det ikke var tilsluttet elnettet, og fordi driften af det ikke var blevet udbudt i licitation. Målene for denne type projekter er at begrænse forureningen, men det var ikke opfyldt. De samlede udgifter til disse to projekter var på ca. 8,4 mio. ECU. 100. Det fremgik af en undersøgelse medfinansieret af ENVIREG (29), hvor 15 vandrensningsanlæg blev under- søgt på Kreta, at de ikke fungerede på optimale betingel- ser, og at kontrollerne af det udledte vand skulle forbe- (28) Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1994, kapi- (29) »Study on the creation of a centre for environmental upgra- tel 4, EFT C 303 af 14. 11. 1995, s. 108. ding of Crete«, ENVIREG-EOT, 1995. C 191/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 dres. Endelig konstaterede Retten i alle de besøgte med- lemsstater, at spildevandssystemerne og rensningsanlæg- gene i visse tilfælde fungerede dårligt. Det fremgår af ovennævnte tilfælde, at en lang 101. række komplekse faktorer er bestemmende for, om anlæggene er af en sådan kvalitet, at resultaterne bli- ver tilfredsstillende, og fællesskabsfinansieringerne giver det maksimale udbytte. Finansieringerne er bestemt af afgørende betydning for gennemførelsen af en politik på dette område. I henhold til princippet om delt ansvar er det medlemsstaternes pligt at sikre, at disse anlæg fortsat fungerer effektivt. De vigtigste aspekter er driften af anlæggene, vedligeholdelsen af kloaknettene og de der- med forbundne omkostninger. Retten undersøgte også disse aspekter nærmere i en række medlemsstater. ENVIREG-initiativet 102. I 1990 lancerede Kommissionen FI ENVIREG, der skulle bidrage til at beskytte miljøet og fremme den økonomiske udvikling. De specifikke mål var navnlig: — at mindske forureningen i kystområder — at fremme fysisk planlægning af kystområder — at bidrage til at sikre kontrol med forvaltningen af industriaffald, og — at udvikle knowhow vedrørende projektering og drift af rensningsanlæg. Strukturfondenes samlede bidrag til FI ENVIREG 103. androg for perioden 1990-1993 500 mio. ECU (i 1990- priser). De støtteberettigede områder var kystområder, som er omfattet af mål nr. 1, og de kystzoner i Middel- havsområdet, som er omfattet af mål nr. 2 og 5b. Alle regioner omfattet af mål nr. 1 var støtteberettigede til projekter vedrørende industriaffald og knowhow. to 104. Næsten tredjedele af bevillingerne blev anvendt til at mindske forureningen i kystområder, der er omfattet af mål nr. 1. Der blev navnlig opført eller moderniseret spildevandsrensningsanlæg og infrastruktu- rer. Derfor tog Rettens revision sigte på dels udnyttelsen af EFRU-bevillingerne til vandrensningsprojekter i mål nr. 1-regionerne, dels det net af eksperter, Kommissionen havde etableret med henblik på udvikling af knowhow og udveksling af erfaringer, og den efterfølgende evaluering af FI ENVIREG. Vanskeligheder med gennemførelsen af FI ENVIREG Fællesskabsinitiativet ENVIREG blev godkendt i 105. maj 1990, og sidste frist for afholdelse af betalinger blev for nogle programmer fastsat til den 31. december 1994 og for andre til den 31. december 1995. Disse program- mer blev væsentligt forsinket, fordi de fleste af de berørte medlemsstater anmodede om forlængelse af de endelige frister. Ved udgangen af regnskabsåret 1996 — dvs. for nogle programmers vedkommende to år og for andres ét år efter udløbet af den oprindeligt fastsatte frist — var kun tre af 13 programmer afsluttet (ENVIREG Provence- Alpes-Côte d’Azur (PACA), Nordirland og Portugal). 17,9 % af forpligtelserne til initiativet var endnu ikke udnyttet (jf. tabel 6). 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/23 TABEL 6 Gennemførelse af fællesskabsinitiativet ENVIREG pr. 31. december 1996 Programmering Samlede omkostninger EFRU Forpligtelser Betalinger Ikke betalt % Frigørelser 1 000 ECU (1993-priser) FI Regis-Envireg-Stride Guyane 31 689 10 362 10 362 8 392 1 970 FI Regis-Envireg-Stride Martinique 70 866 14 139 14 139 11 686 2 453 FI Regis-Envireg-Stride Reunion 140 895 27 169 27 169 22 496 4 673 FI Regis-Envireg-Stride Guadeloupe 72 956 17 022 17 022 14 615 2 407 FI ENVIREG PACA 8 318 3 000 3 000 2 981 FI ENVIREG Languedoc-Rousillon 5 202 1 000 1 000 800 0 200 FI ENVIREG-Stride Korsika 37 216 14 684 14 684 12 113 2 571 FI ENVIREG Irland 40 557 30 420 30 420 29 044 1 376 FI ENVIREG Italien 342 478 168 672 168 672 105 437 63 235 FI ENVIREG Grækenland 117 774 78 934 78 934 64 108 14 826 FI ENVIREG Nordirland (1) 25 664 17 448 17 654 16 308 0 FI ENVIREG Spanien 235 702 126 934 126 934 111 140 15 794 FI ENVIREG Portugal 145 510 101 486 101 486 98 631 0 I ALT 1 274 827 611 270 611 476 497 751 109 505 19 17 17 14 0 20 18 5 37 19 0 12 0 18 19 1 346 2 852 4 217 (1) Kommissionen indgik forpligtelser for 3. tranche i november 1993 uden hensyntagen til ændringerne af finansieringsplanen, som tilsynsudvalget havde godkendt (oktober 1993). Der blev indgået forpligtelser for 1 346 mio. ECU for meget, hvilket blev udlignet ved udbetaling af restbeløbet (maj 1996). Kilde: GD XVI data 1997. 106. Irland havde ikke anmodet om at få fristerne forlænget. Det tog så lang tid at afslutte programmet, fordi Kommissionen og de irske myndigheder ikke kunne nå til enighed om begrebet endelig modtager i forbindelse med bestemte projekter, bl. a. projekter vedrørende spil- devandsinfrastrukturer. Irland anså miljøministeriet (der er den myndighed, der er ansvarlig for finansieringen af projekterne) for at være den endelige modtager, og ikke kommunerne, der fungerer som bygherrer. I de øvrige medlemsstater anses bygherrerne for at være de endelige modtagere. Udgiftsanmeldelserne fra Irland indbefattede derfor udgifter, der ikke var betalt på tidspunktet for indgivelsen af anmeldelserne, samt anslåede udgifter og endda udgifter afholdt inden starten af den støtteberetti- gede periode. Kommissionen bør sikre sig, at betegnelsen »endelig modtager«, som defineret i de finansielle bestem- melser om godkendelse af hvert enkelt OP, anvendes ensartet i alle medlemsstater, og at udgiftsanmeldelserne kun omfatter faktisk afholdte udgifter som fastsat i de gældende bestemmelser. 107. Der var særligt store problemer med gennemfø- relsen af ENVIREG-programmet i Italien. Disse proble- mer var forbundet med gennemførelsen af EFSR i 1989- 1993 i Italien. Retten konstaterede, at der ikke var blevet fulgt op på ENVIREG-programmet, hvilket navnlig skyldtes, at Kommissionen ikke havde fået tilsendt finan- sielle oplysninger og gennemførelsesrapporter, men også at tilsynsudvalgene fungerede temmelig utilfredsstillende (der forelå ikke præcise oplysninger, undertiden var regionerne ikke repræsenteret, eller der blev ikke ført protokol). Ved udgangen af 1994 var kun 3,5 % af de beløb, Kommissionen havde overført som forskud for 1991 (dvs. ca. 3,1 mio. ECU (6 600 mio. ITL)), blevet brugt. Problemerne med gennemførelsen af fællesskabs- støtterammen i Italien medførte, at Italien og Kommissio- nen indgik en generel aftale om at forlænge ENVIREG- programmet til den 31. december 1996 for forpligtelser- nes vedkommende og til den 31. december 1997 for betalingerne. 96 % af bevillingerne til ENVIREG-programmet i 108. Nordirland var afsat til bekæmpelse af forureningen i kystområder. Der var oprindelig planlagt 14 projekter vedrørende rensning af spildevand. Vanskelighederne med C 191/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 sig at bringe disse projekter i overensstemmelse med direkti- verne om vandkvalitet og navnlig med det nye direktiv 91/271/EØF bevirkede imidlertid, at halvdelen af projek- terne ikke kunne gennemføres inden for den frist, der var fastsat i programmet. Syv projekter blev erstattet af et stort projekt vedrørende modernisering af et af de to vandrensningsanlæg i Belfast, som 250 000 indbyggere er tilsluttet. Dette projekt — hvis samlede støtteberettigede omkostninger beløb til ca. 16,5 mio. ECU (13,3 mio. GBP) finansieret udelukkende med nationale midler — blev allerede påbegyndt i 1986 og havde absorberet 68 % af EFRU-støtten til dette program. Det skal understreges, at det var fastsat i retningslinjerne for de operationelle programmer under ENVIREG (30), at der kun i ganske særlige tilfælde kunne finansieres vandrens- ningsanlæg til befolkningsområder med mere end 100 000 indbyggere. Som forholdene var, må det konsta- teres, at de mål og prioriteter, der var fastsat inden for rammerne af ENVIREG i Nordirland, kun blev delvis opfyldt, navnlig for så vidt angik projekternes innovative karakter. For den del, der vedrørte ENVIREG i Galicien, 109. medtog medlemsstaten et nyt projekt, nemlig det under- søiske kloakudløb ved La Coruña, der tegnede sig for 32 % af dette autonome samfunds samlede støtteberetti- gede udgifter eller ca. 8,8 mio. ECU (1,4 mia. ESP). I strid med Kommissionens retningslinjer (31) er dette pro- jekt en del af et anlæg, hvor spildevandet fra La Coruña kun for-renses, men denne by har et indbyggertal på langt over 100 000. Dette projekt er heller ikke i overensstem- melse med artikel 4 og 6 i direktiv 91/271/EØF. 110. Forholdene var ikke ens i de forskellige medlems- stater. I Portugal f. eks. kunne FI ENVIREG til dels kompensere for, at fællesskabsstøtterammen for 1989- 1993 ikke omfattede miljøforanstaltninger, og EFRU- støtten blev forhøjet med 13 mio. ECU, som blev over- ført fra REGEN-initiativet. Dermed kunne der medtages yderligere projekter. 111. For så vidt angår ENVIREG-programmet i Græ- kenland nedsatte Kommissionen beløbet for støtteberetti- gede udgifter med 22 mio. ECU (eller 15,7 %), og dermed også EFRU-medfinansieringen med 15 mio. ECU (eller 16 %) i forhold til det oprindeligt planlagte beløb. Årsa- gen var den meget utilfredsstillende gennemførelse af programmets foranstaltning 1, der vedrørte rensning af spildevand, og som tegnede sig for 61 % af bevillingerne. Af de i alt 100 projekter, der oprindeligt var planlagt under denne foranstaltning, måtte 32 opgives. I øvrigt var der også problemer med gennemførelsen af 40 af de tilbageværende 68 projekter, og de kunne ikke afsluttes inden for rammerne af ENVIREG-programmet. Græken- land har anmodet om at få dem medtaget i den nye EFSR 1994-1999. 112. I forbindelse med ENVIREG-Stride-programmet på Korsika faldt de samlede støtteberettigede udgifter med 6,3 mio. ECU (14,5 %), mens medfinansieringen under EFRU blev forhøjet med 1,8 mio. ECU (13,8 %). Dette beløb hidrørte fra en overførsel af uudnyttede bevillinger fra OP Interreg Korsika-Sardinien og blev brugt til at finansiere foranstaltning 2, der vedrørte rensning af spildevand. De støtteberettigede udgifter faldt, fordi foranstaltning 3 vedrørende destruktion af fast affald til dels slog fejl. Mindre end 25 % af de disponible bevillinger var blevet udnyttet, og det fik naturligvis konsekvenser for rensningen og bortskaffelsen af slam fra rensningsanlæggene. Nettet af eksperter »Ambiente e Regione« (AMBER) 113. Et af de innovative aspekter ved FI ENVIREG var udvikling af knowhow og udveksling af erfaringer på de områder, det finansierede gennem AMBER-nettet af eksperter (hvortil der blev ydet 1 006 573 ECU over tre år). Dette ekspertnet skulle på anmodning udarbejde tekniske vurderinger af projekter til programledere og bygherrer, fremme udvekslingen af oplysninger og erfa- ringer og overførslen af knowhow mellem de forskellige involverede administrationer og bistå Kommissionen, navnlig med opfølgningen af FI. I forbindelse med vand- rensning skulle nettet yde teknisk støtte til udviklingen af knowhow vedrørende projektering og vedligeholdelse af spildevandsrensningsanlæg. Retten har tidligere konstateret, at mange vand- 114. rensningsanlæg ikke fungerede, navnlig i mål nr. 1- områder, og Kommissionen påtog sig dengang at følge op på problemet fremover (32). Derfor har Retten fundet det vigtigt at undersøge AMBER-ekspertnettet. 115. I juni 1991 undertegnede Kommissionen en kon- trakt med et konsulentfirma om at opbygge dette net af eksperter. Der blev i første omgang indgået en kontrakt for et år, og den blev efterfølgende forlænget tre gange frem til 20. december 1994. Det var imidlertid klart, at aspektet »anmodning 116. om tekniske vurderinger« ikke fungerede. Der blev kun brugt 9 000 ECU til dette formål. Der var flere årsager til dette, men navnlig at de to medlemsstater (Spanien og Italien) med de største ENVIREG-programmer (ca. 60 % af det samlede beløb) ikke anvendte nettet. Endvidere havde stort set kun de centrale myndigheder kendskab til nettet, og de lokale myndigheder fik kun meget få oplys- ninger om det. Da der endvidere ikke var afsat bevillinger (30) Kommissionens meddelelse (90/C 115/03) til medlemssta- terne af 9. maj 1990. (31) Kommissionens meddelelse (90/C 115/03) til medlemssta- (32) Særberetning nr. 3/92 om miljø med Kommissionens svar, terne af 9. maj 1990. EFT C 245 af 23. 9. 1992, punkt 3. 15. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/25 til, at AMBER-nettet kunne betale eksperternes honora- rer, var de lokale myndigheder ikke motiverede til at benytte det. Endelig ydede de nationale myndigheder allerede ekspertbistand, eller der anvendtes eksterne kon- sulenter. 117. Nettet havde også til opgave at udarbejde nyhedsbreve og manualer til de lokale myndigheder samt at arrangere konferencer og workshopper om miljøanlig- gender. Der var problemer med at få disse manualer sendt ud til de lokale myndigheder. Først ved udgangen af 1993 blev der taget initiativ til at få dem sendt ud til de lokale myndigheder i de områder, der var støtteberetti- gede under FI ENVIREG, men sidste frist for at indgå aftale om arbejder under ENVIREG var netop den 31. december 1993. I øvrigt var kun ca. 900 af i alt 5 000 eksemplarer af manualen »Rensning af spildevand« blevet uddelt til de lokale myndigheder. 118. Erfaringsudveksling og overførsel af knowhow skulle ifølge planerne finde sted på konferencer, der bl. a. skulle fremme det bilaterale samarbejde mellem de for- skellige involverede myndigheder. Det samarbejde, der kom i stand gennem sådanne konferencer, blev med nogle få undtagelser ikke videreført. 119. Nettets tredje opgave var at yde Kommissionen teknisk bistand. Denne tekniske bistand bestod navnlig i undersøgelser, der gik langt ud over målene for FI ENVIREG og bestemmelserne i kontrakterne om teknisk bistand. Kommissionen meddelte allerede i sit svar til Rettens særberetning om miljø (33), at AMBER-nettet ikke længere kun skulle dække FI ENVIREG, men at det skulle udvides til også at omfatte miljømæssige aspekter i forbindelse med alle strukturelle interventioner. Denne udvidelse skete på grundlag af en aftale, der kun omfat- tede ENVIREG-programmerne, og der blev ikke afholdt nyt udbud. Efterfølgende evaluering af FI ENVIREG 120. I december 1993 indgik Kommissionen en kon- trakt om evaluering af FI ENVIREG. Kontraktbeløbet var på 276 500 ECU. Evalueringen af ENVIREG skulle gen- nemføres i to faser, som skulle være afsluttet i december 1995. Formålene med første fase var fortrinsvis at eva- luere de fastlagte mål og den værdiforøgende effekt på fællesskabsplan samt at analysere de administrative pro- cedurer og forvaltningssystemer, der var anvendt i forbin- delse med fællesskabsinitiativet i modtagermedlemssta- terne. Anden fase vedrørte den økonomiske effekt, der var opnået ved gennemførelsen af initiativet. Denne fase skulle først påbegyndes, når Kommissionen havde konstateret, at kvaliteten af evalueringen i den første fase var tilfredsstillende. 121. Først i oktober 1996, dvs. 25 måneder efter udløbet af fristen for den første fase (september 1994) og ti måneder efter udløbet af fristen for den anden fase (33) Kommissionens svar til punkt 3. 13 og 3. 14 i særberetningen nr. 3/92 om miljø, EFT C 245 af 23. 9. 1992. (december 1995), blev der forelagt en endelig rapport for Kommissionen. De samlede omkostninger ved denne eva- luering var på 211 887 ECU, og ifølge Kommissionen indeholdt denne rapport allerede størstedelen af de oplys- ninger, der var nødvendige for en samlet evaluering af FI ENVIREG. 122. Efter Rettens mening opfyldte denne rapport bl. a. af nedenstående årsager imidlertid ikke de evaluerings- mål, der var fastsat i kontrakten: a) analysen af de administrative procedurer og forvalt- ningssystemerne var udelukkende beskrivende, og kvaliteten varierede meget fra medlemsstat til med- lemsstat b) rapporten indeholdt hverken en sammenligning af programmerings- og gennemførelsesmetoderne eller en evaluering af forvaltningsstrukturerne i forhold til de forfulgte mål c) kontrahenten havde ikke analyseret den fysiske gen- nemførelse af de medfinansierede programmer og projekter og heller ikke foretaget evalueringer, der kunne have gjort det muligt at måle effekten af disse finansieringsbidrag på grundlag af egnede indikatorer (det gælder dog ikke Portugal) d) der var ikke foretaget budget- og regnskabsanalyser som fastsat i kontrakten e) rapporten indeholdt ikke en fyldestgørende analyse af, i hvilket omfang FI ENVIREG havde bidraget til at få løst de miljøproblemer, som initiativet specifikt tog sigte på (vandforurening, fysisk planlægning af kystområder osv. ) f) det blev ikke slået fast i rapporten, at der var en sammenhæng mellem ENVIREG og den økonomiske udvikling og/eller fremme af turismen i den pågæl- dende region. Der kan ikke drages nogen konklusion om FI ENVI- REG’s effekt på grundlag af oplysningerne i denne rap- port. Det skal endelig bemærkes, at der end ikke er nedsat et videnskabeligt evalueringsudvalg. 123. Retten må konkludere, at FI ENVIREG kun delvis har nået de oprindeligt fastsatte mål. Når bortses fra Irland, fremgik sammenhængen mellem ENVIREG og direktiv 91/271/EØF ikke tilstrækkeligt klart af kvalitets- kravene til spildevandsrensningsprojekterne, og derfor er der medfinansieret projekter, der ikke var i overensstem- melse med dette direktiv. Endvidere er forureneren- betaler-princippet ikke blevet fastslået i forbindelse med rensningsprojekterne, og det har medført, at der er finan- sieret projekter vedrørende rensning af industrispilde- vand, selv om de forurenende industrier ikke havde tilladelse til at udlede vandet, og selv om de ikke for- rensede spildevandet. FI var så længe om at komme i gang, at gennem- 124. førelsesperioden blev forkortet. Det var ikke befordrende for nye projekter, der kun tegnede sig for en lille procent- del af de projekter, der allerede var under udførelse, eller C 191/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 som var planlagt, før FI blev igangsat. Gennemførelsen af projekterne blev væsentligt forsinket, f. eks. i Italien, og det medførte, at man opgav en lang række projekter og/eller ikke afsluttede en lang række andre projekter, som i Grækenland. Og i visse tilfælde, bl. a. i Nordirland, blev projekterne ændret væsentligt i forhold til det oprin- delige program. 125. Med hensyn til udvikling af knowhow og udveks- ling af erfaringer gennem oplysningskampagner samt anvendelse af teknisk bistand kunne der ikke noteres særlig gode resultater. LIFE-programmet 126. Det finansielle instrument for miljøet (LIFE) blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 1973/92 af 21. maj 1992 (34) for perioden 1991-1995. Forordningen blev ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1404/96, i henhold til hvilken anden etape af LIFE fastsattes til 1996-1999. Der blev tildelt LIFE et budget på 450 mio. ECU for perioden 1996-1999. 127. LIFE-projekter er hovedsagelig innovative projek- ter, som tager sigte på at fremme forståelsen i medlems- staterne for miljøproblemer og at informere om miljø- teknologi. Et af de reviderede franske LIFE-projekter vedrørte opførelsen af et mindre vandrensningsanlæg, som var et forsøgsprojekt. Forsøget gik ud på at afprøve en billig metode til rensning af husspildevand fra områder med 50-150 PE. Projektet gav positive resultater, der burde have været udnyttet bedre af Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelserne i LIFE-forordningens artikel 2, stk. 1, litra b), og stk. 3, om udbredelse af resultaterne af innovative projekter. Retten gjorde opmærksom på disse forhold i årsberet- ningen for regnskabsåret 1994 (35). KAPITEL IV VANDAFGIFTSPROBLEMATIKKEN Som nævnt i kapitel I (jf. punkt 21-23) er det 128. omkostningskrævende at gennemføre byspildevandsdirek- tivet. Spørgsmålet er, hvordan medlemsstaterne påtænker at dække omkostningerne forbundet med forvaltning, drift og udskiftning (nedskrivning) af anlæggene. Bygge- omkostningerne finansieres fortrinsvis over de nationale budgetter, i nogle tilfælde med støtte fra Fællesskabet. Det skal understreges, at der parallelt med investeringerne i spildevandsinfrastrukturer foretages tilsvarende investe- ringer i projekter vedrørende vandforsyning og depone- (34) EFT L 206 af 22. 7. 1992, s. 1. (35) EFT C 303 af 14. 11. 1995, s. 167. ring af fast affald. Det er fortrinsvis de lokale myndighe- der som stat, amter og kommuner, der finansierer omkostningerne ved drift, vedligeholdelse og fornyelse af udstyr samt anlægsinvesteringer, og de gør det over lokale afgifter, der inkasseres over lokale skatter eller vandregningen. Vandafgifter 129. Vandafgiftsproblematikken er meget kompleks, og opkrævningssystemer og beregningsgrundlag varierer fra medlemsstat til medlemsstat. Afgifterne varierer alt efter, hvilken form for udledning der er tale om (36), samt efter brugergruppen, afgiftsgrundlaget og det organ, der pålægger afgiften. Kommissionen har foretaget en undersøgelse, 130. hvor den er gået ud fra den forudsætning, at der indgår to elementer i vandafgifter: a) et finansieringselement, eftersom afgifterne skal finan- siere opførelsen af og driftsomkostningerne ved kom- munale rensningsanlæg, og b) et ansporende element, eftersom afgifterne skal anspore til at begrænse forureningen i et sådant omfang, at det vil medføre lavere afgift. Alle EU-lande har afgiftssystemer med et finansieringsele- ment. Der er imidlertid stor forskel på, hvor stor en procentdel af omkostningerne ved kommunal spilde- vandsrensning der dækkes af indtægterne fra afgifterne. Ifølge ovennævnte rapport dækkede brugerafgifterne i perioden 1988-1992 en stor del af omkostningerne i Danmark, Tyskland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige (England og Wales). Sådanne afgifter dækkede en relativt lav andel af omkostningerne i Portugal og Spanien, mens Belgien lå midt på skalaen. Der forelå ingen eller kun ufuldstændige oplysninger om Irland, Frankrig, Luxembourg, Grækenland og Italien. 131. Ud fra de foreliggende oplysninger er det ikke muligt at se, om brugerafgiftssystemerne er opbygget sådan, at de dækker de samlede omkostninger og anspo- rer forurenerne tilstrækkeligt til at belaste systemet mindre. 132. Finansierings- og ansporingselementerne kan kombineres effektivt, hvis afgiftstariffen fastsættes på grundlag af de finansielle omkostninger ved vandkvali- tetsforvaltning. Det betyder, at omkostningerne forbundet med driften af systemet og alle dermed forbundne servi- (36) Spildevand kan udledes på to måder: ved direkte udledning og ved indirekte udledning alt efter, om spildevandet renses, inden det udledes til en vandrecipient, hvilket igen er afgø- rende for, hvordan forurenerne påvirker miljøet. I begge tilfælde kan der foretages en form for for-rensning af spildevandet, afhængigt af udledningens art. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/27 ceydelser samt amortisering af anlægsinvesteringer burde dækkes af brugeren i overensstemmelse med forureneren betaler-princippet. Efter denne metode bør der ved plan- lægningen af et rensningsanlægs kapacitet tages højde for såvel størrelsen af det byområde, der skal tilsluttes anlæg- get, som den kapacitetsnedsættelse, det ansporende ele- ment i afgiften kan forventes at resultere i. Ellers kan resultatet blive overkapacitet. Det er bekymrende, at der ved planlægningen af 133. disse projekter — og af finansieringen af dem — åbenbart ikke blev taget højde for, at kapacitetskravene til anlæg- gene er sæsonbetingede. I flere populære turistområder kunne anlæggene således ikke opfylde kravene i turisthøj- sæsonen. 134. Det er usikkert, om der ved gennemførelsen af en fornuftig afgiftspolitik i overensstemmelse med princippet om, at forureneren betaler, er taget tilstrækkeligt hensyn til effekten af EU-støtte. Forbedring og vedligeholdelse af spildevandsrensningsanlæg kræver så omfattende anlæg- sinvesteringer, at medlemsstaterne naturligvis ønsker at begrænse dem mest muligt, eller i det mindste at opnå så megen støtte som muligt, både for at mindske deres effekt på den offentlige sektors budget og for at lette vandafgiftsbyrden for deres vælgere. Myndighederne og de offentlige beslutningstagere havde allerede alvorlige problemer med de fleste af de projekter, Retten revide- rede, navnlig med hensyn til — forudfinansiering af anlægsinvesteringer (regionens andel i finansieringen af anlægsinvesteringer), og — fastsættelse af afgiftssatser, som var »politisk« accep- table for vælgerne og også acceptable ud fra »sam- fundsmæssige« hensyn. De politiske og økonomiske incitamenter ved medfinan- siering over strukturfondene (navnlig Samhørighedsfon- den — det er udtrykkeligt fastsat i artikel 7, stk. 2, i forordningen om oprettelse af Samhørighedsfonden, at der skal tages hensyn til indtægterne af indtægtsskabende projekter ved fastsættelsen af EU-støttebeløbet) kan i øvrigt bevirke, at omkostningerne ved forureningsbekæm- pelse uden større problemer overføres fra forureneren til den europæiske skatteyder. KONKLUSION 135. Retten har konstateret, at det er vanskeligt for Kommissionen at sikre, at der gennemføres en effektiv politik til bekæmpelse af vandforurening i hele EU. På de områder, hvor medlemsstaterne og deres lokale myndig- heder har det fulde ansvar for at gennemføre foranstalt- ninger til opfyldelse af direktiverne, er der fortsat proble- mer med at få gennemført fællesskabsbeslutninger i den nationale ret (jf. punkt 12-15). Der er lang vej igen, før alle nødvendige programmer til opfyldelse af kravene i direktiverne er gennemført. Ofte foreligger der ikke de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere, dels hvor- dan arbejdet skrider frem, dels om kravene er opfyldt inden for den tidsfrist, der er fastsat i direktiverne. Der blev konstateret problemer af denne art i forbindelse med alle tre direktiver, der er omhandlet i denne beretning (jf. punkt 16-19). 136. Situationen er heller ikke tilfredsstillende i de tilfælde, hvor Kommissionen — på EU’s vegne — bidra- ger direkte til omkostninger, der er nødvendige, for at rensningsanlæg opfylder de i direktiverne fastsatte krav. Retten reviderede en række projekter, der tog sigte på at forbedre spildevandsrensningen, og en stor del af dem opfyldte (jf. i direktiverne punkt 59-62 og 74-76). fastsatte krav ikke de Vandforureningen forårsaget af intensiv land- 137. brugsproduktion er ikke blevet begrænset tilstrækkeligt. Intet tyder på, at de producenter, der er ansvarlige for den værste nitratforurening, tvinges effektivt til at begrænse forureningen enten gennem forbud, gennem særlige afgifter eller gennem effektive incitamenter. Der er ikke taget ordentligt fat på dette problem i forbindelse med reformen af den (jf. punkt 30-36). landbrugspolitik fælles 138. Forholdene er lige så utilfredsstillende for så vidt angår slam fra rensningsanlæg. Effektiv gennemførelse af byspildevandsdirektivet vil uvægerligt give flere proble- mer med deponering af slam fra rensningsanlæg, men Kommissionen har endnu ikke taget fat på dette spørgs- mål (jf. punkt 38-44). 139. Der bør lægges større vægt på forureneren- betaler-princippet i forbindelse med vandforurening. Prin- cipielt bør afgifter og skatter fastsættes på en sådan måde, at der sikres tilstrækkelige indtægter til at dække anlægs- og driftsomkostninger forbundet med de nødven- dige anlæg. Endvidere bør større forurenere anspores til at forbedre deres metoder, således at de skatter eller afgifter, som de ellers skulle betale, nedsættes. Retten finder det bekymrende, at det almindelige krav om, at der skal tages hensyn til indtægterne fra projekter ved fast- sættelsen af det beløb, EU skal finansiere, kan vise sig at være uforeneligt med princippet om, at forureneren beta- ler. For at opnå maksimal støtte fra EU vil myndighe- derne i medlemsstaterne måske undlade at sørge for, at de største forurenere dels bærer deres del af omkostning- erne, dels får det rette økonomiske incitament til at reducere forureningen ved kilden og således mindske den byrde, der belaster de offentlige infrastrukturer (jf. punkt 128-134). 140. Koordineringen i Kommissionen kan forbedres. GD XI har det primære ansvar for EU’s miljøpolitik og for foranstaltninger til gennemførelse af direktiverne, og det bør udbygge forbindelserne til andre operationelle GD’er i Kommissionen, så det sikres, at de programmer C 191/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 og projekter, som de er ansvarlige for, er helt og fuldt i overensstemmelse med EU’s mål på miljøområdet (jf. punkt 8). 141. Det femte handlingsprogram på miljøområdet, der blev forelagt for Rådet i februar 1993, indeholdt hovedlinjerne i fællesskabsindsatsen på mellemlang og lang sigt for udviklingen af alle økonomiske sektorer under hensyntagen til en bæredygtig udvikling på miljø- området. Programmet omfatter også en tidsplan for gen- nemførelsen af målene. De problemer med spildevands- rensning, Retten påpeger i denne beretning, er så alvor- lige, at der er risiko for, at målene for det femte program ikke vil være nået i år 2000. Kommissionen og Parlamen- tet deler denne bekymring, og begge institutioner har erklæret, at der ikke er opnået tilfredsstillende resultater på området bekæmpelse af vandforurening. For at få rettet op på de nuværende forhold bør Kommissionen og medlemsstaterne i god tid, inden de i direktiverne fast- satte gennemførelsesfrister udløber, iværksætte omfat- tende foranstaltninger på dette område (jf. punkt 3, 5, 24-28 og 51). Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 19. marts 1998. På Revisionsrettens vegne Bernhard FRIEDMANN Formand 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/29 TEKNISKE BILAG TABEL 1 Krav — Spildevandsrensning i henhold til artikel 4-7 i byspildevandsdirektivet (91/271/EØF) Byområdets størrelse (1 000 PE) , 2 2-10 10-15 Vandrecipient Krævet rensningsniveau Type Følsomhed 31. december 1998 31. december 2000 31. december 2005 Alle vandområder Afhænger af om- stændighed Kystnære vand- områder Standard Flodmundinger Mindre følsom Ferskvandsflod- mundinger Kystnære vand- områder Standard Mindre følsom Alle vandområder Standard Passende niveau Passende niveau Primær Sekundær Primær Sekundær Alle vandområder Følsom Tertiær. 15 Kystnære vand- områder Mindre følsom (1) Primær Alle vandområder Standard Sekundær Alle vandområder Følsom Tertiær (1) Områder, hvor udledningen kommer fra byområder med PE. 150 000, kan ikke betegnes som mindre følsomme. Kilde: National Rivers Authority (NRA) Final Report 1995/UK. TABEL 2 Tidsplan for gennemførelsen af nogle af kravene i byspildevandsdirektivet Gennemførelsesdato Krav 30. juni 1993 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft. 31. december 1993 Medlemsstaterne udarbejder et program for gennemførelsen. Medlemsstaterne kortlægger følsomme og mindre følsomme områder og reviderer dem mindst hvert fjerde år (artikel 5). (Kortlægning kræves ikke, hvis medlemsstaterne vælger at anvende artikel 5, stk. 8, og anvender tertiær rensning for alt spildevand fra områder med PE. 10 000 i hele deres område). Medlemsstaterne sikrer, at der findes bestemmelser om udledning til kloak. Medlemsstaterne informerer Kommissionen om gennemførelsesprogrammet og sender ajourførte oplysninger hvert andet år. Medlemsstaterne sikrer, at byspildevand, der tilledes kloaknet før udled- ning, underkastes passende rensning inden for de fastsatte frister. Medlemsstaterne kontrollerer udledninger for at sikre, at kravene er opfyldt, og vandrecipienter. 30. juni 1994 1998-2005 Kilde: National Rivers Authority (NRA) Final Report 1995/UK. C 191/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 TABEL 3 Tidsplan for gennemførelse af en del af nitratdirektivet Gennemførelsesdato Krav December 1993 Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft. Medlemsstaterne gennemfører over en periode på et år et program, der går ud på at kontrollere nitratkoncentrationen i overfladevand og grundvand. Derefter kortlægger de de sårbare zoner. Dette program skal gentages hvert fjerde år, afhængigt af nitratkoncentrationen. Medlemsstaterne kortlægger sårbare zoner og reviderer dem mindst hvert fjerde år. (Dette kræves ikke, hvis medlemsstaterne vælger at anvende artikel 3, stk. 5, og gennemføre handlingsprogrammet i hele deres område). Medlemsstaterne udarbejder en kodeks for godt landmandskab, som land- brugerne følger frivilligt, og som skal sikre et generelt niveau for beskyttelse mod forurening i hele landet. Medlemsstaterne udarbejder handlingsprogram(mer) vedrørende landmand- skab i sårbare zoner (begrænsning af tilførslen af organisk gødning, krav om en vis opbevaringskapacitet osv. ). De skal revideres mindst hvert fjerde år. Medlemsstaterne forelægger en rapport om alle disse punkter hvert fjerde år. Medlemsstaterne gennemfører obligatoriske handlingsprogrammer i en del eller samtlige sårbare zoner. December 1995 Juni 1996 December 1999 Kilde: National Rivers Authority (NRA) Final Report 1995/UK. TABEL 4 Tidsplan for gennemførelsen af en del af slamdirektivet Gennemførelsesdato Krav August 1989 Medlemsstaterne burde have iværksat direktivet og sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft i) medlemsstaterne skal udarbejde en rapport til Kommissionen om direktivets iværksættelse ii) medlemsstaterne skal føre detaljerede registre med angivelse af det producerede slams mængde/sammensætning og karakteristika iii) medlemsstaterne skal føre registre med landbrugernes navn og adresse og den slammængde, der anvendes som gødning i landbruget. Kilde: National Rivers Authority (NRA) Final Report 1995/UK. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/31 TABEL 5 Rapporteringskrav i henhold til direktiverne Direktiv Rapporteringsmyndighed Frekvens Dato for første rapport Periode Overfladevand (75/44/EØF) Kommissionen gennem et centralt nationalt organ hver tolvte måned inden 1. oktober det følgende år et år Prøveudtagning og analyse (79/869/EØF) Kommissionen hvert tredje år ni måneder før udløbet af den dækkede periode 1993-1995 Kommissionen med regelmæssige mellemrum fire år efter meddelelse badesæsonen Badevand (76/160/EØF) Farlige stoffer (76/464/EØF) Kviksølv (82/176/EØF) Kviksølv (84/156/EØF) Cadmium (83/513/EØF) Hexachlorcyklohexan (84/491/EØF) Tetrachlormethan (86/280/EØF) Dichlorethan (90/415/EØF) Ferskvandsfisk (78/659/EØF) Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) fem år (1980/1985/1990/1995) Aldrin (89/34/EØF) Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen hvert femte år fire år efter meddelelse Kommissionen med regelmæssige mellemrum fem år efter gennemfø- relsen (inden 1. oktober 1995) et år Udveksling af oplys- ninger (77/795/EØF og 86/574/EØF) Kommissionen gennem et centralt nationalt organ hver tolvte måned inden 1. oktober det følgende år et år Rapporteringsbeslutning (92/446/EØF) Kommissionen afhænger af direktiverne afhænger af direktiverne afhænger af direktiverne Grundvandet (80/68/EØF) Drikkevand (80/778/EØF) Byspildevand (91/271/EØF) Kommissionen på anmodning på anmodning tre år (1993/1994/1995) Kommissionen ikke angivet inden to uger ikke angivet Kommissionen på anmodning senest seks måneder efter anmodningen et år C 191/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 Direktiv Rapporteringsmyndighed Frekvens Dato for første rapport Periode Nitrater (91/676/EØF) Kommissionen fireårsperioder fire år efter meddelelse fire år Skaldyr (79/923/EØF) Kommissionen med regelmæssige mellemrum seks år efter gennemfø- relsen (inden 1. oktober 1995) et år Forslag — Deponerings- pladser (KOM(93)275) Kommissionen hvert tredje år tre år efter gennemførelsen tre år Forslag — Badevand (KOM(93)680) Forslag — Vandområ- ders økologiske kvalitet (KOM(93)680) Titandioxid (82/883/EØF) Kommissionen hvert år 31. december 1996 et år Kommissionen hvert tredje år ni måneder efter udlø- bet af den dækkede pe- riode tre år (1999/2000/2001) Kommissionen ikke angivet 1981 og 1986 et år (1981) Kilde: ECT/IW Project Report. Ref: OP 1/95, 12. juli 1995. Antal spildevandsrensningsanlæg i medlemsstaterne opdelt i kapacitetskategorier (1994) TABEL 6 Medlemsstat Belgien Danmark Frankrig Tyskland (1) (2) Grækenland Irland Italien (2) Luxembourg Nederlandene Portugal Spanien , 5 264 1 600 8 502 7 199 521 4 071 58 92 263 Det Forenede Kongerige 6 598 % (3) 81,9 5-15 49 183 808 716 27 385 6 112 30 395 7,6 Rensningsanlægskapacitet (× 1 000 PE) 15-50 50-100 100-200 200-500. 500 50 53 804 772 25 12 441 3 127 24 493 7,9 13 26 143 90 8 1 4 66 3 3 281 102 1,3 9 8 69 1 1 36 108 4 2 35 64 1 1 24 82 1,3 1 7 2 1 3 1 19 I alt 389 1 873 10 368 9 941 (1) 170 562 5 069 73 460 324 3 281 7 797 40 307 (1) Data for det tidligere Vesttyskland — men i det samlede antal indgår 1 100 spildevandsrensningsanlæg i det tidligere Østtyskland. (2) Ændring af kapacitetskategori ved 10 000 PE. (3) I denne procent indgår kun for Tysklands vedkommende data, der dækker mere end én spildevandsrensningskapacitets kategori, ellers ikke. Kilde: Endelig rapport til GD XI B1 i Kommissionen: The comparability of quantitative data on waste water collection and treatment (European Water Pollution Control Association, april 1995). 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/33 TABEL 7 Procent af medlemsstaternes befolkning, der er tilsluttet vandrensningsanlæg Samlet befolkning Procent af befolkningen, der er tilsluttet spildevandsrensningsanlæg Procent af rens- ningsanlæg (5) Kilde Eurostat (1992) EWPCA (1984) (1) Sobemap (1990) (2) OECD (1991) Eurostat (3) WRC (1994) (4) WHO (1990) Referenceår 1991 1981-1983 1988 udgangen af 80’erne 1989-1990 1987-1993 1990 Belgien Danmark Frankrig (6) Tyskland (tidligere Vest og Øst) Grækenland Irland Italien Luxembourg Portugal Spanien Nederlandene Det Forenede Kongerige mio. 9,9 5,1 56,9 79,7 10,2 3,5 57,7 0,4 9,9 39,0 15,0 57,5 % 24 92 59 80 26 35 , 100 82 % 35 98 50 90 62 10 41 60 83 8 47 90 84 % 98 52 90 60 48 89 84 % 25 98 68 86 91 62 10 44 61 90 21 50 93 87 % 28 92 50 83 90 58 34 45 60 87 20 59 88 85 % 45 95 40 100 18 70 — 92 45 26 85 100 EU i alt 344,8 68,9 66,5 (1) EWPCA: European Water Pollution Control Association. (2) Fra Morse at al. (1993), baseret på Sobemap (1990). (3) Data forelagt af Eurostat i den periode, revisionen fandt sted. (4) WRC: Water Research Center. (5) Det fremgår ikke tydeligt, om dataene dækker hele befolkningen, % af indsamlet spildevand eller % af antal kloaknet. (6) Oplysningerne om den tilsluttede befolkning kan nok ikke sammenlignes direkte med andre lande. Kilde: The European Water Pollution Control Association (april 1995). C 191/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 TABEL 8 Befolkning i medlemsstaterne, der er tilsluttet et kloaksystem Samlet befolkning Procent af befolkningen, der er tilsluttet et kloaksystem Eurostat (1992) EWPCA (1982) (1) WHO (2) (1989) Sobemap (1990) Eurostat (3) WRC (1994) (4) 1991 mio. 9,9 5,1 56,9 79,7 10,2 3,5 57,7 0,4 9,9 39,0 15,0 57,5 1981-1983 1988-1989 1988 1989-1990 1987-1993 % 55 98 92 90 — — 56 — — 90 100 95 %. 70 83 85 94. 42 66 — 97 41 68 90 98 % 70 98 70 93 70 40 66 80 69 6 8 29 96 % — 99 87 93 76 — 66 — 90 — — 95 96 % 70 93 65 89 92 77 67 75 97 52 70 97 96 Kilde Referenceår Belgien Danmark Frankrig I alt Tyskland Tidl. Vesttyskland Tidl. Østtyskland Grækenland Irland Italien Luxembourg Portugal Spanien Nederlandene Det Forenede Kongerige EU i alt 344,8 (1) EWPCA: European Water Pollution Control Association. (2) Vægtet gennemsnit for by- og landbefolkning (3) Data forelagt af Eurostat i den periode, revisionen fandt sted. (4) WRC: Water Research Center. Kilde: The European Water Pollution Control Association (april 1995). Deponeret slamproduktion i hver enkelt medlemsstat pr. år og pr. person (tilsluttet et spildevandsrensningsanlæg) basis (WRC, 1994) TABEL 9 Medlemsstat Belgien Danmark Frankrig Tyskland Grækenland (1) Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal (1) Spanien Det Forenede Kongerige I alt Deponeret slam tds y-1 (2) 59 200 170 300 852 000 2 681 200 48 200 36 700 816 000 7 900 322 900 25 000 350 000 1 107 000 6 476 400 (1) Højt regnet. (2) Deponeret slam i ton/år. Kilde: EWPCA rapport til Kommissionen, april 1995. (%) (1) (3) (13) (42) (, 1) (, 1) (13) (, 1) (5) (, 1) (5) (17) (100) 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/35 KOMMISSIONENS SVAR KAPITEL I GENNEMFØRELSEN AF DIREKTIVERNE nødvendige data indsamles fra alle de relevante kilder, således at indikatorerne kan anvendes i overvågningen og evalueringen af programmernes virkninger. Gennemførelsen af direktiverne i medlemsstaternes ret 12-14. Den 1. oktober 1997 vedtog Kommissionen beretningen om gennemførelsen af nitratdirektivet, hvoraf det fremgår, at kun fire medlemsstater (DK, F, L, E) har opfyldt deres forpligtelser vedrørende gennemførelsen af direktivet. Beretningen indeholder desuden kvantificerede angivelser af, hvor langt medlemsstaterne er kommet med hensyn til at etablere kodekser for godt landmandskab og handlingsprogrammer for sårbare zoner, og endelig anfø- res det, at der er indledt overtrædelsesprocedurer mod størstedelen af medlemsstaterne. Kommissionen er nu ved at udarbejde beretningen om gennemførelsen af byspildevandsdirektivet, der vil blive offentliggjort næste år. Der er (november 1997) indledt overtrædelsesprocedurer mod seks medlemsstater (Østrig, Belgien, Tyskland, Italien, Portugal og Spanien). For tre medlemsstaters vedkommende (Grækenland, Tyskland og Italien) fastslog Domstolen allerede i 1996, at de ikke havde opfyldt deres forpligtelser med hensyn til gennem- førelsen af direktivet i national lov. Medlemsstaternes rapportering 17. Hvad angår gennemførelsesprogrammerne i hen- hold til spildevandsdirektivet, havde Kommissionen ved udgangen af november 1997 modtaget rapporter fra elleve medlemsstater, medens Belgien (det vallonske område), Grækenland, Italien og Portugal endnu ikke har indsendt deres rapporter. Med henblik på en sammenligning mellem medlemsstater- nes krav til ordninger for udledning af industrispildevand er der foretaget undersøgelser af forholdene i alle med- lemsstaterne, herunder i de tre nye medlemslande; under- søgelserne blev gennemført senere end forventet på grund af medlemsstaternes generelt forsinkede gennemførelse af direktivet, men resultaterne er nu ved at blive analyseret, og Kommissionens beretning i henhold til artikel 13, stk. 3, vil blive offentliggjort i 1998. 20-22. Med hensyn til det forskriftsmæssige krav om angivelse af kvantificerede indikatorer i programmerings- dokumenterne og overvågning af fremskridtene hen imod opfyldelsen af målene er der nu på grundlag af forhand- linger med medlemsstaterne indføjet en række miljøindi- katorer i hvert enkelt programmeringsdokument. Det henhører under overvågningsudvalgene at sikre, at de Den omtalte database over indikatorer blev opbygget i tiden forud for forhandlingerne som et redskab til støtte for medlemsstaterne og Kommissionen i arbejdet med at fastsætte de indikatorer, der skulle indgå i programme- ringsdokumenterne. Det har aldrig været hensigten, at databasen skulle kunne bruges i forbindelse med de løbende evalueringer, idet det er overvågningsudvalgenes opgave at indhente oplysninger som grundlag for fastsæt- telsen af indikatorer fra de datakilder, de måtte anse for relevante. Formålet med oprettelsen af databasen var primært at tilvejebringe generel baggrundsinformation om forholdene i mål nr. 1-regioner, fortrinsvis baseret på data indsamlet af de nationale statistiske kontorer. Kommissionen erkender, at oplysningerne i databasen var utilstrækkelige. Dette skal imidlertid ses i lyset af, at der på daværende tidspunkt kun forelå meget begrænsede regionale miljødata. Det er også forklaringen på, at databasen var begrænset til mål nr. 1-områder, idet der generelt kun indsamles sparsomme miljødata på det niveau (NUTS III), hvor der fastsættes støtteberettigede foranstaltninger for mål nr. 2 og 5b. I tiden efter oprettelsen af databasen er der udfoldet betydelige bestræbelser på at forbedre adgangen til regio- nale miljødata, og der er bl. a. ydet finansiel støtte til medlemsstaternes indsamling af data. Hermed skulle databasen kunne udbygges, således at den kan anvendes som grundlag for udarbejdelsen af indikatorer, der kan indgå i den næste generation af programmeringsdoku- menter. Tidsrammerne for gennemførelsen af direktiverne Byspildevandsdirektivet 24-28. På tidspunktet for vedtagelsen af spildevandsdi- rektivet var de kvantitative mål, der skulle nås, ikke endeligt afklaret. Der er i mellemtiden indsamlet statis- tiske oplysninger, som nu er ved at blive bearbejdet. Resultaterne forventes at foreligge i løbet af 1998. 26. De meget store variationer med hensyn til hvor stor en procentdel af befolkningen/byområderne, der er tilknyttet rensningsanlæg, var en af hovedårsagerne til, at Kommissionen foreslog og Rådet vedtog spildevandsdi- rektivet. I henhold til dette direktiv skal medlemsstaterne i første omgang vurdere situationen og fastsætte gennem- førelsesprogrammer og i næste omgang iværksætte de nødvendige foranstaltninger. På tidspunktet for direkti- vets vedtagelse var det derfor ikke muligt at forudse, hvor mange rensningsanlæg der skulle opføres i Fællesskabet, C 191/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 idet kun en vurdering fra tilfælde til tilfælde kan give et tilstrækkelig solidt grundlag for at afgøre, hvorvidt der i en region skal opføres et fælles rensningsanlæg for flere byområder eller separate anlæg. Kommissionens beret- ning, der vil blive offentliggjort i 1998 (jf. svar til 12-14. ), vil imidlertid indeholde en oversigt over antallet af rensningsanlæg. 28. Kommissionen er sig bevidst, at nogle medlemssta- ter er forsinkede med hensyn til opfyldelsen af deres forpligtelser, og at nogle end ikke har gennemført direkti- vet i national lov (jf. svar til 11-13. ). Kommissionen anser imidlertid de af Rådet vedtagne frister for opfyl- delse af målsætningerne for tilstrækkelige og har ikke på indeværende tidspunkt planer om at foreslå ændringer. Den kendsgerning, at ikke en eneste medlemsstat formelt har anmodet om at få ændret fristen, bestyrker Kommis- sionen i dens holdning til dette spørgsmål. Kommissionen vil uden tøven iværksætte de nødvendige overtrædelses- procedurer, herunder procedurer i henhold til artikel 171 i traktaten, for manglende opfyldelse af direktivet. Nitratdirektivet Kommissionen har fået oplyst, at en stor del af de 33. øvrige landbrugere er interesseret i at få etableret rens- ningsanlæg, men at de hermed forbundne omkostninger er meget høje for den enkelte landbruger. Det omhand- lede kooperativ og de regionale myndigheder opfordrer landbrugere, hvis bedrifter ligger i nærheden af hinanden, til at slutte sig sammen for at skaffe midler til at finansiere sådanne anlæg; det må imidlertid erkendes, at der kun sker langsomme fremskridt. 34. Den sidste sætning henviser til data vedrørende udledning af organisk affald m. m. Sådanne data kan imidlertid under bestemte lokale forhold være misvisende. I bilag III. I. 3 i direktivet er det udtrykkeligt fastsat, at der skal tages hensyn til ligevægten mellem afgrødens forven- tede kvælstofbehov og kvælstoftilførslen til afgrøden. Forsøgsprojekter i Bretagne er undtagelsesvis ble- 35. vet finansieret med EFRU-midler. Gennemførelsen af pro- jekterne og kontrollen med disses overensstemmelse med fællesskabslovgivningen er primært medlemsstatens an- svar. 36-37. Uanset hvor beklagelig forureningen fra land- bruget i Bretagne er set i forhold til den fælles miljøpoli- tik, er tildeling af såvel national offentlig støtte som fællesskabsstøtte til udbedring af situationen underlagt statsstøttereglerne. Ifølge disse kan der ikke ydes støtte til foranstaltninger, der tager sigte på at bringe virksomhe- i overensstemmelse med de forskriftsmæssige derne bestemmelser, da dette er i strid med princippet om, at forureneren betaler, og dermed kan føre til konkurrence- fordrejninger. Kommissionen kan således ikke som led i gennemførelsen af regionalpolitikken og af miljøbeskyttel- seshensyn handle i strid med de principper, der er fastsat i Fællesskabets miljø- og konkurrencepolitik. Inden for rammerne af retningslinjerne for den nye generation af programmer under mål nr. 2 (1997-1999) har Kommissionen over for medlemsstaterne påpeget, at den gerne ser miljødelen styrket. Det skal dog klart understreges, at det ikke er strukturfondenes opgave alene at løse alle de eksisterende forureningsproblemer i en given region. Slamdirektivet 40. De franske myndigheder har meddelt, at kontrol- len med anvendelsen af behandlet slam snarest vil blive strammet. I 1996 vedtog de portugisiske myndigheder en strategisk plan for håndtering af byaffald (PERSU); med gennemfø- relsen af denne plan vil 95 % af befolkningen blive tilsluttet et affaldsbehandlingssystem, der opfylder kra- vene i fællesskabsdirektiverne. En række projekter er ved at blive — eller er allerede — gennemført. I takt med at de nye systemer tages i brug, lukker de portugisiske myndigheder de ukontrollerede affaldsplad- ser i regionen, hvoraf omkring 20 nu er saneret og taget ud af brug. 41. De påpegede problemer er blevet løst ved, at Kommissionen i august 1995 godkendte en yderligere støtte fra Samhørighedsfonden til arbejder, der ikke var omfattet af den oprindelige beslutning. I den nye beslut- ning er der afsat midler til en udvidelse af affaldspladsen til deponering af slam. Endvidere er det fastsat, at det kviksølvholdige spildevand skal gennemgå en tertiær rensning. Denne omprogrammering har medført en bety- delig forhøjelse af støtten fra 5 mio. ECU til 11,1 mio. ECU. Resultaterne af Kommissionens undersøgelser er 44. blevet udbredt gennem de faste repræsentanter og de forskellige ministerier eller disses korrespondenter. Det må dog erkendes, at medlemsstaternes indsats for at udbrede resultaterne til de berørte målgrupper i nogle tilfælde lader en del tilbage at ønske. KAPITEL II EU-UDGIFTER TIL FORBEDRING AF VANDKVALITETEN Budgetgennemførelsen Eftersom EU-støtten under strukturfondene er pro- 46. gramorienteret, er Kommissionen nok ikke i stand til at give systematiske oplysninger om de niveauer, der ligger under de hovedfelter og foranstaltninger, den har god- 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/37 kendt. Det gælder f. eks. oplysninger om individuelle projekter, som medlemsstaterne har godkendt. I mange tilfælde indgår vandforanstaltninger i de generelle pro- gramfelter på miljøområdet, hvilket fremgår af miljørap- porteringen i årsberetningerne. Den syvende årsberetning om strukturfondene (1995) viede imidlertid miljøaspektet særlig opmærksomhed og indeholdt en særskilt angivelse af fællesskabsstøtten til direkte miljøinvesteringer, herunder til mindskelse af vandforureningen. Beretningen ligeledes mange eksempler på miljørelaterede aspekter i program- merne. Den stigende tendens til at integrere miljødimen- sionen i de forskellige programfelter, navnlig i mål nr. 2- programmer, har afskåret Kommissionen fra at give en mere systematisk redegørelse for dette område. indeholder 50. Med hensyn til det operationelle program for udvikling af landbruget i Nordirland medfører struktur- fondenes decentraliserede karakter, at Kommissionen ikke råder over detaljerede data vedrørende de enkelte projekter. I det omtalte tilfælde henhører beslutninger om godkendelse af de enkelte landbrugsinvesteringer under medlemsstaten, som skal varetage en række administra- tive kontrolfunktioner og stikprøvekontroller på stedet. Mangelfulde data 52. I forslaget til direktiv om rammerne for Fællesska- bets vandpolitiske foranstaltninger (Kommissionens for- slag til direktiv KOM(97) 49 af 26. februar 1997, som ændret ved KOM(97) 614 af 26. november 1997), fast- lægges fælles definitioner for vandrelateret fællesskabs- lovgivning. 53. Jf. svaret til punkt 46. Der foreligger ikke specifikke data 54-55. De relative andele, der er afsat til miljøformål, opgives som samlede beløb, hvilket afspejler strukturfon- denes integrerede interventionsform. Det skal tilføjes, at Kommissionens rapportering tager sigte på at give et samlet overblik over fondenes interventioner, medens detaljerede data om de enkelte regioner forefindes i de respektive offentliggjorte programmer. I hvilken udstrækning miljøforanstaltninger indgår i pro- grammerne er forskellig for de forskellige medlemsstater og mål. Hvad angår mål nr. 1, omfatter ESFR for Nederlandene f. eks. en specifik foranstaltning vedrørende »vandforvaltning«. Andre lande, f. eks. Portugal og Belgien, medtager miljø- foranstaltninger i programmerne, men ikke specifikke vandforanstaltninger. Under mål nr. 2 er medfinansiering af basisinfrastrukturinvesteringer til f. eks. opsamling og rensning af vand ikke et hovedfelt og kræver derfor en specifik begrundelse i regionale udviklingsbehov. De ikke specifikt miljørelaterede projekter er af stor betydning, men det er ikke muligt at præcisere, hvor mange af disse foranstaltninger, der har en positiv virk- ning på miljøet, da de ikke er specifikt angivet i program- merne. ESFR for 1994 indeholder en vurdering af de under EF-støtterammerne for 1989-1993 medfinansierede miljø- investeringer. Evalueringer på programniveau kan imid- lertid kun omfatte felter (f. eks. »miljø«), men ikke indi- viduelle foranstaltninger (såsom »spildevandsrensning«). I betragtning af miljøanliggenders store betydning har Kommissionen iværksat en bred tematisk evaluering af strukturfondenes virkninger på miljøet. Evalueringen, som omfatter alle medlemsstaterne og tager sigte på at fastlægge retningslinjer for fremtidige programmer, for- ventes at foreligge i 1998. Hvad angår Samhørighedsfonden, har Kommissionen inden for rammerne af aktionen vedrørende teknisk bistand finansieret undersøgelser, der er gennemført af et privat konsulentfirma med henblik på at vurdere situatio- nen i samhørighedslandene med hensyn til gennemførel- sen af direktiv 91/271. 56. Harmoniseringen af data er en problemstilling, som Kommissionen løbende beskæftiger sig med. Datae- nes uensartethed afspejler imidlertid programmernes for- skelligartede indhold og form. På indeværende tidspunkt er det kun i begrænset omfang muligt at harmonisere dataene om miljørelaterede foranstaltninger i program- merne. Selve kategorien »miljø« er forskelligt defineret i de forskellige medlemsstaters og regioners programmer. Den stigende og afgjort positive tendens til horisontal integrering af miljøaspektet i andre foranstaltninger gør det stadig vanskeligere klart at identificere miljøforan- staltninger. KAPITEL III REVISION AF PROJEKTGENNEMFØRELSEN Overensstemmelse med byspildevandsdirektivet 57. I henhold til forordningerne om strukturfondene er det medlemsstaternes ansvar at sikre, at medfinansie- rede foranstaltninger er i overensstemmelse med fælles- skabsbestemmelserne om miljøbeskyttelse. I artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning nr. 4253/88 er det fastsat, at Kommissionen kan foretage stikprøvekontrol på stedet. Såfremt der afsløres uregelmæssigheder, bringer Kommis- sionen i givet fald bestemmelserne i artikel 24 i Rådets forordning nr. 4253/88 i anvendelse og træffer de for- nødne korrigerende foranstaltninger. C 191/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 Anvendelsen af Kommissionens forordning nr. 2064/97, hvori der er fastsat detaljerede gennemførelsesbestemmel- ser for Rådets forordning nr. 4253/88 om medlemsstater- nes finansielle kontrol med operationer, der medfinansie- res under strukturfondene, vil bidrage til at forbedre den finansielle kontrol med overholdelsen af fællesskabsreg- lerne, herunder miljøbestemmelserne. Hvad angår spildevandsrensningsanlægget i Alviela-bæk- kenet, hvoraf Samhørighedsfonden kun finansierer mo- derniseringen (projektfase 3), er det klart understreget i beslutningen om støtte fra juli 1993, at de portugisiske myndigheder skal opfylde de i direktivet fastsatte kvali- tetskriterier. Dette punkt vil blive efterprøvet, inden rest- beløbet til projektet udbetales. Fristen for indgåelse af forpligtelser var for de 59. fleste programmer i programmeringsperioden 1989-1993 den 31. december 1993. På baggrund af tidsplanen for gennemførelsen af byspildevandsdirektivet (den 30. juni 1993 for gennemførelsen i national lov og den 31. de- cember 1993 for udarbejdelse af medlemsstaternes gen- nemførelsesprogram), er det forståeligt, at en række alle- rede igangsatte projekter ikke kunne ændres i overens- stemmelse med de nye krav, der indførtes i direktivet. a) Ifølge oplysninger fra den omhandlede medlemsstat er det planen, at for-rensningsanlægget ved La Coruna skal udbygges, således at det opfylder kravene i direktiv 91/271/EØF. Der er planlagt yderligere arbej- der til et beløb af 5 mia. ESP. b) Kun 70 % af mængden af spildevand fra byområdet renses i øjeblikket i spildevandsrensningsanlægget i Funchal på Madeira, fordi kloaknettet ikke er færdig- bygget, og en del af det ikke fungerer tilfredsstillende. De igangværende arbejder, som Funchals bystyre har iværksat, vil sikre, at systemet fungerer efter hensig- ten. c) På Kommissionens forespørgsel har de italienske myndigheder svaret, at parametrene for spildevands- udledningerne fra rensningsanlægget i Mola di Bari nu opfylder de i direktiv 91/271/EØF fastsatte krav for størstedelen af de fastsatte værdier; dette er et resultat af de ekstraarbejder, der blev finansieret under ENVIREG-programmet. Kommissionen har anmodet om detaljerede tekniske oplysninger. 61. a) Ifølge oplysninger, som Kommissionen har ind- hentet hos medlemsstaten, er det besluttet, at for-rensningsanlægget for at skal udbygges opfylde kravene i direktiv 91/271/EØF. b) De af Samhørighedsfonden medfinansierede in- vesteringer inden for rammerne af projektet »Ud- bygning af samleledninger og bygning af et spil- devandsrensningsanlæg med sekundær rensning i Nigran« vil sikre overensstemmelsen med direkti- vet. Forældede projektkoncepter 65. Kommissionen vil anmode de græske myndigheder om oplysninger om rensningsanlæggets nuværende drifts- vilkår. 67. Jf. svar til 58. b). 68. Ifølge medlemsstatens oplysninger har samleled- ningerne i Ribeira by tilstrækkelig kapacitet til at klare bortledningen af overfladevand og regnvand. De tekniske problemer, der i nogle kommuners samleledninger opstår under ekstraordinære omstændigheder, synes ikke at skabe nævneværdige driftsforstyrrelser i det samlede sys- tem. Problemerne med regnvand og industrispildevand 69. For så vidt angår valget af opsamlingssystemer, »separatsystemer« eller »fællessystemer«, er der ingen generelle fordele eller ulemper forbundet med disse syste- mer. Valget træffes i hvert enkelt tilfælde afhængigt af miljømæssige, meteorologiske, lokale og hydrologiske for- hold. I størstedelen af de tilfælde, hvor der er etableret separatsystemer, udledes overfladevandet (regnvandsaf- strømningen) i vandrecipienten uden yderligere behand- ling. For de såkaldte fællessystemer (et samlet opsamlingssys- tem for spildevand og regnvandsafstrømning), stiller direktivet ikke krav om opsamling af regnvandsafstrøm- ning, men kun om begrænsning af forureningen af vand- recipienter som følge af overløb efter voldsomt uvejr (jf. bilag I. A). 70. Kloaknettet i Biguglia kommune har ganske rigtigt ikke et separatsystem. Ifølge de franske myndigheder er det på grund af de store investeringsomkostninger helt udelukket at etablere et separatsystem til opsamling og behandling af regnvand. Alene omkostningerne ved en tilpasning af byggeværkerne under hovedvejen anslås til 30 mio. FRF. c) Biguglia: Som forklaret af de franske myndighe- der var dette projekt vedtaget, før direktiv 91/ 271 trådte i kraft. Yderligere arbejder er planlagt med henblik på at opfylde direktivets krav. Overvågningsudvalget for ENVIREG-Stride-programmet foreslog på sit møde den 15. oktober 1993 at styrke »rensnings«foranstaltningen med 0,379 mio. ECU, navn- lig for at tilgodese de yderligere rensningsbehov efter oversvømmelserne på Korsika i 1993. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/39 De spanske myndigheder anvender ganske rigtigt 71. fællessystemer, hvilket ikke i sig selv udgør et teknisk problem. Fællessystemer skaber ikke nødvendigvis pro- blemer med driften af rensningsanlæggene, som nu omfatter oplagringssystemer og omløbskanaler. Disse investeringer er finansieret af Samhørighedsfonden. Hvad angår Portugal gælder Rettens udsagn kun for gamle og/eller historiske bydele. De nye kloaksystemer, og de, der er blevet udskiftet, er alle separatsystemer (byspildevand/regnvand). Et af målene i forslaget til direktiv om rammerne 73. for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (Kom- missionens forslag KOM(97) 49 af 26. februar 1997, som ændret ved KOM(97) 614 af 26. november 1997), er indførelse af fuld omkostningsdækning for enhver tje- neste, der ydes i forbindelse med vandforsyning og opsamling og rensning af spildevand med henblik på at anspore til en forsigtig og rationel brug af de naturlige ressourcer i overensstemmelse med det i traktatens arti- kel 130 R fastsatte mål. 74. Den omhandlede medlemsstat oplyser, at de regio- nale myndigheder gør alt, hvad de kan, for at fremme en effektiv håndhævelse af forureneren-betaler-princippet og tilskynde industrivirksomhederne til at sørge for for- rensning, før spildevandet udledes i det offentlige kloak- net. Kommissionen vil indhente nærmere oplysninger 75. herom hos de spanske myndigheder. De irske myndigheder har oplyst, at de er i gang 76. med at følge op på det af Retten påpegede problem. 77. a) Spildevandsudledninger fra industrier/anlæg, som er omfattet af direktivet om integreret forebyg- gelse og bekæmpelse af forurening, er allerede underlagt fyldestgørende kontrolkrav i henhold til direktiv 96/61/EF. Kontrollen med spilde- vandsudledninger fra industrier/anlæg, der ikke er omfattet af det nævnte direktiv, sikres med Kom- missionens forslag til direktiv om rammerne for Fællesskabets foranstaltninger; Kommissionen ændrede den 26. november 1997 sit forslag til direktiv om rammerne for Fælles- skabets vandpolitiske foranstaltninger med føl- gende foranstaltninger: vandpolitiske — indføjelse af princippet om emissionskontrol — indførelse af en forpligtelse for Parlamentet og Rådet til (via direktiver) at fastsætte emis- sionsgrænseværdier baseret på den bedste til- gængelige teknologi — for alle de kilder, som endnu ikke er omfattet af fællesskabslovgiv- ning — Kommissionen forpligtes til i nærmeste frem- tid at fremsætte et første sæt forslag om emissionsgrænseværdier for prioriterede stof- fer (KOM(97) 614). b) Eftersom både direktivet om integreret forebyg- gelse og bekæmpelse af forurening og det fore- slåede direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger indeholder bestem- melser om en ordning med forhåndsgodkendelse og/eller forhåndstilladelse, skal de, der ejer og driver byspildevandssystemerne, nødvendigvis inddrages i beslutningtagningen og holdes lø- bende orienteret. Planlagte og faktiske omkostninger ved projekterne Spildevandsrensningsanlægget i Psitalia blev påbe- 79. gyndt med støtte fra EFRU og videreført med støtte fra Samhørighedsfonden. Kommissionen erkender, at de anslåede omkostninger (40,1 mio. ECU) ikke var realis- tiske for et rensningsanlæg, der skal have kapacitet til at rense spildevandet fra en metropol som Athen. Grunden hertil er, at den daværende græske ordning for anlægsar- bejder tillod, at et byggeri påbegyndtes, uden at der forelå et tilstrækkelig præcist overslag over det faktiske budget for projektet, og uden at den samlede finansiering var sikret. Desuden begunstigede den daværende praksis fir- maer, som indrømmede væsentlige nedslag for at opnå kontrakten. Dette system er i mellemtiden blevet taget op til revision og ændret, navnlig i kraft af Kommissionens bestræbelser. I henhold til den nuværende lovgivning skulle en sådan fremgangsmåde ikke længere være til- ladt. 80. Ifølge de spanske myndigheders kommentarer skyl- des de øgede omkostninger i forbindelse med de omhand- lede projekter, som er angivet i den reviderede regional- plan fra 1993, hovedsagelig de yderligere arbejder, der er nødvendige for at opfylde direktivets bestemmelser. Ansøgningerne om støtte fra Samhørighedsfonden indgi- ves ganske rigtigt på grundlag af en regional omprogram- mering, som endnu ikke indbefatter alle investeringsom- kostningerne. De faktiske udgifter til projekterne kan først præciseres, efter at kontrakten er undertegnet. Kom- missionen er sig dette problem bevidst og bestræber sig på at finde en løsning herpå. Den konstaterede stigning i forhold til de budget- 81. terede udgifter skyldes dels en udvidelse af projektet, som blev vedtaget i 1994, dels stigninger i materialeudgifter og arbejdsomkostninger i henhold til klausulen om prisænd- ringer, ekstraarbejde, større udgifter til entreprenørarbej- det og valutasvingninger. 82. Kommissionens finansieringer under strukturfon- dene gælder programmer og ikke projekter. Det af Retten omtalte projekt indgår i et program, som har modtaget støtte fra EUGFL, Udviklingssektionen. Selv om udgif- terne til dette projekt er steget, er Kommissionens økon- C 191/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 omiske bidrag til det samlede program identisk med de budgetterede udgifter. stadionet i Furiani skulle mobiliseres til genopbygning af dette. 83. De tyske myndigheder har begrundet udbygningen af anlægget og den hermed forbundne udgiftsstigning. Kommissionen finder begrundelsen for nødvendigheden af at bygge en kælder velfunderet, for så vidt som der var tale om at opfylde bestemte tekniske krav. Forsinkelser i projektgennemførelsen og deres omkost- ningsforøgende effekt 86. Kommissionen har i bevidstheden om forsinkel- serne i gennemførelsen af projekter på Korsika gjort de respektive overvågningsudvalg opmærksom på disse pro- blemer og i en række tilfælde anbefalet forbedringer. Det er rigtigt, at udbudsprocedurerne i nogle tilfælde fandt sted efter udløbet af fristen for indgåelse af forplig- telser, fordi de franske myndigheder havde fortolket begrebet »retlig og finansiel forpligtelse« i overensstem- melse med den nationale praksis. Kommissionen fører i øjeblikket drøftelser med de franske myndigheder med henblik på at få afklaret problemet. De franske myndigheder har givet følgende redegørelser vedrørende de enkelte projekter: 1) »Rensningsanlægget ved lagunerne i Biguglia«: forsin- kelserne i gennemførelsen og de øgede omkostninger skyldes tekniske ændringer af det oprindelige projekt, som blev foretaget af miljøhensyn: ændring af rens- ningsanlæggets beliggenhed, fremledning af spildevan- det fra Biguglia og Lucciana kommune til kloaknettet ved lagunerne. 2) »Fremledning af spildevand fra Biguglia kommune til rensningsanlægget ved lagunerne« : arbejderne blev gennemført med forsinkelser — men på kort tid — da det ikke i 1992 var muligt af udlede spildevand i lagunerne. 3) Forundersøgelserne til projektet »Udvidelse af kapaci- teten til rensning af spildevand fra Ajaccio-området«, som blev finansieret under ENVIREG, startede gan- ske vist allerede i 1993, men i den forbindelse skal der tages hensyn til, at projektet ikke alene omfatter Ajaccio by, men også de omliggende kommuner Afa, Alata, Appietto, Sarrola og Bastelicaccia. Situationen vedrørende rensningen af spildevand fra Ajaccio by er nu tilfredsstillende (dog uden reservekapacitet), men det samme gælder ikke for de omliggende kommuner. Hvis der træffes en hurtig beslutning, kan størstepar- ten af de nødvendige arbejder (vedrørende rensnings- anlæg og kloaknet) gennemføres inden for rammerne af Docup under overholdelse af den fastsatte frist (31. 12. 2000). 4) Anlægget i den sydlige del af Bastia vil være drifts- klart ved udgangen af 1998 eller begyndelsen af 1999. Den store forsinkelse i opførelsen af rensnings- anlægget i den sydlige del af Bastia skyldes, at byg- herrens finansielle muligheder efter katatstrofen på 5) Forundersøgelserne vedrørende bekæmpelsen af foru- rening langs sydkysten af Ajaccio-golfen startede i 1984, men rensningsanlægget blev først taget i brug i 1991. På trods af projektets indlysende relevans er det stødt på stærk modstand i visse befolknings- kredse. Miljøministeren har ladet gennemføre to rundspørger, og resultaterne heraf var særdeles posi- tive. Hele denne proces har medført, at projektet påbegyndtes med en væsentlig forsinkelse. Endvidere råder bygherrerne — og det gælder for samtlige de ovennævnte projekter — ikke altid over de fornødne strukturer til at iværksætte projekter af den omhand- lede type med kort varsel, og endelig kan det tage lang tid at få de finansielle arrangementer på plads. De tekniske ændringer, der er foretaget, har 87-88. medført en væsentlig forbedring af kvaliteten og en udvidelse af kapaciteten. Alle de nævnte projekter er nu i brug og drives af de respektive kommuner. Årsagerne til, at omkostningerne ved disse projek- 89. ter i Grækenland oversteg de budgetterede omkostninger, er de samme, som der er redegjort for i svaret til punkt 78. Den omtalte praksis er blevet ændret under den anden programmeringsperiode. 90. Mange af de projekter, der er gennemført i Italien i programmets løbetid, er blevet væsentligt forsinket bl. a. på grund af indførelsen af nye regler og procedurer for tilkendelsen af kontrakter på anlægsarbejderne og omro- keringer af de ansvarlige embedsmænds forretningsområ- der. 91. Som Retten selv gør opmærksom på, er forsinkel- serne i gennemførelsen af disse to projekter begrundet i tekniske forbedringer. De kompetente myndigheders forvaltning af projekter 92-93. Samhørighedsfonden: For så vidt angår projek- tet i Greystones, er det specificeret i bilag 1 til beslut- ningen om tildeling af støtte fra Samhørighedsfonden (beslutning nr. C(94)3513 af 9. december 1994), hvilke arbejder der kan medfinansieres. Kriteriet for fordelingen af finansieringen mellem EFRU og Samhørighedsfonden var ikke aftalegrundlaget, men arbejdernes art. Selv om projekterne gennemføres på grundlag af samme aftale, er det alligevel muligt at sondre mellem den del af arbej- derne, der finansieres af EFRU under ENVIREG, og den del, der finansieres af Samhørighedsfonden. Med hensyn til spørgsmålet om finansiel adskillelse kan der udmærket være tale om særskilte projekter, selv om de gennemføres på grundlag af samme aftale. De arbej- der, der finansieres af Samhørighedsfonden, kan identifi- ceres som en særskilt del af aftalen, og de tilsvarende fakturaer kan ligeledes entydigt identificeres. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/41 Kloakeringsprojektet i Wexford blev ganske rigtigt i starten delvis finansieret under ENVIREG, men støttebe- løbet var minimalt og vedrørte kun den indledende plan- lægningsfase. Selve projektet blev efterfølgende forelagt Samhørighedsfonden og godkendt af denne. Kommissio- ikke-støtteberettigede nens beslutning specificerer de udgifter. Med hensyn til de regnskabsmæssige problemer, som Retten er stødt på i forbindelse med revisionen af udgif- terne til disse to projekter, vil Kommissionen anmode medlemsstaten om at dokumentere de anmeldte beløbs korrekthed. EFRU: For at sikre sammenhængen i indsatsen til forbe- dring af vandkvaliteteten har EFRU tilladt en faseinddel- ing af projekter, når de går ind over overlappende programmeringsperioder. En betingelse for at foretage en sådan faseopdeling er, at der ikke sker dobbeltfinansie- ring, og at kriterierne vedrørende start- og afslutningsfris- ter opfyldes. Opsplitningen af store anlægsprojekter (på tværs af områderne) i Irland skyldes i højere grad arbejdernes art og de begrænsede finansielle ressourcer, som de lokale myndigheder har til rådighed, end de motiver, som Ret- ten antyder. Hvis de lokale myndigheder skulle afvente en finansiel godkendelse for de samlede projekter, ville langt færre projekter kunne påbegyndes og afsluttes inden for en given programmeringsperiode. 94. Den påtalte situation er i mellemtiden blevet forbe- dret gennem en række ministerielle dekreter, som har ændret proceduren for iværksættelse af anlægsarbejder i Grækenland. En ny lov om regulering af disse forhold er desuden under forberedelse. For så vidt angår det nævnte projekt, har de græske myndigheder nu taget det af programmet. 95-96. Kommissionen er klar over, at der er problemer med regnskabsførelsen, rapporteringen og kontrollen på Korsika. Derfor besluttede den pr. 30. juli 1996 at reducere fællesskabsstøtten for OP 1994-1999 (Kommis- sionens beslutning nr. C(96)1895). Kommissionen overvejer som led i indsatsen for at forbe- dre gennemførelsen af EU-medfinansierede foranstalt- ninger at opfordre de regionale myndigheder til at oprette et edb-baseret styringssystem indeholdende instruktioner til brug for de berørte tjenester. Med hensyn til de regnskabsmæssige problemer, Retten har konstateret i Spanien, har Kommissionen fået oplyst, at der i 1994 blev indført forbedringer i regnskabsførel- sen vedrørende de medfinansierede udgifter. Rensningsanlæggene fungerer dårligt 98. Ifølge de oplysninger, som Kommissionen ligger inde med, skulle de problemer, som Retten konstaterede i 1996, i mellemtiden være blevet løst for de fleste af de under ENVIREG finansierede projekter. Som led i over- vågningen vil der i samarbejde med de italienske myndig- heder blive foretaget en yderligere kontrol, inden ENVI- REG-programmet udløber. 99. Sada: De spanske myndigheder har oplyst, at de regionale myndigheder med egne ressourcer har finansie- ret yderligere arbejder vedrørende dette projekt; Kommis- sionen vil indhente oplysninger om rensningsanlæggets aktuelle driftsvilkår. Rianxo: De spanske myndigheder har oplyst, at anlægget nu fungerer tilfredsstillende, efter at der er gennemført yderligere arbejder. Udbuddet vedrørende driften af anlægget blev afholdt i december 1995, og kontrakten blev underskrevet den 1. juli 1996. Vanskeligheder med gennemførelsen af FI ENVIREG 105. Forsinkelserne i gennemførelsen af ENVIREG- programmerne skyldes hovedsagelig manglen på infra- strukturer, teknisk knowhow og manglende erfaring hos de myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen, og hos modtagerne. Ved udgangen af 1997 var kun fem ENVIREG-programmer endnu ikke afsluttet. 106. I de finansielle gennemførelsesbestemmelser, der er vedlagt som bilag til Kommissionens beslutning om medfinansiering af det irske ENVIREG-program, præcise- res det, at udgiftsanmeldelser skal henvise til udgifter, der er betalt af de endelige modtagere, som anses for at være organisationer eller offentlige eller private foretagender, der er ansvarlige for, at arbejderne udføres (projektle- dere). De irske myndigheder har tilsyneladende misfortol- ket disse bestemmelser. De irske myndigheder har nu accepteret den fælles defini- tion af begrebet endelig modtager og har trukket deres oprindelige udgiftsanmeldelse vedrørende OP vandforsy- nings- og kloakeringsarbejder (baseret på den tidligere definition) tilbage og fremsendt en revideret anmeldelse, hvori de lokale myndigheder anses for de endelige modta- gere. Den samme definition anvendes for de nye operatio- nelle programmer for miljørelaterede arbejder 1994- 1999. De finansielle gennemførelsesbestemmelser, der er vedlagt som bilag til beslutningerne om medfinansiering af EFRU-projekter, er i princippet de samme for alle pro- grammer i alle medlemsstater. For yderligere at præcisere disse regler har Kommissionen udarbejdet klare og detal- jerede gennemførelsesbestemmelser, som er vedlagt beslutningerne om EFRU-medfinansiering for program- meringsperioden 1994-1999. C 191/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 Kommissionen tilslutter sig Rettens analyse af 107. problemerne med forvaltningen af ENVIREG-program- met. Det skal bemærkes, at det var det italienske miljømi- nisteriums første erfaring med forvaltning af et fælles- skabsprogram. Vanskelighederne opstod især i forbin- delse med fastlæggelsen af de organisatoriske aspekter og i forbindelse med ministeriets valg af procedurer for udvælgelse og finansiering af projekterne. Overvågningen af programmet er muligvis blevet forbedret i den sidste forvaltningsperiode. 108. Inden for den frist, der var fastsat i ENVIREG- programmet, var det ikke muligt (i betragtning af gen- nemløbstiden for projekter i denne sektor) at udforme, planlægge og gennemføre innovative projekter i et sådant omfang, at alle de bevilgede midler til Nordirland kunne absorberes. Efter grundige overvejelser og efter at have ladet en ny costbenefitanalyse udarbejde accepterede Kommissionen under hensyntagen til det omhandlede projekts langsigtede miljøvirkninger, herunder virkningen på Belfast Lough, at det medtoges i ENVIREG-program- met for Nordirland for således at gøre det muligt at udnytte de resterende bevillinger. 109. De spanske myndigheder har oplyst, at der er planlagt yderligere arbejder til et beløb af 5 mia. ESP med henblik på at bringe projektet i overensstemmelse med direktivets krav. 110. Kommissionen mener, at ENVIREG-initiativet i Portugal til dels har kompenseret for manglen på miljø- for foranstaltninger under 1989-1993. Under alle omstændigheder vil støtten fra Samhørighedsfonden og EFRU i programmeringsperioden 1994-1999 bidrage væsentligt til at afhjælpe manglerne på miljøområdet, navnlig hvad angår kloakering og spil- devandsrensning. fællesskabsstøtterammen 111. For så vidt angår nedsættelsen af beløbet for støtteberettigede udgifter under ENVIREG-programmet i Grækenland var det de kompetente græske myndigheder, der stillede forslag herom. Årsagen til nedsættelsen var den meget ringe udnyttelse af midlerne i starten af ENVIREG-programmets løbetid. Den forsinkede gennem- førelse skyldtes de offentlige myndigheders manglende erfaring med denne type arbejder (kommunale spilde- vandsrensningsanlæg), der medførte, at projekterne blev iværksat med store forsinkelser, og at kun en ringe del af bevillingerne kunne absorberes. De græske myndigheder overførte derfor disse bevillinger til andre initiativer eller til projekter, der var modne til medfinansiering. Som følge af nedsættelsen af budgettet reduceredes også antallet af projekter. Resultaterne af undersøgelserne på stedet viste, at de græske myndigheder, selv om de kun havde iværksat et begrænset antal projekter, havde undervurderet de fak- tiske omkostninger. Det skal bemærkes, at det stort set var første gang, at sådanne arbejder så dagens lys i Grækenland, og at udgiftsoverslagene var upræcist bereg- net. De rensningsanlæg, som ikke har kunnet færdiggøres med de begrænsede midler under ENVIREG-initiativet, vil på Grækenlands forslag blive medtaget under OP »miljø« i den nye EFSR 1994-1999, hvilket EFSR- overvågningsudvalget har godkendt. Kommissionen tilba- geholder det restbeløb, Grækenland har til gode (under ENVIREG-initiativet), indtil der er fundet en endelig løsning på dette spørgsmål. 112. Det omhandlede program (der blev foreslået i 1991 og vedtaget i april 1992) er blevet forsinket dels på grund af manglende erfaring med håndteringen af pro- grammet, og dels fordi det omfattede innovative foran- staltninger. De franske myndigheder har derfor i to omgange foreslået ændringer i form af justering af bevil- lingerne til de forskellige foranstaltninger og medfinansie- ringen under EFRU, og beslutningerne herom blev truffet i henholdsvis oktober og december 1993. Ifølge oplys- ningerne i den endelige gennemførelsesrapport, som de franske myndigheder har indsendt, kan der konstateres en programgennemførelse i nærheden af de 100 % i forhold til den sidste version af de finansielle tabeller. Nettet af eksperter «Ambiente e Regione« (AMBER) 113-119. AMBER-ekspertnettet blev oprettet med henblik på at fremme udvekslingen af knowhow på alle de områder, der finansieres under ENVIREG-initiativet, og ikke alene på vandområdet. Der var i kontrakten afsat 45 000 ECU til 30 tekniske vurderinger under aspektet »anmodning om tekniske vur- deringer« (punkt 115 i beretningen). At der indkom færre anmodninger end forudset, skyldes for en stor del, at størstedelen af de finansierede projekter — som det anføres i punkt 123 i beretningen — ikke var nye projekter, der krævede en forhåndsanalyse med henblik på at identificere det mest velegnede rensningssystem. De 45 000 ECU, der var afsat til tekniske vurderinger (1 500 ECU pr. vurdering), skulle dække udgifterne til identificering af egnede eksperter til AMBER-nettet og efterprøvelse af det udførte arbejdes kvalitet. Udgifterne til eksperternes honorarer skulle afholdes under OP ENVIREG. Manualerne og seminarerne omhandlede følgende emner: rensning af spildevand, håndtering af byaffald, inddra- gelse af miljøaspektet i den fysiske planlægning af kystområder. Manualerne er primært blevet sendt ud til nationale og regionale myndigheder og deltagerne i semi- narerne. Det står de nationale og regionale myndigheder frit for dels at tilpasse, reproducere og uddele manualerne til de lokale myndigheder, dels at anmode AMBER om at tilsende dem eksemplarer, som de kan uddele, eller at give AMBER en liste over lokale myndigheder, der skal have tilsendt manualerne. Da medlemsstaterne ikke har indsendt sådanne lister, har AMBER uddelt manualerne til lokale myndigheder i forbindelse med seminarerne. 18. 6. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/43 Formålet med konferencerne var at skabe mulighed for udvekslinger mellem deltagerne på selve konferencerne, men ikke at sikre en videreførelse af samarbejdet. I nogle tilfælde er samarbejdet rent faktisk blevet videreført, men uden finansiel støtte fra AMBER, da det ikke falder ind under nettets virkefelt, hvilket formodentlig har begræn- set udvekslingernes omfang. Efterfølgende evaluering af FI ENVIREG 121. Udkastet til den endelige rapport, som blev fore- lagt for Kommissionen i december 1995, skulle suppleres med yderligere elementer og afsluttedes i oktober 1996. Rapporten indeholdt en række data, som dækkede et maksimalt spektrum af oplysninger i betragtning af de omstændigheder, hvorunder evalueringen gennemførtes. Derfor fandt Kommissionen det ikke hensigtsmæssigt at bruge flere ressourcer på en evaluering, som under de givne omstændigheder ikke kunne blive mere fyldestgø- rende. At fristen for udarbejdelsen af rapporten skulle forlænges, skyldtes organisatoriske vanskeligheder med iværksættel- sen af evalueringen i visse medlemsstater, navnlig i Det Forenede Kongerige (Nordirland), Spanien, Portugal, Grækenland og Italien og i de franske oversøiske departe- menter. For Nordirlands vedkommende gik der fem måneder, før myndighederne gav grønt lys for iværksæt- telsen af evalueringen. 122. Kommissionen mener, at der ved evalueringen er indhentet det størst mulige antal data vedrørende analy- sen af de administrative procedurer og gennemførelsen af initiativet. Det var ganske rigtigt vanskeligt at drage en endelig konklusion vedrørende programmets effekt, ikke mindst fordi antallet af den type foranstaltninger, der støttes under ENVIREG, er steget stærkt i programme- ringsperioden 1994-1999. 123. Som Retten anfører i punkt 58, blev det i forbin- delse med vedtagelsen af FI ENVIREG under forhand- lingerne mellem Kommissionen og medlemsstaterne aftalt, at projekter vedrørende rensningsanlæg så vidt muligt skulle være i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 91/271/EØF. I henhold til artikel 7 i forordning nr. 2052/88 skal foranstaltninger, der medfinansieres af strukturfondene, være i overensstemmelse med traktaterne, de afledte retsinstrumenter og fællesskabspolitikkerne; desuden an- føres det eksplicit i gennemførelsesbestemmelserne, som er vedlagt som bilag til de medfinansierede programmer, at foranstaltningerne skal være i overensstemmelse med fællesskabspolitikkerne. 124. De indledende forsinkelser i gennemførelsen af det italienske program er nu indhentet. Af oplysningerne om, hvor langt man er kommet med gennemførelsen af arbejderne i december 1997, fremgår det, at så godt som 100 % af de programmerede beløb er absorberet. Hvad angår problemerne med gennemførelsen af ENVI- REG-programmet i Grækenland og Nordirland, henvises til svarene til punkt 110 og 107. LIFE-programmet 127. De lokale og regionale myndigheder har været tæt inddraget i projektet: der blev rettet henvendelse til borgmestrene i de 137 kommuner omkring Contrat de Baie, hvori de opfordredes til at skaffe sig oplysninger om resultaterne af forsøgsprojektet og at drage de investe- ringsmæssige konsekvenser heraf; projektet var finansie- ret af Den Europæiske Union, den franske stat (miljømi- nisteriet), Bretagnes regionalråd, Departementet Finistère l’Eau Loire-Bretagne (Loire-Bretagne og vandvæsen). l’Agence de Kommissionen og medlemsstaterne kunne afgjort have udnyttet disse resultater bedre, og de berørte tjeneste- grene i GD XI er da også ved at udarbejde en strategi, der kan sikre udbredelsen af resultaterne af LIFE-projek- terne. KAPITEL IV VANDAFGIFTSPROBLEMATIKKEN Vandafgifter Et af målene i forslaget til direktiv om ram- 128-134. merne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger KOM(97) 49 af 26. februar 1997 (som ændret ved KOM(97) 614 af 26. november 1997) er at indføre en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre fuld omkost- ningsdækning for enhver tjeneste, der ydes i forbindelse med anvendelsen af vandet (det vil i princippet sige vandforsyning og opsamling og rensning af spildevand). Denne bestemmelse (artikel 12 i forslaget) vil ikke alene sikre de nødvendige finansielle midler til vedligeholdelse osv. , men også give et økonomisk incitament til en bæredygtig anvendelse af vandressourcerne. Medlemssta- terne vil dog kunne indrømme undtagelser fra bestemmel- sen af følgende årsager: — for at der kan tilbydes et grundlæggende vandanven- delsesniveau til husholdningsformål til en overkomme- lig pris — for at muliggøre kapitalomkostningsstøtte til infra- strukturprojekter, som Fællesskabet yder støtte til i henhold til traktatens artikel 130 A til 130 E — for at tage hensyn til særlige forhold i en region, der er støtteberettiget i henhold til strukturfondenes mål nr. 1, 5b og 6. 134. Ved beregningen af støtten fra Samhørighedsfon- den til et givet projekt tager Kommissionen hensyn til alle de indtægter, som promotoren skønnes at kunne opnå fra projektet, under forudsætning af at disse indtægter er af en rimelig størrelse og direkte relateret til projektet. Der er ikke i den nugældende fællesskabsret vedrørende vand- området retsgrundlag for at pålægge medlemsstaterne at indføre en afgiftspolitik. Kommissionens forslag til direk- tiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foran- staltninger indeholder en bestemmelse herom. C 191/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18. 6. 98 For så vidt angår EFRU godkendes de individuelle pro- jekter og de tilsvarende støttesatser af de nationale myn- digheder, og disse skal graduere fondens finansielle delta- gelse i forhold til (bl. a. ) de omhandlede investeringers indtægtsskabende potentiale (artikel 17 i samordningsfor- ordningen). foreslåede Disse bestræbelser vil blive styrket med de af Kommissio- til håndhævelse af nen forureneren-betaler-princippet forslag KOM(97) 49 af 26. februar 1997, som ændret ved forslag KOM(97) 614 af 26. november 1997). (Kommissionens foranstaltninger KONKLUSIONER 135-141. På trods af de af Retten konstaterede proble- mer mener Kommissionen, at der er gjort væsentlige fremskridt hen imod iværksættelsen af en vandpolitik. Kommissionen bestræber sig på at forbedre koordine- ringen og samarbejdet mellem de generaldirektorater, der er involveret i gennemførelsen af miljøpolitikken. Integre- ringen af miljøaspektet i de øvrige fællesskabspolitikker (landbrug, strukturfonde) via «Greening of the Budget« er et af Kommissionens prioriterede mål, som støttes af Europa-Parlamentet. Der skal afgjort udfoldes store bestræbelser for at nå målet, og navnlig skal der udarbejdes en strategi for integreret planlægning og forvaltning af vandressourcerne under hensyntagen til såvel kvantitative som kvalitative faktorer. Kommissionen erkender, at gennemførelsen af de tre direktiver lader meget tilbage at ønske i mange medlemsstater, men alle medlemsstaterne har dog iværk- sat omfattende investeringsprogrammer med henblik på at opfylde de mål, der er fastsat i direktiverne, og dermed bidrage til en væsentlig forbedring af vandkvaliteten. 139. Et af målene i forslaget til direktiv om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (Kom- missionens forslag KOM(97) 49 af 26. februar 1997, som ændret ved KOM(97) 614 af 26. november 1997) er at indføre en forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre fuld omkostningsdækning for enhver tjeneste, der ydes i forbindelse med vandforsyning og opsamling og rensning af spildevand med henblik på at anspore til en forsigtig og rationel brug af de naturlige ressourcer i overensstem- melse med det i traktatens artikel 130 R fastsatte mål