title: Oznámenie Komisie o používaní pravidiel súťaže v odvetví pôšt a pri hodnotení niektorých štátnych opatrení týkajúcich sa poštových služieb (98/C 39/02)Text s významom pre EHP.

eurovoc_concepts:
State aid
competition law
freedom to provide services
postal service
public sector
single market

text: 174 SK Úradný vestník Európskej únie 31998Y0206(01) 6. 2. 1998 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 08/zv. 1 C 39/2 Oznámenie Komisie o používaní pravidiel súťaže v odvetví pôšt a pri hodnotení niektorých štátnych opatrení týkajúcich sa poštových služieb (98/C 39/02) (Text s významom pre EHP) PREDHOVOR Po tom, ako Komisia predložila Zelenú knihu o vývoji jednotného trhu v oblasti poštových služieb (1) a správu Európskemu parla- mentu a Rade obsahujúcu výsledky porád o Zelenej knihe a opa- trenia podporované Komisiou (2), uskutočnila sa rozsiahla disku- sia o podmienkach budúcej regulácie v odvetví pôšt v rámci spoločenstva. Rezolúciou zo 7. februára 1994 o rozvoji pošto- vých služieb spoločenstva (3) vyzvala Komisiu, aby navrhla opa- trenia a aby definovala harmonizované univerzálne služby a poštové služby, ktoré by mohli byť vyhradené. V júli 1995 Komisia navrhla balík opatrení týkajúci sa poštových služieb, ktorý pozostával z návrhu pre smernicu Európskeho parlamentu a Rady o spoločných pravidlách rozvoja poštových služieb spo- ločenstva a zlepšenia kvality služieb (4) a z návrhu tohto oznáme- nia o používaní pravidiel hospodárskej súťaže (5). Toto oznámenie, ktoré dopĺňa harmonizačné opatrenia navrh- nuté Komisiou, vychádza z výsledkov uvedených diskusií v súlade so zásadami stanovenými v rezolúcii zo 7. februára 1994. Pri- hliada na pripomienky prijaté počas verejných konzultácií o návrhu tohto oznámenia uverejnenému v decembri 1995, na rezolúciu Európskeho parlamentu (6) o tomto návrhu prijatú 12. decembra 1996, ako aj na diskusie o navrhovanej smernici v Európskom parlamente a v Rade. Komisia sa domnieva, keďže poštové služby sú dôležitým pro- striedkom komunikácie a obchodu, majú rozhodujúci význam pre všetky hospodárske a spoločenské činnosti. Objavujú sa nové poštové služby a istota na trhu je potrebná pre narábanie s inve- stíciami a vytváranie nových pracovných miest v tomto odvetví. (1) COM(91) 476, konečné. (2) „Usmernenia pre rozvoj poštových služieb spoločenstva“ (COM(93) 247 z 2. júna 1993). (3) Ú. v. ES C 48, 16. 2. 1994, s. 3. (4) Ú. v. ES C 322, 2. 12. 1995, s. 22. (5) Ú. v. ES C 322, 2. 12. 1995, s. 3. (6) Ú. v. ES C 20, 20. 1. 1997, s. 159. Súdny dvor Európskeho spoločenstva uznal, že pre odvetvie pôšt platí právo spoločenstva, a najmä pravidlá hospodárskej súťaže stanovené v Zmluve o ES (7). Súd konštatoval, že „v prípade verej- ných podnikov, ktorým členské štáty udelia zvláštne alebo výlučné práva, nesmie sa schváliť ani zachovať v platnosti žiadne opatrenie, ktoré by bolo v rozpore s pravidlami obsiahnutými v zmluve so zreteľom na hospodársku súťaž“ a že tieto pravidlá „sa majú čítať spolu s článkom 90 ods. 2, ktorý ustanovuje, že podniky poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodár- skeho záujmu musia dodržiavať pravidlá hospodárskej súťaže, pokiaľ používanie týchto pravidiel nebráni, podľa zákona alebo v skutočnosti, plneniu konkrétnych úloh, ktorými boli poverené“. Komisii sú preto často kladené otázky týkajúce sa toho, aký postoj zaujme k uplatňovaniu pravidiel hospodárskej súťaže obsiahnu- tých v zmluve, so zreteľom na správanie poskytovateľov pošto- vých služieb a so zreteľom na opatrenia štátu týkajúce sa verej- ných podnikov a podnikov, ktorým členské štáty udelia zvláštne alebo výlučné práva v poštovom odvetví. Toto oznámenie obsahuje výklad relevantných ustanovení zmluvy a hlavné zásady, v súlade s ktorými má Komisia v úmysle uplatňovať pravidlá hospodárskej súťaže, definované v zmluve, pre poštové odvetvie v jednotlivých prípadoch, pri zachovaní nevyhnutnej záruky na poskytovanie univerzálnych služieb, ako aj jasné usmernenia pre podniky a členské štáty tak, aby nedošlo k porušeniu zmluvy. Toto oznámenie nie je v rozpore s akýmkoľ- vek výkladom rozhodnutia Súdneho dvora Európskeho spoločen- stva. Toto oznámenie okrem toho, stanovuje prístup, ktorý má Komi- sia v úmysle použiť pri uplatňovaní pravidiel hospodárskej súťaže na správanie poštových prevádzkovateľov a pri posudzovaní zlu- čiteľnosti opatrení štátu, ktoré obmedzujú slobodu poskytovať služby a/alebo súťažiť na poštových trhoch, s pravidlami hospo- dárskej súťaže a inými ustanoveniami zmluvy. Popritom sa zaoberá otázkou nediskriminačného prístupu k poštovej sieti a zárukami požadovanými na zachovanie spravodlivej hospodár- skej súťaže v tomto odvetví. (7) Najmä v spoločných kauzách C-48/90 a C-66/90, Holandsko a Koninklijke PTT Holandsko NV a PTT Post BV vs. Komisia (1992) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 565 a v kauze C-320/91 Kráľovský proku- rátor vs. Paul Corbeau (1993) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 2533. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 175 Najmä s prihliadnutím na vývoj nových poštových služieb posky- tovaných súkromnými a verejnými prevádzkovateľmi niektoré členské štáty revidovali alebo revidujú svoje právne predpisy poštového odvetvia s cieľom obmedziť monopol svojich pošto- vých organizácií a umožniť to, čo sa pokladá za potrebné pre rea- lizáciu cieľa verejného záujmu. Komisia súčasne dostáva čoraz väčší počet sťažností a prípadov súvisiacich so zákonom o hos- podárskej súťaži, ku ktorým musí zaujať stanovisko. V tomto štá- diu je preto oznámenie vhodným nástrojom, ktorý poskytuje usmernenia členským štátom a poskytovateľom poštových slu- žieb, vrátane tých, ktorí majú zvláštne alebo výlučné práva, s cie- ľom zabezpečiť správne používanie pravidiel hospodárskej súťa- že. Cieľom tohto oznámenia, aj keď nemôže byť vyčerpávajúce, je poskytnúť potrebné usmernenie najmä pre správny výklad člán- kov 59, 85, 86, 90 a 92 zmluvy v jednotlivých prípadoch. Vyda- ním tohto oznámenia Komisia robí kroky s cieľom sprehľadniť a uľahčiť investičné rozhodnutia všetkých prevádzkovateľov poštových služieb v záujme používateľov týchto služieb v Európ- skej únii. konkurencie a poskytnúť spotrebiteľom možnosť širšieho výberu, lepšiu kvalitu a nižšie ceny, a zároveň prostredníctvom svojej politiky prispievať k posilňovaniu hospodárskej a sociálnej súdrž- nosť medzi členskými štátmi a odstraňovaniu určitých nerovností. Poštové služby majú v tom zohrávať kľúčovú úlohu. Spoločen- stvo je rozhodnuté podporovať ich funkcie všeobecného hospo- dárskeho záujmu, slávnostne potvrdené v novom článku 7d, ktorý bol zahrnutý do Amsterdamskej zmluvy, a súčasne zvyšo- vať ich účinnosť. Sily pôsobiace na trhu zabezpečujú lepšie pride- ľovanie zdrojov a vyššiu efektívnosť pri poskytovaní služieb, kto- rých hlavným príjemcom je spotrebiteľ, ktorý dostáva lepšiu kvalitu za nižšiu cenu. Tieto mechanizmy sú však niekedy obme- dzené; v dôsledku toho sa potenciálne výhody nemusia týkať všet- kých skupín obyvateľstva a nemusí sa podariť dosiahnuť cieľ pod- pory sociálnej a územnej súdržnosti únie. Štátny orgán musí preto zabezpečiť, aby sa bral do úvahy všeobecný záujem. Ako Komisia vysvetlila vo svojej správe z 11. septembra 1996 o „Službách všeobecného záujmu v Európe“ (1) základnými cieľmi spoločenstva sú solidarita a spravodlivé zaobchádzanie v rámci trhového hospodárstva. Dosahovanie týchto cieľov je podporo- vané poskytovaním služieb všeobecného záujmu. Európania oča- kávajú kvalitné služby za prijateľné ceny a mnohí z nich dokonca považujú služby všeobecného záujmu za sociálne práva. Tradičné štruktúry niektorých služieb všeobecného hospodár- skeho záujmu, ktoré sú organizované na základe národných monopolov, sú výzvou pre európsku hospodársku integráciu. Pat- ria sem poštové monopoly, a to aj v prípade, že sú odôvodnené, čo môže brániť hladkému fungovaniu trhu najmä izoláciou urči- tého odvetvia. Najmä so zreteľom na odvetvie pôšt, spotrebitelia čoraz asertív- nejšie uplatňujú svoje práva a želania. Celosvetová hospodárska súťaž núti spoločnosti používajúce tieto služby, aby sa snažili dosiahnuť cenovo výhodnejšie dohody, ktoré budú porovnateľné s dohodami, z ktorých majú prospech ich konkurenti. Nové tech- nológie, ako napríklad fax alebo elektronická pošta, vyvíjajú obrovský tlak na tradičné poštové služby. Tento vývoj vzbudil obavy o budúcnosť týchto služieb, ale aj záujem o zamestnanosť a hospodársku a sociálnu súdržnosť. Hospodársky význam týchto služieb je veľký. Tým sa zvyšuje aj význam modernizácie a roz- voja služieb všeobecného záujmu, keďže aj ony prispievajú k európskej konkurenčnej schopnosti, sociálnej solidarite a kva- lite života. Skutočnou úlohou je zabezpečiť súlad medzi požiadavkami jed- notného trhu, pokiaľ ide o voľný pohyb, hospodársku výkonnosť, dynamiku a voľnú hospodársku súťaž, a cieľmi všeobecného záuj- mu. Tento súlad musí prinášať výhody jednotlivým občanom aj spoločnosti ako celku. Je to zložitý vyvažovací úkon, pretože vymedzený priestor sa neustále mení: jednotný trh sa stále rozši- ruje a verejné služby, ktoré nie sú ani zďaleka pevne ustálené, sa musia prispôsobovať novým požiadavkám. Cieľom spoločenstva je podporovať konkurencieschopnosť európskeho hospodárstva v podmienkach rastúcej svetovej Základnou ideou univerzálnej služby, ktorej pôvodcom je Komisia (2), je zabezpečiť poskytovanie kvalitných služieb všet- kým subjektom za ceny, ktoré si môže každý voliť. Univerzálna služba je definovaná na základe zásad: rovnosti, univerzálnosti, kontinuity a adaptability; ale aj na základe zdravej praxe: otvore- nosť riadenia, stanovenie cien, financovanie a kontrola poskyto- vania služieb zo strany nezávislých orgánov. Tieto kritériá nie sú (1) COM(96) 433, konečné. (2) Pozri poznámku pod čiarou 8. 176 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 na vnútroštátnej úrovni vždy splnené, ale tam, kde boli zavedené prostredníctvom myšlienky európskej univerzálnej služby, majú pozitívny vplyv na rozvoj služieb všeobecného záujmu. Univer- zálna služba je v Európe vyjadrením požiadaviek a zvláštnych znakov európskeho modelu spoločnosti v politike, ktorá je kom- bináciou dynamického trhu, súdržnosti a solidarity. Poštová smernica určuje minimálny spoločný štandard univerzál- nych služieb a stanovuje spoločné pravidlá týkajúce sa vyhrade- nej oblasti. To znamená, že smernica zvyšuje právnu istotu, pokiaľ ide o legitímnosť niektorých výlučných a zvláštnych práv v pošto- vom odvetví. Existujú však aj opatrenia štátu, o ktorých sa v smer- nici nehovorí a ktoré môžu byť v rozpore s ustanoveniami zmluvy adresovanými členským štátom. Nezávislosť poskytovateľov poštových služieb taktiež podlieha pravidlám súťaže definovaným v zmluve. Veľmi kvalitné univerzálne poštové služby majú veľký význam pre zákazníkov bez ohľadu na to, či ide o súkromné osoby, alebo firmy. V súvislosti s rozvojom elektronického obchodu ich význam v blízkej budúcnosti ešte vzrastie. Poštové služby tu budú hrať veľmi dôležitú úlohu. Pokiaľ ide o poštové odvetvie, Európsky parlament a Rada prijali smernicu 97/67/ES (ďalej len „Poštová smernica“). Cieľom tejto smernice je zaviesť spoločné pravidlá pre rozvoj poštového odve- tvia a zlepšiť kvalitu služieb, ako aj postupne a kontrolovane otvá- rať nové trhy. Cieľom uvedenej Poštovej smernice je dlhodobo zabezpečiť poskytovanie poštových služieb ako univerzálnych služieb. Ukladá členským štátom minimálny harmonizovaný štandard univerzálnych služieb, vrátane veľmi kvalitných služieb poskyto- vaných na území celého štátu s pravidelnými, garantovanými dodávkami za ceny, ktoré si môže každý dovoliť. Medzi tieto služby patrí zber, doprava, triedenie a doručovanie listov, ako aj katalógov a balíkov za určité ceny a pri určitých hmotnostných obmedzeniach. Okrem toho sem patria aj doporučené a poistené zásielky (typu „valeur déclarée“) a týka sa to domácich aj zahranič- ných príjemcov. Primeraná pozornosť sa venuje úvahám o kon- tinuite, dôvernosti, nestrannosti, spravodlivom zaobchádzaní a adaptabilite. Článok 90 ods. 2 zmluvy ustanovuje, že dodávatelia služieb vše- obecného záujmu môžu byť oslobodení od dodržiavania pravi- diel stanovených v zmluve, ak používanie týchto pravidiel bráni plneniu úloh všeobecného záujmu, za ktoré sú zodpovední. Toto oslobodenie od dodržiavania pravidiel zmluvy je však podmie- nené zásadou proporcionality. Táto zásada má zabezpečiť opti- málny súlad medzi povinnosťou poskytovať služby všeobecného záujmu a spôsobom ich poskytovania tak, aby vynaložené pro- striedky boli primerané stanoveným cieľom. Zásada je formulo- vaná tak, aby umožnila vytvorenie pružnej a na kontext citlivej rovnováhy a zohľadnenie technických a rozpočtových obme- dzení, ktoré môžu byť v jednotlivých odvetviach odlišné. Vytvára taktiež optimálnu interakciu medzi účinnosťou trhu a požiadav- kami všeobecného záujmu tým, že zabezpečuje, aby prostriedky použité na splnenie požiadaviek zbytočne nenarušovali hladké fungovania jednotného európskeho trhu a aby neovplyvňovali obchod v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so záujmom spoločenstva (1). Uplatňovanie pravidiel zmluvy, vrátane možného uplatnenia výnimky z článku 90 ods. 2, v súvislosti so správaním sa podni- kov a opatreniami štátu, sa môže uskutočniť len prípad od prípa- du. So zreteľom na opatrenia, ktoré nie sú v pôsobnosti Poštovej smernice sa však zdá ako veľmi žiaduce, na zvýšenie právnej istoty treba vysvetliť ako zmluvu interpretuje Komisia a aký prístup chce zvoliť k uplatňovaniu týchto pravidiel v budúcnosti. Komisia sa predovšetkým domnieva, že podľa ustanovení článku 90 ods. 2, v súvislosti s poskytovaním univerzálnych služieb, by uplatňova- nie pravidiel zmluvy zvýšilo konkurencieschopnosť podnikov pôsobiacich v poštovom odvetví, poskytne výhody spotrebiteľom a pozitívne prispeje k dosahovaniu cieľov všeobecného záujmu. Na zabezpečenie financovania univerzálnych služieb môže byť pre poskytovateľov týchto univerzálnych služieb vyhradené určité odvetvie. Rozsah tohto vyhradeného odvetvia bol harmonizo- vaný v Poštovej smernici. Podľa Poštovej smernice členské štáty môžu poskytnúť výlučné práva na poskytovanie poštových slu- žieb len v rozsahu, ktorý je nevyhnutný pre zachovanie univer- zálnych služieb. Smernica popritom určuje maximálny rozsah, ktorý môžu členské štáty vyhradiť, aby dosiahli tento cieľ. Každé ďalšie financovanie potrebné v súvislosti s univerzálnymi služ- bami je možné zabezpečiť zaznamenaním určitých povinností v koncesiách obchodných subjektov; možno ich napríklad požia- dať, aby finančne prispeli do vyrovnávacieho fondu, ktorý na tento účel spravuje nezávislý orgán príjemcu alebo príjemcov v zmysle článku 9 Poštovej smernice. Poštové odvetvie v Európskej únii sa vyznačuje oblasťami, ktoré členské štáty vyhradili, aby zabezpečili univerzálne služby a ktoré sú teraz harmonizované Poštovou smernicou tak, aby sa zame- dzilo deformačným účinkom medzi členskými štátmi. Komisia musí v súlade so zmluvou zabezpečiť, že poštové monopoly budú dodržiavať ustanovenia zmluvy, a najmä pravidlá hospodárskej (1) Pozri rozhodnutie z 23. októbra 1997 v kauzách C-157/94 až C-160/94 „Povinnosti členských štátov – elektrická energia“ Komisia vs. Holandsko (157/94)„, Taliansko (158/94), Francúzsko (154/94), Španielsko (160/94). “ 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 177 súťaže, aby sa dosiahol maximálny úžitok a aby sa obmedzili deformačné účinky na spotrebiteľov. Pri realizácii tohto cieľa uplatňovaním pravidiel hospodárskej súťaže v odvetví v jednotli- vých prípadoch Komisia zabezpečí, že moc monopolov sa nebude zneužívať na rozšírenie chráneného dominantného postavenia v liberalizovaných činnostiach alebo na neoprávnenú diskriminá- ciu v prospech veľkých podnikov a na úkor malých užívateľov. Komisia taktiež zabezpečí, že poštové monopoly povolené v obla- sti poštových služieb medzinárodného styku sa nebudú využívať na vytváranie alebo udržiavanie zakázaných cenových kartelov, ktoré poškodzujú záujmy spoločností a spotrebiteľov Európskej únie. Toto oznámenie vysvetľuje účastníkom trhu praktické dôsledky používania pravidiel hospodárskej súťaže v poštovom odvetví a možné výnimky z týchto pravidiel. Obsahuje stanovisko, ktoré zaujme Komisia v podmienkach ďalšej existencie zvláštnych a výlučných práv harmonizovaných Poštovou smernicou pri hod- notení jednotlivých prípadov alebo pred súdom v prípadoch, ktoré vnútroštátne súdy postúpia súdnemu dvoru v súlade s člán- kom 177 Zmluvy. 1. DEFINÍCIE V texte tohto oznámenia sa použijú tieto definície (1): „poštové dopravu a doručovanie poštových zásielok; služby“: služby zahŕňajúce vybavenie, triedenie, „verejná poštová sieť“: systém organizácie a zdroje všetkého druhu používané poskytovateľom (-mi) univerzálnych služieb najmä na účely: — vybavenia poštových zásielok, na ktoré sa vzťahuje povin- nosť univerzálnej služby z prístupových miest na celom území, — smerovanie a manipulácia so zásielkami, ktoré idú z prí- stupového miesta poštovej siete do distribučného centra, (1) Definície sa budú interpretovať s prihliadnutím na Poštovú smernicu a zmeny vyplývajúce z revízie tejto smernice. — distribúcia na adresy uvedené na zásielkach; fyzické zariadenia, vrátane poštových „prístupové miesta“: schránok pre verejnosť na verejných cestách alebo v priesto- roch poskytovateľa univerzálnych služieb, pričom zákazníci môžu uložiť poštové zásielky vo verejnej poštovej sieti; „vybavenie“: zbieranie poštových zásielok uložených na prístu- pových miestach; „distribúcia“: proces začínajúci sa triedením v distribučnom centre a končiaci doručením poštových zásielok ich adresá- tom; „poštová zásielka“: zásielka adresovaná v konečnej forme, v kto- rej má byť dopravená (doručená) poskytovateľom verejných služieb. Okrem listových zásielok sem patria aj knihy, kata- lógy, noviny, periodiká a poštové balíky obsahujúce tovar s alebo bez komerčnej hodnoty; „listové zásielky“: písomné správy na rôznych fyzických médiách, ktoré majú byť dopravené alebo doručené na adresu uvedenú odosielateľom na zásielke alebo jej obale. Knihy, katalógy, noviny a periodiká nebudú považované za listové zásielky; „adresná reklamná zásielka“: správa pozostávajúca len z reklam- ného, marketingového alebo propagačného materiálu a obsa- hujúca identický oznam, s výnimkou mena adresáta, adresy a identifikačného čísla, ako aj ďalších úprav, ktoré nemenia charakter správy určenej veľkému počtu príjemcov a ktorá má byť dopravená alebo doručená na adresu uvedenú odosielate- ľom na zásielke alebo na jej obale. Vnútroštátny regulačný orgán bude interpretovať výraz „významný počet príjemcov“ v rámci každého členského štátu a uverejní vhodnú definíciu tohto výrazu. Účty, faktúry, finančné výkazy a iné neidentické správy by sa nemali považovať za adresnú reklamnú zásielku. Správa, ktorá je kombináciou adresnej reklamnej zásielky s inými zásielkami, ktoré sa nachádzajú v tom istom obale, by sa nemala považovať za adresnú reklamnú zásielku. Adresnú reklamnú zásielku môžu tvoriť zahraničné aj domáce zásielky tohto typu; „výmena dokumentov“: poskytnutie prostriedkov, vrátane ad hoc stranou, priestorov zabezpečenej dopravy treťou a 178 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 samododávku prostredníctvom vzájomnej umožňujúce výmeny poštových zásielok medzi užívateľmi, ktorí si pred- platia túto službu; podnikov poskytovať rovnakú službu alebo vykonávať rovnakú činnosť v rovnakej geografickej oblasti za porov- nateľných podmienok; „expresná poštová služba“: služba, ktorá sa popri väčšej rýchlo- sti a spoľahlivosti zberu, distribúcie a doručenia zásielok, vyznačuje aj niektorými ďalšími vlastnosťami, napr. zárukou doručenia v stanovenom termíne, vyzdvihnutím zásielky na pôvodnom mieste, osobným doručením adresátovi, mož- nosťou zmeny miesta určenia a adresáta počas tranzitu; potvrdením prijatia doručenej zásielky odosielateľovi, sledo- vaním expedovaných zásielok, osobnou službou určenou zákazníkom a poskytnutím služby „à la carte“ na základe žia- dosti. Zákazníci sú väčšinou ochotní zaplatiť za túto službu vyššiu cenu; „poskytovateľ univerzálnych služieb“: verejná alebo súkromná osoba poskytujúca univerzálne poštové služby alebo ich časť v rámci členského štátu, meno ktorej bolo oznámené Komi- sii; „výlučné práva“: práva udelené členským štátom, ktoré vyhra- dzujú poskytovanie poštových služieb jednému podniku na základe legislatívneho, regulačného alebo administratív- neho nástroja, spolu s vyhradením práva poskytovať poštové služby alebo vykonávať činnosť v rámci príslušnej geografic- kej oblasti; „zvláštne práva“: práva, ktoré udelil členský štát obmedzenému počtu podnikov prostredníctvom legislatívneho, regulačného alebo administratívneho nástroja, ktorý v rámci určitej geo- grafickej oblasti: — inak než na základe objektívnych, proporcionálnych a nediskriminačných kritérií obmedzí podľa vlastného uváženia počet podnikov, ktoré sú oprávnené poskytovať služby alebo vykonávať činnosť, na jeden alebo dva pod- niky, — inak než na základe týchto kritérií určí niekoľko konku- renčných podnikov, ktoré budú mať právo poskytovať určité služby alebo vykonávať istú činnosť, alebo „konečné poplatky“: odmena poskytovateľov univerzálnych slu- žieb za distribúciu pošty prichádzajúcej zo zahraničia, ktorá obsahuje poštové zásielky z iného členského štátu alebo z tre- tieho štátu; „sprostredkovateľ“: hospodársky prevádzkovateľ, ktorý pôsobí medzi odosielateľom a poskytovateľom univerzálnych služieb tým, že vybavuje, smeruje a/alebo predbežne triedi poštové zásielky pred ich expedíciou do verejnej poštovej siete toho istého alebo iného štátu; „štátny regulačný orgán“: orgán alebo orgány v každom člen- skom štáte, ktoré príslušný členský štát poverí, okrem iného, vykonávaním regulačných funkcií, na ktoré sa vzťahuje toto oznámenie; „základné požiadavky“: všeobecné dôvody, ktoré nie sú ekono- mickej povahy a ktoré môžu viesť členský štát k tomu, aby stanovil podmienky pre poskytovanie poštových služieb (1). Tieto dôvody sú: poštové tajomstvo, bezpečnosť siete, pokiaľ ide o prepravu nebezpečných tovarov, a v prípade potreby ochrana údajov, ochrana životného prostredia a regionálne plánovanie. Ochrana údajov môže zahŕňať ochranu osobných údajov, zachovanie dôverného charakteru prenášaných alebo ucho- vávaných informácií a ochranu súkromia. 2. DEFINÍCIA TRHU A POSTAVENIA NA POŠTOVOM TRHU a) Geografická definícia a definícia trhu s výrobkami 2. 1. Články 85 a 86 zmluvy zakazujú ako nezlučiteľné so spo- ločným trhom také správanie jedného alebo viacerých pod- nikov, ktoré môže negatívne ovplyvniť obchod medzi člen- skými alebo štátmi, napr. prevenciu, obmedzovanie deformáciu hospodárskej súťaže a/alebo zneužívanie domi- nantného postavenia na spoločnom trhu alebo jeho väčšej časti. Územia členských štátov tvoria samostatné geografické — inak než na základe uvedených kritérií poskytne jednému alebo niekoľkým podnikom právne alebo regulačné výhody, ktoré podstatne ovplyvnia schopnosť ostatných (1) Význam tejto dôležitej vety v kontexte právnych predpisov spoločen- stva o hospodárskej súťaži je vysvetlený v odseku 5. 3. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 179 trhy so zreteľom na doručovanie zásielok vnútroštátneho styku a doručovanie poštových zásielok medzinárodného styku na domácom území, predovšetkým z dôvodu výluč- ných práv operátorov uvedených v bode 4. 2 a obmedzení v oblasti poskytovania poštových služieb. Každý geografický trh predstavuje podstatnú časť spoločného trhu. Pre určenie „relevantného trhu“ nie je podstatné, z ktorého štátu prichá- dza poštová zásielka medzinárodného styku. Adresná reklamná zásielka bola zahrnutá do definície listo- vých zásielok. Tieto zásielky však neobsahujú skutočne osobné správy. Táto služba je zameraná na uspokojovanie potrieb konkrétnych poskytovateľov komerčných komuni- kačných služieb ako doplnenie reklamy v médiách. Navyše odosielatelia adresnej reklamnej zásielky nevyžadujú vždy tie isté krátke dodacie lehoty ocenené tarifami pre listy prvej triedy ako zákazníci požadujúci služby na trhu v zmysle predchádzajúceho odseku. Skutočnosť, že obe služby nie sú vždy priamo zameniteľné, poukazuje na možnosť existencie samostatných trhov. 2. 2. Pokiaľ ide o trhy s výrobkami, rozdiely v praxi jednotlivých členských štátov ukazujú, že v niektorých prípadoch je potrebné rozlišovať medzi viacerými odlišnými trhmi. Roz- líšenie rozdielnych trhov s výrobkami je dôležité, okrem iné- ho, najmä vzhľadom na udelené zvláštne alebo výlučné práva. Komisia bude pri hodnotení jednotlivých prípadov na základe rôznych trhových a regulačných situácií v člen- ských štátoch a na základe harmonizovaného rámca defino- vaného v smernici o poštových službách brať do úvahy hlavne existenciu určitého počtu trhov s rôznymi výrobka- mi, napr. v oblasti vybavenia, triedenia, dopravy a doručo- vania pošty, ako aj existenciu adresnej reklamnej zásielky a poštovej zásielky medzinárodného styku. Komisia tiež vezme do úvahy, že tieto trhy sú v mnohých členských štá- toch úplne alebo čiastočne liberalizované. Komisia pri posu- dzovaní jednotlivých prípadov prihliadne na existenciu nasledujúcich trhov. 2. 3. Všeobecná listová služba znamená doručovanie listových zásielok na adresy uvedené na týchto zásielkach. Nezahŕňa samoposkytovanie, to znamená poskytovanie poštových služieb fyzickou alebo právnickou osobou (vrá- tane sesterskej, či dcérskej organizácie), ktorá je pôvodným odosielateľom zásielky. V súlade s praxou v mnohých členských štátoch sú z tejto služby vylúčené aj poštové zásielky, ktoré nemožno pova- žovať za listové zásielky, keďže pozostávajú z identických kópií tej istej písomnej správy a neboli zmenené inými dodatkami, zrušeniami alebo údajmi, než sú meno adresáta a jeho adresa. Ide predovšetkým o časopisy, noviny, tlačené periodiká, vrátane katalógov, ako aj tovary alebo dokumen- ty, ktoré sprevádzajú tieto zásielky alebo sa ich týkajú. 2. 4. Medzi ďalšie samostatné trhy patrí napríklad trh s expresnou poštou, trh výmeny dokumentov, ako aj trh pre nové služby (služby dosť odlišné od konvenčných služieb). Činnosti kom- binujúce nové telekomunikačné technológie s niektorými prvkami poštových služieb môžu, ale nemusia, byť novými službami v zmysle Poštovej smernice. V skutočnosti môžu byť výsledkom adaptačnej schopnosti tradičných služieb. Výmena dokumentov sa líši od trhu uvedeného v bode 2. 3, pretože nezahŕňa zber a doručovanie prepravovaných poštových zásielok adresátovi. Zahŕňa len prostriedky, vrá- tane poskytnutia priestorov a dopravy poskytnutej treťou stranou, umožňujúce samodoručenie vo forme vzájomnej výmeny poštových zásielok medzi užívateľmi, ktorí si pred- platia túto službu. Užívatelia výmeny dokumentov sú členmi uzatvorenej skupiny užívateľov. Expresná pošta sa tiež líši od trhu definovaného v bode 2. 3, vzhľadom na pridanú hodnotu, ktorá neexistuje u základnej poštovej služby (1). Okrem rýchlejšieho a spoľahlivejšieho zberu, dopravy a doručenia poštových zásielok sa expresná pošta vyznačuje poskytovaním niektorých alebo všetkých týchto doplňujúcich služieb: záruka na doručenie v stanove- nom termíne; vyzdvihnutie zásielky na adrese odosielateľa; osobné doručenie adresátovi; možnosť zmeny miesta urče- nia a adresáta počas tranzitu; potvrdenie doručenia odosie- lateľovi; sledovanie zásielky; osobné vybavenie zákazníkov a ponuka rôznych služieb podľa požiadaviek. Zákazníci sú väčšinou ochotní zaplatiť za túto službu vyššiu cenu. Vyhra- dená oblasť definovaná v harmonizačnej smernici môže zahŕňať urýchlené doručenie domácich listových zásielok v rámci stanovených cenových a hmotnostných limitov. (1) Rozhodnutia Komisie 90/16/EHS (Ú. v. ES L 10, 12. 1. 1990, s. 47) a 90/456/EHS (Ú. v. ES L 233, 28. 8. 1990, s. 19). 180 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 2. 5. Bez toho, aby bola dotknutá definícia vyhradených oblastí uvedená v Poštovej smernici, môžeme v rámci všeobecnej listovej služby rozlíšiť činnosti, ktoré uspokojujú rôzne potreby, a preto ich treba považovať za samostatné trhy; trhy pre vybavenie a triedenie pošty, trh pre dopravu pošty a nakoniec, doručovanie pošty (domácej alebo prichádzajú- cej zo zahraničia). V tejto súvislosti musíme rozlišovať rôzne skupiny zákazníkov. Súkromní zákazníci požadujú určité výrobky alebo služby ako jednu integrovanú službu. Firmy, ktoré predstavujú väčšinu príjmov poskytovateľov služieb v zmysle bodu 4. 2 však aktívne využívajú možnosti a nahrá- dzajú rôzne prvky konečnej služby alternatívnymi rieše- niami (s ohľadom na kvalitu služby a vzniknuté náklady), ktoré v jednotlivých prípadoch ponúkajú poskytovatelia slu- žieb sami priamo alebo prostredníctvom subdodávateľov. Zákazníci chcú vyvážiť výhody a nevýhody samoposkytova- nia služieb, ako aj poskytovania služieb poštovým operáto- rom. Existujúce monopoly obmedzujú externé poskytovanie týchto individuálnych služieb, ale inak by boli poskytované individuálne na základe trhových podmienok. Táto situácia na trhu podporuje názor, že vybavovanie, triedenie, doprava a doručovanie poštových zásielok predstavujú rôzne trhy (1). Z hľadiska právneho predpisu o hospodárskej súťaži môže mať rozlišovanie medzi štyrmi trhmi podstatný význam. b) Dominantné postavenie 2. 6. Keďže poskytovateľ služieb uvedený v bode 4. 2 je vo väčšine členských krajín, vďaka výlučným právam, ktoré mu boli udelené, jediným prevádzkovateľom, ktorý má pod kontro- lou verejnú poštovú sieť pokrývajúcu celé územie daného štátu, má dominantné postavenie v zmysle článku 86 zmluvy na vnútroštátnom trhu, pokiaľ ide o distribúciu listových zásielok. Distribúcia je služba užívateľovi, ktorá umožní veľké úspory a jej poskytovateľ má vo väčšine prípadov dominantné postavenie aj na trhoch v oblasti vybavovania, triedenia a dopravy zásielok. Okrem toho podnik, ktorý zabezpečuje distribúciu, najmä ak ide súčasne aj o prevádz- kovateľa priestorov pošty, má veľkú výhodu v tom, že uží- vatelia ho považujú za hlavnú poštovú organizáciu, pretože je najlepšie viditeľný a teda predstavuje pre nich prvú voľbu. Navyše toto dominantné postavenie vo väčšine členských štátov zahŕňa aj také služby, ako je doručovanie doporuče- ných zásielok alebo poskytovanie zvláštnych zásielkových služieb, ako aj niektoré časti trhu s balíkmi. To je prípad prichádzajúcej zahraničnej pošty, kde vybave- nie a dopravu bude zabezpečovať iný poskytovateľ pošto- vých služieb než ten, ktorý má na starosti ich distribúciu. To je tiež prípad domácej pošty, pretože väčšina poskytovate- ľov poštových služieb umožňuje dôležitým zákazníkom trie- diť hromadné zásielky výmenou za poskytnutie zľavy na základe svojich verejných taríf. Ukladanie a zber pošty, ako aj spôsob platby sú za týchto okolností odlišné. Prevádz- kovateľmi priestorov pôšt patriacich väčším spoločnostiam sú v súčasnosti často sprostredkovatelia, ktorí pripravia a predbežne roztriedia poštu predtým, ako ju odovzdajú poskytovateľovi poštových služieb na účely konečnej distri- búcie. Okrem toho všetci poskytovatelia poštových služieb umožňujú prístup k svojej poštovej sieti tesne pred koncom celého procesu. Navyše, všetci poštoví prevádzkovatelia dovolia umožnia určitý prístup pred koncom celého procesu do svojej poštovej siete, napríklad dovolia alebo dokonca požiadajú, aby (roztriedená) pošta bola uložená v expedič- nom alebo triediacom stredisku. To v mnohých prípadoch umožní väčšiu spoľahlivosť (kvalitu služieb), pretože sa obídu všetky zdroje zlyhania v poštovej sieti po začiatku celého procesu. (1) Pozri oznámenie Komisie o definícii relevantného trhu na účely uplatňovania právneho predpisu spoločenstva o hospodárskej súťaži (Ú. v. ES C 372, 9. 12. 1997, s. 5). c) Povinnosti poskytovateľov s dominantným postavením poštových služieb 2. 7. Podľa písmena b) druhého odseku článku 86 zmluvy zneu- žívanie môže spočívať v obmedzení poskytovania relevant- nej služby na úkor spotrebiteľov. Ak členský štát udelí výlučné právo poskytovateľovi služieb uvedenému v bode 4. 2 poskytovať služby, ktoré tento neponúka alebo ponúka za podmienok, ktoré neuspokojujú potreby zákazníkov tým istým spôsobom, ako keby im ich poskytovali konkurenční poskytovatelia, tento členský štát prinúti týchto poskytova- teľov, jednoduchým výkonom výlučného práva, ktoré im bolo udelené, obmedziť poskytovanie príslušnej služby, pre- tože efektívne vykonávanie týchto činností súkromnými spoločnosťami v tomto prípade nie je možné. To je najmä ten prípad, keď opatrenia prijaté na ochranu poštových slu- žieb obmedzujú poskytovanie iných služieb na iných alebo susedných trhoch, napríklad na trhu s expresnou poštou. Komisia požiadala niekoľko členských štátov, aby zrušili obmedzenia vyplývajúce z výlučných práv so zreteľom na poskytovanie expresných poštových služieb medzinárod- nými kuriérmi (2). (2) Pozri poznámku pod čiarou 13. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 181 Ďalším typom možného zneužitia je poskytovanie služieb s vážnymi nedostatkami a nevyužívanie výhod, ktoré prináša technický rozvoj. Toto poškodzuje zákazníkov, ktorí si nemôžu vybrať medzi rôznymi dodávateľmi. Napríklad správa vypracovaná pre Komisiu (1) v roku 1994 ukázala, že keď poskytovatelia poštových služieb v členských štátoch neboli vystavení konkurencii, od roku 1990 neurobili žia- den významnejší pokrok v normalizácii rozmerov a hmot- nosti. Správa tiež ukázala, že niektorí poskytovatelia pošto- vých služieb používajú skryté krížové dotácie medzi vyhradenými a nevyhradenými službami (pozri body 3. 1 a 3. 4), čím sa podľa tejto štúdie vysvetlili cenové rozdiely medzi členskými štátmi v roku 1994, postihujúce najmä domácich užívateľov, ktorí nemali nárok na zľavy, pretože využívali vyhradené služby, ktorých cena bola stanovená vyššie, než bolo nevyhnutné. kvality služieb. Tieto hodnotenia sa však týkajú len pošto- vých zásielok prvej triedy a väčšina posledných prieskumov ukázala, že kvalita sa znovu mierne zhoršila. Väčšina verejných poskytovateľov poštových služieb spolo- čenstva oznámila Komisii, na účely hodnotenia, že sa dohodli na konečných poplatkoch, v zmysle pravidiel hos- podárskej súťaže stanovených v zmluve. Zúčastnené strany tejto dohody vysvetlili, že ich cieľom je ustanoviť spravodlivú kompenzáciu za doručovanie poštových zásielok medziná- rodného styku, ktorá by čo najviac zodpovedala reálne vzniknutým nákladom a zlepšiť kvalitu poštových služieb medzinárodného styku. Uvedené príklady ukazujú, že poskytovatelia poštových slu- žieb so zvláštnymi alebo výhradnými právami môžu nechať upadnúť kvalitu služieb (2) a vynechať kroky potrebné na zlepšenie kvality služieb. V týchto prípadoch sa môže stať, že Komisia bude nútená vziať do úvahy podmienky vysvetlené v bode 8. 3. 2. 8. Neodôvodnené odmietnutie poskytovania služieb je tiež zneužitím, ktoré zakazuje článok 86 zmluvy. Takéto sprá- vanie by viedlo k obmedzeniu služieb v zmysle článku 86 ods. 2 písm. b) a, keby k nemu došlo len vo vzťahu k nie- ktorým užívateľom, výsledkom by bola diskriminácia v roz- pore s článkom 86 ods. 2 písm. c), ktorý požaduje, aby sa pri rovnakých transakciách nepoužívali rôzne podmienky. Vo väčšine členských štátov poskytovatelia služieb, na ktorých odkazuje bod 4. 2, umožňujú sprostredkovateľom prístup k rôznych prístupovým miestam svojej poštovej siete. Pod- mienky prístupu, a najmä použité tarify, sú však často dôverné a ľahko by mohli viesť k použitiu diskriminačných podmienok. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby ich poštové právne predpisy nepovzbudzovali poskytovateľov poštových služieb, aby bezdôvodne diferencovali používané podmienky alebo vylúčili niektoré spoločnosti z poskytova- nia služieb. Pokiaľ ide o poštové služby medzinárodného styku, uvedená štúdia ukázala, že ich kvalitu je potrebné podstatne zlepšiť, aby boli splnené požiadavky zákazníkov, a najmä domácich zákazníkov, ktorí si nemôžu dovoliť používať služby kurié- rov alebo fax. Nezávislé hodnotenia vykonané v rokoch 1995 a 1996 ukazujú, že od roku 1994 došlo k zlepšeniu (1) UFC – QUE Choisir: „Postal services in the European Union“ (Poštové služby v Európskej únii), apríl 1994. (2) Užívatelia v mnohých členských krajinách sa pred niekoľkými desa- ťročiami mohli spoľahnúť na to, že obyčajné listy podané na poštu ráno budú doručené popoludní v ten istý deň. Odvtedy dochádza k neustálemu zhoršovaniu kvality služieb, a najmä znižovaniu počtu obchôdzok poštárov, ktorý klesol z 5 na 1 (alebo 2 v niektorých mestách únie). Výlučné práva poštových organizácií podporili úpa- dok kvality, pretože zabránili iným spoločnostiam vstúpiť na trh. V dôsledku toho sa poštovým organizáciám nepodarilo kompenzo- vať nárast miezd a skrátenie pracovnej doby zavedením modernej technológie, ako to urobili podniky v odvetviach otvorených hospo- dárskej súťaži. 2. 9. Hoci firma s dominantným postavením má právo chrániť svoje postavenie tým, že súťaží so svojimi súpermi, nesie aj zvláštnu zodpovednosť za to, že nebude ďalej znižovať úro- veň hospodárskej súťaže, ktorá na trhu pretrváva. Praktiky vylučovania by tak boli namierené proti existujúcim konku- rentom na trhu alebo by znemožnili novým účastníkom vstup na tento trh. Príkladmi takéhoto nezákonného sprá- vania sú: odmietnutie obchodovať ako prostriedok eliminá- cie konkurenta firmou, ktorá je jediným alebo dominantným dodávateľom určitého produktu alebo kontroluje prístup k základnej technológii, či infraštruktúre; dravá cenová poli- tika a selektívne znižovanie cien (pozri oddiel 3); vylučujúce obchodné zmluvy; diskriminácia ako súčasť rozsiahlejšieho modelu monopolného správania s cieľom vyradiť konkuren- tov; a vylučujúca politika zliav. 182 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 3. KRÍŽOVÉ DOTÁCIE b) Dôsledky 3. 4. Odkaz na krížové dotácie je v bode 2. 7; povinnosti posky- tovateľov poštových služieb s dominantným postavením. Poskytovatelia služieb, na ktorých sa vzťahuje bod 4. 2. , by nemali používať príjmy z vyhradenej oblasti na poskytova- nie finančnej podpory pre činnosti v oblastiach otvorených hospodárskej súťaži. Takáto prax by mohla zabrániť, obme- dziť alebo deformovať hospodársku súťaž v nevyhradenej oblasti. V niektorých odôvodnených prípadoch, v súlade s ustanoveniami článku 90 ods. 2, však možno považovať krížové dotácie za zákonné, napríklad u „kultúrnej“ pošty (2), ak sa použijú nediskriminačným spôsobom alebo u niektorých služieb poskytovaných sociálne, zdravotne alebo hospodársky znevýhodneným subjektom. V prípade potreby Komisia určí ďalšie výnimky zo zmluvy. Vo všet- kých ostatných prípadoch, s prihliadnutím na bod 3. 3, by sa mala cena konkurenčných služieb poskytovaných subjek- tami zahrnutými do bodu 4. 2, vzhľadom na problémy pri rozdeľovaní spoločných nákladov, aspoň rovnať celkovým priemerným nákladom na poskytovanie služieb. To zna- mená, že by mala pokrývať priame náklady a primeranú pomernú časť spoločných a režijných nákladov prevádzko- vateľa. Pri určovaní tejto primeranej časti nákladov by sa malo vychádzať z objektívnych kritérií, napríklad množstiev, vynaloženého času (práce) alebo intenzity použitia. Pri pou- žívaní obratu vytvoreného službami ako kritéria v prípade krížových dotácií treba vziať do úvahy skutočnosť, že za týchto okolností obrat príslušnej činnosti je umelo udržia- vaný na nízkej úrovni. Faktory ovplyvnené dopytom, napr. príjmy alebo zisky, sú tiež ovplyvnené dravou politikou. Keby boli služby naozaj poskytované systematicky a selek- tívne za ceny nepresahujúce celkové priemerné náklady, Komisia by v jednotlivých prípadoch preskúmala záležitosť v súlade s článkom 86, 90 ods. 1 a článkom 86 alebo 92. a) Hlavné zásady 3. 1. Pojem „krížové dotácie“ znamená, že podnik znáša alebo pri- delí všetky alebo časť nákladov svojej činnosti, ktorú vyko- náva v rámci jedného geografického trhu alebo trhu s výrob- kami svojej činnosti na činnosť na inom geografickom trhu alebo trhu s výrobkami. Za určitých okolností by krížové dotácie v poštovom odvetví, kde takmer všetci poskytujú vyhradené alebo nevyhradené služby, mohli viesť k deformá- cii hospodárskej súťaže a viesť k porážke konkurentov ponu- kami, ktoré sú možné nie vďaka účinnosti (a úspor) a výko- nom, ale krížovým dotáciám. Pre rozvoj poštového odvetvia je nevyhnutné vyvarovať sa krížových dotácií, ktoré vedú k nespravodlivej hospodárskej súťaži. 3. 2. Krížové dotácie nedeformujú hospodársku súťaž, keď sa na náklady na vyhradené činnosti poskytuje peňažná pomoc z príjmov, ktoré boli vytvorené inými vyhradenými služba- mi, pretože pri týchto službách nie je možná hospodárska súťaž. Táto forma príspevkov môže byť niekedy potrebná na to, aby poskytovatelia služieb uvedení v bode 4. 2 mohli plniť svoje povinnosti súvisiace s poskytovaním univerzál- všetkým nych zákazníkom (1). Napríklad na doručovanie pošty v nezisko- vých vidieckych regiónoch sa poskytuje peňažnú pomoc z príjmov z doručovania pošty v ziskových mestských regió- noch. To isté môžeme povedať o poskytovaní peňažnej pomoci na poskytovanie vyhradených služieb z príjmov, ktoré sú vytvorené liberalizovanými službami. Popritom krí- žové dotácie medzi nevyhradenými činnosťami nie sú samy o sebe nezákonné. podmienok rovnakých služieb za 3. 3. Naproti tomu poskytovanie peňažnej pomoci na liberalizo- vané služby tým, že ich náklady sa pridelia na vyhradené čin- nosti, pravdepodobne povedie k deformácii hospodárskej súťaže, pretože dôjde k porušeniu článku 86. Mohlo by dôjsť až k zneužitiu zo strany podniku, ktorý má dominantné postavenie v rámci spoločenstva. Okrem toho užívatelia slu- žieb, ktoré spadajú pod monopol, musia znášať náklady, ktoré nesúvisia s poskytovaním týchto služieb. Napriek tomu aj dominantné spoločnosti majú právo konkurovať v oblasti cien alebo zlepšiť svoje peňažné toky a získať len čiastočný príspevok na svoje pevné (režijné) náklady, pokiaľ tieto ceny nebudú mať zhubný účinok a nebudú znamenať porušenie platných vnútroštátnych právnych predpisov alebo právnych predpisov spoločenstva. 4. VEREJNÉ PODNIKY A ZVLÁŠTNE ALEBO VÝLUČNÉ PRÁVA 4. 1. Zmluva zaväzuje členské štáty, pokiaľ ide o verejné podniky a podniky, ktorým udelia zvláštne alebo výlučné práva, aby neschvaľovali, ani nasilu neudržiavali v platnosti opatrenia, ktoré sú v rozpore s ustanoveniami zmluvy (článok 90 (1) Pozri úvodné ustanovenia 16 a 28 a kapitolu 5 Poštovej smernice. noviny, periodiká a časopisy. (2) UPU ju označuje za „výsledky duševnej práce“, zahŕňajúce knihy, 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 183 ods. 1). Výraz „podnik“ zahŕňa každú osobu alebo právnický subjekt, ktoré vykonávajú hospodársku činnosť bez ohľadu na ich právny štatút a spôsob, akým sú financované. Posky- tovanie služieb súvisiacich s vybavovaním, triedením, dopra- vou a distribúciou poštových zásielok je hospodárskou čin- nosťou a tieto služby sú zvyčajne poskytované za odmenu. 5. SLOBODA POSKYTOVANIA SLUŽIEB Pojem „verejný podnik“ zahŕňa každý podnik, na ktorý môžu mať štátne orgány priamo alebo nepriamo domi- nantný vplyv vzhľadom na skutočnosť, že ho vlastnia, majú v ňom finančnú účasť alebo v dôsledku predpisov, ktorými sa podnik riadi (1). Dominantný vplyv zo strany štátnych orgánov možno predpokladať najmä tam, kde štátne orgány priamo alebo nepriamo vlastnia väčšinu upísaných akcií podniku, majú väčšinu hlasov spojených s akciami, ktoré podnik vydal, alebo môžu menovať viac než polovicu čle- nov jeho správneho, riadiaceho alebo dozorného orgánu. Za takéto podniky treba považovať orgány, ktoré sú súčasťou správy členského štátu a ktoré poskytujú organizovaným spôsobom poštové služby tretím stranám za odmenu. Pod- niky, ktorým sú udelené zvláštne alebo výlučné práva, môžu byť podľa článku 90 ods. 1 verejné alebo súkromné. 4. 2. Vnútroštátne predpisy a nariadenia týkajúce sa poskytovate- ľov poštových služieb, ktorým členské štáty udelili zvláštne alebo výlučné práva na poskytovanie niektorých poštových služieb, sú „kritériami“ v zmysle článku 90 ods. 1 zmluvy a musia byť hodnotené v súlade s ustanoveniami zmluvy, na ktorú sa tento článok odvoláva. Okrem povinností členských štátov definovaných v článku 90 ods. 1 verejné podniky a podniky, ktorým boli udelené zvláštne alebo výlučné práva, podliehajú ustanoveniam člán- kov 85 a 86. a) Hlavné zásady 5. 1. Udeľovanie zvláštnych alebo výlučných práv jednému alebo niekoľkým prevádzkovateľom v súlade s bodom 4. 1, súvisia- cich s vybavovaním, verejným zberom, dopravou a distribú- ciou niektorých druhov poštových zásielok, nevyhnutne vedie k obmedzeniu poskytovania týchto služieb jednak spo- ločnosťami so sídlom v ostatných členských štátoch, ako aj podnikmi so sídlom v príslušnom členskom štáte. Toto obmedzenie má nadnárodný charakter v prípade, že adresáti alebo odosielatelia poštových zásielok, ktoré vybavujú tieto podniky, majú trvalé bydlisko v inom členskom štáte. V praxi obmedzenia v oblasti poskytovania poštových služieb v zmysle článku 59 zmluvy (2) zahŕňajú zákaz prepravova- nia niektorých druhov poštových zásielok do iných člen- ských štátov, a to aj pomocou prostredníkov, ako aj zákaz distribúcie pošty cez hranice. Poštová smernica ustanovuje odôvodnené obmedzenia v oblasti poskytovania poštových služieb. 5. 2. Článok 66, interpretovaný v súvislosti s článkami 55 a 56 zmluvy, určuje výnimky z článku 59. Keďže ide o výnimky zo základného pravidla, musia sa interpretovať reštriktívne. Pokiaľ ide o poštové služby, výnimka podľa článku 55 sa vzťahuje len na dopravu a distribúciu zvláštneho typu pošty, t. j. zásielok, ktoré vznikli v priebehu súdneho alebo admi- nistratívneho konania, a súvisia, aj príležitostne, s výkonom úradných právomocí, najmä úradné oznámenia súvisiace so súdnym alebo administratívnym konaním. Doručovanie a distribúcia týchto zásielok na území členského štátu môže byť teda predmetom žiadosti o povolenie (pozri bod 5. 5) s cieľom chrániť verejný záujem. Podmienky ostatných výni- miek zo zmluvy, ktoré sú uvedené v týchto ustanoveniach, sa zvyčajne nenaplnia vo vzťahu k poštovým službám. Tieto služby nemôžu totiž samy o sebe ohroziť verejnú politiku ani ovplyvniť verejné zdravie. 4. 3. Vo väčšine členských štátov sa zvláštne a výlučné práva vzťa- hujú na služby, ako sú vybavovanie, doprava a distribúcia niektorých poštových zásielok, ako aj na spôsob, akým sú tieto služby poskytované, napríklad výlučné právo umiest- niť poštové schránky vedľa štátnej cesty alebo vydávať známky s názvom príslušného štátu. 5. 3. Precedenčné právo Súdneho dvora umožňuje ďalšie výnimky na základe zákonných požiadaviek, ak spĺňajú základné požiadavky neekonomického charakteru vo všeobecnom záujme, uplatňujú sa nediskriminačným spôsobom a sú ide vhodné alebo primerané vytýčenému cieľu. Pokiaľ o poštové služby, základné požiadavky, ktoré by Komisia (1) Smernica Komisie 80/723/EHS o priehľadnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi, Ú. v. ES L 195, 29. 7. 1980, s. 35. (2) K všeobecnému vysvetleniu zásad odvodených z článku 59 pozri výkladovú správu Komisie o voľnom pohybe služieb cez hranice (Ú. v. ES C 334, 9. 12. 1993, s. 3). 184 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 považovala za požiadavky odôvodňujúce obmedzenia slo- body poskytovania poštových služieb, sú ochrana údajov na základe aproximačných opatrení prijatých v tejto oblasti, dôverný charakter listových zásielok, bezpečnosť siete, pokiaľ ide o dopravu nebezpečných tovarov, a ak to umož- ňujú ustanovenia zmluvy, aj ochrana životného prostredia a regionálne plánovanie. Naopak, Komisia nebude považo- vať za opodstatnené obmedzenie slobody poskytovania poštových služieb z dôvodov ochrany spotrebiteľa, pretože táto požiadavka všeobecného záujmu môže byť zabezpe- čená prostredníctvom všeobecnej legislatívy o čestných obchodných praktikách a ochrane spotrebiteľov. Sloboda poskytovania poštových služieb prinesie ďalšie výhody spo- trebiteľom, ak budú záväzky vyplývajúce z poskytovania univerzálnych služieb reálne a jasne definované na základe Poštovej smernice. 5. 4. Komisia sa preto domnieva, že zachovanie zvláštneho alebo výlučného práva, ktoré obmedzuje poskytovanie poštových služieb cez hranice, je potrebné odôvodniť s prihliadnutím na články 90 a 59 zmluvy. V súčasnosti zvláštne alebo výlučné práva, ktorých rozsah nepresahuje rámec vyhrade- nej oblasti definovanej v Poštovej smernici, sú na prvý pohľad odôvodnené podľa článku 90 ods. 2. Pošta smeru- júca za hranice štátu je v niektorých členských štátoch de jure alebo de facto liberalizovaná, napríklad v Dánsku, Holandsku, Fínsku, Švédsku a Spojenom kráľovstve. b) Dôsledky 5. 5. Prijatie opatrení obsiahnutých v Poštovej smernici vyžaduje, aby členské štáty regulovali poštové služby. Ak členské štáty obmedzia poštové služby, aby zabezpečili splnenie základ- ných požiadaviek a požiadaviek na univerzálne služby, obsah tejto regulácie musí zodpovedať sledovaným cieľom. Povinnosti musia byť v zásade presadzované v rámci kolek- tívnych licenčných a oznamovacích postupov, na základe ktorých poskytovatelia poštových služieb uvedú svoje meno, právnu formu, titul, adresu a stručný opis služieb, ktoré poskytujú verejnosti. Individuálne postupy udeľovania povo- lení treba uplatniť len u zvláštnych poštových služieb a tam, kde sa dokáže, že menej reštriktívne postupy nemôžu zabez- pečiť splnenie týchto cieľov. Členské štáty môžu byť v jed- notlivých prípadoch vyzvané, aby oznámili Komisii prijaté opatrenia a umožnili jej vyhodnotiť ich primeranosť. 6. OPATRENIA PRIJATÉ ČLENSKÝMI ŠTÁTMI a) Hlavné zásady 6. 1. Členské štáty majú úplnú voľnosť pri definovaní služieb vše- obecného záujmu, udeľovaní zvláštnych alebo výlučných práv potrebných pre poskytovanie týchto služieb, regulovaní ich riadenia a, v prípade potreby, ich financovaní. Podľa článku 90 ods. 1 zmluvy však členské štáty nesmú v prípade verejných podnikov a podnikov, ktorým udelili zvláštne alebo výlučné práva, schvaľovať, ani nasilu udržiavať opatre- nia, ktoré sú v rozpore s ustanoveniami zmluvy, a najmä s pravidlami hospodárskej súťaže. b) Dôsledky 6. 2. Používanie univerzálnej vybavovacej a distribučnej siete ponúka poskytovateľovi služieb v zmysle bodu 4. 2 značné výhody nielen pri poskytovaní vyhradených alebo liberali- zovaných služieb zahrnutých do definície univerzálnej služby, ale aj iných (neuniverzálnych poštových) služieb. Zákaz v súlade s článkom 90 ods. 1, interpretovaný v súvi- slosti s článkom 86 písm. b), sa vzťahuje na neodôvodnené využívanie dominantného postavenia na trhu s cieľom zís- kať vplyv na s ním súvisiacich alebo susedných trhoch, ktoré sa odlišujú od pôvodného trhu, s rizikom odstránenia hos- podárskej súťaže z týchto trhov. V štátoch s liberalizovanou miestnou doručovacou službou v oblasti listových zásielok, napríklad v Španielsku, a s monopolom obmedzeným na medzimestskú dopravu a doručovanie, by bolo neopod- statnené využívanie dominantného postavenia na rozšírenie monopolu z druhého trhu na prvý, bolo preto nezlučiteľné s ustanoveniami zmluvy, ak predtým nedošlo k ohrozeniu fungovania služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme. Komisia sa domnieva, že by bolo vhodné, aby ju členské štáty informovali o každom rozšírení zvláštnych alebo výluč- ných práv a o jeho opodstatnenosti. 6. 3. Obmedzenia poskytovania poštových služieb môžu ovplyv- niť obchod medzi členskými štátmi, pretože poštové služby ponúkané inými poskytovateľmi než tými, ktorí sú uvedení 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 185 v bode 4. 2, sa môžu týkať poštových zásielok z iných člen- ských štátov alebo do nich a obmedzenia sa môžu stať pre- kážkou pri činnostiach poskytovateľov poštových služieb medzinárodného styku v iných členských štátoch. nezlučiteľná so spoločným trhom až na niekoľko prípadov, v ktorých bola alebo môže byť udelená výnimka. Bez toho, aby bol dotknutý článok 90 ods. 2, sú na poštové služby uplatniteľné články 92 a 93 (2). 6. 4. Ako je uvedené v bode 8 písm. b) vii), členské štáty musia sledovať podmienky prístupu a uplatňovania zvláštnych a výlučných práv. Na tento účel nemusia zriadiť nové orgány, ale nemali by udeliť svojmu poskytovateľovi služieb (1), ako je uvedené v bode 4. 2, ani orgánu, ktorý s tým poskytova- teľom je v určitom vzťahu (právne, správne alebo štruktu- rálne), právo dozoru nad udelenými výlučnými právami a činnosťami poskytovateľov poštových služieb všeobecne. Podnik s dominantným postavením nesmie mať takúto moc nad svojimi konkurentmi. Teoretická i praktická nezávislosť dozorného orgánu od všetkých podnikov, nad ktorými vykonáva dozor, je základnou podmienkou. Systém nede- formovanej súťaže požadovaný zmluvou možno zabezpečiť len v prípade, že rôznym hospodárskym subjektom budú zaručené rovnaké príležitosti vrátane zachovania dôverného charakteru citlivých obchodných informácií. Umožniť sub- jektu kontrolovať vyhlásenia svojich konkurentov, udeľovať podnikom právomoci v oblasti dozoru nad činnosťami jeho konkurentov alebo podieľať sa na udeľovaní povolení zna- mená, že takému podniku sa poskytnú obchodné informá- cie o jeho konkurentoch a tým aj príležitosť ovplyvňovať činnosť týchto konkurentov. V súlade s článkom 93 ods. 3 sa od členských štátov vyžadu- je, aby predložili Komisii na schválenie všetky plány na poskytnutie pomoci alebo na zmenu existujúcich dojed- naní týkajúcich sa pomoci. Komisia musí popritom sledovať poskytovanie pomoci, ktorú predtým schválila, alebo ktorá bola poskytnutá skôr, ako zmluva vstúpila do platnosti alebo pred pristúpením príslušného členského štátu. Na všetkých poskytovateľov univerzálnych služieb sa v súčas- nosti vzťahuje smernica Komisie 80/723/EHS z 25. júna 1980 o priehľadnosti finančných vzťahov medzi členskými štátmi a verejnými podnikmi (3), naposledy zmenená a doplnená smernicou 93/84/EHS (4). Popri požiadavke všeobecnej prie- hľadnosti účtov poskytovateľov služieb podľa bodu 4. 2, o kto- rej sa hovorí v bode 8 písm. b) vi), členské štáty musia zabez- pečiť priehľadnosť finančných vzťahov medzi nimi a týmito poskytovateľmi služieb v súlade s uvedenou smernicou tak, aby z nich jasne vyplývalo toto: 7. POSKYTOVATELIA POŠTOVÝCH SLUŽIEB A ŠTÁTNA POMOC a) priamo poskytnuté verejné prostriedky, vrátane oslobo- dení od daní alebo zliav; a) Zásady Kým niekoľko poskytovateľov služieb uvedených v bode 4. 2 dosahuje veľké zisky, väčšina poskytovateľov poštových slu- žieb vykazuje finančný deficit alebo sa pohybuje v blízkosti nulového bodu, aj keď informácie o finančných výsledkoch sú obmedzené, pretože pomerne málo prevádzkovateľov pravi- delne uverejňuje informácie o norme, ktorú možno podrobiť auditu. Na financovanie niektorých poštových služieb sa však poskytuje priama finančná pomoc vo forme subvencií alebo nepriama pomoc, ako napríklad vo forme oslobodenia od daní, a to aj napriek tomu, že skutočná výška tejto pomoci často nie je priehľadná. b) verejné prostriedky poskytnuté prostredníctvom iných verejných podnikov alebo finančných inštitúcií; c) účel, na ktorý sa tieto verejné prostriedky naozaj použijú. Komisia považuje za poskytnutie verejných prostriedkov najmä: a) kompenzovanie prevádzkových strát; Podľa zmluvy je Komisia zodpovedná za presadzovanie usta- novení článku 92, ktorý hovorí, že štátna pomoc, ktorá má vplyv na obchod medzi členskými štátmi spoločenstva, je b) poskytnutie kapitálu; (1) Pozri najmä kauzu C-18/88 RTT vs. GB-Inno-BM (1991), Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 5981, odseky 25 až 28. (3) Ú. v. ES L 195, 29. 7. 1980, s. 35. (4) Ú. v. ES L 254, 12. 10. 1993, s. 16. (2) Kauza C-387/92, Banco de Credito Industrial vs. Ayuntamiento Valencia (1994), Zb. súd. rozh. ESD, s. I – 877. 186 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 c) nerefundovateľné granty alebo úvery za privilegovaných podmienok; majú formu štátnej pomoci využívajúcej oslobodenie od zákazu definovaného v článku 92 ods. 1 na základe článku 90 ods. 2 (2). d) poskytnutie finančných výhod zrieknutím sa ziskov alebo vymáhaním dlžných súm; e) zrieknutie sa normálnych výnosov z použitých verejných prostriedkov; 8. SLUŽBY ZÁUJMU VŠEOBECNÉHO HOSPODÁRSKEHO f) kompenzáciu finančných bremien uložených štátnymi orgánmi. a) Hlavné zásady b) Uplatňovanie článkov 90 a 92 Komisia bola vyzvaná, aby preskúmala niektoré daňové výhody udelené istému poskytovateľovi poštových služieb na základe článku 92 v súvislosti s článkom 90 zmluvy. Komisia sa zamerala na overenie, či sa toto daňové zvýhod- nenie môže použiť na krížové dotovanie činností príslušného poskytovateľa služieb v odvetviach, ktoré sú hospodárskej súťaži. V tom čase poskytovateľ poštových služieb nemal ana- lytický systém účtovania nákladov, ktorý by umožnil Komisii rozlišovať medzi vyhradenými a konkurenčnými činnosťami. Komisia preto na základe výsledkov štúdií, ktoré vykonala v tejto oblasti, vyhodnotila ďalšie náklady poskytovateľa na univerzálne služby a porovnala ich s daňovými výhodami. Komisia dospela k záveru, že náklady prevyšujú tieto výhody, a preto rozhodla, že skúmaný daňový systém nemôže viesť ku krížovým dotáciám činností tohto poskytovateľa v uvedených konkurenčných oblastiach (1). Treba poznamenať, že Komisia vo svojom rozhodnutí vyzvala príslušný členský štát, aby dohliadol na to, že poskytovateľ poštových služieb prijme analytický systém účtovania nákla- dov a požiadala o výročnú správu, ktorá umožní sledovať dodržiavanie zákonov spoločenstva. 8. 1. Článok 90 ods. 2 zmluvy umožňuje výnimku z uplatňova- nia ustanovení zmluvy v prípade, že ich použitie je zákon- nou alebo faktickou prekážkou plnenia konkrétnej úlohy, ktorou boli poverení poskytovatelia služieb v zmysle bodu 4. 2 v súvislosti s poskytovaním služieb všeobecného hospo- dárskeho záujmu. Bez toho, aby boli dotknuté práva člen- ských štátov určiť konkrétne požiadavky na služby všeobec- ného záujmu, táto úloha pozostáva najmä z poskytovania a zachovávaní univerzálnych verejných poštových služieb, pri zaručení cenovo prístupných, nákladovo efektívnych a priehľadných taríf zabezpečení celoštátneho prístupu k verejnej poštovej sieti v rámci rozumnej vzdialenosti a počas primeranej pracovnej doby, vrátane vybavovania poštových zásielok z prístupných poštových schránok alebo výberových miest na celom území štátu a včasného doruče- nia týchto zásielok na uvedenú adresu, ako aj v poskytovaní s tým súvisiacich služieb, ktoré boli regulačnými opatre- niami uložené týmto subjektom, pokiaľ ide o univerzálne doručovacie služby stanovenej kvality. Univerzálna služba sa má vyvíjať v závislosti od sociálnych, hospodárskych a tech- nických podmienok a požiadaviek užívateľov. Všeobecný záujem vyžaduje, aby v rámci spoločenstva bola dostupná integrovaná verejná poštová sieť, ktorá umožní účinný kolobeh informácií a tým posilní na jednej strane konkurencieschopnosť rozvoj obchodu a väčšiu súdržnosť medzi regiónmi a členskými štátmi, a na druhej strane povedie k zlepšeniu sociálnych kontaktov medzi občanmi únie. Definícia vyhradenej obla- sti musí prihliadať na finančné zdroje potrebné pre posky- tovanie služieb všeobecného hospodárskeho záujmu. európskeho priemyslu, 8. 2. Finančné zdroje potrebné pre udržiavanie a zdokonalenie tejto verejnej siete pochádzajú hlavne z činností uvedených v bode 2. 3. V súčasnosti pri chýbajúcom zosúladení Súd prvej inštancie potvrdil rozhodnutie Komisie a vyhlásil, že daňové výhody tohto poskytovateľa poštových služieb (1) Kauza NN 135/92, Ú. v. ES C 262, 7. 10. 1995, s. 11. s. II -229. (2) Kauza T-106/95, FFSA vs. Komisia (1997), Zb. súd. rozh. ESD, 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 187 na úrovni spoločenstva väčšina členských štátov stanovila limity pre monopol na základe hmotnosti zásielky. Niektoré členské štáty používajú kombinovaný limit hmotnosti a ceny, a jeden štát len cenový limit. Informácie, ktoré zís- kala Komisia o príjmoch z tokov zásielok v členských štá- toch, ukazujú, že ak nedôjde k výnimočným okolnostiam, zachovanie zvláštnych alebo výlučných práv na tomto trhu by mohlo byť zárukou zlepšenia a zachovania verejnej pošto- vej siete. Služby, na ktoré môžu členské štáty udeliť výlučné alebo zvláštne právo v rozsahu, ktorý zabezpečí zachovanie uni- verzálnych služieb, sú zosúladené v Poštovej smernici. Pri hodnotení jednotlivých prípadov súvisiacich najmä s adres- nou reklamnou zásielkou (direct mail), distribúciou pošty pri- chádzajúcej a odchádzajúcej cez hranice, ako aj so zreteľom na zber, triedenie a dopravu pošty, tieto služby sa majú považovať za samostatný trh s výrobkami v rozsahu, v kto- rom členské štáty udelia zvláštne alebo výlučné práva na ich poskytovanie. Komisia vezme do úvahy, že tieto trhy sú v mnohých členských štátoch úplne alebo čiastočne libera- lizované. povinností členských štátov v súvislosti s touto službou. Oba základné problémy súvisiace s adresnou reklamnou zásiel- kou predstavujú hrozbu, že zákazníci zneužijú tarifikáciu a liberalizáciu tohto trhu (vyhradené zásielky doručuje zástupný prevádzkovateľ, akoby išlo o nevyhradené adresné reklamné zásielky) s cieľom obísť vyhradené služby defino- vané v bode 8. 2. Dôkaz poskytnutý členskými štátmi, ktoré neobmedzujú služby súvisiace s adresnou reklamnou zásiel- kou, ako napríklad Španielsko, Taliansko, Holandsko, Rakú- sko, Švédsko a Fínsko, ešte stále nestačí a neumožňuje defi- nitívne všeobecné hodnotenie. Vzhľadom na tieto nejasnosti treba ešte nejaký čas pristupovať k riešeniu týchto problé- mov individuálne. Ak si to vyžiadajú zvláštne okolnosti, členské štáty môžu bez toho, aby bol dotknutý bod 8. 3, zachovať niektoré existujúce obmedzenia v oblasti služieb s adresnými reklamnými zásielkami alebo zaviesť povoľovací proces, aby zabránili umelým deformáciám prevádzky a narušeniu stability príjmov. 8. 5. Pokiaľ ide o distribúciu prichádzajúcich poštových zásielok medzinárodného styku, v súčasnosti sa skúma systém koneč- ných poplatkov, ktoré vyberá poskytovateľ poštových slu- žieb členského štátu za doručovanie poštových zásielok medzinárodného styku od poskytovateľa služieb krajiny pôvodu zásielky, s cieľom prispôsobiť konečné poplatky, ktoré sú v mnohých prípadoch príliš nízke, skutočným nákladom na doručovanie. 8. 3. Pri používaní pravidiel hospodárskej súťaže a iných predpi- sov zmluvy v poštovom odvetví Komisia, konajúc na základe sťažnosti alebo z vlastnej iniciatívy, vezme do úvahy zosúla- denú definíciu uvedenú v Poštovej smernici pri posudzovaní, či rozsah vyhradenej oblasti môže byť opodstatnený podľa článku 90 ods. 2. Východiskovým bodom bude predpoklad, že zvláštne alebo výlučné práva môžu byť opodstatnené v zmysle článku 90 ods. 2, pokiaľ sa pohybujú v rámci limi- tov vyhradenej oblasti definovanej v Poštovej smernici. Tento predpoklad však možno vyvrátiť, ak zo skutočností prípadu vyplynie, že obmedzenie nespĺňa podmienky článku 90 ods. 2 (1). Bez toho, aby bol dotknutý bod 8. 3, členské štáty môžu zachovať niektoré existujúce obmedzenia v oblasti distribú- cie prichádzajúcich poštových zásielok medzinárodného styku (2), aby zabránili umelému odklonu toku zásielok, ktorý by nadmerne zvýšil podiel poštových zásielok medzi- národného styku na trhu spoločenstva. Tieto obmedzenia sa môžu vzťahovať len na zásielky, ktoré sú zahrnuté do vyhra- denej oblasti služieb. Pri hodnotení situácie na základe jed- notlivých prípadov Komisia vezme do úvahy relevantné, konkrétne okolnosti v členských štátoch. 8. 4. Trh s adresnou reklamnou zásielkou sa v jednotlivých člen- ských štátoch rozvíja rôznym tempom, čo Komisii v tejto etape spôsobuje ťažkosti pri všeobecnom definovaní 8. 6. Vybavovanie, triedenie a doprava poštových zásielok sa v minulosti aj v súčasnosti čoraz viac otvárajú tretím stra- nám vďaka poskytovateľom poštových služieb vo viacerých členských štátoch. Keďže zisky, ktoré prináša toto otvorenie, (1) Pokiaľ ide o obmedzené používanie výnimky podľa článku 90 ods. 2, pozri stanovisko súdu v týchto kauzách: Kauza C-179/90, Merci con- venzionali porto di Genova vs. Siderurgica Gabrielli (1991) Zb. súd. rozh. ESD, s. I - 1979; Kauza C-41/90, Klaus Höfner a Fritz Elser vs. Macrotron (1991). (2) To sa môže týkať najmä pošty z jedného štátu, ktorú obchodné spo- ločnosti dopravili do iného štátu na účely jej uvedenia do verejnej poštovej siete prostredníctvom poskytovateľa poštových služieb tohto druhého štátu. 188 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 sa môžu meniť v závislosti od situácie príslušného členského štátu, určité členské štáty môžu, ak si to vyžiadajú zvláštne okolnosti, bez toho, aby bol dotknutý bod 8. 3, ponechať v platnosti niektoré existujúce obmedzenia súvisiace s vyba- vovaním, triedením a dopravou poštových zásielok pomo- cou prostredníkov (1), aby umožnili nevyhnutnú reštruktu- ralizáciu organizácie poskytujúcej poštové služby v zmysle bodu 4. 2. Tieto obmedzenia by sa však mali používať len u poštových zásielok v pôsobnosti existujúcich monopolov a nemali obmedzovať to, čo už je schválené v príslušnom členskom štáte a mali by spĺňať požiadavku nediskriminač- ného prístupu k poštovej sieti, podľa ustanovenia v bode 8 písm. b) vii). b) Podmienky uplatňovania článku 90 ods. 2 v pošto- vom odvetví Pre výnimku z článku 90 ods. 2 by mali platiť tieto pod- mienky: i) Liberalizácia iných poštových služieb S výnimkou služieb, ktoré musia byť vyhradené a ktorých vyhradenie umožňuje Poštová smernica, členské štáty by mali stiahnuť všetky zvláštne a výlučné práva na poskytovanie poštových služieb do tej miery, aby s cieľom zabrániť vzniku právnej alebo faktickej prekážky pri plnení úlohy, ktorou boli poverení poskytovatelia služieb v zmysle bodu 4. 2 v súvislo- sti s poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záuj- mu, s výnimkou pošty spojenej s výkonom úradných právo- mocí, a mali by prijať nevyhnutné opatrenia, ktoré zaručia právo všetkých hospodárskych subjektov poskytovať poštové služby. postupy udeľovania povolení zamerané na presadzovanie základných požiadaviek a zaručenie univerzálnych služieb. V takom prípade by členské štáty mali zabezpečiť, aby pod- mienky stanovené v týchto postupoch boli priehľadné, objek- tívne a nediskriminačné a aby existoval účinný postup pre podanie odvolania na súd proti prípadnému zamietnutiu. ii) Absencia menej reštriktívnych prostriedkov na zabezpečenie služieb vo všeobecnom hospodárskom záujme Výlučné práva sa môžu udeliť alebo udržať len vtedy, keď sú nevyhnutné na zabezpečenie plnenia úloh všeobecného hospodárskeho záujmu. V mnohých oblastiach vstup nových spoločností na trh by mohol, vzhľadom na ich skúsenosti a poznatky, prispieť k realizácii služieb všeobecného hospo- dárskeho záujmu. Ak poskytovateľ služieb podľa bodu 4. 2 uspokojivo nepo- skytne všetky zložky všeobecnej služby, ktoré sa požadujú Poštovou smernicou (napríklad umožniť každému občanovi príslušného členského štátu, a najmä tým občanom, ktorí žijú vo vzdialených oblastiach, prístup k novinám, časopisom a knihám), a to aj s výhodami, ktoré ponúka univerzálna poštová sieť a zvláštne alebo výlučné práva, príslušný členský štát musí prijať potrebné opatrenie (2). Členské štáty by namie- sto rozšírenia už poskytnutých práv mali umožniť, aby služby poskytovali konkurenti a na tento účel môžu týmto konku- rentom uložiť povinnosti presahujúce rámec základných požiadaviek. Všetky tieto povinnosti by mali byť objektívne, nediskriminačné a priehľadné. iii) Proporcionalita To nebráni členským štátom, aby v prípade potreby poskyto- vali služby, na ktoré sa vzťahujú ohlasovacie alebo kolektívne individuálne postupy udeľovania povolení a prípadne aj Členské štáty by mali okrem toho zabezpečiť, aby rozsah poskytnutých zvláštnych a výlučných práv bol primeraný vše- obecnému hospodárskemu záujmu, ktorý je týmito právami sledovaný. Zákaz „samodoručovania“, to znamená poskyto- vania poštových služieb fyzickou alebo právnickou osobou (aj sesterskou alebo dcérskou organizáciou), ktorá je odosie- lateľom pošty, alebo zberu a dopravy takýchto zásielok (1) Aj v monopolnej situácii odosielatelia budú môcť voľne využívať určité služby poskytované sprostredkovateľom, napr. triedenie a predbežné triedenie pred uložením u prevádzkovateľa poštových služieb. (2) Podľa článku 3 Poštovej smernice členské štáty majú zabezpečiť, aby užívatelia mali právo na univerzálne poštové služby. 08/zv. 1 SK Úradný vestník Európskej únie 189 treťou stranou konajúcou vo vlastný prospech, by napríklad neboli primerané cieľu, ktorým je zaručenie vhodných pro- striedkov pre verejnú poštovú sieť. Členské štáty musia tiež upraviť rozsah týchto zvláštnych a výlučných práv podľa meniacich sa potrieb a podmienok poskytovania poštových služieb a vziať do úvahy štátnu pomoc poskytnutú poskyto- vateľovi služieb v zmysle bodu 4. 2. iv) Sledovanie nezávislým regulačným orgánom Sledovanie plnenia úloh súvisiacich s verejnými službami zo strany poskytovateľov podľa bodu 4. 2, otvoreného prí- stupu k verejnej poštovej sieti a, v prípade potreby, vydávania povolení alebo kontroly vyhlásení, ako aj dodržiavania zvlášt- nych a výlučných práv zo strany hospodárskych subjektov v súlade s bodom 4. 2 by mal zabezpečovať orgán alebo orgány nezávislé od týchto subjektov (1). Tento orgán musí zabezpečiť najmä: aby zmluvy o poskyto- vaní vyhradených služieb boli úplne priehľadné, samostatne fakturované a odlíšené od nevyhradených služieb, akými sú napríklad tlač, označovanie a balenie; aby sa zvlášť určovali podmienky pre poskytovanie čiastočne vyhradených a čias- točne liberalizovaných služieb; aby vyhradený prvok bol otvorený všetkým odosielateľom poštových zásielok bez ohľadu na to, či nevyhradený prvok bol predmetom kúpy,a- lebo nie. jedinú poštovú sieť. Diskrimináciu prostredníctvom cien a slu- žieb medzi rôznymi skupinami spotrebiteľov alebo v rámci nich môžu ľahko uplatňovať poskytovatelia služieb, ktorí pre- vádzkujú univerzálnu poštovú sieť, vzhľadom na veľké režijné náklady, ktoré nemožno úplne a presne priradiť jednotlivým službám. Preto je veľmi ťažké určiť krížové dotácie jednak medzi jednotlivými fázami spracovania poštových zásielok vo verejnej poštovej sieti, a jednak medzi vyhradenými činnos- ťami a službami poskytovanými za konkurenčných podmie- nok. Popritom mnohí poskytovatelia služieb ponúkajú prefe- renčné tarify na zásielky kultúrneho charakteru, pričom je jasné, že sa nepokryjú priemerné celkové náklady. Členské štáty sú podľa článkov 5 a 90 povinné zabezpečiť plné rešpek- tovanie právnych predpisov spoločenstva. Komisia sa domnieva, že najvhodnejším spôsobom splnenia tejto povin- nosti by bolo to, že členské štáty požiadajú poskytovateľov služieb v zmysle bodu 4. 2, aby si viedli samostatné finančné záznamy rozlišujúce náklady a príjmy súvisiace s poskytova- ním služieb v rámci ich výlučných práv a služieb, ktoré sú poskytované za konkurenčných podmienok, čím umožnia kompletne zhodnotiť podmienky používané na rôznych prí- stupových miestach verejnej poštovej siete. U služieb zlože- ných z prvkov, ktoré sú súčasťou vyhradených alebo konku- renčných služieb, treba rozlišovať aj medzi nákladmi na každý prvok. Interné účtovné systémy by mali fungovať na základe dôsledne uplatňovaných a objektívne odôvodnených zásad účtovania nákladov. Vypracovať by sa mali záverečné účty, mal by ich preveriť nezávislý audítor, ktorého určí vnútro- štátny regulačný orgán a mali by sa uverejniť v súlade s plat- nými vnútroštátnym právnymi predpismi zákonmi a práv- nymi predpismi spoločenstva, ktoré sa týkajú obchodných organizácií. v) Efektívne sledovanie vyhradených služieb vii) Nediskriminačný prístup k poštovej sieti Členský štát by mal úlohy vylúčené z rámca súťaže efek- tívne sledovať na základe uverejnených cieľov služieb a úrovní výkonov a mal by pravidelne a verejne infor- movať o ich plnení. vi) Prehľadnosť účtovníctva Poskytovatelia služieb by mali poskytovať univerzálne poštové služby tak, že umožnia nediskriminačný prístup k zákazníkom alebo sprostredkovateľom na príslušných verej- ných prístupových miestach v súlade s potrebami týchto uží- vateľov. Podmienky prístupu, vrátane zmlúv (ak existujú), by mali byť priehľadné, uverejnené vhodným spôsobom a dohodnuté nediskriminačným spôsobom. Každý poskytovateľ služieb v zmysle bodu 4. 2 používa v rámci svojich konkurenčných snažení na rôznych trhoch (1) Pozri najmä články 9 a 22 Poštovej smernice. Zdá sa, že niektorí poskytovatelia služieb ponúkajú určitým skupinám zákazníkov preferenčné tarify nepriehľadným spô- sobom. Členské štáty by mali sledovať podmienky prístupu k tejto sieti s prihliadnutím na to, abysa zabezpečilo, že 190 SK Úradný vestník Európskej únie 08/zv. 1 nebude dochádzať k diskriminácii prostredníctvom podmie- nok používania alebo účtovaných poplatkov. Predovšetkým treba zabezpečiť, aby si sprostredkovatelia, vrátane poskyto- vateľov služieb z iných členských štátov, mohli vybrať spo- medzi existujúcich prístupových miest a získať prístup k verej- nej poštovej sieti v primeranom čase a za primerané ceny vychádzajúce z nákladov, pri ktorých sú zohľadnené skutočne požadované služby. Povinnosť umožniť nediskriminačný prístup k verejnej pošto- vej sieti neznamená, že členské štáty sú povinné zabezpečiť prístup v prípade listových zásielok, ktoré obchodné spoloč- nosti dopravili do iného štátu, porušiac poštový monopol, kde mali byť tieto uvedené do verejnej poštovej siete prostred- níctvom poskytovateľa poštových služieb druhého štátu s jediným cieľom, a to získať výhodu nižších poštových taríf. Iné hospodárske dôvody, napríklad výrobné náklady, pridaná hodnota alebo úroveň služieb poskytovaných v iných člen- ských štátoch, nie sú považované za nevhodné. V prípade podvodu môže nezávislý regulačný orgán uložiť pokutu. V súčasnosti je cezhraničný prístup k poštovým sieťam nie- kedy odmietaný alebo povolený len podmienečne v prípade poštových zásielok, ktorých výrobný proces zahŕňa prenos údajov cez hranice pred materializáciou týchto zásielok. Tieto prípady sa zvyčajne označujú ako „nemateriálna pošta“. Za súčasných podmienok môžu predstavovať hospodársky pro- blém pre poskytovateľa poštových služieb, ktorý doručuje zásielky, vzhľadom na výšku konečných poplatkov, ktorú používajú rôzne subjekty. Poskytovatelia služieb sa snažia rie- šiť tento problém zavedením vhodného systému konečných poplatkov. Komisia môže požiadať členské štáty, v súlade s prvým odse- kom článku 5 zmluvy, aby ju informovali o podmienkach prí- stupu, ktoré používajú, a ich dôvodoch. Komisia neposkytne informácie, ktoré získa na základe tejto žiadosti, vzhľadom na svoju povinnosť zachovať profesionálne tajomstvo. 9. ZHRNUTIE Toto oznámenie bolo schválené na úrovni spoločenstva s cie- ľom uľahčiť hodnotenie určitého správania podnikov a urči- tých opatrení štátu týkajúcich sa poštových služieb. Po urči- tom období, pravdepodobne do roku 2000 by mala Komisia vyhodnotiť poštové odvetvie so zreteľom na ustanovenia zmluvy a určiť, či stanoviská uvedené v tomto oznámení treba zmeniť na základe sociálnych, hospodárskych alebo techno- logických zmien a skúseností s kauzami v poštovom odvetví. Komisia v primeranom čase celkove zhodnotí situáciu v poštovom odvetví na základe cieľov tohto oznámenia


title: Kommissionens tillkännagivande enligt artikel 23.3 i förordning (EEG) nr 4056/86 angående ärende IV/MAR/36.253 - P& O Stena Line

eurovoc_concepts:
competition
ferryboat
joint venture
maritime transport

formats: html pdf print

text: 6. 2. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 39/21 Kommissionens tillk…nnagivande enligt artikel 23. 3 i f‰rordning (EEG) nr 4056/86 ang¿ende …rende IV/MAR/36. 253 (cid:134) P&O Stena Line (98/C 39/06) (Text av betydelse f‰r EES) 1. (cid:217)Den 31 oktober 1996 gav The Peninsular and Orien(cid:220) tal Steam Navigation Company (P&O) och Stena Line Limited (Stena) i enlighet med artikel 12. 1 i f‰rordning (EEG) nr 4056/86 till kommissionen in en ans‰kan i ‰verensst…mmelse med blankett MAR om icke(cid:220)ingripandebesked enligt artikel 85. 1 i EG(cid:220) f‰rdraget eller, alternativt, om undantag enligt arti(cid:220) kel 85. 3 betr…ffande ett f‰reslaget samriskf‰retag i vilket parterna skulle fusionera sina respektive f…rje(cid:220) verksamheter p¿ Engelska kanalen och i Belgiska sundet. samriskf‰retaget och Eurotunnel (cid:134) att avsaknaden av kapacitetsnedsk…rningar, ¿tminstone p¿ kort till medell¿ng sikt, och skillnaderna i samriskf‰retagets och Eurotunnels kostnadsstruktur betyder att dessa rimligen kan f‰rv…ntas konkurrera med varandra. Kommissionen anser d…rf‰r att samriskf‰retaget inte skulle leda till ett duopol. Avtalet kan d…rf‰r inte an(cid:220) ses ge parterna m‰jlighet att s…tta konkurrensen ur spel. Det r¿der dock os…kerhet om hur marknaden kommer att utvecklas efter avskaffandet av tullfri f‰rs…ljning inom EU ¿r 1999. 2. (cid:217)Den 13 mars 1997 offentliggjorde kommissionen en(cid:220) ligt artikel 12. 2 i f‰rordning (EEG) nr 4056/86 en sammanfattning av ans‰kan i Europeiska gemenska(cid:220) pernas officiella tidning och uppmanade ber‰rda tredje parter att inom 30 dagar inkomma med syn(cid:220) punkter(cid:216)(˛). 3. (cid:217)Den 10 juni 1997, f‰re utg¿ngen av den tidsfrist p¿ 90 dagar som f‰reskrivs i artikel 12. 3 i f‰rordning (EEG) nr 4056/86, underr…ttade kommissionen par(cid:220) terna om att det i den artikelns mening f‰rel¿g all(cid:220) varliga tvivel om huruvida artikel 85. 3 var till…mplig p¿ avtalet i fr¿ga(cid:216)(ˇ). 4. (cid:217)Kommissionen avser att fatta ett beslut med den in(cid:220) neb‰rden att det av parterna f‰reslagna samriskf‰re(cid:220) taget strider mot artikel 85. 1 men kan uppfylla kra(cid:220) ven f‰r undantag enligt 85. 3. 5. (cid:217)I den skrivelse d…r kommissionen underr…ttade par(cid:220) terna om sina allvarliga tvivel uttryckte den sina far(cid:220) h¿gor f‰r att bildandet av samriskf‰retaget kan leda till en duopolistisk marknadsstruktur som ger upp(cid:220) hov till parallellbeteende fr¿n samriskf‰retaget och Eurotunnel p¿ passagerarmarknaden p¿ kanalen. Efter en detaljerad unders‰kning av avtalet och dess troliga konsekvenser p¿ marknaden, d…r det inte kan f‰rv…ntas att n¿gra nya intr…der, anser kommissionen (cid:134) trots en h‰g grad av koncentration p¿ marknaden efter transaktionen och trots de bety(cid:220) likartade marknadsandelarna f‰r b¿de dande och f‰retag (˛)(cid:217)EGT C 80, 13. 3. 1997, s. 3. (ˇ)(cid:217)Se pressmeddelande IP/97/511 av den 11 juni 1997. 6. (cid:217)Med h…nsyn till den anglo/kontinentala fraktmark(cid:220) naden anser kommissionen att det finns en tillr…ck(cid:220) ligt stor konkurrens fr¿n andra akt‰rer p¿ markna(cid:220) den f‰r att avtalet inte skall riskera att ge parterna m‰jlighet att s…tta konkurrensen ur spel och att …ven de ‰vriga villkoren f‰r undantag enligt artikel 85. 3 …r uppfyllda. 7. (cid:217)I den skrivelse d…r kommissionen meddelade sina all(cid:220) varliga tvivel uttryckte den sina farh¿gor om eventu(cid:220) ella effekter p¿ andra marknader d…r moderbolagen konkurrerar med varandra som skulle kunna uppst¿ genom olika former av samarbete, inbegripet gemen(cid:220) sam marknadsf‰ring. Efter en noggrann unders‰k(cid:220) ning framg¿r det av omst…ndigheterna att priserna p¿ l…gre priser p¿ marknaderna p¿ kanalen medf‰r V…stra kanalen och Nordsj‰n men inte tv…rtom. Alla f‰rs‰k fr¿n parterna att samordna beteendet p¿ var och en av marknaderna kommer d…rf‰r att bli insta(cid:220) bila p¿ grund av konkurrensen fr¿n kanalen. Det …r d…rf‰r osannolikt att parternas samarbete kommer att p¿verka deras verksamheter p¿ Nordsj‰n och V…stra kanalen. P¿ Irl…ndska sj‰n …r det endast p¿ Norra kanalen (North Corridor) som parterna kon(cid:220) kurrerar med varandra direkt. Mot bakgrund av den l¿ga andelen och den l¿ga volymen av mellanstatlig trafik p¿ Norra kanalen kan slutsatsen dras att det inte finns n¿gon m…rkbar p¿verkan p¿ handeln mel(cid:220) lan medlemsstaterna. 8. (cid:217)Mot bakgrund av att det …r os…kert vilka effekter av(cid:220) skaffandet av tullfri f‰rs…ljning f¿r anser kommis(cid:220) sionen att undantagets varaktighet b‰r begr…nsas till tre ¿r fr¿n den dag d¿ avtalet verkst…lls. C 39/22 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 6. 2. 98 9. (cid:217)Kommissionen avser inte att f‰rena undantaget med villkor. 10. (cid:217)I enlighet med artikel 23. 3 i f‰rordning (EEG) nr 4056/86 uppmanar kommissionen, innan den fattar ett beslut, ber‰rda parter att inom 30 dagar fr¿n of(cid:220) fentligg‰randet av detta tillk…nnagivande inkomma med sina synpunkter, med angivande av referens IV/ MAR/36. 253, till: Europeiska kommissionen Generaldirektoratet f‰r konkurrens Enhet IV/D2 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Bryssel Fax: (32(cid:220)2) 296(cid:216)98(cid:216)12 Internet: Charles. Williams-dg4. cec. be Beslut om att inte g‰ra inv…ndningar mot en anm…ld koncentration (´rende nr IV/M. 1059 (cid:134) Suez Lyonnaise des Eaux/BFI) (98/C 39/07) (Text av betydelse f‰r EES) Kommissionen beslutade den 19 december 1997 att inte g‰ra inv…ndningar mot den anm…lda koncentrationen ovan och att f‰rklara den f‰renlig med den gemensamma marknaden. Detta beslut grundar sig p¿ artikel 6. 1(cid:216)b i r¿dets f‰rordning (EEG) nr 4064/89. Beslutet i sin helhet finns endast p¿ franska och kommer att offentligg‰ras efter det att alla eventuella aff…rshemlig(cid:220) heter har avl…gsnats. Det kommer att finnas tillg…ngligt -(cid:217)i skriftlig form och kan f¿s fr¿n Byr¿n f‰r Europeiska gemenskapernas officiella publika(cid:220) tioner (se f‰rteckningen p¿ sista sidan), -(cid:217)i elektronisk form i CFR(cid:220)versionen i CELEX databas med CELEX(cid:220)nummer 397M1059. CELEX …r den databas som inneh¿ller Europeiska gemenskapens lagstiftning. F‰r ytter(cid:220) ligare information r‰rande abonnemang, kontakta: EUR(cid:220)OP Information, marknadsf‰ring och PR (OP/4B) 2 rue Mercier L(cid:220)2985 Luxemburg Tfn (352) 29(cid:216)29(cid:216)424(cid:216)55, fax (352) 29(cid:216)29(cid:216)427(cid:216)63


title: WRITTEN QUESTION No. 357/98 by Sebastiano MUSUMECI to the Commission. Toxic coating on Spanish oranges

eurovoc_concepts:
Spain
citrus fruit
consumer protection
food additive
foodstuffs legislation
free movement of goods
health policy
human nutrition
import (EU)
toxic substance

text: C 223/170 EN Official Journal of the European Communities 17. 7. 98 (98/C 223/221) WRITTEN QUESTION P-0357/98 by Sebastiano Musumeci (NI) to the Commission (6 February 1998) Subject: Toxic coating on Spanish oranges In 1993, when border checks on goodswere abolished within the European Union, Spanish oranges began to flood the Italian markets, heightening the crisis already affecting Italian farmers and turning Spain into Italy(cid:146)s fiercest and most dangerous exporting rival. For reasons of technology and economic convenience, 95% of Spanish producers use a substance to process and preserve oranges which contains resins converted with maleic anhydride and esterified with pentaerythritol. These food additives used by Spanish producers are not included in the European Parliament and Council Directive (95/2/EC) (1) on food additives other than colours and sweeteners used as protective coatings on fruit, which has been incorporated into the laws of all EU Member States. At its 108th plenary session in September 1997, the Scientific Committee for Food stated that use of this product was not authorized owing to inadequate toxicological information and the fact that the necessary studies would take at least a further 5 years to complete. In a note dated 24 November 1997, Mr Peter Wagstaffe, official in charge of the Directorate-General for Consumer Policies in Brussels, rejected the idea of including the substance used by Spanish producers among those authorized at European level. Will the Commission therefore state what action it will take as a matter of urgency to ban exports to Italy and other European countries of Spanish oranges treated with the abovementioned toxic agents? What penalties will it impose on the Spanish authorities for unacceptable and repeated violations of the Community directives, which are all the more serious when one considers the health hazard to consumers? (1) OJ L 61, 18. 3. 1995, p. 1. Answer given by Mr Bangemann on behalf of the Commission (10 March 1998) The Commission understands and takes account of the issue raised by the Honourable Member. A number of wood rosin derivatives have been examined by the scientific committee on food. It had been made clear that while some of these could be temporarily acceptable in well defined circumstances (this is namely the case for partially hydrogenated wood rosin and partially hydrogenated wood rosin modified by maleic acid), rosin modified by maleic anhydride and esterified with pentaerythrol was considered unacceptable for food use due to the lack of adequate toxicological data and the uncertainty regarding the specifications. These opinions were issued in September 1997. In the light of the foregoing, the Commission did not propose the inclusion of any of these substances in the lists of additives legally authorised through Parliament and Council Directive 95/2/EC on food additives other than colours and sweeteners. It should be borne in mind that since this Directive is now completely in application, only those substances explicitly listed in its Annexes (principle of the positive list) may be used in foodstuffs. All other substances used for this purpose are therefore excluded. From a legal point of view, a detailed study must now be carried out in order to verify whether the matter raised constitutes an infringement of the above Directive or other Community rules. Therefore, the Commission is collecting all necessary information for an in-depth examination


title: QUESTION ECRITE no 357/98 de Sebastiano MUSUMECI à la Commission. Utilisation d'agents toxiques pour l'enrobage des oranges blondes espagnoles

text: C 223/170 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 17. 7. 98 (98/C 223/221) QUESTION E· CRITE P-0357/98 pose·e par Sebastiano Musumeci (NI) a‘ la Commission (6 fe·vrier 1998) Objet: Utilisation d(cid:146)agents toxiques pour l(cid:146)enrobage des oranges blondes espagnoles En 1993, a‘ la suite de l(cid:146)abolition des contro(cid:136)les aux frontie‘res inte·rieures de l(cid:146)Union europe·enne pour les marchandises, les oranges blondes espagnoles ont e·te· importe·es massivement en Italie, ce qui a aggrave· la crise qui frappe les producteurs de ce pays, et l(cid:146)Espagne est devenue, en tant que pays exportateur, le concurrent le plus agressif et le plus dangereux. Pour des raisons techniques et e·conomiques, 95 % des producteurs espagnols utilisent, pour le traitement et la conservation des oranges, une substance contenant des re·sines transforme·es a‘ l(cid:146)aide d(cid:146)anhydride male·ique et este·rifie·es avec du pentae·rythritol. Or, ces additifs alimentaires ne sont pas vise·s par la directive 95/2/CE (1) du Parlement europe·en et du Conseil, du 20 fe·vrier 1995, concernant les additifs alimentaires autres que les colorants et les e·dulcorants, qui a e·te· transpose·e en droit national par tous les E· tats membres de l(cid:146)Union europe·enne. La commission scientifique pour l(cid:146)alimentation a elle-me(cid:136)me de·clare· lors de sa 108e session ple·nie‘re, en septembre 1997, qu(cid:146)elle n(cid:146)autorisait pas l(cid:146)utilisation de ce produit faute d(cid:146)informations toxicologiques suffisantes, les e·tudes effectue·es a‘ ce sujet ne devant pas e(cid:136)tre acheve·es avant cinq ans. En outre, M. Peter Wagstaffe, responsable de la Direction ge·ne·rale de la politique des consommateurs, a‘ Bruxelles, a, par une note en date du 24 novembre 1997, refuse· que la substance utilise·e par les producteurs espagnols soit inscrite sur la liste des substances autorise·es en Europe. Quelles mesures la Commission entend-elle adopter d(cid:146)urgence afin d(cid:146)interdire l(cid:146)exportation, vers l(cid:146)Italie et les autres E· tats membres, des oranges espagnoles traite·es aux agents d(cid:146)enrobage toxiques pre·cite·s et quelles sanctions entend-elle adopter vis-a‘-vis des responsables espagnols pour cette violation inadmissible et re·ite·re·e des dispositions communautaires, d(cid:146)autant plus grave qu(cid:146)elle est hautement pre·judiciable a‘ la sante· des consommateurs? (1) JO L 61 du 18. 3. 1995, p. 1. Re·ponse donne·e par M. Bangemann au nom de la Commission (10 mars 1998) La Commission comprend la pre·occupation de l(cid:146)Honorable Parlementaire et prend acte du proble‘me souleve·. Le comite· scientifique de l(cid:146)alimentation humaine a examine· plusieurs de·rive·s de colophane. Il a estime· que l(cid:146)utilisation de certaines de ces substances e·tait provisoirement acceptable dans des conditions bien de·termine·es (c(cid:146)est le cas pour la colophane partiellement hydroge·ne·e et la colophane partiellement hydroge·ne·e modifie·e par l(cid:146)acide male·ique), mais que la colophane modifie·e par l(cid:146)anhydride male·ique et este·rifie·e avec du pentae·rythritol ne devait pas e(cid:136)tre employe·e dans les denre·es alimentaires en raison de l(cid:146)absence de donne·es toxicologiques la concernant et des incertitudes relatives a‘ ses spe·cifications. Ces avis ont e·te· e·mis en septembre 1997. A‘ la lumie‘re de ce qui pre·ce‘de, la Commission n(cid:146)a propose· l(cid:146)inclusion d(cid:146)aucune de ces substances dans les listes d(cid:146)additifs le·galement autorise·s par la directive 95/2/CE du Parlement europe·en et du Conseil concernant les additifs alimentaires autres que les colorants et les e·dulcorants. Il convient de rappeler qu(cid:146)e·tant donne· que la directive pre·cite·e est entie‘rement applicable, seules les substances explicitement e·nume·re·es aux annexes (principe de la liste positive) peuvent e(cid:136)tre utilise·es dans les denre·es alimentaires. L(cid:146)utilisation de toutes les autres substances a‘ cet effet est donc exclue. D(cid:146)un point de vue juridique, il faut de·sormais effectuer une e·tude de·taille·e afin de ve·rifier si le proble‘me souleve· constitue une infraction a‘ la directive susmentionne·e ou a‘ d(cid:146)autres re·glementations communautaires. Par conse·quent, la Commission recueille toutes les informations ne·cessaires en vue d(cid:146)un examen approfondi