title: Ungdom for Europa - Midtvejsevalueringsrapport

eurovoc_concepts:
EU policy
EU programme
cooperation policy
project evaluation
young person

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 06. 02. 1998 KOM(1998) 52 endelig udg. UNGDOM FOR EUROPA MIDTVEJSEVALUERINGSRAPPORT (forelagt af Kommissionen) UNGDOM FOR EUROPA MrøTVEJSEVALUERINGSRAPPORT INDHOLDSFORTEGNELSE Indledning Ungdom for Europa-programmet D D D D Udvikling i Fællesskabets indsats på ungdomsområdet Særlige forhold og målsætninger Betingelser for iværksættelse af programmet De første resultater af iværksættelsen af programmet En ny fase i Fællesskabets samarbejde om ungdomsanliggender D • O Samarbejdspolitikken om ungdomsanliggender er central for Fællesskabets indsats Forvaltning: et effektivt redskab for at sikre overholdelse af nærhedsprincippet Et fællesskabsprogram i tre dele Konklusioner Bilag Statistikker UNGDOM FOR EUROPA MIDTVEJSEVALUERINGSRAPPORT INDLEDNING Ved afgørelsen af 14. marts 1995, hvorved Europa-Parlamentet og Rådet fastlagde tredje fase af "Ungdom for Europa"-programmet, besluttede man, at Kommissionen i løbet af programmets tredje år skal forelægge en evalueringsrapport for Europa- Parlamentet og Rådet over de to første år af programmets gennemførelse med det formål eventuelt at omlægge Og tilpasse det. Denne status over gennemførelsen af "Ungdom for Europa"-programmet er blevet udarbejdet på grundlag af en syntese af analyserne af de endelige rapporter fra de projekter, der har modtaget støtte, aktivitetsrapporter fra de nationale kontorer samt resultaterne fra de seminarer med forskellige temaer Kommissionen og de nationale kontorer har afholdt og de arbejdsgrupper, de samme instanser har nedsat. Ved en ekstern evaluering er der ligeledes påvist en række resultater, delresultater og elementer af en udvikling samt muligheder for fremtiden. Ungdom for Europa-programmet "Ungdom for Europa"-programmet henvender sig til unge fra 15 til 25 år med bopæl i de 15 medlemsstater samt Island, Liechtenstein og Norge. Det løber over en periode på fem år (1995-1999) og rådede over et budget på 24 mîo. ECU for henholdsvis 1995 og 1996. Det forudsættes, at de associerede lande i Central- og Østeuropa samt Cypern deltager fra slutningen af 1997. Der er foreslået fem hovedaktioner: •> •> ••• «^ ** Aktioner inden for Fællesskabet, der direkte involverer unge (Aktion A) Ungdomsledere (Aktion B) Samarbejde mellem medlemsstaternes forskellige organet (Aktion C) Udvekslinger med tredjelande (Aktion D) Informering af unge og undersøgelser på ungdomsområdet (Aktion E) ih D Udvikling i Fællesskabets indsatspå ungdomsområdet Vedtagelsen i 1988 af "Ungdom for Europa"-programmet med det formål at støtte mobilitetsaktioner til fordel for unge var første skridt i Fællesskabets indsats uden for rammerne af formel uddannelse. Efter fremlæggelsen af memorandummet "Unge i Det Europæiske Fællesskab"1 i 1990 og Parlamentets betænkning om "EF- politikkernes betydning for ungdommen"2 i 1991 blev det første formelle Rådsmøde om "Ungdom" afholdt samme år. Ministrene med ansvar for ungdomsanliggender vedtog herefter en Rådsresolution om prioriterede aktioner på ungdomsområdet. Endelig oprettede Europa-Parlamentet i slutningen af 1991 en budgetpost til iværksættelse af disse prioriterede aktioner, der i 1993 fik overskriften «Ungdomspolitik»3, og som siden har omfattet "Ungdom for Europa"-programmet og de prioriterede aktioner. Med sit forslag til tredje fase af "Ungdom for Europa"-programmet, som Rådet og Europa-Parlamentet vedtog den 14. marts 1995, indfører Kommissionen en samarbejdspolitik på ungdomsområdet på fællesskabsplan med udgangspunkt i artikel 126 i EF-traktaten. Denne tredje fase har gjort det muligt at samle de forskellige aktioner, der tidligere er udviklet i løbet af de to første faser af Ungdom for Europa, i de prioriterede aktioner på ungdomsområdet og delvis i programmerne PETRA (Unges initiativer) og TEMPUS (Ungdomsaktiviteter). Med denne samling kan man opnå større virkning af og komplementaritet mellem aktionerne, samtidig med at man har kunnet sætte sammenhængende rammer om de uformelle uddannelsesaktiviteter, der tilbydes unge. Pilotaktionen "Europæisk Volontørtjeneste for Unge", der blev lanceret i 1996, er en yderligere udvidelse af Fællesskabets virkefelt, når det gælder samarbejdspolitik på ungdomsområdet. D Særlige forhold og målsætninger "Ungdom for Europa"-programmet er en form for socialt eksperiment, hvormed man kan bevidstgøre unge og gøre dem fortrolige med europæiske, tværnationale aktiviteter. Det virker som katalysator og kan fremme udviklingen af mange lignende koncepter og aktioner i medlemsstaterne ved at lette udveksling af erfaringer og god praksis. Rammerne og målsætningerne for samarbejdspolitikken på ungdomsområdet er anført i artikel 1 i "Ungdom for Europa"-programmet. Det omfatter, gennem konkrete erfaringer, alle de former intellektuelle, moralske og samfundsmæssige kundskaber, som et menneske bør tilegne sig for at blive en aktiv og ansvarlig borger. Programmets vigtigste formål er de unges aktive deltagelse og integration i samfundet. Denne uddannelse er baseret på de unges eget engagement og prioriterer de redskaber, der anvendes af foreningsmiljøet i bred forstand. indlæring og for 1 KOM(90) 469 endelig udg. 2 ordfører: M. L Vecchi, 24. maj 1991 (A3-0142/91) 3 B3-10U "Ungdom for Europa"-programmet har banet vejen for styrkede partnerskaber på alle niveauer: mellem Kommissionen og medlemsstaterne, hos de offentlige myndigheder, de nationale kontorer med ansvar for at iværksætte programmet i medlemsstaterne og i de arbejdsgrupper, der skal forberede og gennemføre projekter. Så snart programmet blev i 1988, etablerede Kommissionen samarbejdsmekanismer med medlemsstaterne, der er blevet styrket og videreudviklet i årenes løb. lanceret Endelig definerede Ungdom for Europa straks ved programmets start, at en andel af deltagerne skulle være dårligt stillede unge, og der blev fastsat positive foranstaltninger for at fremme deres faktiske deltagelse. I programmets tredje fase fortsætter man udviklingen med specifikt at tage højde for denne målgruppe. D Betingelser for iværksættelse af programmet Kommissionen er ansvarlig for programmets gennemførelse og bliver med henblik på udførelsen af denne opgave bistået af et blandet udvalg bestående af to repræsentanter for hver medlemsstat. De nationale kontorer er ansvarlige for den praktiske gennemførelse af programmet på nationalt plan. Disse kontorer er forpligtet i forhold til Kommissionen gennem en årskontrakt, der baseres på en detaljeret arbejdsplan, og de modtager en støtte, der kan nå op på 50% af driftsomkostningerne. Med henblik på at forbedre samarbejdet mellem alle berørte aktører har Kommissionen etableret et on line kommunikationsnet NETY og styrings- og opfølgningsredskabet YOUTHLINK mellem Kommissionen, de nationale kontorer og Kontoret for teknisk bistand. Aktionerne AI (Udvekslinger af unge og unges mobilitet) og BI (Ungdomsledere - Støtte til aktion A) styres decentralt. I overensstemmelse med programudvalget har Kommissionen foretrukket at fastholde en central styring af de øvrige aktioner, i det mindste i programmets indkøringsperiode. Kommissionen påtænker i øjeblikket helt eller delvis at decentralisere et vist antal af disse aktioner i de sidste to år af programmets løbetid. I øvrigt foregår den centraliserede styring af alle disse aktioner i snævert samarbejde med medlemsstaterne og ungdomsorganisationerne. Da Kommissionen inden for de nærmeste måneder foretager en operationel analyse af de nationale kontorer, vil vi i dette dokument ikke analysere deres drift. Der kan imidlertid allerede konstateres en række kendsgerninger. Det må for det første understreges, at de beslutningsmæssige, administrative og juridiske strukturer for de nationale kontorer er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat. Man kan skelne mellem to hovedkategorier af kontorer: de, der hører under et offentligt eller statsligt organ (f. eks. ministerium), og de, der hører under private organer (ungdomsforeninger og lign. ) og er knyttet til det offentlige gennem tjenestekontrakter eller på enhver anden vis er afhængige af offentlige myndigheder (subsidier osv. ). Dette forhold til staten udmønter sig ligeledes i samfinansiering af kontorernes budgetter med op til 50-75%. Det smitter ligeledes af på bl. a. strukturernes tilgængelighed og reglerne om sagsbehandling, om kontoret er en del af et statsligt eller privat organ. Når man endelig ser på beslutningskompetencen, er det kun et mindretal af de nationale kontorer, der har fuldstændig autonomi. I de fleste tilfælde træffes beslutningerne af udvælgelseskomiteer, hvor ungdomsorganisationerne normalt har sæde. rolle spiller central De nationale kontorer for programmets en decentraliseringsproces. De arbejder i et egentligt netværk, der er blevet opbygget gennem årene i interaktion med Kommissionen. Til trods for at dette netværk efterhånden har konsolideret sig, består der stadig visse vanskeligheder, bl. a. fordi netværket til stadighed er blevet udvidet med nye deltagerlande. Det drejer sig ikke blot om at løse problemer af administrativ karakter, men især om at bevare programmets fællesskabsdimension og integrerede holdning. Dette forudsætter, at man skal blive enige om og i fællesskab planlægge projekters og aktioners indhold, retningslinier og kvalitet, samtidig med at man står over for meget forskellige socioøkonomiske og kulturelle realiteter og traditioner. Det drejer sig om hele tiden at opretholde kommunikationen og i de 18 deltagerlande og med Kommissionen. interaktionen mellem kontorerne Erfaringerne viser, at inddragelse af de nationale kontorer i samtlige aktioner forudsætter, at de også inddrages i beslutningsprocessen og dermed, at man decentraliserer de kreditter, der er knyttet til de forskellige aktioner. En større decentralisering medfører ligeledes en øget kontrol- og opfølgningsindsats og indebærer en større gennemsigtighed i procedurerne og en større informationsstrøm. Dette forudsætter, at Kommissionen foretager en reel investering, der vil skulle øges yderligere i de kommende år. D De første resultater af iværksættelsen af programmet De forskellige berørte aktører er enige om, at Ungdom for Europa er vigtigt for de unge, fordi det er et åbent program, der har sikret området for uformel uddannelse en betydelig værdiforøgelse både i medlemsstaterne og på europæisk plan. De mener ligeledes, at Ungdom for Europa er et program, hvis dannende karakter adskiller det fra andre aktiviteter, der har til formål at beskæftige de unge i fritiden. Traditionerne for ungdomsarbejde i almindelighed og på internationalt plan i særdeleshed er stadig forskellige, men intet land har et program, der ligner, hverken i struktur eller indhold. I øvrigt har man opnået håndgribelige resultater med hensyn til udvikling og udvidelse af internationalt ungdomsarbejde, der ofte tidligere var begrænset til de muligheder, man havde inden for rammerne af bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne. Der er tilføjet en europæisk dimension. Ud fra denne synsvinkel har betingelserne for at fortsætte samarbejdet med medlemsstaterne gjort det muligt at konsolidere indsatsen på ungdomsområdet i medlemsstaterne og har givet inspiration til, at der er taget nye initiativer på lokalt plan. Der er med programmet ligeledes indført kvalitative krav til nationale og europæiske aktioner. Det har opmuntret til investering i uddannelse og forskning. Programmets målsætninger stemmer overens med de nationale målsætninger for ungdomspolitik og lever op til de dannelsesprincipper, der deles af samtlige medlemsstater, såsom udvikling af demokrati og tolerance og ligeledes sikring af de unges aktive integration i samfundet. Udvikling i og resultater af de forskellige aktioner 1995-1996 gav alle programmets aktører (unge, foreninger, nationale kontorer, udvalgsmedlemmer og Kommissionen) mulighed for at blive fortrolige med et program, der omfatter forskellige aktioner, der supplerer hinanden og har et fælles mål. Gennemførelsen i de første to år har gjort det muligt at forankre nye aktioner inden for disse rammer, samtidig med at man videreudviklede udvekslinger af unge, der allerede var i gang før programmets tredje fase. Kunstnerisk og kulturel udfoldelse, bevidstgørelse om Europa og levevilkår er blandt hovedemnerne for de aktiviteter, der har modtaget støtte. Der er ligeledes grund til at understrege, at analysen af de budgetmæssige data viser, at de penge, der er givet ud, er gået direkte til modtagerne. Ikke desto mindre mener man ofte både på decentralt og centralt plan, at procedurer og betingelser for overførsel af støtte er for tunge og ikke tilstrækkeligt tilpasset aktionernes virkelighed. Her er tale om en meget kompleks problemstilling, og skal man finde en løsning, forudsætter det, at man kan forene overholdelse af nærhedsprincippet og de begrænsninger, der ligger i en forsvarlig forvaltning af offentlige midler. Dette problem bliver større, fordi det er nødvendigt ikke at bringe samarbejdspartnere med dårlige økonomiske muligheder i en negativ situation, samtidig med at man må fortsætte en politik, der kræver en høj kvalitet i de støttede projekter. Programmet forudsætter positive foranstaltninger for at lette dårligt stillede unges adgang til alle aktioner under programmet. Der er her tale om et væsentligt mål, som det rejser en række problemer at omsætte i praksis. Denne holdning kræver en dialog og en permanent forståelse mellem medlemsstaterne, for at de foranstaltninger, der skal træffes, kan målrettes rigtigt. I 1995-1996 anvendte medlemsstaterne 37% af deres budget til aktion AI til at støtte projekter for dårligt stillede unge. Ud over tal - er det vigtigt at understrege, at aktionernes art og den pædagogiske og metodologiske åbning, programmet fremmer, gør det til et særligt velegnet redskab til at fa personer med vanskeligheder, der måske ikke tænker så meget på at deltage i andre fællesskabsprogrammer, til at deltage. Alligevel bør de bestræbelser, der er gjort på dette område, fortsættes og styrkes især med henblik på uddannelse af de ledere, der har ansvar for denne målgruppe og for samarbejdet mellem medlemsstaternes organer for at oprette nye partnerskaber. Endelig er samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne et konkret og frugtbart eksempel på anvendelsen af subsidiaritetsprincippet. De nationale kontorer har været nødt til at øge deres arbejdshastighed i forhold til programmets første to faser, der var af mere begrænset rækkevidde. Efter to år kan der endnu konstateres visse svagheder eller eksempler på manglende forståelse. Der skal derfor træffes foranstaltninger for at afhjælpe disse og for at opmuntre kontorerne til i højere grad at gøre brug af de muligheder, de har via programmet og den kontrakt, der knytter dem til og rådgivningsværktøjer, bedre rentabilitetssikring af seminarer med bestemte temaer osv. ). Endelig bør kontorernes arbejde i netværk ligeledes tilføjes en ny dynamik. af medarbejdere, Kommissionen informations- (uddannelse Aktion A Aktiviteter inden for Fællesskabet, der direkte involverer unge Rygraden i programmet (aktion AI) er udvekslinger af unge, der har været den eneste aktivitet under programmet i løbet af de første to faser. De er siden 1995 blevet suppleret af aktioner med henblik på at fremme Unionens unges initiativ, kreativitet og solidaritet (aktionerne All. 1 og All. 2). Aktion Al Udvekslinger af unge og unges mobilitet Over 100 000 unge har kunnet få gavn af denne aktion i 1995-1996. Takket være programmets to første faser er udvekslinger fremover knyttet til "Ungdom for Europa" i de unges ånd. Disse udvekslingsaktiviteters fremtrædende plads i forhold til programmets øvrige aktioner kan ligeledes forklares ved den fortrinsstilling, flertallet af de nationale kontorer har givet denne type aktiviteter i deres informations- og rådgivningsarbejde, og i kraft af at visse organisationer har specialiseret sig i dette område. Aktion AI styres decentralt med undtagelse af de europæiske NGO'ers multilaterale aktiviteter, som Kommissionen styrer direkte. Projekter, der forelægges under denne aktion, sendes derfor direkte til de nationale kontorer, der ligeledes er ansvarlige for udvælgelse, indgåelse af kontrakter, finansiering og opfølgning af dem. Eftersom denne aktion har været i gang længe, er de nationale kontorer på nuværende tidspunkt godt inde i de forskellige aspekter ved styringen af den. Ud fra en generel betragtning ville det imidlertid være på sin plads i videre udstrækning at undersøge nye typer udvekslinger, interaktionen med programmets øvrige aktioner og en gradvis åbning for multilaterale aktiviteter. Af hensyn til Fællesskabets samarbejde bør man ligeledes gøre en indsats for at styrke interaktionen mellem de nationale kontorer selv og for at sikre en større gennemsigtighed vedrørende resultaterne af udvælgelserne og opfølgningen af projekterne. De nye kommunikationssystemer - Nety og Youthlink - som Kommissionen har etableret, burde være en hjælp for kontorerne i løsningen af denne opgave. For mange unge er et udvekslingsprojekt under "Ungdom for Europa" den allerførste multikulturelle erfaring, som de udtrykker stor tilfredshed med. Mange af deltagerne har fået ideer til fremtidige arbejdsmuligheder takket være deres projekt, der desuden ofte har fremkaldt ønsket om en større mobilitet. En gruppe tyske, luxembourgske, britiske og nederlandske unge lavede gadeteater om antiracisme. Dette stykke blev derefter spillet i Luxembourg, Rotterdam, Sheffield og Berlin i miljøer, hvor befolkningsgrupper fra forskellige lande dagligt er i berøring med hinanden. 25 unge fysisk og mentalt handicappede deltog i en udveksling, der fandt sted i Nederlandene. Disse finske, spanske, portugisiske og østrigske unge boede hos nederlandske unge, der ligelede var handicappede for, i praksis, at opleve forskellige foranstaltninger, der kan muliggøre en bedre mobilitet for handicappede. De unge er således i stand til at vurdere nyskabende forsøg og fremme en eventuel titpasning af dem til deres lokalmiljø. Efter denne første erfaring er der planlagt en anden udveksling, hvor værtslandet denne gang bliver i Sydeuropa. Den europæiske dimension ved udvekslingerne er ofte, som det er tilfældet med unges initiativer, mere implicit end eksplicit. Mange af deltagerne siger, at de ikke har lært meget om Den Europæiske Union i løbet af deres udveksling, og ikke er interesserede i europæiske emner. Imidlertid lægger de megen vægt på emnet for udvekslingen, som for størstedelen vedrører problemer, der er fælles for samtlige lande i Unionen, såsom solidaritet, racisme, miljø og opbygningen af Europa. De mener endvidere, at det er et vigtigt element i programmet at arbejde sammen med unge fra forskellige lande. Der er derfor grund til at fortsætte overvejelserne over, hvordan man kan komme ind på den europæiske karakter ved denne aktion, udnytte og formidle den - også i formularerne til ansøgning om støtte og de endelige rapporter. Desuden opdager deltagerne i en udvekslingsaktivitet under "Ungdom for Europa" - eller enhver anden aktion under programmet - stadig for ofte tilfældigt, at de deltager i en aktion under et fællesskabsprogram. Kommissionen og de nationale kontorer bør derfor fortsætte deres bestræbelser for at styrke programmets synlighed og europæiske karakter. Man kan i øvrigt konstatere, at de unge selv er de vigtigste formidlere af oplysninger om programmet. Når en udveksling er vellykket, har de unge lyst til at få andre med og til at fortsætte med at deltage i udvekslinger (fra to til tre eller flere, for eksempel, eller til at udvide dem til andre lande) til selv at blive ledere eller endda gennemgå uddannelser. Endelig er der i årenes løb også sket en fornyelse i den type foreninger, der drager nytte af programmet. Små, ofte lokale foreninger er gået i gang med udvekslinger, og blandt dem finder man grupper eller foreninger, der havde haft lejlighed til at få en første erfaring inden for rammerne af de prioriterede aktioner på ungdomsområdet, og som har etableret en udveksling af unge i håb om at finde partnere til at oprette et netværk. De statistiske data viser en fornyelse af organisationerne på over 50% i 1996. Analysen af de aktiviteter, der har modtaget støtte i 1995-1996, viser tydeligt, at under mange og kommunikationsmetoder, der muliggør udveksling af erfaringer og metoder ud over selve mødet. får deltagerne udvekslinger kendskab arbejds- nye til Det vil være vigtigt at følge og analysere denne udvikling fra nu af indtil afslutningen af programmet, men også i denne sammenhæng at støtte et vist antal pilotprojekter, der kan gøre det muligt at afprøve nye former for udveksling. Man bør ligeledes foretage en tilbundsgående analyse af opfølgningen af udvekslingen med hensyn til den almendannende betydning og undersøge nye måder at gøre fremskridt på i den retning. I anledning af denne tredje fase af programmet ønskede Kommissionen at fremme tri- og multilaterale udvekslinger for at åbne mulighed for at få endnu bedre erfaringer med den europæiske forskelligartethed. Medlemmerne af programudvalget støtter Kommissionen i denne holdning. Imidlertid er de bilaterale udvekslinger, på nuværende tidspunkt, stadig i flertal, med undtagelse af de projekter de europæiske NGO'er gennemfører. Denne situation skyldes for en stor del, at de vigtigste aktører mangler erfaring med denne form for aktivitet, og at omkostningerne hertil er højere. Ifølge foreninger og ungdomsledere selv er det nemlig mere kompliceret at etablere multilaterale aktiviteter, både ud fra et pædagogisk, organisatorisk og økonomisk synspunkt. Således har man kunnet afdække et presserende behov for specifik uddannelse. Dette aspekt vil blive behandlet længere fremme i forbindelse med aktion B. I øvrigt påtænker Kommissionen at tilpasse de nugældende procedurer for at forsøge at afhjælpe den hindring, som omkostningerne ved disse aktiviteter udgør. Der er yderligere grund til at tilføje, at de nationale kontorer, tilrettelæggerne af udvekslinger og ungdomsledere mener, at bilaterale udvekslinger er et godt middel til at fremme dårligt stillede unges adgang og deltagelse samt lette arbejdet for de foreninger, der for første gang ønsker at tilrettelægge en udveksling af unge. Det store flertal af programudvalgets medlemmer, der er blevet hørt som lede i midtvejsevalueringen af programmet, fastholder, at multilaterale aktiviteter skal prioriteres højest. De mener nemlig, at disse aktiviteter udgør den virkelige gevinst for Fællesskabet i forbindelse med udvekslinger af unge. Det ville være hensigtsmæssigt at foretage en mere tilbundsgående analyse af problematikken bi-/tri- og multilaterale aktiviteter i løbet af de næste to år navnlig i lyset af ønsket om at åbne programmet for alle unge. [Aktion À. II Unges initiativ, kreativitet og solidaritet Âktion AIL 1 Unges initiativer Det er formålet med "Ungdom for Europa"-programmet at nå de unge, uden at nogen bliver holdt udenfor. Det er derfor nødvendigt at gå dem i møde, dér hvor de bor og give dem mulighed for at udvikle deres evne til at tage initiativer og deres kreativitet i en europæisk sammenhæng. Derfor støtter programmet unges initiativer, som er projekter, de unge selv sætter i gang og styrer, som er forankret i et lokalsamfund og direkte knyttet til deres behov og interesser. Disse initiativer med et europæisk tema, eller som indgår i netværk, der danner en forbindelse mellem deres lokalsamfund og Derfor kan de bilaterale udvekslinger, et land årligt foretager med en af sine partnere, i princippet ikke overstige 30% af dets samlede udvekslinger og kan heller ikke få over 20% af de kreditter, landet har fået tildelt til denne aktivitet. Europa, skal gøre det muligt for de unge at blive bevidste om deres tilhørsforhold til Den Europæiske Union og på deres eget plan engagere sig aktivt i opbygningen af Europa. En lokal gruppe unge arbejdsløse mødtes gennem en økologisk forening. Denne gruppe ønsker at oprette et hotel, der styres helt igennem økologisk, og som skal vise, hvordan man kan leve i respekt for miljøet, genbruge materialer og mindske forbruget af elektricitet og vand. Hotellet skal fungere som eksempel for personer, der ønsker at få erfaring med et økologisk liv og kan ligeledes modtage gæster fra lignende europæiske projekter. Materiale og oplysninger om de øvrige projektér vil blive indsamlet og fremlagt på hotellet. En gruppe unge i et dårligt stillet område er med til at skabe en skulptur i deres kvarter og en legeplads for kvarterets børn. Disse arbejder sigter mod at skabe et miljø, der kan fremme tolerance et sted, der er særligt hårdt ramt af udstødelse og vold. foretages af en udvælgelseskomite bestående af repræsentanter Aktionen "unges initiativer" styres centralt af Kommissionen. Udvælgelsen af projekter for Kommissionen, de nationale kontorer og Ungdomsforum. I øvrigt skal de nationale kontorer fremsende kommentarer til Kommissionen om alle projekter i deres land. De skal ligeledes have rådgivere, der skal have til opgave at støtte potentielle projekter og være forbindelsesled mellem de unge og det berørte nationale kontor. Aktion AII. l er en del af programmets nye aktioner. Der har i denne forbindelse været behov for en indkøringsperiode, der først er begyndt at bære frugt under udarbejdelsen af denne rapport. I kraft af denne aktion har man kunnet etablere næsten 500 initiativer til fordel for unge. i 1995-1996. Med de resultater, der nu er opnået, kan det hævdes, at følgerne af fællesskabsaktionen allerede er synlige. Det står nemlig fast, at støtten til unges initiativer har gjort det muligt at oprette eller styrke denne type aktiviteter i medlemsstaterne. Det må imidlertid understreges, at unges initiativer er blandt de aktioner, der har lidt mest under, at programmet blev vedtaget så sent. Denne forsinkelse har haft mindst to vigtige følger. Allerførst ligger antallet af godkendte projekter i 1995-1996 under gennemsnittet, idet konceptet for unges initiativer ikke altid er blevet opfattet ens i de forskellige medlemsstater. De to seminarer, der blev afholdt i 1995 på europæisk plan, har ganske vist bidraget til en mere præcis definition og en bedre forståelse af udvælgelseskriterierne, men erfaringerne viser, at der stadig er behov for at styrke støtteforanstaltningerne til fordel for unges initiativer for bedre at definere deres identitet og nå frem til en fælles tværgående holdning gennem uddannelse af rådgivere. Kommissionen har siden 1997 truffet en række foranstaltninger i den retning. Endelig er mange initiativer stadig for ofte begrænset til det lokale plan, og det er undertiden vanskeligt at få øje på deres europæiske dimension. Denne situation kan hovedsageligt forklares ved, at der er behov for tid og investeringer for at sikre etablering og forankring af initiativer på lokalt plan. Det samme er også nødvendigt, hvis de siden skal udvikle sig inden for europæiske rammer, mens de gældende procedurer ikke gav mulighed for at støtte disse netværk af initiativer økonomisk. Fællesskabspræget ved unges initiativer og betydningen af en aktion, hvor de unge er hovedaktører, bliver ikke fremhævet tilstrækkeligt. Det burde ligeledes understreges, at Den Europæiske Union via denne aktion kommer de unge i møde i deres daglige virkelighed. De unge hævder i øvrigt, at de aldrig ville have kunnet gennemføre deres projekt uden Fællesskabets støtte. Endelig bidrager denne aktion til social samhørighed og spiller en samlende rolle for de befolkningsgrupper, der får gavn af den. Over en tredjedel af projekterne under unges initiativer har åbnet mulighed for at oprette en ny forening. Omkring tres arbejdspladser har set dagens lys som følge af et projekt gennemført og styret af unge. En analyse af de projekter, der har modtaget støtte i de første to år, viser ligeledes, at et stort antal støttemodtagere for første gang deltager i et europæisk program. Fællesskabets støtte på lokalt plan har gjort det muligt at åbne programmet for en anden type deltagere og har mobiliseret unge og foreninger, der ellers aldrig ville have tænkt på at deltage i et europæisk program. Det er slående at konstatere, at flertallet af aktørerne i/initiativtagerne til disse projekter er unge, der befinder sig i en utryg situation i by- eller landområder. For selv om initiativerne er koncentreret om meget forskelligartede emner (det sociale eller kulturelle område, miljø, kulturarv osv. ), er det påfaldende, at man i næsten samtlige disse initiativer i første omgang beskæftiger sig med social omlægning. Endelig er der visse ting, der understreger, at de unge, der har deltaget i et initiativ til fordel for unge, anerkendes og føler sig opmuntret til at gå i gang med nye projekter. Det vil derfor være nødvendigt fra nu af til programmets afslutning bedre at udnytte den synergi, der naturligt opstår mellem unges initiativer, udvekslingerne og aktiviteterne under volontørtjenesten. Desuden mener Kommissionen, at det er nødvendigt at decentralisere forvaltningen af denne aktion med henblik på at styrke den nære bistand, de unge har brug for og for i højere grad at gøre de nationale kontorer ansvarlige for denne aktion under programmet. Denne decentralisering vil give Kommissionen større mulighed for at etablere netværker og partnerskaber. Aktion AIL2 Volontørtjeneste Aktion AII. 2 styres centralt efter samme retningslinier som aktion AII. l. Aktiviteterne med volontørtjeneste giver de unge mulighed for at omsætte ideerne om solidaritet i praksis i et andet land end deres eget, men inden for medlemsstaternes område. indlæringsmuligheder. Denne Selve aktionens art gør, at volontørtjenesten ikke udelukkende drejer sig om de unge deltageres ligeledes positive følgevirkninger for de forskellige former for værtsorganisationer. Volontørtjenesten er en berigelse for de unge volontører og et bidrag til samfundets indsats. Der er afsat et relativt begrænset budget til denne aktion. Ikke desto mindre fik over 200 unge lejlighed til at gøre volontørtjeneste i en anden medlemsstat i 1995-1996. Aktion AII. 2 har omfattet volontørtjenesteprojekter - de fleste af kort eller mellemlang varighed - samt supplerende aktiviteter (undersøgelser, seminarer osv. ). Analysen af projekterne aktion giver viser, at lande med en tradition for volontørtjeneste altid er stærkt repræsenterede, men de øvrige medlemsstater har vist stigende interesse for denne aktion. De forskellige aktiviteter, der har fået støtte siden 1992, og de debatter og erfaringsudvekslinger, som de har givet anledning til med medlemsstaterne, har åbnet mulighed for, at disse er blevet fortrolige med og bevidste om muligheder og rækkevidde af denne aktivitetstype i europæisk målestok. Mere generelt har inddragelsen af en aktion som volontørtjenesten i et program, der vedrører samarbejdspolitik på ungdomsområdet, givet denne politik ny impuls, eftersom man med volontørtjenesten har indført individuel deltagelse. Den har frigjort ungdomspolitikken fra at skulle være knyttet til fritid og har skabt en forbindelse med den socioøkonomiske verden. I skrivende stund regner man i tidsplanen for forhandlingerne om det fremtidige program Europæisk Volontørtjeneste for Unge med, at dette bliver vedtaget i løbet af første halvår af 1998, uden at det dog kan siges med sikkerhed, idet der skal tages hensyn til de usikkerhedsmomenter, der ligger i den fælles beslutningsprocedure. Derfor regner Kommissionen med at fortsætte aktion AII. 2. "volontørtjeneste" inden for rammerne af "Ungdom for Europa"-programmet, indtil programmet "Europæisk Volontørtjeneste for Unge" bliver vedtaget. Aktion B Ungdomsledere Ungdom for Europa anerkender ungdomsledernes grundlæggende rolle som naturlige mellemled, der arbejder med og for de unge. Programmets aktion B er udarbejdet for at forbedre kvaliteten af samtlige de aktiviteter, der er udviklet under aktion A gennem studiebesøg, feasibility studies og uddannelse af lederne. Formålet med aktionen er ligeledes at skabe eller konsolidere netværk mellem ungdomsledere medlemsstaterne imellem (Aktion BI). Desuden er det et mål at opmuntre til europæisk samarbejde mellem de strukturer og organisationer, der er ansvarlige for ungdomsledernes uddannelse (Aktion Bil). I forbindelse med de positive aktioner for dårligt stillede unge skal programmet yderligere opmuntre til en særlig uddannelse af ungdomsledere, der især skal arbejde med den målgruppe. Aktion BI styres for en stor dels vedkommende decentralt af de nationale kontorer, hvorimod Kommissionen centralt styrer aktion BI. 37 ungdomsledere fra 7 lande i Den Europæiske Union har fået en uddannelse, der kan styrke deres evne til at engagere sig i og arbejde med dårligt stillede unge og arbejdermiljøer. Denne uddannelse er stærkt koncentreret om personlig udvikling og interkulturel indlæring. * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * ** Uddannelse af 15 ledere, hvilket gav mulighed for at samle erfaringer fra og analysere aktioner i forbindelse med at starte lokale aktiviteter i de 5 involverede 10 lande. Dette projekt har til formål, at give deltagerne knowhow, således at de kan gennemføre projekter og oprette et netværk af unge aktører fra forskellige europæiske lande, der kan iværksætte projekter på landet. involverede samarbejdspartnere (nationale kontorer, medlemmer af Alle programudvalget, ungdomsledere) anbefaler, at man lægger større vægt på uddannelse, idet de mener, at disse aktiviteter udgør programmets kvalitative kerne og dermed kan sikre en multiplikatoreffekt. Der findes nemlig kun få nationale uddannelser, der sigter mod tværnationale og europæiske aktiviteter, og undervisere og ungdomsledere ønsker at få visse kvalifikationer på området. I øvrigt understreger alle tilrettelæggere af projekter, der har fået støtte indtil nu, hvor vigtigt det er for at tilrettelægge et tværnationalt samarbejde på dette område. I 1995-1996 fik over 3 000 ungdomsledere og 35 projekter om europæisk samarbejde på uddannelsesområdet - herunder to meget store pilotprojekter - støtte under denne aktion. Selv om uddannelse af ungdomsledere og kortvarige studiebesøg er fremherskende. Aktion BI anvendes imidlertid ikke i tilstrækkelig grad til at fremme diversificering af udvekslinger, unges initiativer, og volontørtjeneste. Indholdet af de kortvarige studiebesøg er således stadig for generelt, og uddannelsesopholdene burde i højere grad målrettes programmets aktioner. Man burde ligeledes nøje undersøge, hvilken indvirkning støtten til europæisk samarbejde på uddannelsesområdet har på aktion BI, og hvordan ledere, der er uddannet under denne aktion, bruges. Kommissionen afholdt i midten af 1996 et seminar over temaet "Inddragelse af ungdomsledere i "Ungdom for Europa"-programmet". Dette fremstød vil blive fulgt op ved at koncentrere studiebesøgene om udforskning af mulighederne for etablering af udvekslingsprojekter, volontørtjeneste og partnerskaber inden for rammerne af unges initiativer. Ligeledes bør man styrke og systematisere uddannelsen af rådgiverne for "unges initiativer". Medlemsstaterne anerkender værdien af denne aktion, hvis den klart foregår på europæisk plan og sigter mod at igangsætte og støtte samarbejdet mellem uddannelsesinstitutioner og undervisere. Den skal også styrke dialogen mellem de forskellige niveauer og instanser, der er involveret i den indledende og livslange uddannelse af ungdomsledere i Unionen. Ud fra denne synsvinkel anerkender de Kommissionens initiativret, samtidig med at de holder på subsidiaritetsprincippet, dér hvor uddannelsen af lederne som sådan hører ind under medlemsstaternes kompetence. Man bør derfor sørge for, at de aktiviteter, der får støtte under Ungdom for Europa, supplerer det, der allerede findes på nationalt plan. Ud over den anerkendelse, der er blevet denne aktion til del, og opbygningen af pilotprojekter og netværk af undervisere, burde man sørge for en bedre formidling af uddannelsesprodukter, som er mere centreret om den praksis, der indgår i en samlet strategi, der er fastlagt for Fællesskabets samarbejde. Kommissionen har allerede taget et skridt i den retning ved at fremme udviklingen af uddannelsesprogrammer på europæisk plan, der er målrettet de behov, Ungdom for Europa har for mobilitetsaktiviteter. li Især på dette område ønsker Kommissionen at fortsætte det samarbejde med Europarådet, der allerede er i gang. Aktion C Samarbejde mellem medlemsstaternes forskellige organer Der er talrige aktører på ungdomsområdet. Aktion C har til formål at lette samarbejdet mellem dem på europæisk plan. 47 projekter modtog støtte i 1995 og 1996. Man kan konstatere, at projekterne er blevet større. Dette retter imidlertid ikke op på den manglende geografiske balance, der også kan konstateres. Således er der ingen projekter, der styres af organer i Portugal, Grækenland, Finland, Island og Irland og kun få projekter fra Italien og Spanien. Der er allerede iværksat bestræbelser for at bevidstgøre disse forskellige lande og dermed sikre et større engagement. Til trods for denne aktions relativt beskedne størrelse er det f. eks. allerede, takket være den, blevet muligt for omkring 100 lokale organer at danne et netværk, idet man har etableret en europæisk sammenslutning af ungdomshuse og -centre. Aktion C er imidlertid stadig ikke tilstrækkeligt kendt af potentielle støttemodtagere. Denne hindring for at aktionen kan udvikles fuldt ud, kan kun fjernes, hvis man sørger for en effektiv inddragelse af de nationale kontorer og de lokale folkevalgte. Derfor har Kommissionen planer om at decentralisere gennemførelsen af denne aktion. Aktion D Udvekslinger med tredjelande Aktiviteterne under aktion D har til formål at fremme overførsel til kompetente statslige og ikke-statslige organer i de berørte lande af ekspertise og knowhow vedrørende ungdomsarbejde samt at bidrage til at udvikle et foreningsliv og det civile samfund i tredjelande. Aktionen sigter ligeledes mod at imødekomme den stadigt stigende efterspørgsel fra de unge selv, der ønsker at udvikle forskellige former for samarbejde med unge uden for Unionen. Den indledende fase (1995-1997) gjorde det muligt at lægge grunden til udvikling af udvekslinger af unge med tredjelande, idet man fremmede en afbalanceret adgang for samtlige medlemsstater og koncentrerede bestræbelserne om projekternes kvalitet og til gradvis i denne fase varige partnerskaber. Der blev diversificering af de traditionelle udvekslingsstrømme. Med henblik herpå forudsætter aktionen ikke blot projekter med udvekslinger af unge, men også forberedende aktiviteter, som udgør en nødvendig forudsætning for at sikre disse udvekslingers indtage denne kvalitet. Erfaringerne viser, hvor nødvendigt det var at kvalitetsholdning til projekter og partnere samt den kontinuitet, de indgår i, og at man fortsat bør have den i konsolideringsfasen. ligeledes opfordret Uddannelsesseminar på Vestbredden, der samlede 32 ungdomsledere fra Den Europæiske Union, Jordan og Vestbredden. Målene med denne aktivitet er at bidrage til fredsprocessen på grundlag af et uddannelsesprojekt for unge, at give deltagerne kvalifikationer inden for igangsætning af sociale og uddannelsesmæssige aktiviteter for at sætte deltagerne i stand til at udvikle ungdomsaklioncr på Vestbredden og i Jordan. Denne aktivitet skal ligeledes være udgangspunkt for fremtidige udvekslinger, hvor unge selv skal kunne udvikle initiativer. Projekt tilrettelagt af en forenings der har Hl formål at skabe et europæisk netværk af ikke-professionelle rockgrupper og foreninger, der støtter rockkulturen med henblik på at fremme kulturelle udvekslinger mellem unge fra forskellige lande. Projektet afvikles i Bosnien-Herzegôvina for at fremme genopblomstringen af rockkulturen i denne region. Projektet vil blive forlænget af en varig kulturel udveksling mellem tre øvrige deltagerlande. Med denne udveksling ønsker dette tilrettelæggerne at fremme udviklingen af de musikalske aktiviteter og foreningslivet blandt de unge bosniere og at imødekomme deres ønske om en åbning mod Europa og deres længsel efter at møde andre europæere ved at oprette et netværk mellem de fire deltagerlande. land og de En gruppe ungdomsledere fra de to cypriotiske samfund foretog et studiebesøg i Nordirland med temaet samarbejde mellem adskilte samfund. Det cypriotiske kontor for "Ungdom for Europa" forberedte denne aktivitet, idet det stillede alle informationer fra Fællesskabet til rådighed for de to samfund Dette skridt åbnede ligeledes mulighed for, efter studiebesøget, at planlægge en udveksling af unge, der skal finde sted i 1998. Over 5 000 unge deltog i aktion D i 1995-1996. I 1996 genfandt aktion D en stabil deltagelsesrytme efter en vis opbremsning på grund af den forsinkede igangsætning af programmets tredje fase i 1995. Den mest betydningsfulde stigning skete i samarbejdet med Middelhavslandene navnlig i forbindelse med fredsprocessen mellem Israel og Palæstina. Når det gælder resultater/virkninger, bør det understreges, at Unionens nordlige lande fremover er engageret i mange projekter med disse lande. Derimod har man kunnet konstatere en vis stagnation med SNG-landene på grund af tekniske og økonomiske vanskeligheder og en klar nedgang med landene i Central- og Østeuropa som følge af budgetstramninger. Rådets erklæring i juni 1994, hvor man krævede, at 3,5 mio. ECU af kreditterne til TEMPUS og PHARE hvert år indtil 1999 skulle afsættes til aktiviteter for unge i landene i Central- og Østeuropa, havde nemlig kun ringe virkning, eftersom der i 1996 kun var 660 000 ECU til rådighed til disse aktiviteter. I løbet af programmets første to år bistod Kommissionen yderligere landene i Central- og Østeuropa samt Cypern med at etablere nationale kontorer og gøre dem fortrolige med de allerede eksisterende kontorers arbejdsmetoder. Desuden blev der gjort en særlig indsats med hensyn til at formidle informationer til disse lande. Til trods for de bestræbelser, der er udfoldet, mangler der stadig geografisk balance, som især er et resultat af landenes tendens til at koncentrere sig om områder, der traditionelt og kulturelt ligger dem nær. Alligevel understreger støttemodtagerne fra tredjelandene også, at aktion D - især på grund af kravet om deltagelse fra minimum 2 medlemsstater og 2 støtteberettigede lande - har åbnet mulighed for at indlede forskellige former for regionalt samarbejde på deres niveau, uden at man har set bort fra aktionens europæiske dimension, der er blevet styrket herved. Endelig er det interessant at notere, at aktion D også begynder at have afledte virkninger på støttemodtagerne i Unionen. 13 En uddybelse af samarbejdet med Europarådet er helt nødvendig på dette område. Aktion £ Informering af unge og undersøgelser på ungdomsområdet Hvis alle foranstaltningerne under Ungdom for Europa skal kunne føres effektivt ud i livet, kræver det en pålidelig, tilgængelig og brugervenlig informationstjeneste, hvilket først og fremmest er Kommissionens ansvar. Aktion E danner rammerne for udvikling af samarbejdet mellem såvel offentlige som private informationsstrukturer for unge samt for samarbejde om undersøgelser vedrørende unges forskellige situationer og behov i medlemsstaterne. Aktion EJ Informering af unge At fremme de unges deltagelse betyder også at give dem mulighed for at blive hørt. Aktion E. I giver konkrete muligheder for en direkte dialog mellem de unge og Fællesskabets for ungdomsanliggender. forskellige ansvarlige niveauer, organer der på er Denne aktion er et incitament til at forbedre informeringen af unge ved at tage højde for deres synspunkter. Den gør det muligt at fremstille og formidle disse informationer ad to veje: europæiske projekter og Eurodesk-nettet. EURODESK-projektet er en informations- og rådgivningstjeneste for unge i Europa med hensyn til alt, der vedrører aktioner og programmer, som de kan deltage i inden for Fællesskabet eller på nationalt plan. EURODESK består i dag af en koordinationsenhed - Brussels Link - og af 18 partnere i hvert land. Brussels Link har til «opgave at indsamle og konstant ajourføre informationer (en database indeholder ligeledes publikationer om ungdomsområdet samt beskrivelser af og adresser på ungdomsorganisationer). Brussels Link skal endvidere sørge for den daglige forvaltning et telekommunikationsnet. Partnerne, der i visse tilfælde støtter sig på nationale informationsnet for unge, tilbyder unge informationstjenester: telefonisk bistand, publikationer og direkte bistand i deres lokaler. Hver partner er forpligtet til at forsyne den fælles database med informationer om de nationale programmer, der kan være af interesse for unge. Partnerne er ansvarlige for alt, hvad der vedrører styring og udvikling af nettet. informationerne formidling partnerne via og til af I 1995-96 fik 91 projekter støtte inden for rammerne af aktion EL De projekter og netværk, der fik støtte er opbygget enten omkring en præcis problematik (unge indvandrere, udstødte grupper, minoritetsgrupper osv. ) eller omkring et medie (video, radio, Internet, guide, tidsskrift osv. ). Alle de udvalgte projekter viser generelt en god balance mellem projekter, hvor man fokuserer på erfaringsudveksling og dem, der har til formål at få fremstillet informationsmateriale. En af styrkerne ved aktion El er, at foreninger får mulighed for at eksperimentere med nyskabende informationsmåder. Den har gjort det muligt at indføre en europæisk samarbejdskultur på dette område, der omsættes i. konkrete aktioner til fordel for de unge. Erfaringerne med gennemførelsen af aktion El viser, at det er nødvendigt yderligere at klargøre målsætninger og anvendelsesbetingelser for denne aktion. Som følge heraf står 14 EURODESK-projektet fortsat øverst på Kommissionens liste over prioriterede områder i forbindelse med informering af unge. Desuden viser det sig ligeledes nødvendigt at styrke rådgivningsarbejdet i forhold til projektlederne, at opmuntre og hjælpe små projekter med at oprette reelle partnerskaber og at etablere projekter i europæisk målestok. Aktion E. II Undersøgelser på ungdomsområdet Aktion E. II blev lanceret, fordi man ønskede at supplere de forskningsaktiviteter, der kunne støttes i forbindelse med det specifikke program om socioøkonomisk forskning med et fast mål. To år efter igangsætningen af aktionen er det blevet muligt at råde forbindelse med over detaljerede ungdomsanliggender og at forene forskellige forskningsgruppers knowhow om dette emne. Det er desuden blevet muligt at foretage en specifik undersøgelse af ungdommen i Europa - "Eurobarometer", som man har planer om regelmæssigt at gennemføre. informationer om visse aspekter i Det frugtbare samarbejde, der er kommet i stand med Europarådet, vil blive fortsat. 15 En nv fase i Fællesskabets samarbejde om ungdomsanliggender. D Samarbejdspolitik om ungdomsanliggender Iværksættelsen af en samarbejdspolitik om ungdomsanliggender på fællesskabsplan er et vigtigt resultat. Det er blevet muligt at åbne nye debatfora og rammer, hvor man kan definere politikken for dette område. Den har ligeledes sat nyt liv i samarbejdet om uformel uddannelse, mobilitet og støtte til unges initiativer. De to meddelelser "Agenda 2000" og "For et Kundskabernes Europa", som Kommissionen vedtog i 1997, skal ligeledes indgå i overvejelserne om en ny fase i Fællesskabets indsats på området. I Kommissionens meddelelse "Agenda 2000", hvor den udstikker de store linjer for Fællesskabets indsats i de kommende år, er udvikling af udvekslinger af unge og den Europæiske Volontørtjeneste anført blandt Unionens vigtigste interne politikker. På samme måde sætter Kommissionen i sin meddelelse "For et Kundskabernes Europa", som den netop har vedtaget, samarbejdspolitikken om ungdomsanliggender i centrum for kundskabspolitikkerne, idet den skal fungere som lokomotiv for uformel uddannelse, der er en del af det europæiske uddannelsesrum. Den nye fase af Fællesskabets indsats for ungdomsanliggender, der nu går i gang, indgår som en del af disse perspektiver. Aktionerne under "Ungdom for Europa"- programmet har nemlig til formål at fremme forskellige typer uformel uddannelse for alle unge. I de retningslinier, der er udstukket i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa", anføres det specifikke bidrag, den uformelle uddannelse yder, og hvis betydning vokser med udsigten til at fremme adgangen til forskellige former for kompetencer hele livet igennem. Men herudover åbner dette dokument konkrete muligheder for at skabe virkelige synergieffekter mellem samarbejdspolitikkerne om uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender. Det vil blive langt lettere at konkretisere denne synergi, eftersom et integreret ungdomsprogram, der er opbygget på grundlag af de typer af aktioner, der er anført i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa" helt naturligt vil give mulighed for talrige forbindelser med fællesskabsprogrammer på beslægtede uddannelses- og erhvervsuddannelsesområder. Således ville det blive muligt samtidigt at arbejde med LEONARDO da Vinci-programmet om uddannelsesprojekter for ungdomsledere. Ligeledes ville man på informationsområdet kunne gennemføre fælles projekter i bl. a. skoler og ungdomscentre. Man burde yderligere undersøge de mulige synergier med Fællesskabets samarbejdsprogrammer med tredjelande. Endelig er sportslige og kulturelle aktiviteter et område, hvor unge helt spontant engagerer sig. Den nyeste Eurobarometer-undersøgelse viser, at næsten 30% af de europæiske unge er medlemmer af en sportsklub. Derfor bør man i højere grad end tidligere iværksætte aktiviteter for unge inden for sektorer, hvor der er mulighed for at gennemføre uformel uddannelse og erhverve samfundsmæssige kompetencer. 16 D Forvaltning: et redskab til fremme af nærhedsprincippet "Ungdom for Europa"-programmet er relativt velkendt af de forskellige potentielle støttemodtagere. På fællesskabsplan er det en enestående aktion, fordi den betingelsesløst er åben for alle unge. Den mulighed, der ligger i denne aktion, for at de unge selv skaber deres projekter og for at mindske omkostningerne ved gennemførelsen heraf, gør det muligt at nå et betydeligt antal unge. Disse positive faktorer bør dog ikke dække over de ovenfor nævnte mangler, men de taler for, at man planlægger en udvidet og styrket decentraliseret forvaltning af en stor del af aktionerne under det integrerede ungdomsprogram, der skal se dagens lys i år 2000. sig nem viser Således kommunikation. "Youthlink" Erfaringerne fra gennemførelsen af Ungdom for Europa og decentraliseringen af en stor del af aktionerne under den Europæiske Volontørtjeneste danner et solidt grundlag for yderligere at udvikle et reelt forvaltningspartnerskab, således som det understreges i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa". Der er taget vigtige skridt i den retning, der fremover gør, at vi kan anvende foranstaltninger, der muliggør en og direkte og kommunikationssystemet effektivt overvågningsredskab, der on-line kan styre projekter, der involverer flere nationale kontorer. Dette danner grundlag for yderligere at udvikle den europæiske dimension i udvekslinger af unge ved oftere at gøre dem tri- eller multilaterale. På samme vis vil "Nety"-nettet gøre det nemmere samtidig at gennemføre projekter på grundlag af flere samarbejdsprogrammer. Dette forbedrede forvaltningspartnerskab kræver ligeledes samarbejdspartnere, der er uddannede til at varetage de administrative, rådgivningsmæssige og igangsættende opgaver, der påhviler dem. Det er derfor helt nødvendigt, at de organer, der har ansvar for at forvalte programmerne på nationalt eller lokalt plan har tilstrækkelige ressourcer til fuldt ud at kunne udnytte muligheder og synergi mellem aktionsprogrammerne inden for områderne uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender, der skal gennemføres samtidigt. edb-styrings- et meget at være Kommissionen skal for sit vedkommende gøre en øget indsats for kommunikationen og foretage en administrativ forenkling af procedurerne, hvilket vil styrke muligheden for, at samarbejdsaktionerne kan gøre Europa til noget håndgribeligt for borgerne. • Et fællesskabsprogram i tre dele Resultatet af samarbejdsprogrammerne definerer de områder, hvor den europæiske merværdi er maksimal, og hvor Fællesskabet spiller sin rolle som katalysator for, at de nationale aktioner udvikles og suppleres. Disse områder omfatter mobilitetsfremme, opfølgningsforanstaltninger, idet man navnlig benytter sig af opbygning af netværk. fremme af unges initiativer og A. - Mobilitet De udvekslinger af unge, der støttes af "Ungdom for Europa"-programmet, har et klart dannelsesmæssigt sigte. Med de indhøstede erfaringer in mente kan det hævdes, at de er uerstattelige redskaber til erhvervelse af sociale og personlige kompetencer. Mobiliteten er desuden den mest konkrete måde at leve sig ind i Europa på. Tre 17 fjerdedele af de unge, der blev udspurgt til "Eurobarometer"-undersøgelsen, forbinder Den Europæiske Union med fri bevægelighed og ønsker at udnytte den. De dannelsesmæssige muligheder ved udvekslingerne af unge kan kun komme til fuldt udtryk, såfremt man under disse udvekslinger tager højde for de unges forskelligartede behov. Man bør derfor fremme en fleksibel holdning, der giver de unge mulighed for selv at handle og øve indflydelse på deres projekter. Dette kræver undertiden specifikke forberedelser, for at de unge med flest vanskeligheder også kan deltage i alle former for mobilitet. Fysisk mobilitet kan opdeles i såvel mobilitet for en gruppe i henhold til den nuværende aktion A. 1 under Ungdom for Europa som den unge volontørs individuelle mobilitet. Udvekslinger i grupper synes særligt velegnede for de yngste, idet næsten halvdelen af deltagerne er 17 år gamle og derunder. Denne form for udveksling er en introduktion til mobilitet og mødet med andre i relativt trygge rammer. En volontørtjeneste forudsætter derimod et engagement på fuld tid, som visse unge ikke umiddelbart ville kunne klare. Udvekslinger med tredjelande imødekommer en stadig efterspørgsel fra unge, der ønsker at udtrykke europæisk solidaritet og åbenhed i forhold til resten af verden. Denne aktion har allerede båret frugt inden for rammerne af aftaler med de associerede lande navnlig gennem udvikling af det civile samfund i disse lande. Det er vigtigt at styrke forbindelserne med de lande, der geografisk eller kulturelt ligger tæt på Europa. Volontørtjeneste er en enestående erfaring, hvor den unge kan se sit eget miljø på afstand og opleve et indgående møde med en anden kultur. Disse perioder giver anledning til en privilegeret sammensmeltning mellem forskellige sociale miljøer, idet unge bringes i kontakt med dårligt stillede grupper og giver de unge fra disse grupper mulighed for at komme ud af deres normale miljø for at hjælpe andre. B. - De unges initiativer Fællesskabets samarbejde på ungdomsområdet har haft succes med at mobilisere nye partnere. Det har fået unge, der ikke er med i ungdomsorganisationer, til at deltage i fællesskabsaktioner, hvilket således har reduceret de "uorganiseredes" antal på lokalt plan. Desuden fører disse aktioner til en europæisk åbning uden fortilfælde for de fleste af de organisationer, der får støtte under "Ungdom for Europa"-programmet. Der sker nemlig en fornyelse hvert år af næsten halvdelen af de organisationer, der far fællesskabsstøtte inden for disse rammer, hvilket udvider dette programs rækkevidde til organisationer, der ikke spontant ville have tænkt på at tage initiativ til en aktivitet, der kunne få støtte fra Fællesskabet. Denne del har sine rødder i erfaringerne fra gennemførelsen af unges initiativer. Disse initiativer uddybes og giver muligheder for egentlig jobskabelse, idet næsten en tredjedel af disse initiativer i løbet af de sidste to år har resulteret i arbejdspladser. De unges initiativer vil også kunne føre til, at volontører tilbydes en konkret mulighed, hvis de ved afslutningen af deres volontørtjeneste ønsker at gennemføre et projekt til 18 gavn for almenvellet eller som iværksættere. Disse aktioner er ligeledes lejligheder til at knytte nye partnerskaber inden for det offentlige og private foreningsmiljø. Fremme af de unges kreativitet kommer især til udtryk på området for social integration og samfundslivet. Man undersøger nye måder, hvorpå de unge aktivt kan integreres. På grundlag af de resultater, som disse initiativer allerede har haft, er det vigtigt fremover at uddybe mulighederne for at udvikle nyskabende metoder med det formål at integrere de unge og sørge for at formidle disse metoder. Unge initiativtagere bliver opfordret til at bruge de nye teknologiers muligheder for at kommunikere mellem partnere og fremme den gradvise etablering af netværk på fællesskabsplan af initiativer med fælles målsætninger. Den europæiske merværdi af disse initiativer vil blive styrket, hvis de samles i netværk. C. Foranstaltninger til opfølgning og støtte af kvaliteten Fællesskabets politik på ungdomsområdet har åbnet for typer af aktioner og arbejdsmåder, der er mere kendt fra lokale eller nationale aktiviteter. Der er grund til at udnytte dette resultat, ved at initiativtagere til ungdomsaktioner og alle involverede parter, navnlig dem, der ikke kommer fra denne aktivitetssektor, men som ønsker at deltage, fortsætter med at udveksle informationer og god praksis. Det er nødvendigt at være særligt opmærksom på at forbedre ungdomsledernes evne til at støtte de unge, der er involveret i projekter med en europæisk dimension. Det er ligeledes nødvendigt at fortsætte den målrettede uddannelse af ledere i multikulturelle aspekter og måder, hvorpå man kan støtte de dårligst stilledes deltagelse. Information fremhæves ofte som nøglen til de europæiske programmers kapacitet til at virke som en drivkraft til trods for omfanget af deres mål. Visse effektive redskaber såsom Eurodesk-nettet giver allerede nu konkret udsigt til en effektiv formidling af informationer til unge. Kommissionen har til hensigt at fortsætte en målrettet information til de unge selv, som skal have til formål at få dem til at deltage i Fællesskabets aktioner. Dette er især afgørende for at engagere de dårligt stillede unge, for hvem manglende information ofte udgør den første hindring for, at de kan komme videre. Et snævert samarbejde med medlemsstaterne og de aktive deltagere vil være grundlæggende for, at disse foranstaltninger bliver effektive. En af de vigtige erfaringer, der bør overføres til ungdomsprogrammet, er opfølgningen af de projekter, der er blevet fremmet gennem samarbejdsprogrammerne. Netværk er et velegnet instrument til at stabilisere samarbejdet mellem forskellige aktører, der er engageret i mobilitetsprojekter eller unges initiativer. De er også et godt middel til at give konkrete muligheder for volontøraktiviteter, som unge kunne tænkes at ønske omdannet til varige projekter. Aktion C under Ungdom for Europa har lært os vigtige ting om mulighederne ved at etablere netværk mellem aktørerne på ungdomsområdet. Ligesom de forsøgsnetværk, der er udviklet i forbindelse med pilotaktionen Europæisk Volontørtjeneste, danner 1<> den et udgangspunkt, hvorfra man bør gå videre med henblik på at diversificere partnerne. Således som det blev understreget i meddelelsen "For et Kundskabernes Europa", er det vigtigt at fortsætte de målrettede undersøgelser for at få et bedre kendskab til visse aspekter af den europæiske ungdom og anvende mere effektive metoder for at opfylde disses behov. De fællesskabsaktioner, der er beregnet for unge uden krav om kvalifikationer, har vist, at de unge flytter sig for at deltage i dem. De bryder ved den lejlighed en tendens til at trække sig tilbage fra visse sociale områder som formel uddannelse eller arbejdsmarkedet. Denne tendens bør undersøges for at give "Ungdomsaktionerne" bedre mulighed for at sikre alle unges deltagelse. Denne del vil endvidere gøre det muligt at analysere udviklingen i disse nye individuelle forløb, der omfatter uddannelses- og erhvervsuddannelsesområderne. Konklusion EF-samarbejdet om ungdomsanliggender er på vej ind i en ny udvikling. Samarbejdet anerkendes for sit specifikke bidrag og nyder godt af en fornyet interesse fra aktører, der traditionelt har været mindre engageret i dette område. Udviklingen af undergrundsøkonomien mangedobler aktions- og støttemulighederne, hvilket kan gavne aktionerne for unge. Dette gunstige sammentræf danner - sammen med den positive modtagelse Fællesskabets samarbejdsaktioner på ungdomsområdet har fået - et solidt fundament for fremtidige udviklinger af dette samarbejde. Til trods for de konstaterede svagheder, der snarere skyldes operationelle procedurer, har Fællesskabets samarbejde været en drivkraft, som fortsat skal sikres. 20 BILAG ANTAL PROJEKTER flndsendte og godkendte) i 1995. 1996 DECENTRALISERET OG CENTRALISERET 1995 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDT % 1996 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDT % 1995-1-1996 Indsendte projekter Godkendt projekter i GODKENDTE | % DECENTRALISERET Delsum (decentr. ) % af samlet sum CENTRALISERET Delsum (centr. ) % af samlet sum SAMLET SUM % 3795 79,2 2480 82,7 65,3 3632 69,5 2459 77,5 67,7 7427 74,1 4939 80,0 996 20,8 4791 100 518 17,3 2998 100 52,0 62,6 1596 30,5 5228 100 713 22,5 3172 100 44,7 60,7 2592 25,9 10019 100 1231 20,0 6170 100 66,5 47,5 61,6 Foreløbige tal ANTAL PROJEKTER (indsendt og godkendt) 1995. 1996 DECENTRALISERET 1995 Indsendte projekter Godkendte projekter GODKENDT % 1996 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDT % 1995 + 1996 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDTE % A. I B. l IALT 3379 416 2246 234 66,5 56,3 3128 504 2168 291 69,3 57,7 6507 920 4414 525 3795 2480 65,3 3632 2459 67,7 7427 4939 67,8 57,1 66,5 C Foreløbige tal ANTAL BEVILGEDE PROJEKTER 199S-1996 (DECENTRALISERET) J A 1995 61 2 34 19 273 40 188 102 192 575 78 85 23 212 24 76 60 125 77 1996 60 3 45 30 268 76 268 72 203 460 125 81 20 169 19 70 37 94 68 B. I 1995 13 4 1996 14 3 13 8 65 31 9 4 20 4 7 48 8 10 10 52 42 11 2 5 27 62 3 8 38 4 AT BEDE BEFL BEFR DE DK ES FI FR GB GR IE IS IT LU NL NO PT SE I ALT 2246 2168 234 291 Foreløbige tal Foreløbige tal ANTAL PROJEKTER (fremsendte og godkendte) 199S. 1996 CENTRALISERET 1995 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDT % 1996 Indsendte projekter Godkendt projekter GODKENDT % 1995 + 1996 Indsendte projekter Godkendt projekter I GODKENDTE % A. I A. II. 1 A. ll. 2 B. l B. ll C D E. I E. II IALT 70 384 84 16 21 20 342 59 51 163 53 16 15 15 162 43 72,9 42,4 63,1 100,0 71,4 75,0 47,4 72,9 67 709 76 12 31 48 451 128 74 39 313 32 8 17 32 205 48 19 58,2 44,1 42,1 66,7 54,8 66,7 45,5 37,5 25,7 137 1093 160 28 52 68 793 187 74 90 476 85 24 32 47 367 91 19 996 518 52,0 1596 713 44,7 2592 1231 65,7 43,5 53,1 85,7 61,5 69,1 46,3 48,7 25,7 47,5 £ Foreløbige tal DELTAGERE OPDELT EFTER ALDER OG KØN (DECENTRALISERET) % <15 % 15-17 % 18-20 % 21-23 % 24-25 % >25 % % MÆND KVINDER A. I 1995 2,1 44,5 30,0 14,3 6,0 3,1 48,4 51,6 1996 2,8 43,9 28,7 15,6 5,9 3,2 47,5 52,5 B. l 1995 0,1 4,0 6,3 24,7 21,1 43,7 53,2 46,8 1996 0,0 2,4 9,6 19,0 19,7 49,2 50,9 49,1 Foreløbige tal PROJEKTERNES EMNER (DECENTRALISERET) A. I B. I 1995 1996 1995 1996 % % % % Aktivt medborgerskab | 3,0 2,9| Kulturel og kunstnerisk udfoldelse| 35,11 31,5| Miljøspørgsmål. • |Lige muligheder | | 6,11 7,21 2,6| 2,8| 8,11 12,2| 2. 0| 0. 5| 8,5 7,6 4,9 2,2 Bevidsthed om Europa 12,5 21,8| 7,6] 8,0| Sundhed (narkotika, AIDS, alkoholisme) Levevilkår | | 1,0 2,2| 1 0,4 9,0 8,0| 1,5| 2,2 Foranstaltninger mod kriminalitet 0,41 0,41. 1. 01 1. 3| Foranstaltninger mod udstødelse Foranstaltninger mod racisme | Mobilitet Nye teknologier Beskyttelse og fremme af den lokale kulturarv Social integration Ungdomsinformation Fritidsaktiviteter for unge Manglende emne 2,7 2,8 1,6 0,2 2,8 4,3 7,5 7,9 0,3] 2,9[ 2,8| 0,6| 0,4 3,0 6,6| 3,4| 3,3 0,3 lait | 100,0 100,0 4,6| 1,0| 5,4 0,9 40,6 30,8 I 1,0 0,4 0,9 2,0| 5,8 14,2| 12,9 2,5| 1,0| 6,7 0,9 100,0 100,0| | | | Baseret på foreløbige data fra nationale Youthlink-databaser, okt. 1997, endeligt anvendelsesniveau (DK, ES, FR, NL, PT) GR, IT manglende datafiler Foreløbige tal as ISSN 0254-1459 KOM(98) 52 endelig udg. DOKUMENTER DA 16 01 06 13 Katalognummer : CB-CO-98-054-DA-C ISBN 92-78-30751-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 13


title: Clean technologies for waste minimisation : final report.

eurovoc_concepts:
agricultural waste
industrial waste
processing industry
waste management


eurovoc_concepts:
EU aid
Rwanda
aid system
food aid
terms for aid
white sugar

formats: pdf print

text: 7. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 33/13 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 318/98 af 6. februar 1998 om levering af hvidt sukker som fødevarehjælp KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1292/96 juni 1996 om fødevarehjælpspolitik og fødevare- af 27. hjælpsforvaltning og om særlige aktioner til støtte for fødevaresikkerheden (1), særlig artikel 24, stk. 1, litra b), og ud fra følgende betragtninger: Den nævnte forordning indeholder en liste over de lande og organer, der kan modtage fællesskabsbistand, og fast- sætter de generelle kriterier føde- varehjælpen ud over fob-stadiet; transport for af som følge af flere afgørelser vedrørende tildeling af føde- varehjælp har Kommissionen tildelt visse modtagere hvidt sukker; disse leveringer bør foretages i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2519/97 af 16. december 1997 om almindelige bestemmelser i henhold til R(cid:134)dets forordning (EF) nr. 1292/96 skal tilvejebringelse af produkter, der for leveres som led i Fællesskabets fødevarehjælp (2); det er blandt andet nødvendigt at præcisere frister og leverings- betingelser ved bestemmelsen af de heraf følgende omkostninger — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Med henblik p(cid:134) levering som fødevarehjælp til de i bila- gene anførte modtagere, skal der i Fællesskabet tilveje- bringes hvidt sukker efter bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2519/97 og p(cid:134) de i bilaget anførte betingelser. Den bydende anses for at være bekendt med de generelle og særlige betingelser og for at have accepteret dem. Enhver anden betingelse eller ethvert forbehold i hans bud anses for ikke at være skrevet. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggø- relsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 166 af 5. 7. 1996, s. 1. (2) EFT L 346 af 17. 12. 1997, s. 23. L 33/14 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 2. 98 BILAG PARTI A 1. Aktion nr. : 586/96. 2. Modtager (2): Euronaid, PO Box 12, NL-2501 CA Den Haag (tlf. (31-70) 33 05 757; telex 30960 EURON NL; fax 36 41 701). 3. Modtagerens repræsentant: udpeges af modtageren. 4. Bestemmelsesland: Rwanda. 5. Produkt, der skal tilvejebringes: hvidt sukker. 6. Samlet mængde (tons netto): 90. 7. Antal partier: 1. 8. Produktets karakteristika og kvalitet (3) (5) (9): se EFT C 114 af 29. 4. 1991, s. 1 (V A 1). 9. Emballering (7) (8): se EFT C 267 af 13. 9. 1996, s. 1 (11. 2 A 1. b, 2. b og B 4). 10. Etikettering eller mærkning (6): se EFT C 114 af 29. 4. 1991, s. 1 (V A 3). — sprog, der skal benyttes ved mærkningen: fransk. — yderligere angivelser: — 11. Den m(cid:134)de, produktet tilvejebringes p(cid:134): sukker produceret i Fællesskabet i henhold til artikel 24, stk. 1a, sjette afsnit, i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1785/81: dvs. enten A- eller B-sukker (litra a) og b)). 12. Forudset leveringsstadium: frit afskibningshavn. 13. Alternativt leveringsstadium: — 14. a) Afskibningshavn: — b) Lasteadresse: — 15. Lossehavn: — 16. Bestemmelsessted: — — transithavn eller -lager: — — transportvej over land: — 17. Periode eller grænsedato for levering p(cid:134) det fastsatte stadium: — første frist: 9. - 29. 3. 1998. — anden frist: 23. 3. - 12. 4. 1998. 18. Periode eller grænsedato for levering p(cid:134) det alternative stadium: — første frist: — — anden frist: — 19. Frist for indgivelse af bud (klokken 12, Bruxelles-tid): — første frist: 23. 2. 1998 — anden frist: 9. 3. 1998. 20. Udbudssikkerhedens størrelse: 15 ECU/ton. 21. Adresse for indsendelse af bud og udbudssikkerheder (1): Bureau de l’aide alimentaire, Attn. Mr. T. Vestergaard, B(cid:131)timent Loi 130, bureau 7/46, rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruxelles, telex 25670 AGREC B; fax (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 (excl. ). 22. Eksportrestitution (4): periodisk restitution, som anvendes for hvidt sukker den 4. 2. 1998, fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 250/98 (EFT L 25 af 31. 1. 1998, s. 21). 7. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 33/15 Noter: (1) Yderligere oplysninger: Andr(cid:130) Debongnie (tlf. (32-2) 295 14 65) Torben Vestergaard (tlf. (32-2) 299 30 50). (2) Leverandøren retter s(cid:134) hurtigt som muligt henvendelse til modtageren eller hans repræsentant for at aftale, hvilke forsendelsesdokumenter der er nødvendige. (3) Leverandøren overdrager modtageren en attest fra en officiel instans, hvori det for det leverede produkts vedkommende attesteres, at de gældende normer vedrørende nuklear str(cid:134)ling i den p(cid:134)gældende medlems- stat ikke er blevet overtr(cid:134)dt. Radioaktivitetsattesten skal indeholde oplysning om indholdet af cæsium 134 og 137 og af jod 131. (4) Kommissionens forordning (EF) nr. 259/98 (EFT L 25 af 31. 1. 1998, s. 39) er gældende for eksportrestitu- tionen. Den i artikel 2 i ovennævnte forordning anførte dato er den, der omhandles i punkt 22 i dette bilag. (5) Leverandøren skal ved varens levering overbringe modtageren eller hans repræsentant følgende doku- ment: — sanitært certifikat. (6) Uanset EFT C 114, punkt V A 3 c), affattes p(cid:134)skriften s(cid:134)ledes: »Det Europæiske Fællesskab«. (7) Med henblik p(cid:134) eventuel omladning i andre sække skal leverandøren levere 2 % tomme ekstra sække af samme kvalitet som de sække, hvori varen er emballeret, med et stort R p(cid:134)ført efter p(cid:134)skriften. (8) Forsendelse i 20-fods containere p(cid:134) FCL/FCL basis. Leverandøren bærer omkostningerne for containerne indtil »stack-stadiet« i containerterminalen i afskib- ningshavnen. Modtageren bærer alle efterfølgende lasteomkostninger, inklusive omkostningerne ved fjer- nelse af containerne fra containerterminalen. Leverandøren skal forelægge modtagerens repræsentant en fuldstændig pakningsliste over hver container med oplysning om antallet af sække for hvert afskibningsnummer som oplyst i udbudsbekendtgørelsen. Leverandøren skal forsegle hver container med en nummereret forsegling (SYSKO locktainer 180 seal), hvis nummer skal meddeles modtagerens repræsentant. (9) Kategorien af sukker er konstateret p(cid:134) en m(cid:134)de, der er afgørende for anvendelsen af reglen i artikel 18, stk. 2, litra a), andet led, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2103/77 (EFT L 246 af 27. 9. 1977, s. 12), senest ændret ved forordning (EF) nr. 260/96 (EFT L 34 af 13. 2. 1996, s. 16)


eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rice
third country

text: 7. 2. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 33/7 VERORDENING (EG) Nr. 315/98 VAN DE COMMISSIE van 6 februari 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige volwitte rijst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2098/97 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3072/95 van de Raad van 22 december 1995 houdende een gemeenschappelijke ordening van de rijstmarkt (1), gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 192/98 (2), en met name op artikel 13, lid 3, Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 2098/97 van de Commissie (3) een inschrijving voor de vaststelling van de restitutie bij uitvoer van rijst is opengesteld; Overwegende dat, overeenkomstig artikel 5 van Verorde- ning (EEG) nr. 584/75 van de Commissie (4), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 299/95 (5), de Commissie volgens de procedure van artikel 22 van Verordening (EG) nr. 3072/95 op grond van de inge- diende offertes kan besluiten een maximumrestitutie bij uitvoer vast te stellen; dat bij deze vaststelling met name rekening moet worden gehouden met de in artikel 13 van Verordening (EG) nr. 3072/95 genoemde criteria; dat wordt toegewezen aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte ten hoogste gelijk is aan de maximumrestitutie bij uitvoer; Overwegende dat de toepassing van bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken rijst leidt tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige volwitte rijst naar bepaalde derde landen in het kader van de in Verordening (EG) nr. 2098/97 bedoelde inschrijving wordt op grond van de van 2 tot en met 5 februari 1998 ingediende offertes vastgesteld op 109 ecu per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 7 februari 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 6 februari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 329 van 30. 12. 1995, blz. 18. (2) PB L 20 van 27. 1. 1998, blz. 16. (3) PB L 292 van 25. 10. 1997, blz. 25. (4) PB L 61 van 7. 3. 1975, blz. 25. (5) PB L 35 van 15. 2. 1995, blz. 8


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 317/98 af 6. februar 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1350/72 om de nærmere regler om ydelse af støtte til humleproducenter

eurovoc_concepts:
aid per hectare
aid system
hops
production aid

formats: html pdf print

text: L 33/10 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 2. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 317/98 af 6. februar 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1350/72 om de nærmere regler om ydelse af støtte til humleproducenter KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1554/ 97 (2), særlig artikel 13, stk. 4, og ud fra følgende betragtninger: Efter ændringen af forordning (EØF) nr. 1696/71 fast- sættes støtten for en periode p(cid:134) fem (cid:134)r; den fastsættes s(cid:134)ledes ikke længere ved en r(cid:134)dsforordning (cid:130)n gang om (cid:134)ret; betalingen af denne støtte finder sted i høst(cid:134)ret; fris- terne for indgivelse af støtteansøgning bør derfor afkortes; ligesom det var tilfældet tidligere, vedrører støtten udeluk- kende humlekopper og ikke hele planter produceret p(cid:134) planteskoler; artikel 2 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1350/72 (3), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 2640/91 (4) bør derfor ændres; to gange, bør der indføres et effektivt for at sikre, at støtten er berettiget, og at den ikke udbe- tales system svarende til det integrerede forvaltnings- og kontrolsy- stem, der fastsat i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 3508/92 af 27. november 1992 om et system for forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger (5), senest ændret ved forordning (EØF) nr. 820/97 af 21. april 1997 (6), og i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 af 23. december 1992 om gennemførelsesbestem- melser forvaltning og integrerede system for kontrol af visse EF-støtteordninger (7), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2015/95 (8); artikel 3 bør derfor tilpas- ses; integreret for det datoen den 31. marts som er nævnt i artikel 4 som sidste frist for medlemsstaternes fremsendelse af oplysningerne om, hvordan sammenslutningerne har forvaltet støtten, er ikke længere relevant efter ændringen af den fælles markedsordning for humle; den bør derfor ændres; visse medlemsstater behøver en overgangsperiode for at iværk- sætte administrativ kontrol af samtlige marker, der er udlagt med humle; det er derfor nødvendigt at fastsætte en undtagelse for 1998-høsten, s(cid:134) at kontrollen kan fore- (1) EFT L 175 af 4. 8. 1971, s. 1. (2) EFT L 208 af 2. 8. 1997, s. 1. (3) EFT L 148 af 30. 6. 1972, s. 11. (4) EFT L 247 af 5. 9. 1991, s. 9. (5) EFT L 355 af 5. 12. 1992, s. 1. (6) EFT L 117 af 7. 5. 1997, s. 1. (7) EFT L 391 af 31. 12. 1992, s. 36. (8) EFT L 197 af 22. 8. 1995, s. 2. tages som en stikprøvekontrol; det er vigtigt, at kontrollen p(cid:134) stedet omfatter et repræsentativt udsnit af ansøgnin- gerne; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Humle — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Forordning (EØF) nr. 1350/72 ændres som følger: 1) Artikel 1, stk. 1, affattes s(cid:134)ledes: Senest den 31. maj indgiver hver »1. humleproducent en anmeldelse af de beplantede arealer. « i høst(cid:134)ret 2) Artikel 2 affattes s(cid:134)ledes: »Artikel 2 1. Støtteansøgningen indgives af den enkelte produ- cent, eller gennem producentsammenslutningen inden for en frist, som medlemsstaten fastsætter, senest den 31. oktober i høst(cid:134)ret. Støtten ydes kun for de arealer, som med hensyn 2. til den p(cid:134)gældende høst: a) for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r de i artikel 1, stk. 3, litra a), var beplantet med en omhandlede parceller, ensartet tæthed p(cid:134) mindst: — 1 500 planter pr. ha i tilfælde af dobbelt opbin- ding — 2 000 planter pr. ha i tilfælde af enkelt opbin- ding b) er blevet anmeldt i overensstemmelse med bestem- melserne i artikel 1 c) er blevet bearbejdet og høstet p(cid:134) normal m(cid:134)de; ordningen omfatter s(cid:134)ledes ikke humleplanter, som hovedsagelig er dyrket som planteskoleprodukter. « 3) I artikel 3 a) affattes stk. 1 s(cid:134)ledes: Ansøgningen om støtte omfatter for de »1. arealer, i det for hvilke der ansøges om støtte, mindste de i artikel 1, stk. 2, nævnte oplysninger, suppleret med en erklæring om, at disse arealer er blevet høstet. « 7. 2. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 33/11 b) indsættes følgende som stk. 3: Følgende artikler i »3. 3887/92 finder anvendelse: forordning (EØF) nr. — artikel 6, stk. 3, sidste afsnit, for de tilfælde hvor der konstateres betydelige uregelmæssigheder i et omr(cid:134)de eller en del af et omr(cid:134)de producentsammenslutninger p(cid:134) de p(cid:134)gældende medlemsstaters omr(cid:134)de har forvaltet den støtte, de har f(cid:134)et tildelt, og i givet fald om den nøjagtige karakter af de foranstaltninger, producentsammens- lutningerne har truffet, jf. artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning (EØF) nr. 1696/71. Disse oplysninger meddeles senest den 31. december i det (cid:134)r, der følger efter høst(cid:134)ret. « — artikel 8, stk. 1, første afsnit, for de tilfælde, hvor arealangivelsen og/eller ansøgningen om støtte indgives for sent »Artikel 4a 5) Som artikel 4a indsættes: — artikel 11 vedrørende force majeure — artikel 12 vedrørende udfærdigelse af en rapport om kontrolbesøget — artikel 13 vedrørende det forhold, at landbru- geren nægter at modtage kontrolbesøg p(cid:134) stedet — artikel 14 vedrørende uretmæssige udbetalinger. « 4) I artikel 4 a) affattes stk. 1 s(cid:134)ledes: kontrol administrative foranstaltninger »1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navn og adresse p(cid:134) de organer, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF) nr. 1696/71, s(cid:134)vel som de af medlemsstaten til trufne gennemførelse af ordningen om støtte til humle- og producenter. Den kontrollen p(cid:134) stedet skal sikre en effektiv kontrol af overholdelsen af betingelserne for ydelsen af støt- ten. Den administrative kontrol omfatter ligeledes krydskontrol af de anmeldte humlemarker, bl. a. ved hjælp af den i artikel 2 i R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 3508/92 (*) fastsatte database, for at undg(cid:134), at der ydes dobbelt støtte til humle hidrørende fra samme høst. For 1998-høsten kan medlemsstaterne dog foretage krydskontrollen ved en stikprøvekontrol. Kontrollen p(cid:134) stedet, som udføres efter en risiko- analyse, omfatter et repræsentativt udsnit af arealan- givelserne og støtteansøgningerne, som skal udgøre mindst 5 % af angivelserne og 5 % af ansøgnin- gerne. (*) EFT L 355 af 5. 12. 1992, s. 1. « b) affattes stk. 2 s(cid:134)ledes: »2. Medlemsstaterne (cid:134)r Kom- missionen oplysninger om, hvordan de anerkendte hvert giver 1. Konstateres det, at det fastsl(cid:134)ede areal er større end det areal, der er anført i arealangivelsen, beregnes støtten p(cid:134) grundlag af det areal, der er anført i arealan- givelsen. 2. Konstateres det, at det areal, der er anført i areal- angivelsen, er større end det fastsl(cid:134)ede areal, beregnes støtten p(cid:134) grundlag af det areal, der fastsl(cid:134)s ved kontrollen. Medmindre der foreligger force majeure, reduceres det fastsl(cid:134)ede areal dog med to gange det overskydende areal, s(cid:134)fremt dette udgør over 3 % eller 2 ha, men højst 20 %, af det fastsl(cid:134)ede areal. Hvis det overskydende areal udgør over 20 % af det fastsl(cid:134)ede areal, ydes der ingen arealstøtte. Drejer det sig imidlertid om en urigtig angivelse, som er afgivet forsætligt eller ved grov uagtsomhed: — udelukkes den p(cid:134)gældende landbruger fra støtte- ordningen for det p(cid:134)gældende høst(cid:134)r, og — drejer det sig om en urigtig afgørelse, som er afgivet forsætligt, udelukkes den p(cid:134)gældende land- bruger fra støtteordningen for det følgende høst(cid:134)r. Ovennævnte nedsættelser anvendes ikke, hvis landbru- geren kan bevise, at han ved fastsættelsen af arealet har baseret sig korrekt p(cid:134) oplysninger, der er godkendt af myndighederne. Ved anvendelsen af denne artikel forst(cid:134)s ved »fastsl(cid:134)et for hvilket alle bestemmelserne er areal« det areal, overholdt. « Artikel 2 Denne forordning træder i kraft p(cid:134) tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra 1998-høsten. L 33/12 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 2. 98 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 6. februar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen