title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Euroopan yhteisön uusi laivanrakennuspolitiikka"

eurovoc_concepts:
aid system
competitiveness
research and development
shipbuilding
shipping policy

text: 27. 4. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 129/37 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle: Euroopan yhteisön uusi laivanrakennuspolitiikka” (98/C 129/09) Euroopan komissio päätti 6. lokakuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta tiedonannosta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 6. helmikuuta 1998. Esittelijä oli John Simpson. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 25. –26. helmikuuta 1998 pitämässään 352. täysistunnossa (helmikuun 25. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 80 ääntä puolesta, yksi vastaan kahden pidättyessä äänestämästä. 1. Alustavia huomioita 1. 1. Jo vuosien ajan Euroopan unionin laivanrakenta- jilla on ollut vastassaan uusista tilauksista käytävä kova kilpailu. Laivanrakennuskapasiteetti on kasvanut erityisesti Etelä-Koreassa. Kilpailun katsotaan usein perustuvan haitallisiin hinnoittelukäytäntöihin; tämän vuoksi unionin laivanrakentajat ovat voineet saada valtiontukea. Tuen maksimimääristä on säädetty eri- tyyppisissä laivanrakennusta koskevissa direktiiveissä. Viimeisin näistä oli neuvoston seitsemäs direktiivi (1). 1. 2. Vuoden 1996 loppupuolella seitsemäs direktiivi uudistettiin ja sen voimassaoloaikaa pidennettiin vuoden 1997 loppuun. Talous- ja sosiaalikomitea (TSK) hyväk- syi voimassaoloajan pidennyksen (2). Huhtikuussa 1997 tehtiin periaatepäätös näiden säännösten voimassaolo- ajan pidentämisestä vuoden 1998 loppuun saakka. 1. 3. Seitsemännen direktiivin pääsäännöksen mukai- sesti laivanrakentajat voivat saada kotimaansa viran- omaisilta toimintatukea laivanrakennus- ja muunnostöi- hin (mutta ei laivojen korjaukseen) korkeintaan yh- deksän prosenttia (pienten alusten ja muunnostöiden osalta 4,5 prosenttia) sopimushinnasta. Tuen määrää on asteittain pienennetty vuonna 1987 asetetusta 28 pro- sentin enimmäismäärästä. Kuuden vuoden ajanjaksona vuodesta 1990 vuoteen 1995 (mainitut vuodet mukaan lukien) komissiolle ilmoitettiin laivanrakennusteollisuu- delle maksettuja valtiontukia yhteensä 8,3 miljardin ecun arvosta. Tästä tuesta 3,5 miljardia ecua oli myönnetty kyseisen teollisuudenalan yritysten rakennemuutoksen tukemiseen. Toimintatuen kokonaismäärä oli 4,8 miljar- dia ecua. 1. 4. Vuodesta 1994 lähtien on odotettu, että joulu- kuussa 1994 valmistunut OECD:n sopimus ”tavan- omaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kaupalli- sessa laivanrakennus- ja korjausteollisuudessa” varmis- jonka mukaisesti kaikki taisi uuden säännöstön, tärkeimmät harjoittavat laivanrakennusteollisuutta maat voisivat tehdä yhteistyötä. Tämä sopimus olisi edellyttänyt useimpien valtiontuen muotojen lakkautta- mista. Samalla siinä olisi otettu käyttöön menettelytavat (1) EYVL L 351, 31. 12. 1994. (2) EYVL C 30, 30. 1. 1997. sovellettaviksi haitallista hinnoittelua vastaan. Yhdys- valtojen hallitus ei kuitenkaan ole ratifioinut sopimusta eikä sitä ole pantu toimeen. toimeenpanon Käsiteltävä komission tiedonanto on vastaus 1. 5. OECD-sopimuksen viivästymiseen. Aiemmassa lausunnossaan TSK viittaa vaihtoehtoisien toimenpiteiden tarpeeseen (2). TSK korostaa edelleen toivovansa, että Yhdysvaltain valtioelimet ratifioisivat OECD-sopimuksen. Näin pystyttäisiin toteuttamaan kattavampi järjestely. 1. 6. Komissio ehdotuksen mukaan seitsemännen di- rektiivin voimassaolo päättyisi, kun OECD-sopimus astuu voimaan tai kun uusi yhteisön oma järjestely hyväksytään. 2. Laivanrakennusteollisuuden suuntaukset Laivanrakennus on ainakin kahden vuosikym- 2. 1. menen ajan ollut teollisuudenhaara, jonka on ollut vaikea toimia kannattavasti Euroopan unionissa. Ky- synnän lasku, rakennuskapasiteetin kasvu Kaukoidässä sekä hyökkäävä hinnoittelu ovat tehneet kilpailuolosuh- teista hyvin vaikeat. 2. 2. Viimeisten kahdenkymmenen vuoden aikana lai- vanrakennustuotanto EU:ssa on laskenut yli 40 prosent- tia. Vuonna 1976 EU-maat vastasivat tasattuna bruttove- toisuutena (cgt, compensated gross tonnage) mitattuna 27 prosentista maailman kokonaistuotannosta. Vuonna 1986 osuus oli kaventunut 23 prosenttiin tuntuvasti pienentyneestä kokonaistuotannosta, ja vuonna 1996 luku oli pudonnut edelleen, nyt 21 prosenttiin huomatta- vasti kasvaneista maailmanmarkkinoista. Etelä-Korean tuotanto nousi ainoastaan runsaan yhden prosentin osuudesta vuonna 1976 22 prosenttiin maailman koko- naistuotannosta vuonna 1996. 2. 3. Kahdeksan vuoden aikana – vuodesta 1988 vuo- teen 1996 – maailman laivanrakennuksen kokonaistuo- tanto on alkanut elpyä supistuttuaan voimakkaasti edellisen vuosikymmenen aikana. Maailman kokonais- C 129/38 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 4. 98 tuotanto – vaikka se yhä onkin alempi kuin 1970-luvun puolivälin taso – on liki kaksinkertaistunut. EU:n tuotanto on kasvanut hieman yli 50 prosenttia, mutta se ei vieläkään vastaa 1980-luvun alun tasoa. 2. 4. Uusien laivojen rakentaminen työllisti EU:ssa 65 600 henkilöä vuonna 1996. Vuonna 1986 luku sitä vastoin oli 96 100 henkilöä ja vuonna 1975 vastaavasti 208 800. Tämä suoran työllistämisen raju vähentyminen on merkinnyt tätäkin suurempaa laskua myös välillisesti työllistyneiden ihmisten määrässä laivanrakennusteolli- suutta tukevilla ja muilla aloilla. Työllisyysluvut vuodes- ta 1988 vuoteen 1996 näyttäisivät alustavasti osoittavan työllisyyden lähes tulkoon vakiintuneen. Komissio ennustaa, että osaltaan vanhojen alus- 2. 5. ten korvaamistarpeen vuoksi uusien alusten kysyntä tulee säilymään nykyisellä korkeammalla tasolla joiden- kin vuosien ajan, ennen kuin se vähenee jälleen. Tuotan- tokapasiteettia ei käytetä asianmukaisesti ja se kasvaa yhä: vuonna 2000 käytössä on ainoastaan 70 prosenttia kapasiteetista. Komission tiedonannon laatimisen jälkeen Kau- 2. 6. koidän valuuttakurssiheilahdukset ovat olleet dramaat- tisia. Erityisesti Etelä-Korean wonin devalvaatiolla tulee olemaan vakavia vaikutuksia useilla aloilla – erityisesti laivanrakennuksessa. Tämä tuo teollisuudenalan tule- vaisuudennäkymiin uuden ulottuvuuden, jonka merki- tystä ei vielä tällä hetkellä (tammikuussa 1998) pystytä täysin arvioimaan. Tämän vuoksi komission päätelmiä voidaan joutua arvioimaan jossain määrin uudelleen. 3. Komission ehdotukset 3. 1. Komission tarkoituksena on, että laivanraken- nuspolitiikka parantaisi teollisuudenalan kilpailukykyä vuoden 1998 lopusta alkavana viisivuotisjaksona. Uusi asetus hyväksyttäisiin viideksi vuodeksi, vuoden 2003 loppuun saakka. Tämä antaisi uusille säännöksille riittävästi aikaa käynnistää rakennemuutos laivanraken- nusteollisuudessa ja tuottaa näyttöä vahvemmasta, kil- pailukykyisestä toimialasta. 3. 2. Tämän ajanjakson jälkeen laivanrakennusteolli- suudessa pätisivät samat säännöt kuin muillakin teolli- suudenaloilla. EU:n laivanrakennusteollisuutta vaadi- taan parantamaan kilpailuasemaansa maailmanmarkki- noilla siinä määrin, että yritysten elinkelpoisuus vakiin- tuu ja työllisyys voidaan turvata. Komissio on määritellyt joukon ”parhaita 3. 3. käytäntöjä”, jotka parantaisivat tuottavuutta kilpailijoi- hin verrattuna. Näitä ovat seuraavat: a) strateginen suunnittelu: keskittyminen niihin alus- tyyppeihin, joiden kysyntä on kasvussa; b) rakenteelliset muutokset: telakoiden yhdistäminen ja kannattamattomien telakoiden sulkeminen; c) telakoiden välisten strategisten liittoutumien muo- dostaminen; d) laivanvarustamoiden ja laivavarusteiden valmista- jien entistä kiinteämpi integroiminen tuotantopro- sessiin; e) hankintapolitiikka, mukaan lukien alihankinnan tuottaman hyödyn maksimoiminen; f) entistä tiiviimpi yhteistyö muiden teollisuudenalojen kanssa tuotekehittelyn ja tekniikan siirron mahdol- listamiseksi; g) aggressiivinen ja ennakoiva markkinointi; h) entistä tehokkaampi T&K:n käyttö prototyyppien suunnittelussa; i) j) tuotantolaitosten parantaminen; investointi henkilöresurssien laadun ja käytön paran- tamiseen. 3. 4. Näitä käytäntöjä sovellettaessa komissio ehdot- taa, että osana uutta, vuoteen 2003 asti voimassa olevaa asetusta: laivanrakennussopimuksiin myönnettävän val- 1) tiontuen tulisi loppua 1. tammikuuta 2001 alkaen, ja olisi hyväksyttävä joukko tuottavuuden ja kilpailu- 2) kyvyn parantamiseen tähtääviä toimenpiteitä, joiden avulla tämä teollisuudenala saatettaisiin samanlaisten kilpailusääntöjen piiriin kuin muut EU:n tuotannonalat. Komissio tekee seuraavat yksityiskohtaiset ehdotukset: – Lupa myöntää toimintatukea päättyisi 31. joulukuuta vuonna 2000 (edellyttäen, ettei OECD-sopimus ole astunut voimaan ennen tuota päivämäärää. OECD- sopimuksella olisi pitkälti samanlainen vaikutus). – OECD:n vuonna 1981 tehdyn päätöslauselman mu- kaiset laivavientiluotot sallittaisiin edelleen, kuitenkin mahdollisesti ajantasaistettuna siten, kuin vuonna 1994 tehdyssä OECD:n päätöslauselmassa (joka ei vielä ole tullut voimaan) määrätään. OECD:n päätöslauselma mahdollistaa vientiluotot ja määrää myös kotimarkkinaluottojen säännöistä. – Kehitysapuna kehitysmaille myönnettävä sopimus- kohtainen tuki sallittaisiin edelleen. – Edelleen sallittaisiin rakennesopeutuksesta aiheutu- vien sulkemiskustannusten tukeminen. Näitä ovat esimerkiksi sosiaalitoimet, joilla lievennetään koko- naisten tai osittaisten sulkemisten vaikutuksia. – Laivanrakennusyrityksen uudelleenjärjestelyihin käy- tettävä tuki sallittaisiin muilla aloilla annettavia vastaavia tukia koskevien yhteisön yleisohjeiden 27. 4. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 129/39 mukaisesti. Erityisen tiukasti valvottaisiin kuitenkin yritystaloudellisen rakenneuudistuksen ”kertakaikki- suuden ja viimeisen kerran” periaatteen soveltamista. – Edelleen sallittaisiin alueellisissa tukiohjelmissa myönnetyt investointituet sillä ehdolla, että tuetun hankkeen tarkoituksena on parantaa käytössä olevien laitosten tuottavuutta. – Innovointiin tarkoitettu investointituki sallittaisiin edellyttäen, että hanke liittyy innovatiivisiin tuottei- siin ja prosesseihin, joita muut EU:n laivanrakennus- teollisuuden toimijat eivät sillä hetkellä käytä. – Tutkimus- ja kehitystuki sallittaisiin edelleen yhteisön sääntöjen mukaisesti. – Myös yhteisön antamien suuntaviivojen mukainen ympäristönsuojelutuki sallittaisiin. 4. Yleishuomiot 4. 1. Perusajatus 4. 1. 1. Komission tiedonannon perusajatuksena on, että vuosien 1998–2003 välisenä viiden vuoden siirtymä- jaksona myönnettävän tuen jälkeen Euroopan unionin laivanrakennusteollisuuden tulisi yksittäisten yritysten omien toimenpiteiden ansiosta voittaa rakenteelliset heikkoutensa ja pystyä kilpailemaan maailmanmarkki- noilla. Komissio varoittaa, että tähän tarvitaan myös rehtien kaupankäyntitapojen noudattamista maailman- laajuisesti, erityisesti EU:n ulkopuolisten kilpailijoiden taholta. 4. 1. 2. TSK hyväksyy tämän tavoitteen. On her- keämättä pyrittävä luomaan reilut kaupankäyntiolosuh- teet. Tämän vuoksi TSK suosittaa, että laivanrakennusta koskevat tulevat päätökset lyötäisiin lukkoon niiden kehityksen suunnasta tehtävien arvioiden perusteella, joita tämän viiden vuoden ajanjakson loppupuolella suoritettaisiin säännöllisesti. 4. 1. 3. EU:n laivanrakennusteollisuuden kilpailukyky vaihtelee luonnollisestikin eri telakoiden ja laivanraken- nuksen alojen välillä. Tietyillä markkinalohkoilla on esimerkkejä erittäin kilpailukykyisistä rakentajista. Yleisesti ottaen teollisuudenhaaralla on kuitenkin edel- leen vaikeuksia kilpailla muita rakentajia vastaan. Eräi- den kilpailijoiden noudattamaa hintapolitiikkaa on pi- dettävä erittäin hyökkäävänä. aikaan toivotun laajuista rakenneuudistusta alalla. Toi- nen perustelu on se, että järjestelmästä puuttuvat vahvat kannustimet kilpailukyvyn parantamiseen. TSK on samaa mieltä ja tukee komission päätelmiä. 4. 2. 2. Vaikka joistain laivanrakennusteollisuuden osa-alueista on tullutkin kansainvälisesti kilpailukykyi- siä, tiedonannossa ei väitetä, että koko teollisuudenalan kilpailuasema olisi nyt niin vahva, että tuki voidaan lopettaa. Itse asiassa siinä sanotaan, että valtiontukipoli- tiikka on suunnattava uudella tavoin ponnisteltaessa kilpailukyvyn edistämiseksi ja vahvistamiseksi. Tämän vuoksi tuetaan investointeja innovaatioon, tutkimuk- seen ja kehitykseen. 4. 2. 3. Toimintatukien poistamista voidaan perustella sillä, että 1) kyseessä on tällä hetkellä ainoa teollisuude- nala, jossa käytetään suoraa tukea tässä laajuudessa ja että 2) komissio epäilee, onko tämä julkisten varojen kustannustehokasta käyttöä: tuki voi vääristää EU:n sisäistä kilpailua samalla kun se osittain tasoittaa laivan- rakennuksen epäsuotuisaa kilpailuasemaa EU:n ulko- puolisiin kilpailijoihin verrattuna. 4. 2. 4. TSK ei halua tukea toimintatuen poistamista, mikäli mahdollisuuksia kilpailumenestykseen pidetään liian heikkoina eikä vaihtoehtoisten toimenpiteiden avulla saavuteta vastaavia vaikutuksia. Pitkän tähtäimen tavoitteena tulisi kuitenkin edelleenkin olla teollisuude- nala, joka pystyy kilpailemaan maailman muiden laivan- rakentajien kanssa. 4. 2. 5. Komission tulisi välttää sellaisia toimenpiteitä, jotka voivat johtaa kansainväliseen ”tukikilpailuun”. Sen tulisi jatkaa pyrkimyksiään kontrolloida ja lopulta poistaa asteittain laivanrakennustuet yleisen sopimuk- sen avulla OECD-sopimuksen perusajatusten mukai- sesti. Tämä tulisi ottaa periaatteeksi, jotta vältetään alusten rakentaminen, kun siihen ei ole taloudellisia perusteita. Tällainen tuotanto voi johtaa laivanraken- nustoiminnan epäreiluun vääristymiseen ja vahingoittaa vakavasti laivanrakennusteollisuuden taloudellista tilaa. 4. 3. Kilpailukyky 4. 3. 1. TSK haluaisi pohdittavan sitä, ovatko arvol- taan pienemmästä toimintatuesta tehdyn päätöksen oikeuttaneet kielteiset tekijät nyt menettäneet merki- tystään siinä määrin, että voidaan perustellusti odottaa elinkelpoisuutta kilpailutilanteessa. 4. 2. Perustelut toimintamallin muuttamiseen 4. 2. 1. Komissio on suosittanut laivanrakennuksen toimintatuen myöntämisen lakkauttamista. Annetut pe- rustelut ovat monimutkaiset. Osaksi perusteena näyttää olevan huoli siitä, että nykyinen, jäsenvaltioiden hallitus- ten rahoittama toimintatuki ei ole pystynyt saamaan 4. 3. 2. Aiempina vuosina komissio on suorittanut laskelmia määrittääkseen tuelle perustellun yhteisesti noudatettavan enimmäisrajan. Enimmäisraja perustui arvioon siitä, mikä on unionin verrattain kilpailukykyis- ten laivanrakentajien hinnan ja kansainvälisten kilpaili- joiden hintatarjousten välinen erotus. Näitä komission C 129/40 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 4. 98 tekemiä laskelmia käytettiin viimeksi vuonna 1995 perusteltaessa nykyisin sovellettavan yhdeksän prosen- tin ylärajan asettamista. Viimeisin vertaileva kustannus–hinta-tutkimus 4. 3. 3. tehtiin vuosina 1996/1997. Tätä komission tutkimusta ei lainata käsiteltävässä tiedonannossa, mutta sen anne- taan ymmärtää osoittaneen, että kilpailullinen kustan- nus–hinta-kuilu on tietyntyyppisten laivojen osalta itse asiassa kasvanut. Ei ole mahdollista antaa seuraavaa vuosikymmentä koskevia luotettavia ennusteita. Mark- kinaosuuksien kehitys ei kuitenkaan viittaa siihen, että suhteellinen asema olisi merkittävästi parantunut. Epä- varmuutta lisäävät nyttemmin myös devalvaatioiden vaikutukset kustannuseroihin Kaukoidän tuottajiin nähden. Ne voivat muuttaa kilpailukyvyn rahataloudel- lisia osatekijöitä perinpohjaisesti. 4. 3. 4. Komissio huomauttaa, että ”EU:n telakoiden kilpailukyky on yhä puutteellinen erityisesti tarkastel- taessa niiden tuottavuutta suhteessa niiden tärkeimpiin Kaukoidässä toimiviin kilpailijoihin. ” Komissio arvioi myös, että kilpailu markkinoilla kiristyy entisestään, kun kokonaiskysyntä alkaa laskea ensi vuosikymmenellä. Nämä päätelmät eivät puhu toimintatuen lakkauttami- sen puolesta. EU:n telakoiden kilpailuasema vaihtelee telakasta ja erityisesti laivatyypistä toiseen. TSK arvioi, että menestyvät EU-telakat tulevat todennäköisesti eri- koistumaan sellaisiin aluksiin, joiden valmistuksessa kokemus- ja taitotekijät antavat tiettyä kilpailuetua. Siksi TSK ehdottaakin, että ennen kuin 4. 3. 5. päätetään toimintatuen lakkauttamisen päivämäärästä, selvitettäisiin vertailevan tutkimuksen keinoin tärkeim- pien valmistajien suhteellista kilpailuasemaa. Komitea epäilee erityisesti komission tiedonannossa esitettyjen tuottavuusvertailujen paikkansapitävyyttä, koska ei ole selvää, onko näitä laadittaessa otettu huomioon laivan- rakennusteollisuuden työntekijöiden vuosittaisen työ- ajan erot eri maiden välillä. Näin menetellen saataisiin parempi käsitys kilpailukyvyn erojen laadusta ja määrästä. 4. 3. 6. Komission tulisi pohtia, onko olemassa näyttöä kilpailijoiden harjoittaman haitallisen hinnoittelun ai- heuttamista jatkuvista markkinahäiriöistä. TSK pitää tervetulleena lupausta, että vuoden 1999 lopulla (vuotta ennen tuen lakkaamista) komissio tarkastelee markkina- tilannetta ja, mikäli kilpailunvastaista menettelyä havai- taan, harkitsee asian vaatimia toimenpiteitä. Tämä lupaus olisi vakuuttavampi, mikäli sitouduttaisiin ryh- tymään tarvittaviin toimenpiteisiin niiden harkitsemisen sijasta. 4. 4. Laivojen korjaustoiminta Vaikka komission tiedonanto ei ole niin yksi- 4. 4. 1. tyiskohtainen kuin olisi ollut suotavaa, TSK olettaa, että asetuksen johdantoluonnoksen mukaisesti tarkistettu politiikka ja laivanrakentajille suunnattavien tukimuo- tojen periaatteet ulotetaan koskemaan myös laivojen korjaus- ja muuntamistoiminnassa tehtäviä investointe- ja ja rakennemuutoksia. Komissio on vahvistanut, että tähän pyritään. TSK on sitä mieltä, että saattaa syntyä vaikeuksia, ellei uuden asetuksen soveltamisalaa laajen- neta kattamaan myös laivankorjaus- ja muuntamistoi- minnan keskeisiä osia. TSK on tyytyväinen siihen, että laivanrakennus-, muuntamis- ja korjaustoimintaa käsitellään asetusehdotuksessa entistä johdonmukai- semmin. 4. 4. 2. Laivojen korjaamisen sisällyttämistä asetuksen soveltamisalaan voidaan mahdollisesti arvostella siksi, että näin laajennetaan tukeen oikeutettujen toimintojen määrää. TSK hyväksyy kuitenkin sen, että poliittisten suuntaviivojen puitteissa esimerkiksi laivan muuntamis- ja korjaustoimiin liittyvien investointien ja teknologia- toimintojen keinotekoinen erottaminen toisistaan voisi puolestaan johtaa rakenteellisiin vääristymiin laivanra- kennusteollisuudessa. 4. 5. Merenkulun, laivanvarustajien ja laivankorjaus- toiminnan väliset laajemmat yhteydet 4. 5. 1. Laivanrakennus on tärkeimpiä toimintoja, jotka liittyvät ihmisten ja tavaroiden kuljetukseen meri- ja sisävesiliikenteessä. Niinpä kilpailukykyinen laivanra- kennusteollisuus on tärkeässä asemassa EU:n yleistä taloudellista suorituskykyä ajatellen. Tietyillä talousketjun lähialoihin vaikuttavilla 4. 5. 2. toimilla on vaikutuksia myös laivanrakennukseen. Esi- merkiksi politiikka, joka kannustaa poistamaan alikun- toiset alukset liikenteestä ja rohkaisee laivanvarustajia hankkimaan uusia aluksia, on äärimmäisen tärkeää uusien tilausten saannin kannalta. Mikäli tällaiseen politiikkaan sisällytetään velvoitteita, jotka kannustavat veroetuuksien, rahoitustakuiden tai muiden verotuksel- listen keinojen avulla uudisrakenteiden tilauksiin eu- tämä voi hyödyttää EU:n rooppalaisilta telakoilta, telakoita. Tällaisessa politiikassa on kuitenkin otettava huomioon nykyiset merenkulkualan valtiontukia koske- vat suuntaviivat. Meriliikenteen käyttöön kannustavalla politiikalla – mukaan lukien lisäpanostus lyhyen matkan merikuljetusten kehittämiseen (osaksi ympäristönsuoje- lullisista syistä) – on myös mahdollista vaikuttaa laivan- rakennusteollisuuteen. Laivojen turvallisuusnormeihin liittyvällä poli- 4. 5. 3. tiikalla voi myöskin olla merkittävä vaikutus. Eri laiva- tyyppejä koskevien entistä tiukempien vaatimusten käyttöönotto voi ensinnäkin olla turvallisuusseikka, mutta samalla se voi vaikuttaa myös alusten uusimisno- peuteen sekä korjaus- ja muuntamistoimintaa harjoitta- vien telakoiden liiketoiminnan vilkkauteen. 27. 4. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 129/41 4. 5. 4. TSK on tietoinen siitä, että nämä yhteydet ovat äärimmäisen tärkeitä kokonaisvaltaisen merenkulkupo- litiikan kehityksessä. TSK on osallistunut joka vuosi meriteollisuusfoorumin neuvottelukokouksiin. 4. 5. 5. TSK antaa tunnustusta komission pyrkimyksil- le luoda johdonmukainen ja keskinäisesti vahvistava johon merenkulkupolitiikan toimintojen yhdistelmä, sisältyvät niin tutkimuksen ja innovaation edistäminen, teollisuusyhteistyön tukeminen kuin uusimpana toimin- tona myös lyhyen matkan merikuljetusten kehityksen tukeminen osana yhteisön tavarankuljetuksiin liittyvien ongelmien ratkaisua ja tätäkin laajemmin nähtynä. 5. Erityishuomioita 5. 1. Kapasiteetin järkeistäminen Komission mukaan vuonna 1997 EU:n alueella 5. 1. 1. toimi 103 laivanrakennusyritystä. Viiden suurimman telakan osuus oli 36 prosenttia Euroopan kokonaistuo- tannosta. Keskittyminen on näin huomattavasti vähäi- sempää kuin Etelä-Koreassa, jossa viiden suurimman telakan tuotos on 99 prosenttia, tai Japanissa, jossa viiden suurimman osuus on 44 prosenttia. Hajautunei- suus, suurtuotannon etujen puuttuminen, työtapojen erilaisuus sekä suurten sarjatilausten puuttuminen ovat kaikki tekijöitä, jotka vaikuttavat osaltaan Euroopan telakoiden näitä alhaisempaan tuottavuuteen. Kapasiteetin järkeistäminen 5. 1. 2. ei merkitse pelkästään suurtuotannon etujen tavoittelua työpanosta keskittämällä. Eräät erityistuotteiden markkinoilla ope- roivat telakat voivat olla kilpailukykyisiä yksinkertaises- ti eikä tämä aina välttämättä liity telakan tai yrityksen kokoon. erikoistumisasteensa ansiosta, 5. 1. 3. Eräs kapasiteetin käyttöön vaikuttava lisäte- kijä on laivojen kysynnän vähentyminen EU-maissa. Tällä on mahdollisesti myös haitallisia vaikutuksia teknologian siirtoon ja innovatiivisten prosessien tarjo- ntaan ja niiden siirtymiseen alalta toiselle. 5. 1. 4. Nämä tekijät osoittavat, että olisi perusteltua lisätä ponnisteluita tuottavuuden parantamiseksi ja ka- pasiteetin järkeistämiseksi. 5. 2. Vientiluotot rence Rate) käyttöönotto. CIRR on korkokanta, jota ei tueta. Toinen muutos on julkisesti tuettujen takuiden määräajan pidentäminen 8,5 vuodesta 12 vuoteen. Tämä toisi laiva-alan samojen sääntöjen piiriin, jotka koskevat suuria kaupallisia lentokoneita. 5. 3. Sopimuskohtainen tuki kehitysmaiden tilauksille 5. 3. 1. Kehitysmaiden tilauksille myönnettävää tukea eivät ole koskeneet nykyiset telakoiden toimintatuen enimmäismäärää koskevat säännöt. Komissio ehdottaa, että tämä käytäntö sallittaisiin edelleen. Tästä poikkeuksesta saattaa syntyä vääristy- 5. 3. 2. miä. Ensinnäkin hallitukset saattavat joutua kiusaukseen käyttää näitä tilauksia teettääkseen työn tietyillä tela- koilla välttäen siten tarjouskilpailun EU:n sisällä. Komis- sio on tietoinen vääristymien mahdollisuudesta ja on avaamassa muiden EU:n telakoiden tekemien kilpaile- vien tarjousten käytäntöä. Lisäksi tällaiset tilaukset saattaisivat mahdollistaa alusten käytön kehitysmaissa niin, että kilpailevat varustamot syrjäytetään. 5. 3. 3. TSK on vakuuttunut, että tämäntyyppistä eri- tyisjärjestelyä on syytä jatkaa. TSK pitää myös tervetul- leena lupausta näiden sääntöjen muuttamisesta siten, että tällaisista sopimuksista järjestetään tarjouskilpailu EU:n eri telakoiden välillä ja että valvontamenetelmin on varmistettava, ettei näitä myönnytyksiä käytetä väärin. 5. 3. 4. Näiden sopimusten avaaminen eri jäsenvaltiot käsittävälle tarjouskilpailulle on vaikea ongelma, jos jäsenvaltioiden hallitukset antavat erisuuruista tukea maidensa telakoille. TSK ehdottaa, että tämä asia selvitettäisiin ennen uuden asetuksen käyttöönottoa. 5. 4. Sulkemistuki 5. 4. 1. Nykyinen direktiivi sallii kokonaisen tai osittai- sen sulkemisen aiheuttamien kustannusten tukemisen. Komissio ehdottaa, että tämä tuki – mukaan lukien sopeutuksen entisille työntekijöille aiheuttamien sosiaa- listen kustannusten tukeminen – jatkuisi edelleen. TSK hyväksyy tämän järjestelyn. laivavientiluottoja Komissio kiinnittää huomiota vuonna 1994 5. 2. 1. koskevaan OECD:n tehtyyn päätöslauselmaan, joka ei vielä ole tullut voimaan. Tarkistettu päätöslauselma muuttaisi vuonna 1981 tehtyä päätöslauselmaa ja on yksi osa OECD:n sopimus- ta, joka poistaisi valtiontuet. 5. 2. 2. Komission mielestä tarkistettu päätöslauselma kuvastaa paremmin markkinoiden todellisia olosuhteita. Tärkeimmät muutokset ovat ensinnäkin kaupallisen viitekorkokannan CIRR:n (Commercial Interest Refe- Tämän säännöksen soveltamistavan muutta- 5. 4. 2. misen suhteen komissio ehdottaa seuraavaa. Nykyisten säännösten mukaan suljettujen laitosten on pysyttävä suljettuina viisi vuotta, ja komissiolta on haettava hyväksyntä niiden avaamiselle uudelleen seuraavien viiden vuoden aikana. Tulevaisuudessa vaadittaisiin, että suljetut telakat eivät palaisi laivanrakennustoimin- taan kymmenen vuoden kuluessa ja että mahdollisuus asian uudelleentarkasteluun viiden vuoden kuluttua poistettaisiin. TSK hyväksyy tämän muutoksen perus- telun. C 129/42 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 4. 98 5. 5. Rakenneuudistustuki 5. 5. 1. taisia mittapuita rakenneuudistustuen arvioimiseksi. Seitsemännessä direktiivissä ei ole yksityiskoh- ja kilpailukyvyn parantamiseen Koska laivanrakennusteollisuuden tuottavuu- 5. 5. 2. den kuuluvat väistämättä joissakin yrityksissä tehtävät rakenneuudis- tukset, komissio ehdottaa erityismääräyksiä, joissa määriteltäisiin mahdollisen rakenneuudistustuen laa- juus. Perusperiaatteena on, että laivanrakennusyrityk- siin pätisivät samat säännöt kuin yhteisön sisällä yleensä- kin. Pääoman vahvistamisen, velkojen poiston, tuettujen lainojen ja pelastamistuen sallimisen suhteen erityis- säännöissä valvottaisiin erityisen tiukasti ”kertakaikki- suuden ja viimeisen kerran” periaatteen soveltamista sekä arvioitaisiin ja seurattaisiin tiukasti kannatta- vuutta. 5. 5. 3. Jotta rakenneuudistustukea olisi mahdollista saada, on esitettävä todisteita saavutettavien kapasitee- tin vähennysten määrästä. Järkevänä muutoksena ko- missio vähennysten määräävänä tekijänä olisi kyseisen telakan edellisten viiden vuoden todellinen tuotantotaso, eikä telakan nimellinen kapasiteetti. kapasiteetin ehdottaa, että TSK kannattaa sekä rakenneuudistustuen so- 5. 5. 4. veltamista koskevien säännösten selkeyttämistä että ehdotettua tapaa määritellä vähennettävän kapasiteetin määrä. 5. 6. Investointituki 5. 6. 1. Oleellisena osana laivanrakennusalan rakentei- den uudistamista ja vahvistamista komissio ehdottaa, että laivanrakentajien tulisi olla oikeutettuja monen- tyyppisiin investointitukiin. Näitä ovat alueellinen inves- tointituki, jota käytetään epäsuotuisassa asemassa ole- villa alueilla sijaitsevien laitosten uudenaikaistamiseen ja parantamiseen, sekä innovaatioihin suunnattu inves- tointituki, jossa rajoituksena on, että innovaatio liittyy sellaisiin innovatiivisiin tuotteisiin ja prosesseihin, joita muut EU:n laivanrakennusteollisuuden toimijat eivät sillä hetkellä kaupallisesti käytä. TSK huomauttaa, että kilpailukyvyn parantamiseen liittyvää investointitukea ei välttämättä rajoita pyrkimys kapasiteetin vähennyk- siin nykyaikaisilla telakoilla, vaikka komission onkin yleispolitiikassaan yhä otettava huomioon jäsenval- tioissa oleva ylikapasiteetti. 5. 6. 3. Suuri ylikapasiteetti on eräs maailman, ja siten myös Euroopan, laivanrakennusteollisuuden vaikeim- mista ongelmista. Asianmukaisessa EU-politiikassa onkin otettava kantaa siihen, miten EU voi osaltaan edistää ongelman ratkaisemista. Käsillä olevaan ehdo- tukseen ei suoranaisesti sisälly toimia ylikapasiteetin vähentämiseksi, mutta komissiota on syytä kehottaa tekemään aihetta koskevia ehdotuksia. Nyt käsi- teltävässä ehdotuksessa on kuitenkin varmistettava, ettei EU:n oma tuki pahenna maailmanlaajuista ylikapasiteet- tiongelmaa. 5. 6. 4. Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä ympäristön- suojeluun liittyvä tuki sallittaisiin edelleen suunnilleen samoin ehdoin kuin tukea yhteisön muille teollisuudena- loille myönnettäessä. TSK:n mielestä nämä erilaiset investointituet 5. 6. 5. voisivat edistää teollisuudenalan yritysten kilpailuase- man parantamista. Koska uudessa asetuksessa nämä tuet rajattaisiin mahdollisesti viiteen vuoteen, tai niitä ehkä harkittaisiin uudelleen viiden vuoden kuluttua, TSK pitää aiheellisena, että arvio niiden vaikutuksesta ja tehokkuudesta tehdään ennen jakson loppua, jotta voitaisiin perustellusti arvioida tuen kunkin osan jatka- misen tarpeellisuutta vuoden 2003 jälkeen. Komitea toivoo, että komissio arvioisi erityisesti sitä, aiheuttavat- ko nämä muutokset häiriöitä, jotka haittaavat kilpailu- kykyisen EU:n teollisuudenalan kehittymistä. 5. 7. Uuden asetuksen yleisvaikutukset 5. 7. 1. Koska toimintatukea voidaan myöntää ennen vuoden 2000 loppua allekirjoitetuille sopimuksille ja sitä voidaan anoa seuraavien kolmen vuoden aikana, ja teollisuudenalaa rohkaistaan investoimaan ja innovoi- maan muita säännöksiä käyttäen, TSK epäilee, että muutosten seurauksena tulee olemaan laivanrakennuk- seen käytettävien julkisten menojen kasvaminen. Komis- sio on viitannut haluttomuuteen sitoutua täysin uuden- laisiin rahoitusmuotoihin ja arvioi, että valtiontuen ei merkittävästi pitäisi kasvaa lyhyelläkään aikavälillä. Komitean mielestä muutosten tuloksena tulisi olla tuki- maksujen vähentyminen. 5. 6. 2. On luonnollisesti varmistettava, ettei investoin- titukia – esim. alueellista tukea – voi käyttää vaikeuksissa olevien telakoiden pelastamiseen. Sen vuoksi on asetetta- va ehdoksi, että investointitukea myönnetään vain talou- dellisesti kannattaville yrityksille tai yrityksille, joiden arvioidaan tulevan taloudellisesti kannattaviksi uuden investoinnin avulla. Tämän vuoksi TSK ehdottaa, että asetukseen 5. 7. 2. sisällytetään säännös, ettei vuosittain yksittäiselle tela- kalle myönnettävän, sekä toimintatuen että alueellisen ja muun investointituen kattavan kokonaistuen osuus saa ylittää yhdeksää prosenttia telakan liikevaihdosta. Liikevaihto laskettaisiin minkä tahansa kolmen vuoden ajanjakson keskiarvon perusteella. 27. 4. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 129/43 5. 7. 3. TSK:n mielestä laivanrakennusteollisuudelle myönnettäviä valtiontukia, erityisesti sopimuskohtaista toimintatukea, ei määritellä kyllin selkeästi. Tietyissä tapauksissa selkeän määritelmän puuttuminen voi ai- heuttaa sekaannusta merenkulun valtiontuen kanssa ja aiheuttaa sen, että kahta edellä mainittua tukimuotoa sovelletaan kumulatiivisesti. Tästä syystä komitea pyytää asetusehdotuksen selkiyttämistä tältä osin. 5. 7. 4. Tärkeä piirre uudessa laivanrakennusasetuk- sessa on, että komission tulee tarkkailla uusien järjeste- lyiden vaikutusta ja erityisesti käytettävissä olevien eri tukimuotojen vaikutuksia. 5. 7. 5. S e u r a n t a j a a v o i m u u s 5. 7. 5. 1. Komissio mainitsee, että on välttämätöntä varmistaa, että tuen maksamisessa noudatetaan neuvos- ton asettamia ohjeita ja ehdottaa, että jäsenvaltiot toimittaisivat komissiolle ilmoitukset, joiden avulla ohjeiden noudattamista voidaan valvoa. Komissio ei saa tulevaisuudessakaan vastuulleen hankkia itsenäisesti tietoja tuensaajilta, paikallisviranomaisilta ja muilta tahoilta. TSK:n mielestä komissiolla tulisi olla oikeus ja velvollisuus yhdessä jäsenvaltioiden hallitusten kanssa valvoa tarkastuskäynnein mm. tuotantopaikkoja ja tilejä varmistaakseen, että annettuja ohjeita noudatetaan. 5. 7. 5. 2. Komissio on jo eräiden telakoiden uudel- leenjärjestelyjen yhteydessä saanut valtuudet valvoa annettujen ohjeiden noudattamista. Vastaavien valtuuk- sien tulisi koskea kaikkia asetuksessa mainittuja tuki- muotoja. 6. Henkilöresurssit 6. 1. TSK panee merkille, ettei asetusehdotuksessa viitata erityisesti laivanrakennusteollisuudessa työsken- televien ihmisten koulutustarpeeseen. Ammattitaidon parantaminen tulee olemaan tärkeä tekijä pyrittäessä lisäämään tuottavuutta ja kilpailukykyä. TSK toivoo, että komissio on valmis käyttämään vaikutusvaltaansa ja resurssejaan kannustaakseen yrityksiä ja koulutuslai- toksia kaikissa jäsenvaltioissa tarjoamaan soveltuvaa ammatillista koulutusta. 7. Päätelmät 7. 1. TSK on aiemmin antamassaan lausunnossa hyväksynyt tavoitteet, joista sovittiin ehdotuksessa lai- vanrakennusta koskevaksi OECD-sopimukseksi. On valitettavaa, ettei Yhdysvallat ole ratifioinut kyseistä sopimusta. Komitea toivoo yhä, että ko. OECD-sopimus ratifioitaisiin. Tätä odoteltaessa komitea hyväksyy pe- riaatteessa ehdotuksen uudeksi asetukseksi, koska ase- tuksen tavoitteena on vahvistaa EU:n laivanrakennus- teollisuutta ja edistää sen kilpailukykyä. 7. 2. TSK antaa tunnustusta komission pyrkimyksille luoda johdonmukainen ja monipuolisesti vahvistava merenkulkupolitiikan yhdistelmä, johon sisältyvät niin tutkimuksen ja innovaation edistäminen, teollisuusyh- teistyön tukeminen kuin uusimpana toimena myös lyhyen matkan merikuljetusten kehityksen tukeminen osana laajempien, yhteisön tavarankuljetuksiin liittyvien ongelmien ratkaisua ja sitäkin laajemmassa yhteydessä (ks. kohta 4. 5. 5 edellä). 7. 3. Viimeaikaiset tapahtumat Kaukoidän finanssi- markkinoilla ja sikäläinen valuuttakurssikehitys ovat luoneet epävarman toimintaympäristön useille teollisuu- denaloille laivanrakennus mukaan lukien. Komission on komitean mielestä syytä tarkkailla tapahtumia ja tarpeen vaatiessa ryhtyä asianmukaisiin toimiin, mikäli näyttää siltä, että laivanrakennusteollisuus joutuu tilan- teesta kärsimään. 7. 4. Asetuksen keskeisenä kohtana on toimintatuen poistaminen ja sen korvaaminen paremmin valikoiduilla toimilla. TSK ei kuitenkaan ole valmis tukemaan toimin- tatuen poistamista, mikäli mahdollisuuksia kilpailume- nestykseen pidetään liian heikkoina eikä vaihtoehtoisilla toimenpiteillä saavuteta vastaavaa vaikutusta (ks. kohta 4. 2. 4 edellä). 7. 5. Komitea ehdottaa, että ennen kuin päätetään toimintatuen poistamisen lopullisesta päivämäärästä, selvitettäisiin vertailevan tutkimuksen keinoin tärkeim- pien valmistajien suhteellista kilpailuasemaa (ks. kohta 4. 3. 5 edellä). Komitea pitää tervetulleena lupausta siitä, että 7. 6. vuoden 1999 lopulla (vuotta ennen tuen lakkauttamista) komissio tarkastelee markkinatilannetta ja, mikäli kil- pailua estäviä menettelyjä havaitaan, harkitsee asian vaatimia toimenpiteitä (ks. kohta 4. 3. 6 edellä). 7. 7. Vaikeuksia saattaa syntyä, ellei uuden asetuksen soveltamisalaa laajenneta kattamaan myös laivojen kor- jaustoiminnan keskeisiä osia. Komitea on tyytyväinen siihen, että laivanrakennus-, muuntamis- ja korjaustoi- mintaa käsitellään asetusehdotuksessa entistä johdon- mukaisemmin (ks. kohta 4. 4. 1 edellä). Komitea tukee vientiluottoja, sopimuskohtaista 7. 8. tukea, sulkemistukea, rakenneuudistustukea ja inves- tointitukea koskevia ehdotuksia. Komitea olisi kuitenkin huolissaan, jos muutosten seurauksena olisi laivanraken- nukseen käytettävien julkisten menojen kasvaminen. Suunnan tulisi olla päinvastainen: tukien vähentäminen ja poistaminen (ks. kohta 5. 7. 1 edellä). 7. 9. Komission tulee tarkkailla uusien järjestelyiden vaikutusta ja erityisesti käytettävissä olevien eri tuki- muotojen vaikutuksia (ks. kohta 5. 7. 3 edellä). C 129/44 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 27. 4. 98 7. 10. Komission tulisi välttää sellaisia toimenpiteitä, jotka voivat johtaa kansainväliseen ”tukikilpailuun”. Sen tulisi jatkaa pyrkimyksiään kontrolloida ja lopulta poistaa asteittain laivanrakennustuet yleisen sopimuk- sen avulla OECD-sopimuksen perusajatusten mukai- sesti. Tämä tulisi ottaa periaatteeksi, jotta vältetään alusten rakentaminen, kun siihen ei ole taloudellisia perusteita. Tällainen tuotanto voi johtaa laivanraken- nustoiminnan epäreiluun vääristymiseen ja vahingoittaa vakavasti laivanrakennusteollisuuden taloudellista tilaa (ks. kohta 4. 2. 5 edellä). Bryssel, 25. helmikuuta 1998. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi loppuun käytetyistä ajoneuvoista” (1) (98/C 129/10) Neuvosto päätti 2. joulukuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 130 s artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon edellä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut ympäristönsuojelu-, kansanterveys- ja kuluttajajaosto antoi lausuntonsa 3. helmikuuta 1998. Esittelijä oli Sergio Colombo. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 352. täysistunnossaan 25. helmikuuta 1998 seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 85 ääntä puolesta, 1 vastaan yhden pidättyessä äänestämästä. 1. Ehdotuksen pääsisältö misjärjestelmä määräaikaan mennessä saavutettavia uudelleenkäyttö- ja kierrätystavoitteita silmällä pitäen. joka ehdotus, perustuu Komission 1. 1. EY- sopimuksen 130 s artiklaan, vaikuttaa kunnianhimoisel- ta ja innovatiiviselta. Pakkausjätteitä koskevan direktii- vin mallin mukaan ehdotuksessa määritellään määrälli- set tavoitteet, ja sillä pyritään vaikuttamaan autoteolli- suuteen, joka on yksi eurooppalaisen talouden herkistä aloista. Siinä ehdotetaan ennaltaehkäisevän lähestymis- tavan hyväksymistä erityisjätevirran suhteen puuttumal- la tuotteen koko elinkaareen alkaen suunnittelusta ja valmistuksesta. Samalla noudatetaan tiukasti jätehuol- lon hierarkiaa ja suositaan uudelleenkäyttöä ja kierrä- tystä, joilla pyritään materiaalin hyödyntämiseen. 1. 2. Lisäksi noudatetaan ”valmistajan vastuun” pe- riaatetta, joka on vahvistettu uudessa jätehuoltoa koske- vassa yhteisöstrategiassa (2). Kaikkien alan taloudellisten toimijoiden on luotava soveltuva keräys- ja hävittä- (1) EYVL C 337, 7. 11. 1997, s. 3. (2) KOM(96) 399 lopull. , neuvoston päätöslauselma, annettu 24. helmikuuta 1997, EYVL C 76, 11. 3. 1997; TSK:n lausunto, EYVL C 89, 19. 3. 1997. Järjestelmää täydennetään tuhoamista koskeval- 1. 3. la todistuksella, jonka vain valtuutetut käsittelylaitokset voivat myöntää ja joka on edellytys ajoneuvon poistami- seksi kansallisesta rekisteristä (5 artikla). 1. 4. Hävitettäviä ajoneuvoja on käsiteltävä direktii- vin 75/442/ETY 4 artiklassa vahvistettujen yleisten vaatimusten sekä tämän direktiivin liitteessä asetettujen puhdistusvelvoitteiden ja teknisten vaatimusten mukai- sesti (6 artikla). Uudelleenkäytön, hyödyntämisen ja kierrätyksen on lisäännyttävä asteittain siten, että ensim- mäinen tavoite saavutetaan vuonna 2005 ja toinen vuonna 2015. Kolmas tavoite määritellään vuoden 2015 jälkeen (7 artikla). Ajoneuvovalmistajien vastuulla on suunnitella ja valmistaa tuotteitaan siten, että tavoittei- den saavuttaminen helpottuu. Valmistuksen uudelleen suuntaamisen edistämi- 1. 5. seksi komissio suunnittelee (7 artiklan 4 kohta) direktii-


title: Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad betreffende de verplichte opneming in de etikettering van bepaalde met genetisch gemodificeerde organismen geproduceerde levensmiddelen van andere gegevens dan die waarin Richtlijn 79/112/EEG voorziet

eurovoc_concepts:
consumer protection
foodstuff
genetically modified organism
labelling
new product

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 25. 02. 1998 COM(1998) 99 def. Voorstel voor een VERORDENING (EG) VAN DE RAAD betreffende de verplichte opneming in de etikettering van bepaalde met genetisch gemodifïceerde organismen geproduceerde levensmiddelen van andere gegevens dan die waarin Richtlijn 79/112/EEG voorziet (door de Commissie ingediend) 1. 2. 3. 4. 5. 6. TOELICHTING Op 19 september 1997 heeft de Commissie haar goedkeuring gehecht aan Verordening (EG) nr. 1813/97 betreffende de verplichte opneming in de etikettering van bepaalde met genetisch gemodificeerde organismen levensmiddelen van andere gegevens dan die waarin geproduceerde Richtlijn 79/112/EEG voorziet. Deze verordening van de Commissie is van toepassing op de etikettering van met genetisch gemodificeerde sojabonen en maïs geproduceerde levensmiddelen en voedselingrediënten waarvoor krachtens Richtlijn 90/220/EEG vóór de inwerkingtreding van de verordening nieuwe voedingsmiddelen. Zij werd gepubliceerd in het Publicatieblad van 20. 09. 1997 en trad in werking op 1 november 1997. toestemming was verleend Verordening (EG) nr. 1813/97 is vastgesteld op grond van artikel 4, lid 2, van Richtlijn 79/112/EEG betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten inzake etikettering en presentatie van levensmiddelen bestemd voor de eindverbruiker alsmede inzake de daarvoor gemaakte reclame. Met het oog op de bescherming van de consument, teneinde te zorgen voor eerlijke concurrentievoorwaarden binnen de interne markt en gezien de noodzaak een samenhangend communautair beleid te ontwikkelen voor met behulp van biotechnologie geproduceerde levensmiddelen, werd het noodzakelijk geacht op dezelfde principes gebaseerde voorschriften inzake de ter informatie van de te hanteren voor met genetisch eindverbruiker bedoelde etikettering en gemodificeerde organismen voedselingrediënten die vóór de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 258/97 met een overeenkomstig Richtlijn 90/220/EEG verleende machtiging, respectievelijk daarna op de markt zijn gebracht. (GGO's) geproduceerde levensmiddelen De eerste stap naar het bereiken van dit doel, die werd gezet met bovcngenoemde Verordening (EG) nr. 1813/97, bestond in de eis dezelfde bepalingen als die welke zijn vastgesteld bij artikel 8 van Verordening (EG) nr. 258/97 toe te passen voor met onder Beschikking 96/281/EG vallende genetisch gemodificeerde sojabonen en met onder Beschikking 97/98/EG vallende genetisch gemodificeerde maïs geproduceerde levensmiddelen en voedselingrediënten. Algemene etiketteringsvoorschriften voor bovengenoemde producten volstaan echter niet om duidelijk te maken welke soja- en maïsproducten moeten worden geëtiketteerd en op welke wijze. Als tweede stap moeten ook, overeenkomstig de in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 258/97 gehanteerde benadering, nadere uniforme communautaire regels worden vastgesteld. In artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1813/97 zelf was al bepaald dat "nadere uniforme communautaire regels voor de etikettering van de in artikel 1 bedoelde levensmiddelen zo spoedig mogelijk zullen worden vastgesteld. " De in bijgaande voorstel voor een verordening vervatte maatregelen vormen de in artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1813/97 aangekondigde nadere uniforme communautaire regels Voorstcl voor een Verordening (EG) nr /98 van de Raad van. betreffende de verplichte opneming in de etikettering van bepaalde met genetisch gemodificeerde organismen geproduceerde levensmiddelen van andere gegevens dan die waarin Richtlijn 79/112/EEG voorziet (Voor de EER relevante tekst) DE RAAD VAN DE EÜROPESE UNIE, Ciclct op het Verdrag tot oprichting van de Europesc Gemeenschap, Gelet op Richtlijn 79/112/EEG van de Raad van 18 december 1978 betreffende de onderlinge aanpassing van de wetgevingen der lidstaten inzake etikettering en presentatie van inzake de daarvoor gemaakte reclame1, als laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 97/4/EG van het Europees Parlement en de Raad2, inzonderheid op artikel 4, lid 2, levensmiddelen bestemd voor de eindverbruiker alsmede Gezien het voorstel van de Commissie, 1. 2. in van genetisch organismen gemodificeerde dat overeenkomstig de voorschriften Overwegende van deel C van Richtlijn 90/220/EEG van de Raad van 23 april 1990 inzake de doelbewuste introductie het milieu toestemmingen zijn verleend tot het in de handel brengen van bepaalde genetisch gemodificeerde producten bij licschikking 96/281/EG van de Commissie van 3 april 1996 inzake het overeenkomstig Richtlijn 90/220/EHC1 van de Raad in de handel brengen van genetisch gemodificeerde sojabonen (Glycine max L. ) met verhoogde tolerantie voor het hcrbicide glyfosaat4 , en bij Beschikking 97/98/EG van de Commissie van 23 januari 1997 betreffende het overeenkomstig Richtlijn 90/220/EEG van de Raad in de handel brengen van genetisch gemodificeerde maïs (Zea mays L. ) met de gecombineerde modilicatie voor insectendodende eigenschappen door het Bt-endotoxinegen en voor verhoogde tolerantie voor het herbicide glufosinaatammonium5; aangetoond op grond waarvan Overwegende dat overeenkomstig Richtlijn 90/220/EEG geen veiligheidsrisico's in de etikettering van genetisch zijn gemodificeerde sojabonen (Glycine max L. ) of van genetisch gemodificeerde maïs (Zea mays L. ) de vermelding moet worden opgenomen dat ze door genetische modificatietechnieken zijn verkregen; P B n r. L 33 van 8. 2. 1979, b l z. l. P B n r. 1. 43 van 14. 2. 1997, blz. 2 1. PB nr. 1. I 17 van 8. 5. 1990, blz. 15. PB nr. L 107 van 30. 4. 1996, blz. 10. P B nr L 31 van 1. 2. 1997, blz. 69. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Overwegende dat Richtlijn 90/220/EEG niet van is op niet-levensvatbare producten die van genetisch gemodificeerde organismen (hierna "GGO's" te noemen) zijn afgeleid; toepassing Overwegende dat bepaalde lidstaten maatregelen in verband met de etikettering van met de betrokken producten geproduceerde voedingsmiddelen en voedselingrediënten hebben genomen; dat verschillen tussen deze maatregelen het vrije verkeer van deze voedingsmiddelen en voedselingrediënten kunnen belemmeren en daardoor de werking van de interne markt nadelig kunnen beïnvloeden; dat derhalve uniforme communautaire etiketteringsvoorschriften voor de betrokken producten moeten worden vastgesteld; Overwegende dat Verordening (EG) nr. 258/97 van het Europees Parlement en de Raad van 27 januari 1997 betreffende nieuwe voedingsmiddelen en nieuwe voedselingrediënten6 in artikel 8 aanvullende specifieke etiketteringseisen stelt met het oog op een goede voorlichting van de eindverbruiker; dat die aanvullende specifieke etiketteringseisen niet van toepassing zijn op voedingsmiddelen en voedselingrediënten die in de Gemeenschap in significante mate voor menselijke voeding zijn gebruikt vóór de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 258/97 en derhalve niet als nieuw worden aangemerkt; Overwegende dat, om concurrentiedistorsie te voorkomen, op dezelfde beginselen gebaseerde etiketteringsvoorschriften voor de voorlichting van de eindverbruiker van toepassing moeten zijn op uit GGO's bestaande of van GGO's afgeleide toestemming voedingsmiddelen en voedselingrediënten die krachtens een overeenkomstig Richtlijn 90/220/EEG vóór de inwerkingtreding van Verordening (EG) nr. 258/97 in de handel zijn gebracht en op voedingsmiddelen en voedselingrediënten die daarna in de handel worden gebracht; Overwegende dat derhalve bij Verordening (EG) nr. 1813/97 van de Commissie betreffende de verplichte opneming in de etikettering van bepaalde met genetisch gemodificeerde organismen geproduceerde levensmiddelen van andere gegevens dan die waarin Richtlijn 79/112/EEG voorziet7, algemene etiketterings voorschriften voor bovenvermelde producten zijn vastgesteld; Overwegende dat nu dringend nadere uniforme communautaire voorschriften moeten worden aangenomen voor de etikettering van de onder Verordening (EG) nr. 1813/97 vallende levensmiddelen; Overwegende dat er met name, overeenkomstig de in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 258/97 gehanteerde benadering, voor moet worden gezorgd dat de eindverbruiker wordt ingelicht omtrent alle kenmerken of eigenschappen van het voedingsmiddel zoals de samenstelling, de voedingswaarde of het nutritieve effect, dan wel het beoogde gebruik ervan, waardoor het voedingsmiddel of voedselingrediënt niet langer gelijkwaardig is aan een bestaand voedingsmiddel of voedselingrediënt; dat daartoe voor voedingsmiddelen en voedselingrediënten genetisch geproduceerd met gemodificeerde sojaboncn genetisch of PB nr. L 43 van 14. 2. 1997, blz. 1. PB nr. L 257 van 20. 9. 1997, blz. 7. 10. 11. 12. 13. 14. 15. 16. gemodificeerde maïs die niet gelijkwaardig zijn aan vergelijkbare conventionele producten, etiketteringsvoorschriften moeten gelden; Overwegende dat, overeenkomstig de in artikel 8 van Verordening (EG) nr. 258/97 gehanteerde benadering, etiketteringsvoorschriften gebaseerd moeten zijn op wetenschappelijk onderzoek; Overwegende dat voor bovenvermelde producten duidelijke etiketterings voorschriften moeten worden vastgesteld waarop betrouwbare, gemakkelijk herhaalbare en praktisch uitvoerbare officiële controles kunnen worden gebaseerd; dat gemeenschappelijke wetenschappelijk gevalideerde testmethodes moeten worden ontwikkeld; Overwegende dat er ook voor moet worden gezorgd dat de eliketteringseisen niet omslachtiger zijn dan nodig, maar wel voldoende gedetailleerd om te garanderen dat de consument de informatie krijgt die hij nodig heeft; Overwegende dat de aanwezigheid in voedingsmiddelen en voedselingrediënten van door genetische modificatie verkregen DNA momenteel het criterium lijkt te zijn dat het beste beantwoordt aan bovenvermelde eisen; dat deze benadering kan worden heroverwogen in het licht van toekomstige ontwikkelingen in de wetenschappelijke kennis; Overwegende dat met genetisch gemodificeerde sojabonen (Glycine max L. ) of genetisch gemodificeerde maïs (Zea mays L. ) geproduceerde voedingsmiddelen en voedselingrediënten die door genetische modificatie verkregen DNA bevatten, niet gelijkwaardig zijn en dat daarvoor bijgevolg elikelteringsvoorschriften moeten gelden; Overwegende dat door genetische modilicatie verkregen DNA in de loop van de opeenvolgende productiestadia kan zijn vernietigd; dat in dat geval de betrokken voedingsmiddelen en voedselingrediënten met het oog op de etikettering als gelijkwaardig dienen te worden beschouwd; dat daarvoor bijgevolg geen etiketteringsvoorschriften moeten gelden; Overwegende dat niettemin denkbaar is dat bepaalde verwerkingsmethodes het DNA elimineren maar niet de eiwitten; dat niet valt uit te sluiten dat dergelijke methodes op voedingsmiddelen kunnen worden toegepast; dat voedingsmiddelen en voedselingrediënten die geen door genetische modificatie verkregen DNA maar wel door genetische modificatie verkregen eiwitten bevatten, niet als gelijkwaardig bijgevolg etiketteringsvoorschriften moeten gelden; kunnen worden beschouwd; daarvoor dat 17. Overwegende dat de vereiste informatie in de lijst van ingrediënten dient te worden opgenomen, behalve bij producten waarvoor een dergelijke lijst niet wordt vermeld, in welk geval de informatie duidelijk op de etikettering moet worden aangebracht; 18. 19. 20. 21. 22. Overwegende dat wat betreft voedingsmiddelen en voedselingrediënten die bestemd zijn om in de handel te worden gebracht voor levering aan de eindverbruiker en die zowel genetisch gemodificeerde als conventionele producten kunnen bevatten, onverminderd de overige etiketteringsvoorschriften van deze verordening, voor de consument bedoelde informatie over de mogelijke aanwezigheid van genetisch gemodificeerde producten in de betrokken voedingsmiddelen en voedselingrediënten - bij wijze van uitzondering en met name voor onverpakte partijcn - geacht wordt aan de eisen van deze verordening te voldoen; Overwegende dat deze verordening geen afbreuk doet aan het recht van de deelnemers aan het handelsverkeer om op vrijwillige basis op het etiket van hun producten andere gegevens te vermelden dan die waarin deze verordening (bijvoorbeeld betreffende de afwezigheid van met genetisch voorziet gemodificeerde sojabonen en maïs geproduceerde voedingsmiddelen en voedselingrediënten, of de aanwezigheid van dergelijke voedingsmiddelen en voedselingrediënten ingeval die niet wetenschappelijk verifieerbaar maar wel op een andere manier aantoonbaar is), voorzover de desbetreffende vermeldingen in overeenstemming zijn met het bepaalde in Richtlijn 79/112/EEG; Overwegende dat, gelel op het loepassingsgebied en de elïecten van de voorgenomen maatregelen, de bij de voorliggende verordening ingevoerde communautaire regeling niet allcen noodzakelijk maar ook essentieel is, willen de beoogde doelstellingen worden bereikt; dat deze doelstellingen niet door een individueel optreden van de lidstaten kunnen worden gerealiseerd; Overwegende dat deze verordening (EG) nr. 1813/97, die bijgevolg moet worden ingetrokken; in de plaats komt van Verordening Overwegende dat volgens de procedure van artikel 17 van Richtlijn 79/112/EEG deze tekst is voorgelegd aan het Permanent Comité voor levensmiddelen, dat geen advies heeft kunnen uitbrengen; dat volgens dezelfde procedure de Commissie een voorstel aan de Raad moet doen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Deze verordening is van toepassing op voedingsmiddelen en voedselingrediënten die bestemd zijn om als zodanig aan de eindverbruiker te worden geleverd (hierna "de levensmiddelen" te noemen), die geheel of gedeeltelijk zijn gespecificeerde geproduceerd met: genetisch gemodificeerde sojabonen die vallen onder Beschikking 96/281/EG; genetisch gemodificeerde maïs die valt onder Beschikking 97/98/EG. Deze verordening is niet van toepassing op levensmiddelenadditieven, aroma's voor gebruik in levensmiddelen of bij de productie van levensmiddelen gebruikte extractiemiddelen als bedoeld in artikel 2, lid 1, van Verordening (EG) nr. 258/97. Artikel 2 1. Op de gespecificeerde levensmiddelen zijn de in lid 3 omschreven aanvullende specifieke etiketteringsvoorschriften van toepassing. 2. Op voedingsmiddelen en voedselingrediënten als bedoeld in lid 1 die geen door genetische modificatie verkregen DNA bevatten, zijn de specifieke etiketterings voorschriften echter niet van toepassing, tenzij zij door genetische modificatie verkregen eiwitten bevatten. 3. De in lid 1 bedoelde specifieke etiketteringsvoorschriften zijn de volgende: a) Wanneer het voedingsmiddel uit meer dan één ingrediënt bestaat, worden in de in artikel 6 van Richtlijn 79/112/EEG bedoelde lijst van ingrediënten de woorden "geproduceerd met genetisch gemodificeerde soja" of "geproduceerd met genetisch gemodificeerde maïs", al naar gelang het geval, tussen haakjes onmiddellijk na de naam van het betrokken ingrediënt aangebracht. Deze tekst mag ook worden aangebracht in de vorm van een duidelijk zichtbare voetnoot bij de lijst van ingrediënten, in een Iettertype van tcn minste helzelfde formaat als dat van de lijst van ingrediënten zelf. b) Bij producten waarvoor geen lijst van ingrediënten wordt vermeld, worden de woorden "geproduceerd met genetisch gemodificeerde soja" of "geproduceerd met genetisch gemodificeerde maïs", al naar gelang het geval, duidelijk op de etikettering aangebracht. c) Wanneer overeenkomstig artikel 6, lid 5, onder b), eerste streepje, van Richtlijn 79/112/EEG een ingrediënt met de naam van een categorie wordt aangeduid, wordt deze aanduiding aangevuld met de woorden "bevat" resp. "kan gemodificeerde genetisch geproduceerd met [ingrediënten] soja/genetisch gemodificeerde maïs", al naar gelang het geval. bevatten d) Wanneer een bestanddeel van een samengesteld ingrediënt van een gespecificeerd levensmiddel is afgeleid, wordt het, samen met de onder b) genoemde tekst, op de etikettering van het eindproduct vermeld. Bij wijze van uitzondering wordt, indien de aanwezigheid van aan de etiketteringsvoorschriften van de punten a) tot en met d) onderworpen genetisch gemodificeerde producten in een voedingsmiddel of voedselingrediënt niet uitgesloten is, maar ook niet kan worden aangetoond, door de vermelding van de woorden "kan bevatten" of "mogelijk geproduceerd met" aan de in die punten genoemde voorschriften voldaan. 4. Het eerste, tweede en derde lid doen geen afbreuk aan de overige bepalingen van het Gemeenschapsrecht inzake de etikettering van levensmiddelen. Verordening (EG) nr. 1813/97 wordt ingetrokken. Artikel 3 Artikel 4 De etiketteringsvoorschriften van deze verordening gelden niet voor producten die legaal in de Gemeenschap zijn vervaardigd en geëtiketteerd of legaal in de Gemecnschap zijn geïmporteerd en in het vrije verkeer zijn gebracht vóór de inwerkingtreding van deze verordening. Artikel 5 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschap. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te, Voor de Raad ISSN 0254-1513 COM(98) 99 def. DOCUMENTEN NL 03 10 15 Catalogusnummer : CB-CO-98-104-NL-C ISBN 92-78-31298-3 Bureau voor officiele publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg /o


title: QUESTION ECRITE no 615/98 de Angela BILLINGHAM à la Commission. Étude des risques de cancer provoqué par les textiles et les cuirs

eurovoc_concepts:
approximation of laws
cancer
dyestuffs industry
footwear industry
health risk
leather
market approval
textile product

formats: html pdf print

text: C 304/140 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 2. 10. 98 (98/C 304/208) QUESTION E· CRITE E-0614/98 pose·e par Mar(cid:14)·a Izquierdo Rojo (PSE) au Conseil (16 mars 1998) Objet: Lutte contre la violence masculine Dans sa dernie‘re re·solution sur la ne·cessite· d(cid:146)organiser une campagne contre la violence masculine sur l(cid:146)ensemble du territoire de l(cid:146)UE (1), le Parlement europe·en invite les gouvernements des E· tats membres a‘ se pre·occuper se·rieusement de la violence a‘ l(cid:146)encontre des femmes et a‘ l(cid:146)inscrire a‘ leur agenda politique. E· tant donne· qu(cid:146)au cours de la seule anne·e 1997, cette violence a, rien qu(cid:146)en Espagne, cause· la mort de 61 femmes › chiffre qui de·passe celui des victimes de la violence terroriste de l(cid:146)ETA ›, quelles mesures et quelles actions le Conseil mettra-t-il en (cid:156)uvre, cette anne·e, pour combattre la violence masculine a‘ l(cid:146)e·chelle europe·enne? (1) JO C 304 du 6. 10. 1997, p. 25. Re·ponse (28 mai 1998) La violence a‘ l(cid:146)encontre des femmes est un sujet que les E· tats membres de l(cid:146)Union europe·enne prennent assure·ment tre‘s au se·rieux. Par exemple, lors de la dernie‘re session du Conseil «Travail et affaires sociales» du 15 de·cembre 1997, l(cid:146)un des trois the‘mes examine·s, dans le cadre d(cid:146)un de·bat sur le suivi de la Confe·rence mondiale des Nations unies sur les femmes qui s(cid:146)est tenue a‘ Pe·kin en 1995, a e·te· celui de la violence a‘ l(cid:146)e·gard des femmes. Le Conseil a dresse· le bilan des mesures prises par les E· tats membres et a souligne· les importants travaux re·alise·s par le biais des programmes STOP et Daphne pour lutter contre la violence a‘ l(cid:146)e·gard des femmes et des enfants, quelque forme qu(cid:146)elle prenne. En mars 1998, la Commission de la condition de la femme des Nations unies a consacre· ses travaux au proble‘me de la violence a‘ l(cid:146)e·gard des femmes; l(cid:146)Union europe·enne e·tait repre·sente·e a‘ cette confe·rence et a adopte· une de·claration condamnant toutes les formes de violences exerce·es contre les femmes. La Pre·sidence examine actuellement avec la Commission la possibilite· que l(cid:146)Union europe·enne prenne en 1999 des initiatives en matie‘re de lutte contre la violence a‘ l(cid:146)encontre des femmes. (98/C 304/209) QUESTION E· CRITE P-0615/98 pose·e par Angela Billingham (PSE) a‘ la Commission (25 fe·vrier 1998) Objet: E· tude des risques de cancer provoque· par les textiles et les cuirs La Commission estime-t-elle que les conclusions de l(cid:146)e·tude sur les risques de cancer cause· par les textiles et les cuirs colore·s au moyen de colorants azoiques, e·tude couverte par l(cid:146)appel d(cid:146)offre no III/96/61 de juillet 1996, appellent une intervention des marchands de chaussures dans l(cid:146)Union europe·enne? La Commission estime-t-elle que ce potentiel cance·rige‘ne est de nature a‘ justifier une intervention le·gislative et, dans la ne·gative, entend-elle intervenir pour lever les interdictions nationales des colorants azoiques, contraires au marche· unique? Re·ponse donne·e par M. Bangemann au nom de la Commission (25 mars 1998) L(cid:146)e·tude sur les risques de cancer dus aux textiles et cuirs teints au moyen de certains colorants azo(cid:14)¤ques fait partie d(cid:146)un programme lance· par la Commission pour de·terminer si la commercialisation et l(cid:146)utilisation des colorants azo(cid:14)¤ques cance·roge‘nes doivent faire l(cid:146)objet de restrictions harmonise·es et pour analyser les conse·quences e·conomiques ou autres de telles restrictions


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om fastställande av nya regler om stöd till varvsindustrin"

eurovoc_concepts:
OECD
State aid
competition policy
control of State aid
shipbuilding

text: 27. 4. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 129/19 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om fastställande av nya regler om stöd till varvsindustrin” (98/C 129/05) Den 20 oktober 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda förslag. Sektionen för industri, handel, hantverk och tjänster, som fick uppdraget att förbereda ärendet, antog sitt yttrande den 6 februari 1998. Föredragande var John Simpson. Vid sin 352:a plenarsessionen den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 25 februari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 110 röster för, 3 emot och 7 nedlagda röster. Eftersom förslaget till ny stödordning bör ses mot bakgrund av den övergripande varvspolitiken och fram- för allt mot bakgrund av kommissionens parallella meddelande (1) med nya riktlinjer i syfte att förbättra konkurrenskraften inom denna sektor (punkt 1. 5 i motiveringen till förordningen), hänvisar kommittén till dess yttrande över detta meddelande. I påminnande syfte återges nedan de viktigaste slutsatser- na i sistnämnda yttrande. — Ekonomiska och sociala kommittén har i sitt före- gående yttrande (2) anammat målsättningarna i OECD-överenskommelsen om fartygsbygge. Det är beklagligt att USA inte ratificerat överenskom- melsen. A¨ ven om kommittén gärna vill att OECD- överenskommelsen ratificeras, stöder den i princip den föreslagna förordningen, eftersom denna avser att främja en utveckling mot en livskraftigare och mer konkurrenskraftig varvsindustri i EU. — Kommittén lovordar kommissionens ansträngningar att inom sjöfartspolitiken skapa ett antal samman- hängande och ömsesidigt förstärkande handlings- program, såsom främjande av forskning och innova- tioner, uppmuntran av samarbete inom branschen samt, under senare tid, främjande och utveckling av närsjöfarten som ett bidrag till att lösa det större problemkomplexet avseende godstransporter inom gemenskapen samt i ett vidare sammanhang. — De händelser som nyligen inverkat på finansmarkna- derna och växelkurserna i Fjärran O¨ stern har gjort tillvaron mer oviss för ett antal branscher, inklusive varvsindustrin. Kommittén inser att kommissionen måste följa upp det som händer och, om så behövs, vidta lämpliga åtgärder om det finns en risk att varvsindustrin påverkas negativt. — Kärnan i kommissionens förslag är att fasa ut driftsstödet till förmån för mera selektiva åtgärder. (1) KOM(97) 470 slutlig. (2) EGT C 30, 30. 1. 1997, punkt 4. 3. ESK skulle emellertid ogärna gå med på att ta bort driftsstödet om utsikterna till framgångsrik konkurrens bedöms som alltför osäkra och om de alternativa åtgärderna inte erbjuder en motsvarande effekt. — ESK föreslår att man genomför ytterligare en jämfö- rande studie för att fastställa de viktigaste tillverkar- nas relativa konkurrensläge, innan man fastställer ett datum efter vilken driftsstöd inte längre skall beviljas. — ESK välkomnar kommissionens försäkran att den i slutet av 1999 (ett år före slutdatum) kommer att undersöka marknaden och, om det konstateras att konkurrenshämmande metoder förekommer, över- väga att vidta lämpliga åtgärder. — Svårigheter kan uppstå om den nya förordningens tillämpningsområde inte utvidgas till att omfatta viktiga delar av reparationsverksamheten, och kom- mittén välkomnar denna mer logiska inställning till nybyggnad, ombyggnad och reparation av fartyg. — Kommittén stöder förslagen om exportkrediter, kon- traktsrelaterat stöd, nedläggningsstöd, omstrukture- ringsstöd och investeringsstöd. En aspekt som oroar ESK är emellertid om de offentliga medel som används för varvsindustrin skulle komma att öka p. g. a. ändringarna eftersom effekten är avsedd att vara den motsatta, dvs. stödet borde sänkas och upphävas. — Kommissionen bör övervaka effekterna av de nya bestämmelserna och, framför allt, effekterna av olika typer av tillgängligt stöd. — Kommissionen bör undvika alla åtgärder som skulle kunna leda till en internationell ”subventionstävling” och bör fortsätta att sträva efter att kontrollera och slutligen gradvis avskaffa subventioner till varv genom en heltäckande överenskommelse i OECD- avtalets anda. Detta bör utgöra en grundprincip, så att det inte byggs fartyg som inte är ekonomiskt C 129/20 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 27. 4. 98 motiverade. I annat fall kan det uppstå en orättvis snedvridning inom varvsbranschen som allvarligt skulle kunna skada varvsindustrins ekonomiska förutsättningar. Bryssel den 25 februari 1998. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen om informationssamhällets sociala och arbetsmarknadspolitiska dimension: Människan i centrum — kommande etapper” (98/C 129/06) Den 29 juli 1997 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda meddelande. Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som ansvarat för beredningen av ärendet, lade fram sitt yttrande den 12 februari 1998. Föredragande var Giampaolo Pellarini. Vid sin 352:a plenarsession den 25-26 februari 1998 (sammanträdet den 26 februari 1998) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 97 röster för och 9 röster emot. 1. Inledning Kommissionen fortsätter arbetet att bevaka, 1. 1. analysera och orientera om återverkningarna av infor- mationssamhällets problem, och har lagt fram ett nytt dokument som främst behandlar dess sociala dimension och effekterna på arbetsmarknaden. 1. 2. Utgångspunkten för dokumentet är 1994 års åtgärdsplan ”Vägen till informationssamhället i Europa” och 1996 års grönbok ”Leva och arbeta i informations- samhället — Människan i centrum”. Föreliggande dokument bygger vidare på dessa båda grundläggande texter med följande uttryckliga målsätt- ningar: — Att öka människors medvetenhet om de arbetsmark- nadspolitiska och sociala följderna av informations- samhället. — Att integrera en ”informationssamhällesaspekt” i de socialpolitiska riktlinjerna och åtgärderna. — Att fastställa specifika åtgärder avsedda att maxime- ra informationssamhällets bidrag till att främja sysselsättningen och den sociala integrationen. 1. 3. I ett första avsnitt lägger kommissionen tonvikten vid behovet av att underlätta tillgången till informations- samhället. Man måste bygga på ”principerna om lika möjligheter, delaktighet och integration för alla”. Infrastruktur och tjänster ”bör finnas tillgängliga till rimliga priser”. Begreppen ”allmänna tjänster” och ”allmän tillgång” bör fördjupas och studeras utifrån ett dynamiskt synsätt. Det gäller att göra utrustning och programvara mer användarvänliga; de samhällsgrupper som knappast utnyttjar den nya tekniken och är dåligt insatta i de möjligheter som erbjuds måste engageras i fortlöpande kampanjer. 1. 4. Genomförandet av informationssamhället inom de allmänna tjänsterna kan stödja och utveckla de demokratiska processerna genom att öka medborgarnas inflytande och insynen i förvaltningarna. I anslutning till detta meddelar kommissionen att man håller på att utarbeta en grönbok om tillgången till offentlig information och utnyttjande av dessa uppgifter i infor- mationssamhället. 1. 5. På det mer specifikt sociala planet kan man slutligen uppnå betydande resultat, som exempelvis i politikområdena för lika möjligheter och för förbättrad livskvalitet och bättre yrkesmässiga möjligheter för funktionshindrade


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 438/98 DER KOMMISSION vom 25. Februar 1998 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 26. 2. 98 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 56/1 I (Ver(cid:148)ffentlichungsbed(cid:129)rftige Rechtsakte) VERORDNUNG (EG) Nr. 438/98 DER KOMMISSION vom 25. Februar 1998 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte f(cid:129)r die Bestimmung der im Sektor Obst und Gem(cid:129)se geltenden Einfuhrpreise DIE KOMMISSION DER EUROP(cid:142)ISCHEN GEMEINSCHAFTEN — gest(cid:129)tzt auf den Vertrag zur Gr(cid:129)ndung der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaft, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EG) Nr. 3223/94 der Kommission vom 21. Dezember 1994 mit Durchf(cid:129)h- rungsbestimmungen zu der Regelung der Einfuhr von Obst und Gem(cid:129)se (1), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verord- nung (EG) Nr. 2375/96 (2), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 1, gest(cid:129)tzt auf die Verordnung (EWG) Nr. 3813/92 des Rates vom 28. Dezember 1992 (cid:129)ber die Rechnungsein- heit und die im Rahmen der gemeinsamen Agrarpolitik anzuwendenden Umrechnungskurse (3), zuletzt ge(cid:132)ndert durch die Verordnung (EG) Nr. 150/95 (4), insbesondere auf Artikel 3 Absatz 3, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Die in Anwendung der Ergebnisse der multilateralen von der Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde der Kommission festzulegenden, zur Bestimmung pauschalen Einfuhrwerte zu ber(cid:129)cksichtigenden Kriterien sind in der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 f(cid:129)r die in ihrem Anhang angef(cid:129)hrten Erzeugnisse und Zeitr(cid:132)ume festgelegt. In Anwendung der genannten Kriterien sind die im Anhang zur vorliegenden Verordnung ausgewiesenen pauschalen Einfuhrwerte zu ber(cid:129)cksichtigen — HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Die in Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 3223/94 genannten pauschalen Einfuhrwerte sind in der Tabelle im Anhang zur vorliegenden Verordnung festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 26. Februar 1998 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Br(cid:129)ssel, den 25. Februar 1998 F(cid:129)r die Kommission Franz FISCHLER Mitglied der Kommission (1) ABl. L 337 vom 24. 12. 1994, S. 66. (2) ABl. L 325 vom 14. 12. 1996, S. 5. (3) ABl. L 387 vom 31. 12. 1992, S. 1. (4) ABl. L 22 vom 31. 1. 1995, S. 1. L 56/2 DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 26. 2. 98 ANHANG zu der Verordnung der Kommission vom 25. Februar 1998 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte f(cid:129)r die Bestimmung der im Sektor Obst und Gem(cid:129)se geltenden Einfuhrpreise KN-Code Drittland-Code (1) (ECU/100 kg) Pauschaler Einfuhrpreis KN-Code Drittland-Code (1) (ECU/100 kg) Pauschaler Einfuhrpreis 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 204 212 624 999 052 053 068 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 204 999 052 204 400 57,2 106,3 192,3 118,6 107,4 170,8 103,4 127,2 159,1 159,1 135,9 129,4 132,6 58,1 37,4 37,9 51,1 48,9 46,7 78,5 78,5 62,1 62,5 68,5 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 464 512 600 624 662 999 052 400 600 999 060 064 388 400 404 528 720 728 999 388 400 512 528 999 115,4 97,7 103,0 76,5 36,2 77,7 47,3 59,4 86,6 64,4 52,1 42,6 107,9 92,7 92,4 121,3 64,5 96,0 83,7 91,9 111,6 73,5 77,2 88,5 (1) Nomenklatur der L(cid:132)nder gem(cid:132)ß der Verordnung (EG) Nr. 2317/97 der Kommission (ABl. L 321 vom 22. 11. 1997, S. 19). Der Code „999“ steht f(cid:129)r „Verschiedenes“


title: Kommissionens förordning (EG) nr 444/98 av den 25 februari 1998 om ändring av förordning (EG) nr 1162/95 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser för spannmål och ris

eurovoc_concepts:
export licence
food cereals
import licence
rice

text: L 56/12 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 2. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 444/98 av den 25 februari 1998 om (cid:132)ndring av f(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95 om s(cid:132)rskilda till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r systemet med import- och exportlicenser f(cid:148)r spannm(cid:134)l och ris EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), s(cid:132)rskilt artiklarna 9. 2 och 13. 11 i denna, spannm(cid:134)l (1), senast med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EG) nr 3072/95 av den 22 december 1995 om den gemensamma organisa- tionen av marknaden f(cid:148)r ris (3), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 192/98 (4), s(cid:132)rskilt artiklarna 9. 2 och 13. 15 i denna, med beaktande av kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 av den 16 november 1988 om gemensamma till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r systemet med export- och importlicenser och f(cid:148)rutfastst(cid:132)llelselicenser f(cid:148)r jordbruks- produkter (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1404/97 (6), och med beaktande av f(cid:148)ljande: och exportlicenser systemet med import- I artikel 7. 1 i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95 av den 23 maj 1995 om s(cid:132)rskilda till(cid:132)mpningsf(cid:148)reskrifter f(cid:148)r f(cid:148)r spannm(cid:134)l och ris (7), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 932/97 (8), fastst(cid:132)lls giltighetstiden f(cid:148)r exportlicen- ser, bland annat f(cid:148)r produkter med KN-nummer 1702 30, 1702 40, 1702 90 och 2106 90. Vidare fastst(cid:132)lls att licen- serna skall vara giltiga till utg(cid:134)ngen av den fj(cid:132)rde m(cid:134)naden efter utf(cid:132)rdandet och att denna giltighetstid fast- st(cid:132)lls med h(cid:132)nsyn till efterfr(cid:134)gan och behovet av en sund f(cid:148)rvaltning. till det nya reglerings(cid:134)ret s(cid:134) att det inte g(cid:148)rs (cid:134)taganden f(cid:148)r stora partier under perioden f(cid:148)re n(cid:132)sta sk(cid:148)rd av potatis och majs. F(cid:148)r att s(cid:132)kerst(cid:132)lla en sund f(cid:148)rvaltning av mark- naden b(cid:148)r det f(cid:148)reskrivas att n(cid:132)r det g(cid:132)ller vissa export- licenser f(cid:148)r vissa bearbetade produkter av spannm(cid:134)l som sk(cid:148)rdats i slutet av reglerings(cid:134)ret m(cid:134)ste tullformaliteterna vid export vara fullgjorda senast den 30 juni och att det m(cid:134)ste r(cid:148)ra sig om direktexport eller export enligt det system som avses i artiklarna 4 och 5 i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 565/80 av den 4 mars 1980 om f(cid:148)rskottsbetal- ning av exportbidrag f(cid:148)r jordbruksprodukter (9), (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EEG) nr 2026/83 (10). Denna begr(cid:132)ns- ning (cid:132)r ett undantag fr(cid:134)n best(cid:132)mmelserna i artikel 27. 5 och artikel 28. 5 i kommissionens f(cid:148)rordning (EEG) nr 3665/87 (11), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2114/97 (12). En liknande begr(cid:132)nsning b(cid:148)r beh(cid:134)llas f(cid:148)r licensernas giltighetstid under de sista dagarna av ett reglerings(cid:134)r och de f(cid:148)rsta m(cid:134)naderna av det nya regle- rings(cid:134)ret genom att det f(cid:148)reskrivs att licenserna skall vara giltiga trettio dagar fr(cid:134)n och med utf(cid:132)rdandedagen. Genom artikel 13a i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 ges m(cid:148)jligheten att utf(cid:132)rda licenser f(cid:148)r flera produkter inom samma produktkategori, under f(cid:148)ruts(cid:132)ttning att denna kategori har fastst(cid:132)llts. Eftersom det enligt artikel 4. 1 och 4. 2 i f(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95 redan nu (cid:132)r till(cid:134)tet att utf(cid:132)rda licenser f(cid:148)r tv(cid:134) eller flera p(cid:134) varandra f(cid:148)ljande tolvsiffriga underuppdelningar f(cid:148)r vissa produkter b(cid:148)r n(cid:132)mnda artikel 4 f(cid:148)rtydligas mot bakgrund av de (cid:148)vergri- pande best(cid:132)mmelser som fastst(cid:132)lls i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88, i dess lydelse efter (cid:132)ndringen genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1199/95 (13), genom att de produktkategorier enligt artikel 13a som ber(cid:132)ttigar till samma bidrag fast- st(cid:132)lls. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. P(cid:134) grund av de s(cid:132)rskilda omst(cid:132)ndigheter som r(cid:134)dde p(cid:134) marknaden f(cid:148)r vissa bearbetade spannm(cid:134)lsprodukter vid reglerings(cid:134)rets slut skulle det vara (cid:148)nskv(cid:132)rt med en ram f(cid:148)r hur licenser skall utf(cid:132)rdas i (cid:148)verg(cid:134)ngen fr(cid:134)n det gamla (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 329, 30. 12. 1995, s. 18. (4) EGT L 20, 27. 1. 1998, s. 16. (5) EGT L 331, 2. 12. 1988, s. 1. (6) EGT L 194, 23. 7. 1997, s. 5. (7) EGT L 117, 24. 5. 1995, s. 2. (8) EGT L 135, 27. 5. 1997, s. 2. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 F(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95 (cid:132)ndras p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: (9) EGT L 62, 7. 3. 1980, s. 5. (10) EGT L 199, 22. 7. 1983, s. 12. (11) EGT L 351, 14. 12. 1987, s. 1. (12) EGT L 295, 29. 10. 1997, s. 2. (13) EGT L 119, 30. 5. 1995, s. 4. 26. 2. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 56/13 1. I artikel 4 skall punkt 1 (cid:132)ndras p(cid:134) f(cid:148)ljande s(cid:132)tt: ”1. Utan hinder av artikel 13a i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88 kan den ber(cid:148)rda personen, n(cid:132)r det g(cid:132)ller de produkter som omfattas av KN-nummer 1101 00 15, 1102 20, 1103 11 10 och 1103 13, i sin ans(cid:148)kan om exportlicens ange produkter fr(cid:134)n tv(cid:134) p(cid:134) varandra f(cid:148)ljande tolvsiffriga underuppdelningar i ovann(cid:132)mnda undernummer. De produktkategorier som avses i artikel 13a i f(cid:148)rord- ning (EEG) nr 3719/88 skall vara f(cid:148)ljande: Kategori 1: 1108 11 00 9200, 1108 11 00 9300 Kategori 2: 1108 12 00 9200, 1108 12 9300 Kategori 3: 1108 13 00 9200, 1108 13 00 9300 Kategori 4: 1108 19 10 9200, 1108 19 10 9300 Kategori 5: 1702 30 51 9000, 1702 30 91 9000, 1702 90 50 9100 Kategori 6: 1702 30 59 9000, 1702 30 99 9000, 1702 40 90 9000, 1702 90 50 9900, 2106 90 55 9000. De tolvsiffriga underuppdelningar ans(cid:148)kan skall (cid:134)terges p(cid:134) exportlicensen. ” som anges p(cid:134) 2. I artikel 4. 2 f(cid:148)rsta strecksatsen skall ”elvasiffriga” ers(cid:132)ttas med ”tolvsiffriga” och f(cid:148)ljande l(cid:132)ggas till: ”i vilket fall f(cid:148)ljande skall anges i f(cid:132)lt 15: Beredningar avsedda att anv(cid:132)ndas som foder enligt f(cid:148)rordning (EG) nr 1517/95”. 3. I artikel 7 skall f(cid:148)ljande inf(cid:148)ras som punkt 1a: ”1a Utan hinder av punkt 1 skall exportlicenser f(cid:148)r de produkter som omfattas av KN-nummer 1702 30, 1702 40, 1702 90 och 2106 90, f(cid:148)r vilka licensans(cid:148)kan f(cid:134)r l(cid:132)mnas in till och med den 25 juni varje regle- rings(cid:134)r, vara giltiga till och med den 30 juni. F(cid:148)r de ans(cid:148)kningar som l(cid:132)mnas in fr(cid:134)n och med den 26 juni ett till och med den 30 september p(cid:134)f(cid:148)ljande reglerings(cid:134)r skall exportlicenserna f(cid:148)r ovan- n(cid:132)mnda produkter vara giltiga trettio dagar fr(cid:134)n och med utf(cid:132)rdandedagen i enlighet med artikel 21. 1 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3719/88. reglerings(cid:134)r Tullformaliteterna vid export f(cid:148)r ovann(cid:132)mnda licenser skall vara fullgjorda senast den 30 juni varje regle- rings(cid:134)r f(cid:148)r de licensans(cid:148)kningar som f(cid:134)r l(cid:132)mnas in till och med den 25 juni. F(cid:148)r de licensans(cid:148)kningar som l(cid:132)mnas in mellan den 26 juni och den 30 september p(cid:134)f(cid:148)ljande reglerings(cid:134)r tullformaliteterna vid skall export f(cid:148)r de licenser som avses ovan vara fullgjorda senast trettio dagar efter den dag d(cid:134) de utf(cid:132)rdades. Dessa tidsfrister skall (cid:132)ven g(cid:132)lla de formaliteter som avses i artikel 30 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 3665/87 f(cid:148)r de produkter f(cid:148)rordning som omfattas av systemet (EEG) nr 565/80 med anledning av dessa licenser. i I f(cid:132)lt 22 p(cid:134) licensen skall n(cid:134)got av f(cid:148)ljande anges: — Limitaci(cid:155)n establecida en al apartado 1 bis del art(cid:146)culo 7 del Reglamento (CE) no 1162/95 — Begrænsning, jf. artikel 7, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1162/95 — K(cid:129)rzung der G(cid:129)ltigkeitsdauer nach Artikel 7 Absatz 1a der Verordnung (EG) Nr. 1162/95 — Peqioqisl ˜or pou pqobk ˜epetai sto ˜aqhqo 7 paq ˜acqavor 1a tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1162/95 — Limitation provided for in Article 7(1a) of Regula- tion (EC) No 1162/95 — Limitation pr(cid:130)vue (cid:133) l’article 7 paragraphe 1 bis du r(cid:138)glement (CE) no 1162/95 — Limitazione prevista all’articolo 7, paragrafo 1 bis, del regolamento (CE) n. 1162/95 — Beperking als bepaald in artikel 7, lid 1 bis, van Verordening (EG) nr. 1162/95 — Limita(cid:135)˜ao estabelecida no nº 1A do artigo 7º do Regulamento (CE) nº 1162/95 — Asetuksen (EY) N:o 1162/95 7 artiklan 1 a kohdassa s(cid:132)(cid:132)detty rajoitus — Begr(cid:132)nsning enligt artikel 7. 1a i f(cid:148)rordning (EG) nr 1162/95. ” Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall till(cid:132)mpas p(cid:134) export f(cid:148)r vilken de formaliteter f(cid:148)rordning (EEG) nr som avses i artikel 3 eller 25 i 3665/87 har fullgjorts fr(cid:134)n och med den dag d(cid:134) denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft. Om den ber(cid:148)rda personen l(cid:132)mnar in en beg(cid:132)ran senast den 26 mars 1998 skall best(cid:132)mmelserna i artikel 1. 1 till(cid:132)mpas p(cid:134) export f(cid:148)r vilken ovann(cid:132)mnda formaliteter har fullgjorts fr(cid:134)n och med den 1 juli 1995. L 56/14 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 26. 2. 98 Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 25 februari 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen


title: Nanotechnology in Europe : Experts' perceptions and scientific relations between sub-areas.

eurovoc_concepts:
nanotechnology
research and development
research policy


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 442/98 της Επιτροπής της 25ης Φεβρουαρίου 1998 για τον καθορισμό ορισμένων ενδεικτικών ποσοτήτων για την εισαγωγή μπανανών στην Κοινότητα για το δεύτερο τρίμηνο του 1998 (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
import
import licence
quantitative restriction
tariff quota
third country
tropical fruit

text: L 56/8 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym 26. 2. 98 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 442/98 TGS EPITQOPGS tgr 25gr Vebqouaq(cid:148)ou 1998 cia tom jahoqisl(cid:149) oqisl(cid:146)mym emdeijtij(cid:150)m posot(cid:147)tym cia tgm eisacyc(cid:147) lpamam(cid:150)m stgm Joim(cid:149)tgta cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998 (Je(cid:148)lemo pou paqousi(cid:145)fei emdiav(cid:146)qom cia tom EOW) G EPITQOPG TYM EUQYPA(cid:136)JYM JOIMOTGTYM, (cid:130)womtar up(cid:149)xg: tg sumh(cid:147)jg cia tgm (cid:148)dqusg tgr Euqypa(cid:152)j(cid:147)r Joim(cid:149)tgtar, tom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 404/93 tou Sulbouk(cid:148)ou, tgr 13gr Vebqouaq(cid:148)ou 1993, peq(cid:148) joim(cid:147)r oqcam(cid:150)seyr tgr aco- q(cid:145)r stom tol(cid:146)a tgr lpam(cid:145)mar (1), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 3290/94 (2), jai id(cid:148)yr to (cid:145)qhqo 20, Ejtil(cid:150)mtar: (cid:149)ti stom jamomisl(cid:149) (EOJ) aqih. 1442/93 tgr Epitqop(cid:147)r (3), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje tekeuta(cid:148)a ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 1409/96 (4), (cid:146)wei pqobkevhe(cid:148) sto (cid:145)qhqo 9 paq(cid:145)cqavor 1 o jahoqisl(cid:149)r tym emdeijtij(cid:150)m posot(cid:147)tym ejvqafol(cid:146)mym se posost(cid:149) tym posot(cid:147)tym pou paqawyqo(cid:151)mtai stir di(cid:145)- voqer w(cid:150)qer (cid:147) ol(cid:145)der wyq(cid:150)m pou amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla I tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 478/95 tgr Epi- tqop(cid:147)r (5), (cid:149)pyr tqopopoi(cid:147)hgje ap(cid:149) tom jamomisl(cid:149) (EJ) aqih. 702/95 (6), cia tgm (cid:146)jdosg tym pistopoigtij(cid:150)m ei- sacyc(cid:147)r cia j(cid:145)he tq(cid:148)lgmo sumaqt(cid:147)sei tym stoiwe(cid:148)ym jai tym pqobk(cid:146)xeym (cid:149)som avoq(cid:145) tgm joimotij(cid:147) acoq(cid:145)· (cid:149)ti g am(cid:145)kusg tym swetij(cid:150)m stoiwe(cid:148)ym (cid:149)som avoq(cid:145), ave- m(cid:149)r, tir pos(cid:149)tgter tym lpamam(cid:150)m pou (cid:146)woum diatehe(cid:148) sto elp(cid:149)qio stgm Joim(cid:149)tgta to 1997 jai, eidij(cid:149)teqa tir pqac- latij(cid:146)r eisacyc(cid:146)r id(cid:148)yr jat(cid:145) tg di(cid:145)qjeia tou deut(cid:146)qou tqil(cid:147)mou jai, avet(cid:146)qou, tir pqooptij(cid:146)r evodiaslo(cid:151) jai jatamak(cid:150)seyr tgr joimotij(cid:147)r acoq(cid:145)r to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998, odgco(cid:151)m sto ma jahoqishe(cid:148) cia tom ijamopoig- tij(cid:149) evodiasl(cid:149) tgr Joim(cid:149)tgtar, cia emdeijtij(cid:147) pos(cid:149)tgta, cia j(cid:145)he jatacyc(cid:147), sto 34 % tgr pos(cid:149)tgtar pou tgr e(cid:148)we paqawyqghe(cid:148) stg daslokocij(cid:147) pos(cid:149)stysg· (cid:149)ti le b(cid:145)sg ta (cid:148)dia stoiwe(cid:148)a pq(cid:146)pei ma jahoqiste(cid:148) g epi- tqep(cid:149)lemg pos(cid:149)tgta pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 9 paq(cid:145)- cqavor 2 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1442/93 tgm opo(cid:148)a j(cid:145)he epiweiqglat(cid:148)ar tym jatgcoqi(cid:150)m A jai B lpoqe(cid:148) ma fgt(cid:147)sei cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998· (cid:149)ti pq(cid:146)pei ep(cid:148)sgr ma jahoqisto(cid:151)m oi emdeijtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter pou pqobk(cid:146)pomtai sto (cid:145)qhqo 14 paq(cid:145)cqavor 1 tou id(cid:148)ou jamomislo(cid:151) cia tgm (cid:146)jdosg tym pistopoigtij(cid:150)m eisacyc(cid:147)r paqadosiaj(cid:150)m lpamam(cid:150)m pou jat(cid:145)comtai ap(cid:149) ta jq(cid:145)tg tgr Avqij(cid:147)r, tgr Jaqa(cid:152)bij(cid:147)r jai tou Eiqgmijo(cid:151) (AJE)· (cid:149)ti oi diat(cid:145)neir tou paq(cid:149)mtor jamomislo(cid:151) pq(cid:146)pei ma aqw(cid:148)- soum ma isw(cid:151)oum al(cid:146)syr pqim ap(cid:149) tgm peq(cid:148)odo jatah(cid:146)seyr tym ait(cid:147)seym woqgc(cid:147)seyr pistopoigtijo(cid:151) cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998· (1) EE L 47 tgr 25. 2. 1993, s. 1. (2) EE L 349 tgr 31. 12. 1994, s. 105. (3) EE L 142 tgr 12. 6. 1993, s. 6. (4) EE L 181 tgr 20. 7. 1996, s. 13. (5) EE L 49 tgr 4. 3. 1995, s. 13. (6) EE L 71 tgr 31. 3. 1995, s. 84. (cid:149)ti g epitqop(cid:147) diawe(cid:148)qisgr lpamam(cid:150)m dem diat(cid:151)pyse cm(cid:150)lg stgm pqohesl(cid:148)a pou (cid:149)qise o pq(cid:149)edq(cid:149)r tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: (cid:129)qhqo 1 Oi emdeijtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 9 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1442/93 cia tgm eisacyc(cid:147) lpamam(cid:150)m stgm Joim(cid:149)tgta, sta pka(cid:148)sia tgr daslokocij(cid:147)r posost(cid:150)seyr pou pqobk(cid:146)pomtai sta (cid:145)qhqa 18 jai 19 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 404/93, jahoq(cid:148)fo- mtai, cia to s(cid:151)moko tgr Joim(cid:149)tgtar, cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998, sto 34 % tym posot(cid:147)tym pou jahoq(cid:148)fo- mtai cia j(cid:145)he w(cid:150)qa (cid:147) ol(cid:145)da wyq(cid:150)m pou amacq(cid:145)vomtai sto paq(cid:145)qtgla I tou jamomislo(cid:151) (EJ) aqih. 478/95. Cia tir eisacyc(cid:146)r lpamam(cid:150)m pou jat(cid:145)comtai ap(cid:149) tgm J(cid:149)sta Q(cid:148)ja, tgm Jokolb(cid:148)a jai tg Mijaq(cid:145)coua, oi emdei- jtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter evaql(cid:149)fomtai avem(cid:149)r lem cia tir ait(cid:147)seir woqgc(cid:147)seyr pistopoigtij(cid:150)m tym jatgcoqi(cid:150)m A jai C jai, avet(cid:146)qou, tgr jatgcoq(cid:148)ar B. (cid:129)qhqo 2 G epitqep(cid:149)lemg pos(cid:149)tgta cia j(cid:145)he epiweiqglat(cid:148)a tym jatgcoqi(cid:150)m A jai B, cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo 1998, pou pqobk(cid:146)petai sto (cid:145)qhqo 9 paq(cid:145)cqavor 2 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1442/93, jahoq(cid:148)fetai sto 36 % tgr et(cid:147)siar pos(cid:149)tgtar g opo(cid:148)a tou (cid:146)wei woqgcghe(cid:148) se evaqloc(cid:147) tou (cid:145)qhqou 6, de(cid:151)teqo ed(cid:145)vio tou pqoamaveqh(cid:146)mtor jamomi- slo(cid:151). (cid:129)qhqo 3 Oi emdeijtij(cid:146)r pos(cid:149)tgter pou amav(cid:146)qomtai sto (cid:145)qhqo 14 paq(cid:145)cqavor 1 tou jamomislo(cid:151) (EOJ) aqih. 1442/93, cia tgm eisacyc(cid:147) paqadosiaj(cid:150)m lpamam(cid:150)m jatacyc(cid:147)r tym jqat(cid:150)m AJE, cia to de(cid:151)teqo tq(cid:148)lgmo tou 1998, jahoq(cid:148)fo- mtai sto 31 % tym paqadosiaj(cid:150)m posot(cid:147)tym pou (cid:146)woum jahoqiste(cid:148) cia j(cid:145)he jatacyc(cid:147) sto paq(cid:145)qtgla tou jamomi- slo(cid:151) (EOJ) aqih. 404/93. (cid:129)qhqo 4 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r aqw(cid:148)fei ma isw(cid:151)ei tgm gl(cid:146)qa tgr dglo- s(cid:148)eus(cid:147)r tou stgm Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym. 26. 2. 98 EL Ep(cid:148)sglg Evgleq(cid:148)da tym Euqypa(cid:152)j(cid:150)m Joimot(cid:147)tym L 56/9 O paq(cid:150)m jamomisl(cid:149)r e(cid:148)mai desleutij(cid:149)r yr pqor (cid:149)ka ta l(cid:146)qg tou jai isw(cid:151)ei (cid:145)lesa se j(cid:145)he jq(cid:145)tor l(cid:146)kor. Bqun(cid:146)kker, 25 Vebqouaq(cid:148)ou 1998. Cia tgm Epitqop(cid:147) Franz FISCHLER L(cid:146)kor tgr Epitqop(cid:147)r