title: Meddelande från kommissionen om informationsstrategin för euron

eurovoc_concepts:
EU policy
Economic and Monetary Union
dissemination of EU information
euro
information policy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 06. 02. 1998 KOM(1998) 39 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om informationsstrategin för euron A/ INFORMATIONSVERKSAMHETEN OM EURON: MÅL OCH ROLLER Starten för den ekonomiska och monetära unionen (EMU) den 1 januari 1999 och det friktionsfria införandet av den gemensamma europeiska valutan, euron, är ett mycket viktigt mål för unionen. För att genomföra detta krävs det effektiv kommunikation och information, vilket betonades redan i den grönbok om övergången till euron som antogs av kommissionen i maj 1995. I år går övergångsprocessen in i ett avgörande skede och kommissionen vill därför genom detta meddelande påminna om att informationsverksamheten har en mycket hög prioritet. Meddelande riktar sig således inte enbart till medlemsstaterna och Europaparlamentet utan även till de regionala och lokala myndigheterna, de ekonomiska aktörerna i den privata sektorn och till talrika andra grupper vars verksamhet kommer att påverkas av införandet av euron. Detta meddelande grundar sig i stor utsträckning på de erfarenheter som kommissionen förvärvat inom ramen för den informationsverksamhet som den bedrivit under de två senaste åren. 1. 0. Framtidsutmaningen När kommissionen, i samarbete med Europaparlamentet inom ramen för programmet för att informera de europeiska medborgarna (Prince), satte sin egen informationsstrategi i verket i början av 1996 hade den ett dubbelt mål: att överallt inom unionen stärka uppfattningen att EMU skulle genomföras enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen och att få banker, leverantörer av finansiella tjänster och storföretag att bli medvetna om nödvändigheten av att genast börja förbereda sig för övergången till euron. Det har varit möjligt att nå dessa mål med hjälp av informationsinsatser som genomförts av kommissionen och Europaparlamentet på grundval av de beslut som fattats av stats- och regeringscheferna. För att övergången skall ske på ett friktionsfritt sätt under de kommande åren bör informationsstrategin nu inriktas på mer specifika mål: - Att förklara euron för så många medborgare som möjligt så att den lättare kan accepteras och användas. Dessutom bör det förklaras varför Europa går mot en ekonomisk och monetär union och vad euron kan tillföra medborgarna. - Att göra det möjligt för medborgarna att vänja sig vid den nya valutan, att lära sig dess värde samt att obesvärat använda och ha förtroende för den. Denna insats vänder sig till allmänheten. För att nå detta mål är det även nödvändigt att särskilt vända sig till specifika målgrupper, som t. ex. konsumenterna. - Att uppmuntra de små och medelstora företagen inom samtliga branscher att börja sina förberedelser genom att göra dem medvetna om fördelarna med noggranna förberedelser och om de nackdelar det skulle innebära att inte vara klar i tid till den definitiva övergången den 1 januari 2002. - Att se till att de politiska, administrativa och ekonomiska aktörerna i tredje land förstår vad EMU innebär. 1. 1. Informationsansvaret är vitt fördelat De ovan nämnda målen är ambitiösa. De ställer krav på väl utformade, ihållande och välfinansierade informationsinsatser som sträcker sig över flera år och omfattar samtliga nivåer, från Europanivå till lokal nivå. Syftet med informationen är inte endast att se till att konkret och lättillgänglig information sprids utan även att konsekvenserna av eurons införande förklaras för varje medborgare. Övergången till euron på det politiska och praktiska planet kommer att bli lättare ju större uppslutningen bakom projektet är från medborgarnas sida. Att förbereda alla delar av befolkningen på euron är inte enbart en uppgift för de offentliga myndigheterna: • Informationsnätverk och informationsspridare, t. ex. bransch- och yrkesorganisationer på nationell och europeisk nivå, konsumentorganisationer och ett stort antal offentliga organ, är oumbärliga källor till praktisk information och deras initiativ bör uppmuntras och understödjas. • Företagen bör förklara för sina anställda, aktieägare, leverantörer och kunder när, hur och för vilka ändamål de kommer att använda euron under den övergångsperiod som föregår införandet av sedlar och mynt i euro den 1 januari 2002. De bör även förklara hur euron kommer att påverka verksamheten samt de aspekter som är av avgörande intresse för de anställda, såsom löner och pensioner. • Bankerna bör förklara för sina kunder att de kan utföra transaktioner i euro under övergångsperioden, dvs. från och med den 1 januari 1999, samt hjälpa dem att vänja sig vid belopp uttryckta i den valutan. • Detaljhandeln kommer, oberoende av verksamhetens storlek, att ha ett grundläggande intresse av att hjälpa konsumenterna att vänja sig vid euron och dess valörer och att obesvärat använda den nya valutan. • De som tillhandahåller finansiella tjänster, särskilt inom områdena försäkringar och pensioner, bör förklara hur euron påverkar deras produkter. 2. 0. Informationsutmaningen: roller och ansvar 2. 1. Medlemsstaterna har en nyckelroll För att informationsinsatserna skall vara trovärdiga och effektiva bör de utformas med hänsyn till medborgarnas kultur, språk och farhågor. De bästa informationskällorna är de som är närmast medborgarna och som dessa ser som sakkunniga och trovärdiga. Ansvaret för informationen ligger dessutom huvudsakligen hos medlemsstaterna som inte enbart bör ta fram informationshjälpmedel och -produkter utan även uppmuntra regionala och såsom samt lokala myndigheter, allmänna verk fackföreningar, bransch- och konsumentorganisationer, att fungera som informations nätverk och -kanaler för euron. icke-statliga organisationer, De flesta medlemsstater har, i samarbete med Europeiska unionen, satt igång sin nationella informationsverksamhet om euron. Det möte med de nationella förvaltningarnas samordnare för information om euron som kommissionen organiserade den 30 oktober 1997 i Bryssel visade vilken mängd varierande initiativ som tagits av medlemsstaterna. 2. 2. Partnerskapen med EU:s institutioner är en garanti för inbördes överensstämmelse Unionsinstitutionerna och flera medlemsstater har sedan 1996 ett nära samarbete för att utveckla informationsverksamheten om euron. Under 1998 bör tio partnerskap av detta slag komma att upprättas på grundval av trepartsprotokoll om samförstånd mellan den berörda medlemsstaten, kommissionen och Europaparlamentet. Partnerskapen grundar sig på avtal om samfinansiering från gemenskapens sida av informationsverksamhet i de medlemsstater som så önskar. Samordningen av verksamheten säkerställs genom en trepartsenhet med en företrädare vardera för medlemsstaten, kommissionen och Europaparlamentet. Sammanlagt kommer två tredjedelar av de medel i gemenskapsbudgeten som anslagits för information om euron under 1998 att tas i anspråk inom ramen för partnerskapen, vilket innebär följande fördelar: - Det säkerställs att informationsinsatserna överensstämmer inbördes och att de är anpassade till varje medlemsstat. - Överlappningar eller dubbelarbete i fråga om medlemsstaternas och unions institutionernas arbete undviks. - Allmänheten kan se att de nationella initiativen ingår i ett europeiskt sammanhang. 2. 3. Kommissionens roll: att tillhandahålla, uppmuntra till och samordna information Kommissionen har förvärvat en betydande erfarenhet på området för information om euron, en erfarenhet som den kommer att ställa till medlemsstaternas förfogande. Under de kommande fyra åren kommer den även, i nära samarbete med Europaparlamentet, att kunna • erbjuda medlemsstaterna, och alla andra som skall presentera euron, ett rikt utbud av tekniska rapporter, frågor/svar om euron avsedda för informationshjälpmedel: allmänheten, videofilmer, repliker av eurosedlar och -mynt, osv. , • stimulera och uppmuntra medlemsstaternas och de icke-statliga organisationernas informationsinsatser, • säkerställa att den information och de budskap om euron som sprids inom unionen sinsemellan överensstämmer, • organisera och understödja de gränsöverskridande informationsinsatserna; utpräglat nationella projekt kommer att granskas och finansieras på nationell nivå, • organisera informationsverksamhet i tredje land. B/ EN INFORMATIONSVERKSAMHET MED PRAKTISK INRIKTNING 3. 0. Framgångar att bygga vidare på De informationsinsatser som kommissionen genomfört under de två senaste åren har väckt ett stort gensvar: • De har gjort det möjligt att informera de huvudsakliga valutaanvändarna om starten för EMU den 1 januari 1999. • De har bidragit till att göra de finansiella företagen och de stora företagen medvetna om vikten av att genast börja med förberedelserna och att förbereda sig väl. Undersökningar visar att förberedelserna har börjat i mer än 50 % av dessa foretag. • De har gjort det möjligt att involvera ett stort antal organisationer, inom ramen för rundabordskonferenser och expertgrupper, i granskningen och diskussionen av tekniska aspekter, såsom parallella prisangivelser, bankavgifter, eurons rättsliga ställning och olika redovisningsmässiga problem. Detta arbete har gjort det möjligt för de berörda parterna att nå fram till samförståndslösningar. • De har stimulerat ett mycket stort antal olika icke-privata organisationer, såsom representativa organisationer, fackföreningar etc, att sätta igång med sin egen informationsverksamhet om euron. Gemenskapsinstitutionerna, medlemsstaterna och många andra grupper som är aktiva i samhället kan ha stor nytta av dessa resultat. 3. 1. Tidsplanen för EMU är av central betydelse för informationsstrategierna Genom fördraget och slutsatserna från Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 fastställs vissa nyckeldatum. Informationsstrategierna bör särskilt inrikta sig på följande tre datum: • Den 2-3 maj 1998 är den tidpunkt då rådet, i sin sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå, utser de medlemsstater som kommer att ingå i den ekonomiska och monetära unionen från och med den 1 januari 1999. Det är även vid denna tidpunkt som de bilaterala kurserna mellan de deltagande medlemsstaternas valutor kommer att tillkännages. På grund av den oerhörda uppmärksamhet som EMU då kommer att få i medierna kommer allmänheten att bli fullständigt medveten om hur nära och oåterkallelig övergången till euron är. Det kommer oundvikligen att ge upphov till en drastiskt ökad efterfrågan på information, på både det kvalitativa och det kvantitativa planet. Alla som arbetar med att sprida information, såväl offentliga som privata aktörer, måste vara beredda att möta denna efterfrågan, både i de länder som inte deltar i EMU från början och i länderna inom euroområdet. • Den 1 januari 1999 är den dag då euron blir den gemensamma valutan för de deltagande medlemsstaterna och omräkningskurserna mellan deras valutor och euron oåterkalleligen låses. Medborgarna, särskilt i euroområdet, kommer att ha behov av hjälp för att orientera sig i denna nya omgivning där euron, även om den inte existerar i form av kontanter, kommer att användas av de finansiella marknaderna och av vissa ekonomiska aktörer och där penningpolitiken kommer att bestämmas av en europeisk centralbank och där även affärerna, i vissa länder, i ökande utsträckning kommer att ange priser i båda valutaenheterna. • Den 1 januari 2002 är den dag då sedlar och mynt i euro införs. En intensiv information bör inledas i god tid före denna dag så att medborgarna obesvärat kan använda och ha fullt förtroende för den nya valutan. 4. 0. Målgrupper 4. 1. Allmänheten • Det står klart att de offentliga informationskampanjerna bör intensifieras och breddas under 1998 och att de bör fortsätta till och med början av 2002. De bör även i ökande utsträckning inriktas på vissa målgrupper i syfte att ta hänsyn till utvecklingen av behoven hos vissa delar av befolkningen. Det handlar i första hand om att förklara övergångsprogrammet, eftersom många människor kommer att vara förvirrade av att euron införs som bokpengar tre år innan den existerar fysiskt i form av sedlar och mynt. Det kommer således att bli nödvändigt att förklara användningen av euron under övergångsperioden för medborgarna. Hela övergångsperioden kommer att behövas för att förbereda medborgarna på införandet av sedlar och mynt i euro och på avskaffandet av de nationella valutaenheterna. Det är en viktig och svår utmaning som inte enbart regeringarna, utan även varje ekonomisk aktör som har kontakt med konsumenterna, står inför. Den enskilde medborgaren måste lära sig värdet på den nya valutan och låta den ingå i väsentliga delar av sin tillvaro, från priset på livsmedel och konsumtionsartiklar till löne- och pensionsbelopp. I början kommer medborgarna att systematiskt räkna om belopp i den nationella valutaenheten till belopp i euro och de kommer att fortsätta med det under lång tid. Det slutliga målet bör vara att samtliga medborgare har vant sig vid den nya uppsättningen valörer och inte längre har behov av att göra omräkningar. Realistiskt sett kommer det emellertid att bli svårt att lyckas med detta för hela befolkningen inom en tidsperiod på tjugofyra månader, men ju skickligare och ihärdigare informationskampanjerna bedrivs desto lättare kommer övergången att bli för majoriteten av befolkningen. • Vissa delar av befolkningen bör uppmärksammas speciellt: Skyddet av konsumenterna bör säkerställas genom specifika informationsinsatser. Den rundabordskonferens som kommissionen organiserar den 26 februari i år kommer att undersöka möjligheten av att skapa lokala observationsenheter med uppgiften att utvärdera effekterna av de olika ländernas nationella politik för information om euron. Informationen bör även anpassas särskilda behoven hos olika befolkningsgrupper, vare sig det rör sig om utsatta grupper (äldre, handikappade, personer med läs- och skrivsvårigheter), ungdomar (särskilt inom skolans ram) eller kvinnor. till de 4. 2. Små och medelstora företag Det är mycket troligt att många små och medelstora företag kommer att börja sent och vara långsamma med att förbereda sig inför förändringen. Faran är att det kan komma att störa verksamheten för de stora företag som är deras kunder. Tidiga, konsekventa och kraftfulla informationsinsatser krävs för att • få dem att bli medvetna om de anpassningar som är absolut nödvändiga, såsom anpassning av IT-system, bokföring, fakturering, marknadsföring osv. , • de på ett enkelt sätt skall fa tillgång till de olika slag av hjälpmedel som krävs för att de skall klara av de tekniska utmaningar som övergången innebär, • uppmuntra dem att utnyttja den strategiska fördel som euron ger, eventuellt genom att ta fram nya produkter eller finna nya avsättningsmöjligheter. Det kommer huvudsakligen att vara regeringarna, bankerna och branschorganisationerna som har ansvaret för den informationsverksamhet som riktar sig till de små och medelstora företagen. De stora företagen har emellertid också en viktig roll att spela. Deras egen affärsmässiga framgång beror nämligen mycket ofta på förmågan hos de små och medelstora företag som är deras underleverantörer att anpassa sig till den nya miljö som euron innebär. Kommissionen kommer för sin del att vidmakthålla partnerskapen med de organisationer som är viktiga förmedlare av information till de små och medelstora företagen. 4. 3. Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och ansvariga inom de offentliga förvaltningarna • De nationella myndigheterna har kommit mycket längre i sina förberedelser än de lokala och regionala myndigheterna. Denna situation är desto mer bekymmersam eftersom de sistnämnda står i betydligt närmare och mer regelbunden kontakt med allmänheten. Eftersom de offentliga förvaltningarna har offentliggjort sina övergångsplaner har de lokala och regionala myndigheterna och lokalpolitikerna nu fått en ram inom vilken de kan utarbeta sina egna program. De kommer dock fortfarande att ha vissa specifika informationsbehov som det är de nationella myndigheternas uppgift att fylla. Det kommer att vara särskilt viktigt att organisera utbildningsprogram för de ansvariga som har direktkontakt med allmänheten. Kommissionen är beredd att hjälpa medlemsstaterna att utveckla de informations- och utbildningshjälpmedel som krävs. • På samma sätt måste alla som arbetar inom EU:s institutioner ha mycket goda kunskaper om EMU, både i de nationella i kontakterna med förvaltningarna och i kontakterna med den privata sektorn. Nödvändigheten av att kunna förklara EMU och dess fördelar är ännu större för dem som har direkta kontakter med allmänheten. Kommissionen har utarbetat en informationsplan för sin personal och kommer att föreslå att den utvidgas till EU:s övriga institutioner. tjänstemän 4. 4. Tredje land Euron förefaller ägnad att bli en viktig reserv- och referensvaluta för internationella handelstransaktioner. Efterfrågan på information stiger i takt med att den politiska viljan att genomföra EMU uppfattas allt tydligare ute i världen. Det är således väsentligt att genomföra en informationsinsats riktad till tredje land. Prioritet bör ges till de länder som kandiderar för medlemskap, till unionens partnerskapsländer i Medelhavsområdet och till de länder som har särskilda handelsförbindelser med unionen (inom ramen för exempelvis associeringsavtal), samt till länder som är viktiga potentiella marknader (framför allt USA och Japan). Samtidigt far det inte glömmas bort att även de unionsmedborgare som är bosatta i dessa länder har behov av information. De kan få många frågor om EMU och de bör ges möjlighet att svara på dem. 5. 0. Att mäta effekten och effektiviteten av informationen Strategierna för information om euron bör vara flexibla och kunna anpassas alltefter behoven. Den information som behövs kommer inte alltid att vara densamma och inte heller de grupper eller organisationer som den riktar sig till. Varje strategi bör vara föremål för en regelbunden utvärdering av effektiviteten i syfte att upptäcka och korrigera eventuella brister, ända tills övergångsprocessen är avslutad. ** i en inte utan etapp uppnås väsentliga mål informationskampanjen • Införandet av euron är en prioriterad uppgift för Europeiska unionen. Detta för kommissionen effektiv kan informationsverksamhet. 1998 markerar inledningen av ett avgörande skede i genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen och innebär därför en euron. Kommissionens och central Europaparlamentets informationsverksamhet bör nu ändra karaktär både vad gäller bredd och innehåll och rikta sig till allmänheten. Den bör göra det möjligt för medborgarna att förstå orsakerna till att Europa går mot en ekonomisk och monetär union och fa dem att vänja sig vid den nya valutan så att de obesvärat kan använda och ha fullt förtroende för den. Europeiska unionens informationskampanj, som bedrivs i form av ett partnerskap med medlemsstaterna, bör därför ses som en fråga av största vikt och direkt nå varje EU-medborgare. Den är oundgänglig för att detta historiska projekt skall bli en framgång. om BILAGA 1 NÄRMARE BESKRIVNING AV INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON (MÅLGRUPPER, HJÄLPMEDEL ETC. ) INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. INFORMATIONENS BETYDELSE FÖR EN FRAMGÅNGSRIK ÖVERGÅNG TILL EURON 2. UPPNÅDDA RESULTAT 2. 1 Ett betydande informationsarbete har redan utförts av de nationella offentliga myndigheterna, av EU:s institutioner och av olika sociala och ekonomiska grupper i samhället 2. 1. 1 Europaparlamentet 2. 1. 2 Kommissionen 2. 1. 3 Medlemsstaterna 2. 1. 4 Informationsnätverken 2. 2 Den första etappen av informationsinsatserna har redan gett resultat 2. 2. 1 Ett antal mål har redan uppnåtts 2. 2. 2 Några praktiska erfarenheter 3. TIDSHORISONT FÖR INFORMATIONSINSATSERNA 3. 1 Från maj 1998 till januari 1999 3. 2 Slutet av övergångsperioden 4. INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON 4. 1 Allmänna principer och de olika aktörernas roller 4. 1. 1 Subsidiaritet och partnerskap 4. 1. 1. 1 Medlemsstaternas centrala roll 4. 1. 1. 2 Europaparlamentet 4. 1. 1. 3 Kommissionens roll 4. 1. 1. 4 De ekonomiska aktörernas roll 4. 1. 1. 5 Informationsnätverkens roll 4. 1. 2 Decentralisering och närhet till medborgarna 10 12 13 13 13 13 13 14 14 14 14 16 16 17 17 17 17 17 18 18 19 19 20 21 21 21 22 23 23 24 24 25 25 26 26 26 26 26 26 27 27 27 4. 2 Prioriterade målgrupper 4. 2. 1 Allmänheten 4. 2. 2 4. 2. 3 Särskilda insatser bör riktas mot små och medelstora företag (särskilt handel och hantverk) Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och tjänstemän i nationell och lokal förvaltning 4. 2. 4 Tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner 4. 2. 5 Det nödvändigt absolut informationsverksamheten till tredje land är att utvidga 4. 3 Informationens innehåll 4. 3. 1 Vikten av konkret information 4. 3. 2 Särskild information till de medlemsstater som inte deltar i euroområdet från början 4. 3. 3 Opinionsmätning och resultatutvärdering 5. HJÄLPMEDEL OCH KANALER FÖR INFORMATIONSSTRATEGIN 5. 1 Radio och television 5. 2 Trycksaker 5. 3 Internet, CD-ROM, disketter 5. 4 Svarsservice för medborgarna 5. 5 Konferenser och seminarier 5. 6 Vardagsnära information , 5. 7 Förberedande åtgärder för vissa delar av befolkningen 6. SLUTSATSER 11 Syftet med denna text är att underlätta eller öka medvetenheten om vikten av information och kommunikation i samband med införandet av euron. De åtgärder som redan vidtagits sammanfattas och utvärderas i avsikt att utnyttja de vunna erfarenheterna under det kommande arbetet med avseende på det tidsmässiga förloppet, prioriterade målgrupper, budskapets innehåll, vilka medel som skall användas, osv. De viktigaste delarna i den strategi som skall sättas* i verket presenteras och de europeiska institutionernas, medlemsstaternas och de ekonomiska aktörernas respektive roller preciseras. 1. INFORMATIONENS BETYDELSE FÖR EN FRAMGÅNGSRIK ÖVERGÅNG TILL EURON Valutan i ett land ingår i ett mycket stort antal av vardagshandlingarna. Den berör själva kärnan i ekonomin. Den är även bärare av värden och ideal. Två grundläggande förutsättningar för ett framgångsrikt införande av en gemensam valuta för Europa är: • Tekniska förberedelser som garanterar att euron införs smidigt i alla delar av ekonomin. • Förberedda medborgare som förstår, accepterar och kan använda euron. Informationsverksamheten om euron är en integrerad del av dessa två huvuduppgifter och bör bidra till att de löses framgångsrikt. Redan i kommissionens grönbok av den 31 maj 1995 om praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan definierades de två huvudsakliga principer för en informationsstrategi för euron, vilka fortfarande är giltiga, nämligen • att stimulera och främja de nödvändiga förberedelserna inom alla delar av ekonomin, och • att fa allmänhetens stöd för den gemensamma valutan. Införandet av euron kan inte reduceras till en uppsättning tekniska regler. Eftersom valutan, mer eller mindre uttalat och i varierande grad i olika medlemsstater och tor olika individer, överför en uppsättning värden och ideal kan de ekonomiska aktöremas och allmänhetens förberedelser för dess införande inte begränsa sig till enbart de praktiska aspekterna. De informationsinsatser som genomförs måste ta hänsyn till de frågor som allmänheten ställer sig, dess misstro och farhågor. Medborgarna måste kunna räkna med en tydlig, fullständig och tillgänglig information som ger svar på alla deras frågor och ger dem möjlighet att förbereda sig för den gemensamma valutan. Det är det grundläggande syftet med de informationsinsatser som Europeiska unionen och medlemsstaterna inlett. Det finns olika sätt att presentera och förklara euron för de europeiska medborgarna. De varierar alltefter kultur och nationella traditioner. Det krävs stor försiktighet vid val av tillvägagångssätt eftersom valutafrågan kan ge upphov till emotionella reaktioner. Vissa medlemsstater har till exempel betonat sambandet mellan euron och Europa genom att presentera euron som en del av det gemensamma europeiska arvet, som en faktor för stabilitet i Europa, som ett medel att bevara den europeiska ekonomiska, sociala och kulturella modellen. På samma sätt kommer informationen om euron ofta att innehålla kompletterande information om Europeiska unionen själv. 12 2. UPPNÅDDA RESULTAT 2. 1 Ett betydande informationsarbete har redan utförts av de nationella offentliga myndigheterna, av EU:s institutioner och av olika sociala och ekonomiska grupper i samhället Detta arbete har utförts av Europaparlamentet, kommissionen, medlemsstaterna och av i hög grad dynamiska (banker, handelskammare, yrkes- och branschorganisationer, föreningar m. fl. ). informationsnätverk 2. 1. 1 Europaparlamentet Europaparlamentet har från det att de första initiativen togs i syfte att inleda informationsverksamheten om euron strävat efter att ge strategin en sådan inriktning att den svarar mot medborgarnas behov. Parlamentet deltar i utformningen av riktlinjerna för denna strategi och vid uppföljningen av resultaten. Det är en partner till kommissionen och medlemsstaterna i de länder som valt att utforma informationsplaner för euron tillsammans med Europeiska unionen. 2. 1. 2 Kommissionen Kommissionen har bedrivit sin informationsverksamhet enligt tre huvudprinciper: subsidiaritet, partner skåp och progressivitet. Efter grönboken från maj 1995 om praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan inledde kommissionen, i samarbete med Europaparlamentet, den prioriterade informationskampanjen "Euron, en valuta för Europa", som är en del av Prince (program för att informera de europeiska medborgarna). Från och med 1996 har kommissionen tagit olika initiativ ror att sprida information till och kommunicera med informationsnätverken. Nästan femtio miljoner ecu har redan använts för detta ändamål under de två senaste åren, vilket motsvarar tre fjärdedelar av de medel som kommissionen anslagit till de prioriterade informations kampanjerna. Denna intensiva inledningsfas har framför allt omfattat följande: - Framtagande av det grundläggande underlaget för euroinformationen (referens dokument, logotyp, grafisk bild av euron, omfattande spridning av information om eurosedlarnas och -myntens utformning, m. m. ). - Produktion och distribution av informationshjälpmedel (nyhetsbrevet "Infeuro", "Group€uro", bildmaterial, videofilmer, information om euron på webbplatsen Europa på Internet, databasen QUEST på elva språk med möjlighet att ställa frågor, utställningar, partnerskap med nätverk och informationsspridare, osv. ). 2. 1. 3 Medlemsstaterna Dessa informationsinsatser från kommissionens sida har haft en hävstångseffekt och sin stimulerat medlemsstaterna informationsverksamhet. Flera av dem har till och med redan satt igång en omfattande statlig informationsverksamhet under medverkan av TV och med massdistribution av informationsmaterial. Gratis telefonupplysning och särskilda webbplatser på Internet om euron har inrättats i flera länder. utsträckning ökande igång sätta att i 13 Kommissionen tog i sin roll av samordnare initiativet att samla de nationella förvaltningarnas samordnare för information om euron i Bryssel. Mötet visade att det tagits en mängd varierande initiativ för att informera om euron. Intensiteten varierar dock avsevärt mellan medlemsstaterna. Bortsett från språkliga aspekter skiljer sig informationsinsatserna avsevärt åt beroende på medlemsstat och den inställning allmänheten där har till euron. För flertalet medlemsstater är informationsarbetet resultatet av ett arbete inom ramen för ett partnerskap med Europeiska kommissionen och Europaparlamentet. 2. 1. 4 Informationsnätverken Många nätverk som står i närmare kontakt med allmänheten har redan spridit information om euron med hjälp av specifikt material. Informationen har antingen riktat sig till vissa målgrupper eller till den breda allmänheten. De finansiella företagens och bankernas insatser förtjänar särskild uppmärksamhet. Åtskilliga banker har redan delat ut broschyrer till sina kunder med mycket detaljerad information om övergången till euron. I dessa informeras kunderna om de huvudsakliga institutionella etapperna i EMU-processen och frågor i samband med sparande och finansiella produkter efter eurons införande behandlas. Bankerna har även organiserat konferenser på lokal nivå som samlat en talrik publik, med företrädare för såväl små och medelstora företag som enskilda. En annan viktig informationsspridare är de stora europeiska branschorganisationenia som spridit i hög grad innehållsrik och detaljerad information till sina medlemmar, t. ex. mycket nyttiga vägledningar för små och medelstora företag. Kommissionen har bidragit till finansieringen av många av dessa initiativ på såväl nationell som regional nivå i samtliga medlemsstater. Den har även stött den informationsinsats riktad till små och medelstora företag som Euro info-centrumen genomförde 1997 (5 300 000 kontakter). 2. 2 Den första etappen av informationsinsatserna har redan gett resultat. 2. 2. 1 Ett antal mål har redan uppnatts. De viktigaste ekonomiska aktörerna är numera övertygade om att den gemensamma valutan kommer att införas den 1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig. Detta gäller för de grupper som är nyckelanvändare av euron: de finansiella instituten, förvaltningarna och ett betydande antal stora företag som har anpassat sin struktur och genomfört de nödvändiga investeringarna. De utgör dessutom värdefulla och effektiva nätverk för information till kunder och valutaanvändare. Slutligen börjar euron nu ta form som sedlar och mynt och den har fatt en egen monetär symbol: €. 2. 2. 2 Några praktiska erfarenheter Denna första fas av informationsverksamheten om euron har gett nyttiga erfarenheter med avseende på vilken inriktning de olika deltagarna i informationsinsatsen skall ge sina åtgärder under de kommande åren. 14 information Det kan t. ex. noteras att gemenskapsinstitutionerna förfogar över större delen av informationen "vid källan" beträffande den allmänna ramen och de olika sektorsspecifika aspekterna av övergången till den gemensamma valutan. De kan således sprida såväl denna tekniska frågeställningar i samband med euron. Eftersom dessa institutioner står i kontakt med samtliga grupper av aktörer i både offentlig sektor och i näringslivet, i hela Europeiska unionen, har de möjlighet att få överblick över och sprida vidare åtgärder, erfarenheter och även innovationer i syfte att öka bredden på de olika aktörernas informationsinitiativ. referensmaterial eller analyser av särskilda som Medlemsstaterna har tillgång till talrika informationskanaler och kan således lättare sprida information till allmänheten och anpassa innehållet till de nationella kulturella särdragen. Medlemsstaterna kan likaledes anpassa informationen för att ta hänsyn till de specifika inslagen i deras respektive övergångsplaner. Det är uppenbart att de offentliga myndigheterna inte själva kan fylla hela behovet av information om den gemensamma valutan. Det arbete som utförs av de företag, banker och finansiella institut som står i direkt kontakt med allmänheten utgör ett avgörande stöd för de offentliga insatserna. Många av dem har redan förstått att det ligger i deras eget intresse att informera anställda, kunder och leverantörer om euron. Dessutom är det utan tvekan ändamålsenligt att uppmuntra de spontana initiativ som tas ute i samhället. Allmänheten blir alltmer nyfiken på euron. Överlag ifrågasätts inte längre att den nya valutan kommer att bli verklighet. Både näringslivet och allmänheten, valda representanter och förvaltningspersonal känner nu ett starkt behov av konkret och praktisk information om euron. Informationen måste svara mot detta behov och vara vardagsnära. Informationsverksamhet om euron har nu under två års tid bedrivits av såväl kommissionen som medlemsstaterna och olika informationsnätverk, i högst varierande former (konferenser, utställningar, webbplatser på Internet, broschyrer, symbolisk användning av euron osv. ). Denna verksamhet har redan gett resultat: • det råder nu förvissning om att övergången till euron kommer att ske den 1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig, • de grupper som är nyckelanvändare av euron, nämligen de finansiella instituten, de stora företagen och förvaltningarna, har inlett det nödvändiga arbetet för att vara redo att använda den nya valutan den 1 januari 1999, • euron har fått en konkret utformning (sedlar, mynt och symbol). Många nyttiga lärdomar kan dras av resultaten av denna verksamhet inför utformningen av informationsstrategin för euron under de kommande åren: vikten informationsnätverk och av en konkret och vardagsnära av subsidiaritet, information. 15 3. TIDSHORISONT FÖR INFORMATIONSINSATSERNA Informationsverksamheten om euron betingas i praktiken av den ram och de viktiga institutionella datum som fastställs genom fördraget och det införandeprogram som antogs av Europeiska rådet i Madrid i december 1995. Informationsstrategin för euron bör därför utformas kring ett antal nyckeldatum: 3. 1 Från maj 1998 till januari 1999 Denna period avgränsas genom två nyckeldatum: • Den 2 maj 1998 är den dag då rådet, i sin sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå, utser de medlemsstater som kvalificerar sig för att införa euron den 1 januari 1999. Det kommer att vara en extraordinär händelse ur både historisk synvinkel och med avseende på den förväntade uppmärksamheten i medierna. Det kommer att innebära en positiv "chock" för allmänheten. Tack vare den omfattande mediebevakning som förväntas kommer allmänheten denna dag att bli fullständigt medveten om hur nära och oåterkallelig övergången till euron är. Det kommer i sin tur att ge upphov till en mycket stor efterfrågan på information, vilken medlemsstaterna, gemenskapsinstitutionerna, men även de stora "intermediärerna" mellan allmänheten och valutan (finansiella institut, marknader, etc. ) samt de regionala och lokala myndigheterna måste vara redo att tillfredsställa. • Den 1 januari 1999 uppstår euron och kurserna mellan euron och de nationella valutaenheterna låses oåterkalleligen. Den ekonomiska och monetära unionen blir denna dag verklighet. Dessa två institutionella datum kommer att fa stort utrymme i medierna och kommer att skapa en stor nyfikenhet på euron hos allmänheten och de ekonomiska aktörerna. Det är viktigt att inte komma dessa förväntningar på skam, vilket är ytterligare ett argument ror att, i de medlemsstater som ännu inte gjort det, inleda informationsaktiviteter riktade till allmänheten. De återstående frågetecknen kring de praktiska aspekterna av införandet av euron (längden på den period då både sedlar och mynt i euro och i nationella valutaenheter är i omlopp, parallella prisangivelser, omräkningsavgifter under övergångsperioden 1999- 2002, m. m. ) kommer att ha rätats ut före den 2 maj 1998. Det kommer således att vara möjligt att ge precisa svar på allmänhetens och de ekonomiska aktörernas frågor. En rundabordskonferens om dessa frågor kommer för övrigt att organiseras i Bryssel den 26 februari 1998. Kommissionen kommer för sin del att slutföra arbetet med att ställa samtliga grundläggande rättsliga texter och referensdokument om euron, vilka då kommer att vara färdigställda, till allmänhetens förfogande. Allmänheten kommer följaktligen att ha direkt tillgång till fullständig information, såväl i elektronisk form som i pappersform. De informationsnätverk som står i direkt kontakt med allmänheten kommer således att kunna ge korrekta svar på de frågor som ställs. Företagen och i synnerhet de små och medelstora företagen bör ägnas särskild uppmärksamhet under hela perioden, särskilt i den mån vissa av dem redan kommer att 16 ha bestämt sig att gå över till euron. De kommer själva att spela rollen som instruktör i förhållande till allmänheten. 3. 2 Slutet av övergångsperioden Övergångsperioden (1999-2001) bör göra det möjligt för alla att vänja sig vid eurons införande. Under år 2001 bör en andra omfattande informationsinsats genomföras för att göra det möjligt för hela befolkningen och samtliga ekonomiska aktörer att förbereda sig på införandet av sedlar och mynt i euro och på det fullständiga avskaffandet av sedlar och mynt i nationella valutaenheter. Informationsinsatserna inför den 1 januari 2002 bör göra det möjligt för allmänheten och samtliga ekonomiska aktörer att vänja sig vid de praktiska konsekvenserna av det konkreta införandet av kontanter i euro. Det går att förutse flera etapper: först en period för att lära sig att räkna om priser i nationella valutaenheter till euro och därefter en andra period som är mer specifikt inriktad på att lära sig att direkt referera till värden i euro, i syfte att fa en känsla för de relativa priserna på varor och tjänster i euro utan att behöva gå omvägen via de nationella valutaenheterna. Det är under denna tidsperiod som det bör bedrivas en intensiv informationsverksamhet på fältet riktad mot vissa delar av befolkningen som har särskilda behov (äldre, handikappade, personer med läs- och skrivsvårigheter mil. ). bör användas 1999-2001 att mångdubbla Övergångsperioden informationsinsatserna vid en tidpunkt då allmänheten och samtliga ekonomiska aktörer, särskilt företagen, på grund av den institutionella omgivningen i stor utsträckning kommer att efterfråga och vara mottagliga för dem. En andra omfattande informationsinsats bör genomföras under år 2001, före det faktiska införandet av sedlar och mynt i euro och innan de nationella valutaenheterna avskaffas. för 4. INFORMATIONSSTRATEGIN FÖR EURON 4. 1 Allmänna principer och de olika aktörernas roller 4. 1. 1 Subsidiaritet och partner skåp 4. 1. 1. 1 Medlemsstaternas centrala roll Medlemsstaterna spelar en nyckelroll i den informationsstrategi som avser deras medborgare och ekonomiska aktörer. Det följer på ett mycket direkt sätt av subsidiaritets- principen eftersom det på grund av de kulturella och språkliga skillnaderna och valutans emotionella värde är avgörande med ett differentierat tillvägagångssätt, anpassat till de nationella omständigheterna, för att informationsinsatserna skall bli framgångsrika. Informationsstrukturer som kan klara den betydande utmaning som denna process som direkt påverkar alla medborgare utgör upprättas i ökande utsträckning. Dessa strukturer omfattar de offentliga myndigheternas initiativ, och tar så långt möjligt hänsyn till behov hos och initiativ från regioner, föreningar, nätverk, stora offentliga och privata företag, 17 branschorganisationer, fackföreningar osv. i syfte att sprida ett konsekvent budskap om euron. I detta sammanhang har gemenskapsinstitutionerna för att komplettera dessa insatser föreslagit en originell partnerskapslösning med bl. a. följande innehåll: - Slutande av trepartsavtal om samförstånd mellan medlemsstaten/kommissionen/ /Europaparlamentet. - Upprättande av samfinansieringsavtal för specifika informationsplaner. - Samordning mellan parterna och upprättande av en nationell samordningsenhet. 1998 kommer tio medlemsstater av femton att ha slutit samfinansieringsavtal. De utgör det naturliga instrumentet för unionens finansiella bidrag till informationsinsatser om euron som initieras på den nationella nivån. För gemenskapen är samfinansieringsavtalen en prioritet. De utgör två tredjedelar av budgeten för den prioriterade informations kampanjen "Euron, en valuta för Europa". Genom denna åtgärd anpassas informationen till varje medlemsstat, samtidigt som samordningen av helheten säkerställs, framför allt med avseende på de strategiska riktlinjerna. Utöver de olika åtgärder som planeras av de enskilda regeringania, bör samfinansierings avtalen bl. a. innehålla en insats riktad mot den "breda allmänheten" som gör det möjligt att svara på frågor från befolkningen i varje medlemsstat och, vid behov, en insats på det audiovisuella området för att finansiera de medieinsatser som är avgörande för att nå ut till hela befolkningen. 4. 1. 1. 2 Europaparlamentet Europaparlamentet är den gemenskapsinstitution som representerar samtliga medborgare. I denna egenskap har parlamentet en viktig roll i informationsstrategin för euron, som det medverkar i utformningen av. Parlamentet har varit och kommer att fortsätta vara delaktigt i utvecklingen av informationsverksamheten och av partnerskapen med medlemsstaterna. Parlamentsledamöterna uppmanas att aktivt delta i de arrangemang och initiativ som utvecklas inom ramen för denna verksamhet i varje medlemsstat. 4. 1. 1. 3 Kommissionens roll Kommissionen ställer sin sakkunskap till förfogande för de informationsnätverk som behöver det samt förser dem med den tekniska informationen om den gemensamma valutan för deras informationsverksamhet, inklusive tekniska rapporter, meddelanden, frågor & svar, argumentsamlingar m. m. Informationen kommer sedan att anpassas och användas av nätverken. Om del är ändamålsenligt bör kommissionen även närvara vid de konferenser och arrangemang som organiseras om euron. Kommissionen avser att sporra och uppmuntra till information om euron. Detta innebär framför allt förvaltning av avtalen med medlemsstaterna samt deltagande i och uppföljning av därmed förknippade åtgärder. 18 Vidare skall kommissionen säkerställa att de budskap som sprids om euron inom unionen sinsemellan överensstämmer. Därför bör kommissionen vara representerad i de samordningsenheter som upprättas inom ramen för de nationella avtalen med samtliga medlemsstater. Mötena mellan de nationella förvaltningarnas informationssamordnare gör det även möjligt för varje nationell samordnare att jämföra innehållet i sin euroinformation med de andra medlemsstaternas och därigenom underlättas utbytet av bra nationella metoder. Slutligen har kommissionen en väsentlig roll att spela vad gäller organisation av och stöd till gränsöverskridande åtgärder samt information till tredje land. Informationsinsatser riktade till tredje land kan genomforas antingen direkt inom ramen för befintliga gemenskapsprogram, eller genom kommissionens delegationer eller press- och informationskontor i tredje land, i förbindelse med medlemsstaternas ambassader. De anställda på dessa beskickningar (kommissionens och medlemsstaternas) bör vara särskilt utbildade och informerade för detta syfte. Ambassader och konsulat har även en väsentlig direkt roll i informationen till EU-medborgare som bor i tredje land. 4. 1. 1. 4 De ekonomiska aktörernas roll De offentliga eller privata industri- och handelsföretagen, de små och medelstora företagen samt köpmännen utgör kärnan i ekonomin. De är ur flera aspekter väsentliga aktörer när det gäller att förmedla information om införandet av den gemensamma valutan till allmänheten: • De stora försörjningsföretagen (offentliga eller privata distributörer av energi, vatten, telekommunikationer etc. ) spelar en viktig pedagogisk roll i förhållande till alla konsumenter genom att de på ett mycket tidigt stadium genom sin fakturering förser dem med nya prisreferensvärden i euro. • De stora företag som tidigt går över till euron bör förbereda och hjälpa sina under leverantörer (ofta små och medelstora företag) att följa efter. • Köpmännen står i daglig kontakt med allmänheten och kommer att informera och vägleda konsumenterna i samband med deras dagliga inköp i euro. Turismbranschen är av särskilt intresse i samband med införandet av euron. De som är verksamma på detta område kan på ett mycket värdefullt sätt bidra till informationen om eurons praktiska och konkreta konsekvenser. 4. 1. 1. 5 Informationsnätverkens roll De informationsnätverk som utgörs av föreningar, sammanslutningar, offentliga och halvoffentliga nationella organisationer, regionala och lokala myndigheter, Euro info- centrumen samt alla andra gemenskapsnätverk gör det möjligt att nå ut med information som är exakt anpassad till specifika målgrupper. Det är följaktligen viktigt att uppmuntra och stödja dem i deras informationsverksamhet om euron, särskilt genom att förse dem med information som de kan anpassa och använda för sina egna syften. 19 De nationella projekten bör genomföras under medlemsstaternas och de nationella myndigheternas direkta tillsyn. De bör finansieras på nationell nivå, antingen av regeringen själv eller andra specifika organ, eller inom ramen för samfinansieringsavtalen om det gäller decentraliserade gemenskapsmedel, eller i sista hand av kommissionens representationskontor i den utsträckning som det finns disponibla budgetmedel för detta ändamål. Kommissionen finansierar inte på EU-nivå projekt med strikt nationell räckvidd, såvida de inte är utomordentligt nyskapande eller har ett exceptionellt symbolvärde. 4. 1. 2 Decentralisering och närhet till medborgarna Det är viktigt att de europeiska medborgarna kan fa information i sin egen närmiljö, vilket bör möjliggöras genom en i hög grad decentraliserad informationsverksamhet nära medborgaren. Alla tillgängliga informationskanaler i medlemsstaterna (decentraliserad förvaltning, bankkontor, vissa företags lokalkontor, energi- och teleleverantörer m. fl. ) bör tas i anspråk. Genomförandet av partnerskapen på nationell nivå inom ramen för trepartsenheter, med vardera en företrädare för medlemsstaten, kommissionen och Europaparlamentet bidrar till att informationen anpassas till de lokala behoven. Denna anpassning underlättas av de informationshjälpmedel som används. Ny teknik (gratis telefonupplysning, Internet m. m. ) gör det lättare att sprida informationen lokalt och att genomfora verksamhet på fältet (resande utställningar, "informationsbussar", och även inom ramen för tillgänglig budget, deltagande i sport- och kulturevenemang som når ut till den breda publiken, osv. ), vilket redan organiserats av vissa medlemsstater. Informationen om euron bör genomföras enligt subsidiaritetsprincipen och styras inom ramen för ett partnerskap: • Partnerskap med medlemsstaterna som gör det möjligt att utforma budskap och hjälpmedel som är anpassade till nationella kulturer och strukturer. • Partnerskap med de nätverk som sprider information riktad till specifika målgrupper. Det är dessa nätverks uppgift att sprida praktisk och specialiserad information. Kommissionens egen verksamhet bör koncentreras till följande: • Att tillhandahålla information, basinformationsmaterial och tekniskt stöd till informationsnätverken för euron och till bestämda målgrupper. • Att medverka i utformningen och genomförandet av nationella planer för information om euron inom ramen för ett partnerskap, genom att sluta samfinansieringsavtal med medlemsstaterna. • Att på gemenskapsnivå säkerställa att det finns en inbördes överensstämmelse i informationen om euron och att underlätta kontakter och informationsutbyte mellan medlemsstaterna. 20 • Att uppmuntra och delta i gränsöverskridande initiativ samt i informations verksamhet om euron riktad till tredje land. För att EU-medborgarna skall få vardagsnära information i sin egen närmiljö är läggs på det dessutom viktigt att tyngdpunkten i informationsverksamheten decentraliserade insatser på lokal nivå. 4. 2 Prioriterade målgrupper Större delen av den hittillsvarande informationsverksamheten har riktat sig till de finansiella aktörerna och till förvaltningarna, som är de första att beröras av de tekniska förberedelserna för övergången till euron och de viktigaste informationsnätverken. Många stora företag har även engagerat sig. Alla dessa aktörer förbereder sig aktivt. På denna grundval bör informationsinsatsen fortsätta och förstärkas i riktning mot nedanstående prioriterade målgrupper: 4. 2. 1 Allmänheten (dvs. bland annat konsumenter, Allmänheten löntagare, sparare, pensionärer, bidragstagare, kvinnor, ungdomar osv. ) vill ha information om övergångsprocessen och dess konsekvenser. Huruvida den gemensamma valutan blir en framgång avgörs till syvende och sist av i vilken utsträckning den accepteras av allmänheten. Det går emellertid inte att kommendera fram en uppslutning bakom projektet. Den kan endast vinnas genom en kontinuerlig informationsverksamhet nära medborgarna som inriktas på de högst konkreta aspekterna av den gemensamma valutan. Det mål som bör eftersträvas under en första etapp är att alla medborgare före den 1 januari 1999 skall vara medvetna om eurons införande, om de grundläggande datumen för införandet (1 januari 1999, 1 januari 2002) och om villkoren för användningen av euron under övergångsperioden (betalningar, checkar, kontinuitet för avtal, beskattning, kontakter med förvaltningen, särskilt den sociala förvaltningen m. m. ). Utbildningssystemet och i synnerhet lärarna kommer från och med början av perioden att ha en mycket viktig uppgift när det gäller information till de unga. I praktiken kommer det ofta att vara de unga som sprider information och kunskap om användningen av euron till de äldre. Kommissionen avser att inom kort komma med ett initiativ på detta område. En särskilt anpassad information bör riktas till vissa specifika målgrupper: äldre, synskadade, personer med läs- och skrivsvårigheter, mycket betalningssvaga personer etc. De offentliga förvaltningarna har ett stort ansvar när de vänder sig till dessa delar av befolkningen. De kan bland annat använda sig av särskilt utbildade "förtroendepersoner" som har tillgång till lämpliga informationshjälpmedel. 4. 2. 2 Särskilda insatser bör riktas mot små och medelstora företag (särskilt handel och hantverk) Övergången för de små och medelstora företagen förutsätter, på samma sätt som för allmänheten, att de är medvetna om och förberedda på eurons införande. Vissa stora företag har tack vare sin struktur, storlek (förekomst av analys- eller planeringsenhet) eller medverkan i företagsnätverk blivit medvetna om konsekvenserna av införandet av 21 euron och har byggt upp strukturer för att förbereda sig inför övergången. Detta är i allmänhet inte fallet för små och medelstora företag och bland dessa i ännu mindre grad för de minsta företagen, för enmansföretagen och hantverksföretagen, för vilka euron ännu förefaller ligga långt fram i tiden. De ansvariga i de små och medelstora företagen bör ha en bas med allmänna kunskaper om införandeprogrammet och villkoren för användning av euron. Utöver denna insats, vilken inte skiljer sig särskilt mycket från den som bör riktas mot alla medborgare i unionen, bör de små och medelstora företagen uppmuntras att vidta tekniska förberedelser. En särskild informationsinsats, som intensifieras från och med 1998, bör få dem att bli medvetna om att införandet av euron kräver en strategisk planering från deras sida (konkurrensmål och -strategier, nya marknader) och förberedelser i god tid före den 31 december 2001. Eftersom de små och medelstora företagen utgör grundstommen i ekonomin utgör dessa förberedelser en av de avgörande förutsättningarna för framgång för den ekonomiska och monetära unionen. Dessutom kan de små och medelstora företagen, vilka står för närmare två tredjedelar av arbetstillfällena i Europa, spela en viktig roll vad gäller att sprida information till sina anställda och kunder. Det gäller särskilt för detaljhandeln, som står i daglig kontakt med allmänheten. Detaljhandeln skulle direkt kunna delta i arbetet med att informera konsumenterna om övergången till euron, stilla farhågor och därigenom bidra till att den nya valutan accepteras. Banker, revisorer, handelskamrar och branschorganisationer samt Euro info-centrumen och andra specialiserade informationsnätverk kommer att ha en väsentlig roll i att ge allmän och teknisk information till de små och medelstora företagen. De stora företagen har på motsvarande sätt ett särskilt ansvar gentemot de små och medelstora företag som är deras kunder och leverantörer. Detta gäller särskilt för de underleverantörsrelationer där de stora företagens övergång till euron medför att dessa drar med sig under leverantörerna i samma riktning och deltar i deras övergångsarbete. Slutligen bör IT-tjänsteföretagens förberedelser främjas så att dessa kan möta efterfrågan från de små och medelstora företagen. Det är viktigt för att undvika flaskhalsproblem år 2001 och därmed sammanhängande överhettning, vilket skulle leda till ökade kostnader för IT-företagens kunder. Ett exempel på bidrag till dessa förberedelser är den rundabordskonferens i Bryssel den 2 oktober 1997 om informationstekniken ("Euro IT-forum") tillsammans med IT-tjänsteföretag och deras kunder. som organiserades Kommissionen kommer att underlätta och fortsätta med kontakterna med informations nätverken hos de små och medelstora företagen och IT-tjänsteföretagen. 4. 2. 3 Lokala och regionala myndigheter, valda representanter och tjänstemän i nationell och lokalförvaltning De lokala och regionala myndigheterna och de valda representanterna har inte alls kommit lika långt i sina förberedelser som de centrala förvaltningarna. De står dock i betydligt närmare kontakt med allmänheten och de kommer snabbt att dras in i problematiken. Offentliggörandet av de offentliga förvaltningarnas övergångsplaner i samtliga medlemsstater, i vilka de exakta villkoren för övergången på nationell nivå fastställs på ett tydligt och oåterkalleligt sätt, bör underlätta förberedelserna för de valda 22 representanterna och de förberedelser bör även främjas genom en särskild informationsinsats. lokala och regionala myndigheterna. De sistnämndas De anställda i de nationella förvaltningarna bör fortsätta att omfattas av riktade informations- och utbildningsinsatser om euron med användning av dessa förvaltningars traditionella hjälpmedel. En särskilt viktig utbildningsinsats bör riktas mot alla de tjänstemän som har direkt kontakt med allmänheten. Vissa medlemsstater har t. ex. redan utvecklat "utbildningspaket för utbildare" om övergången till euron. De anställda i förvaltningen bör inom sitt verksamhetsområde ha tillgång till och kunna sprida den nödvändiga informationen till dem de kommer i kontakt med i arbetet (företag, föreningar, allmänheten etc). Detta gäller även anställda inom lokal och regional förvaltning. Kommissionen kommer att delta i medlemsstaternas arbete med att utforma de nödvändiga redskapen för att nå detta mål. 4. 2. 4 Tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner Tjänstemän och övriga anställda vid Europeiska kommissionen befinner sig i centrum av förberedelserna för övergången till euron och måste själva på bästa sätt vara informerade om omständigheterna kring och konsekvenserna av eurons införande. Detta är desto mer nödvändigt för de anställda som står i direkt kontakt med allmänheten. De måste kunna förklara EMU och dess fördelar för dem de kommer i kontakt med. Kommissionen avser att utarbeta en plan för information av den egna personalen med användning av samtliga tillgängliga hjälpmedel (informationsblad och -broschyrer, gängse interna kommunikationsmedel och i synnerhet internnätet Europa Plus). En utvidgning av åtgärden kommer att föreslås EU:s övriga institutioner. Kommissionen kommer att genomfora en särskild utbildnings- och informationsinsats riktad till tjänstemän och övriga anställda i EU:s institutioner. 4. 2. 5 Det är absolut nödvändigt att utvidga informationsverksamheten till tredje land Införandet av en gemensam valuta i Europa far som följd att euron blir valutan för en av de viktigaste handelspartnerna i världen. EU-medborgarnas politiska vilja att skapa en gemensam valuta ifrågasätts inte längre ute i världen och Europeiska kommissionens delegationer i tredje land kan konstatera en tydlig ökning av intresset för och av efterfrågan på information om euron. En informationsinsats riktad till länderna utanför EU är således nödvändig för att undanröja missförstånd och för att den fulla betydelsen av denna stora händelse på den internationella monetära scenen klart skall framträda. Vissa medlemsstater och kommissionen har redan inlett informationsverksamhet utanför Europa, huvudsakligen riktad till de stora internationella finanscentrumen (New York, Tokyo, Toronto, Chicago, Hong Kong, Singapore, m. fl. ). Denna verksamhet bör fortsätta, förstärkas och systematiseras och riktas mot även andra mål i tredje land: • De länder Medelhavsområdet. som kandiderar för medlemskap samt partnerskapsländerna i 23 • De handelspartner och de företag i tredje land som har privilegierade handels förbindelser med gemenskapen (associeringsavtal etc), men även de marknader som är potentiellt viktiga för Europeiska unionen. Denna yttre informationsinsats bör även rikta sig till de EU-medborgare som är bosatta i tredje land. Å ena sidan bör de i egenskap av EU-medborgare få en komplett information om övergången till den gemensamma valutan och å andra sidan kommer de att vara direkt utsatta för frågor om euron i förbindelse med deras yrkesmässiga och privata kontakter, vilka de bör vara i stånd att svara på. Kommissionen kommer, i samarbete med medlemsstaterna, att bidra till att förklara och främja euron i tredje land. Denna verksamhet skulle konkret kunna utvecklas inom ramen för det gängse samarbetet på plats mellan Europeiska kommissionens delegationer, framför allt dess press- och informationstjänst, och medlemsstaternas ambassader och konsulat. Denna insats förutsätter att de diplomater som är stationerade utanför unionen dessförinnan får en systematisk information och utbildning i frågan. De huvudsakliga målgrupper som kommissionens, medlemsstaternas och informationsnätverkens informationsinsatser nu bör inriktas mot är allmänheten (inklusive vissa särskilda delar av befolkningen), små och medelstora företag, lokala och regionala myndigheter och valda representanter, anställda inom förvaltningen samt tredje land. 4. 3 Informationens innehåll Det möte mellan medlemsstaternas informationssamordnare som hölls i Bryssel den 30 oktober 1997 visade hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller budskap som har positiva effekter i samtliga medlemsstater. Det är dock möjligt att fastställa vissa gemensamma principer. 4. 3. 1 Vikten av konkret information Allmänheten kommer inte att acceptera euron om den inte far klara svar på frågorna: varför? när? hur? Det kommer inte att vara möjligt att få en uppslutning kring euron om inte befolkningen förstår vad som händer, lär sig att använda den nya valutan och gör den till sin egen. I detta syfte bör informationen vara klar och precis: åskådliggörande av euron i form av bilder på mynten och sedlarna, praktiska möjligheter och konsekvenser av att använda euron i det dagliga livet (löner, pensioner, sparande, avtal osv. ) och den bör skapa förtrogenhet med eurons värde så snart omräkningskurserna fastställts den 1 januari 1999. Informationen måste vara användbar, ändamålsenlig och dessutom användas i praktiken. Den information som sprids måste även vara korrekt. På grund av bristande kunskaper i frågan sprids ibland felaktig information. Detta skapar förvirring bland allmänheten och skadar övergångsprocessen i sin helhet. Kommissionen kommer att se till att alla som arbetar med att sprida information om euron får tillgång till referenstexterna så att de kan kontrollera att de uppgifter de sprider är riktiga. 24 Det kommer självfallet att bli allt lättare att sprida konkret information i takt med att de sista tekniska detaljerna i samband med införandet av euron fastställs på gemenskapsnivå eller nationell nivå (parallella prisangivelser, omräkningsavgifter, längd på den period under vilken de nationella valutaenheterna dras in, villkor för användningen av euron i kontakterna med de offentliga förvaltningarna osv. ). 4. 3. 2 Särskild information till de medlemsstater som inte deltar i euro- områdetfrån början De medlemsstater som inte finns med på den förteckning över deltagande medlemsstater som fastställs av rådet i dess sammansättning på stats- eller regeringschefsnivå i början av maj 1998 bör utarbeta särskild information riktad till den inhemska opinionen. Beroende på omständigheterna kan denna information behandla de praktiska konsekvenserna av att inte delta i euroområdet, vad som återstår att göra innan det är möjligt att förena sig med den första omgången deltagande medlemsstater, eller ge allmänna upplysningar om euron. Även om en medlemsstat inte deltar från början, vare sig det berott på ett medvetet val eller på att möjligheten saknats, kommer dess ekonomiska och handelsmässiga förbindelser med deltagarna i den första omgången att innebära att dess medborgare och företag kommer att komma i kontakt med transaktioner i euro. För att inte komma i ett ofördelaktigt läge bör de ha tillgång till saklig och praktisk information om den gemensamma valutan. De medlemsstater som inte deltar från början utgör i vilket fall en särskild grupp, vais informationsbehov kommer att skilja sig från de övriga medlemsstaternas (vad gäller karaktär, omfattning och innehåll). 4. 3. 3 Opinionsmätning och resultatutvärdering Den kommande informationsstrategin för euron bör kontinuerligt utvecklas och anpassas. En effektiv verksamhetsplan bör kombineras med utvärderingshjälpmedel som medger en bedömning av insatsernas kvalitet och resultat. En utvärdering av insatsernas resultat kommer att göra det möjligt att på ett bättre sätt utforma framtida åtgärder och tillse att de ger ett bättre resultat. Erfarenheten hittills har visat hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller budskap om euron som har positiva effekter i samtliga medlemsstater. Vissa gemensamma huvudprinciper kan dock fastställas: • Vikten av att sprida konkret och praktisk information. • Vikten av att underlätta allmänhetens acceptans av euron. • Nödvändigheten av att sprida särskild information till de medlemsstater som inte deltar i euroområdet från början. • Vikten av opinionsmätningar och utvärdering av resultaten av informations insatserna. 25 5. HJÄLPMEDEL OCH KANALER FÖR INFORMATIONSSTRATEGIN 5. 1 Radio och television Radio och TV är avgörande hjälpmedel i den informationsinsats som riktar sig till allmänheten. De bör ingå i varje informationsplan, särskilt dem som omfattas av ett samfinansieringsavtal med gemenskapen. Metoderna kommer naturligtvis att variera beroende på de nationella opinionernas särdrag och de nationella förvaltningarnas praxis. Åtgärder med gemenskapsstöd kan vara ett komplement, t. ex. satellitsändningar via "Europe by Satellite" (som sänder direkt till närmare sjuhundra TV-stationer i Europa), organisation av intervjuer, studiotid, tillhandahållande av filmmaterial, osv. 5. 2 Trycksaker Undersökningar visar att det finns ett konstant intresse bland medborgarna för information på papper (broschyrer, foldrar). De medlemsstater som redan har satt igång sin informationsverksamhet använder sig alla av detta medel, antingen genom lokala kanaler (kommunalkontor, postkontor, bankkontor etc. ) eller genom informationsblad i de stora dagstidningarna samt de nationella och regionala veckotidningarna. Kommissionen kommer, av de subsidiaritetsskäl som anges ovan. inte att producera trycksaker i massupplaga för allmänheten. Den kommer däremot att, i enklare form, producera användbart informationsmaterial för informationsnätverken. Kommissionen står dessutom till tjänst med den information och det material som krävs för de medlemsstater som avser att publicera trycksaker riktade till allmänheten. 5. 3 Internet, CD-ROM, disketter. Moderna informationshjälpmedel som gör det möjligt att effektivt och ofta till en låg kostnad sprida information kommer att användas i stor utsträckning. Ett stort utbud av praktisk och specialiserad information kommer att tillhandahållas på Internet, vilket möjliggör en mycket stor spridning av informationen. I synnerhet kan nämnas databasen "Quest" som ger svar på ett antal praktiska och konkreta frågor som inte bara allmänheten, utan även vissa specialiserade användare, kan ställa sig. Den kommer att finnas tillgänglig på webbplatsen Europa på Internet. Länkar bör skapas mellan de webbplatser som upprättas av medlemsstater, centralbanker, kommissionen, Europeiska monetära institutet eller av privata organisationer, så att användarna får en samlad tillgång till all tillgänglig information om euron i Europa. 5. 4 Svarsservice för medborgarna Medlemsstaterna bör uppmuntras att inrätta informationstjänster som medger direkta och snabba svar på medborgarnas frågor om euron, såsom t. ex. svarsservice via telefon, telefax, Internet, minitel. Kommissionen kan bidra med nödvändigt informationsmaterial för dessa tjänster. 5. 5 Konferenser och seminarier Det organiseras allt fler konferenser och seminarier och på dessa diskuteras nu tekniska frågor av intresse för en specialiserad publik. Kommissionen bidrar till dessa konferenser 26 och seminarier, vilka nu överstiger 1000 arrangemang per år, genom egna tjänstemän som aktivt deltar i arrangemangen eller via föredragshållarna från "Group€uro". Även besöksprogrammen i Bryssel omfattar numera vanligtvis en modul om euron. 5. 6 Vardagsnära information Information som sprids i medborgarens närmiljö är det säkraste sättet att nå befolkningen direkt. Vissa medlemsstater har lagt särskild vikt vid denna metod genom att använda sig av "informationsbussar", dvs. resande utställningar, vilka har visat sig vara synnerligen effektiva informationshjälpmedel. Medlemsstaterna uppmanas att uppmuntra sådana initiativ. Kommissionen är villig att i mån av förmåga bidra med tekniskt stöd. Dessutom kommer kommissionen att undersöka möjligheten av att skapa lokala eller nationella "euroobservationsenheter" samt möjligheten av att integrera dem med de befintliga informationsnätverken i gemenskapen. De skulle följa övergången till euron särskilt med avseende på en god konsumentinformation. 5. 7 Förberedande åtgärder för vissa delar av befolkningen De traditionella eller standardiserade informationskanalerna har mycket dålig genom slagskraft bland vissa grupper av befolkningen (synskadade, personer med läs- och skrivsvårigheter, bostadslösa, mycket betalningssvaga personer etc). Informationen om euron måste nå ut även till dessa grupper och bör således förmedlas genom särskilda kanaler som är speciellt anpassade efter dessa gruppers situation. Det innebär bland annat "förtroendepersoner" som befinner sig nära och är förtrogna med dessa miljöer samt har tillgång kommunikationsmetoder. Kommissionen kommer, i förbindelse med medlemsstaterna, att förbereda det specifika tillvägagångssätt som krävs för att nå ut till dessa delar av befolkningen, särskilt vad gäller innehåll, vilka hjälpmedel som skall användas samt var informationens informationen skall sättas in. informationshjälpmedel lämpliga eller till Alla tillgängliga informationskanaler bör användas aktivt, med särskild tonvikt på radio och TV som är mycket effektiva vid stora informationsinsatser riktade till allmänheten. Prioritet bör även ges till olika sätt att sprida information nära medborgarna. 6. SLUTSATSER Det har nu bedrivits informations- och kommunikationsverksamhet om euron i två år, i mycket varierande former (konferenser, utställningar, webbplatser på Internet, broschyrer, eurosymboler m. m. ) av såväl kommissionen, med stöd från Europaparlamentet, som medlemsstaterna och informationsnätverken. Denna verksamhet har redan gett följande resultat: • Det råder nu förvissning om att övergången till euron kommer att ske den 1 januari 1999 och att EMU-processen är oåterkallelig. • De grupper som är nyckelanvändarc av euron, nämligen de finansiella instituten, de stora företagen och förvaltningarna, har inlett det nödvändiga arbetet för att vara redo att använda den nya valutan den 1 januari 1999. 27 Många nyttiga lärdomar kan dras av resultaten av denna verksamhet inför utformningen av informationsstrategin för euron under de kommande åren: vikten av subsidiaritet, informationsnätverk och av en konkret och vardagsnära information. Perioden mellan den 2 maj 1998 och den 1 januari 1999 samt perioden 1999-2001 bör användas för att mångdubbla informationsinsatserna eftersom detta är perioder då allmänheten på grund av den institutionella omgivningen i stor utsträckning kommer att efterfråga och vara mottaglig för dem. En andra mycket omfattande informationsinsats bör genomföras under år 2001. De huvudsakliga målgrupper som kommissionens, medlemsstaternas och informationsnätverkens informationsinsatser nu bör inriktas mot är allmänheten, små och medelstora företag, lokala och regionala myndigheter och valda representanter, anställda inom förvaltningen samt tredje land. Erfarenheten hittills har visat hur svårt det är att utforma hjälpmedel eller budskap om euron som är anpassade till de olika målgruppernas kulturella särdrag och specifika omgivning i alla medlemsstater. Vissa gemensamma huvudprinciper kan dock fastställas: • Vikten av att sprida konkret och praktisk information. Vad gäller små och medelstora företag kan det, genom Euro info-centrumens försorg, sträcka sig till utbildning och problemdiagnos. • Vikten av att bidra till ett klimat som banar väg för allmänhetens förståelse av och förtrogenhet med euron. • Vikten av att mäta opinionen och utvärdera resultatet av insatserna. Vad angår metoden, bör subsidiaritetsprincipen och styras inom ramen för ett partnerskap: informationen om euron genomföras enligt • Partnerskap med medlemsstaterna medlemsstaten/kommissionen/Europaparlamentet och som gör det möjligt att utforma hjälpmedel som är anpassade till nationella kulturer och strukturer. inom ramen för trepartsavtal mellan samfinansieringsavtal informationsplaner med budskap och • Partnerskap med de nätverk som sprider målgruppsinriktad information. Kommissionens egen verksamhet bör koncentreras till följande: • Att tillhandahålla information, basinformationsmaterial och tekniskt stöd till informationsnätverken för euron och till bestämda målgrupper. • Att medverka i utformningen och genomförandet av nationella planer för information om euron inom ramen för ett partnerskap, genom att sluta samfinansieringsavtal med medlemsstaterna. 28 • Att på gemenskapsnivå säkerställa att det finns en inbördes överensstämmelse i informationen om euron och att underlätta kontakter och informationsutbyte mellan medlemsstaterna. • Att uppmuntra och delta i gränsöverskridande initiativ samt i informations verksamhet om euron riktad till tredje land. För att EU-medborgarna skall få vardagsnära information i sin egen närmiljö är det viktigt att tyngdpunkten i informationsverksamheten läggs på decentraliserade insatser på lokal nivå. Slutligen bör alla tillgängliga informationskanaler användas aktivt, med särskild tonvikt på radio och TV samt Internet, vilka är mycket effektiva vid stora informationsinsatser riktade till allmänheten. 29 FINANSIERINGSOVERSIKT BILAGA 2 ÅTGÄRDENS BETECKNING Informationsverksamhet - "Euron - en valuta för Europa": anpassning av informations strategin. BERÖRDA BUDGETPOSTER B3-306: PRINCE (program för att informera de europeiska medborgarna) - informations verksamhet för särskilda politikområden. RÄTTSLIG GRUND Självständigt beslut av kommissionen. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN Allmänna mål De övergripande målen för informationsstrategin för euron är dels att förbereda alla medborgare på övergången till den gemensamma valutan, dels att stimulera och hjälpa de ekonomiska aktörerna i den privata och den offentliga sektorn att förbereda och införa de mekanismer som krävs för att gå över till euron. Period som omfattas av åtgärden Den prioriterade informationsverksamheten om euron omfattar perioden 1996- 2001. Föreliggande meddelande omfattar perioden 1999-2001. KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Icke-obligatoriska utgifter Differentierade anslag TYP AV UTGIFTER Bidrag till samfinansiering i partnerskap med medlemsstaterna och det civila samhället samt avtal om tjänsteleveranser. 30 31 BUDGETKONSEKVENSER Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad Grundat på de första årens erfarenheter är de huvudsakliga utgiftsposterna följande: - Partnerskap med medlemsstaterna. - Information i tredje land. - Partnerskap med det civila samhället. - Möten, debatter, konferenser. - Informationshjälpmedel. - Undersökningar, opinionsmätningar. - Diverse. Åtgärdens totala kostnad under 1999-2001 är 100 miljoner ecu. PRINCE, i miljoner ecu Tidigare och i ar I framtiden 1996 1997 1998 1999 2000 2001 Totalt TOTALT 18,7 30,8 30 38 32 30 100 Partnerskapen med medlemsstaterna är en av de prioriterade uppgifterna. Till och med 1997 har regeln varit att de samfinansierats till 50 % ur unionens budget. Medlemsstaterna bör, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, gradvis öka sin andel av finansieringen av informationsinsatserna, särskilt av dem som riktar sig till allmänheten. Det bör föranleda medlemsstaterna att fortsätta att öka anslagen för information om euron. Gemenskapsbudgeten bör, om fmansieringsnivån för 1998 (21 miljoner ecu) upprätthålls, kunna fortsätta att fylla den hävstångsfunktion som är nödvändig för att hänsyn skall roll, prioriteter och till gemenskapsinstitutionernas informationshjälpmedel. I praktiken skulle detta leda till en minskning av gemenskapsbudgetens relativa andel av det totala belopp som medlemsstaterna anslår till informationen om euron. tas 32 I de medlemsstater som inte deltar i euroområdet från början och i tredje land kommer det på grund av bristande budgetmedel endast att spridas information i begränsad utsträckning under 1998. Informationsverksamheten bör öka från och med 1999, varvid det bör beaktas att de medel som begärs för tredje land endast avser de länder som inte omfattas av information inom ramen för andra gemenskapsprogram. Partnerskapet med det civila samhället fortsätter att vara väsentligt för de gränsöverskridande åtgärderna i samarbete med de europeiska bransch organisationerna samt för de debatter, möten och konferenser som kommer att beledsaga EMU. Produktionen av informationshjälpmedel upphör i praktiken under 1998 på grund av brist på budgetmedel. Under 1999 och framåt bör EU:s institutioner återuppta informationsmaterialet, den nödvändiga anpassningen av det grundläggande Samma sak gäller för opinionsundersökningarna som bör följas upp ännu noggrannare under 2001. Utöver partnerskapen med medlemsstaterna är den informationsverksamhet som kommissionen själv genomför i huvudsak av gränsöverskridande karaktär. BESTÄMMELSER OM BEDRAGERIBEKAMPNING Samtliga kontrakt kommer att tilldelas inom ramen för upphandlingsförfaranden enligt den gällande budgetförordningen. Partnerskapen med medlemsstaterna omfattas av samförståndsavtal, i vilka ramen fastställs för avtalen om samfmansiering av informationsplanerna. Bidragen till det civila samhället följer kommissionens gällande regler. Det kommer att tas hänsyn till den pågående översynen av dessa regier. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET Särskilda mål Bidra till att säkerställa den framgångsrika övergången till den gemensamma valutan genom att tillse att ändamålsenlig information finns tillgänglig i rätt tid och på rätt plats. Från och med den 1 januari 1999 bör den prioriterade uppgiften vara att praktiskt förbereda allmänheten på förändringen och att ge medborgarna information och svar som är anpassade till vars och ens verksamhet och behov. Den informationsverksamhet som riktar sig till den ekonomiska och finansiella sektorn bör likaledes fullföljas, varvid det bör tillses att informationen når fram till och svarar mot behoven hos de små och medelstora företagen. 33 De huvudsakliga regleringsorgan på området som står i kontakt med allmänheten, dvs. offentliga förvaltningar och institutioner på samtliga nivåer, bör förses med de hjälpmedel och den information som krävs för att de skall kunna fylla sin uppgift att förklara de olika aspekterna av övergången. Information om den gemensamma europeiska valutan bör spridas och förstås i resten av världen. Målgrupp - Allmänheten (i sin helhet, dvs. konsumenter, sparare, pensionärer, bidragstagare, kvinnor, ungdomar osv. ). En anpassad och specialiserad information bör riktas till vissa specifika målgrupper: äldre personer, synskadade, personer med läs- och skrivsvårigheter, mycket betalningssvaga personer osv. - De små och medelstora företagen, i synnerhet de allra minsta företagen, enmansföretagen och hantverksföretagen. - Regionala och lokala myndigheter, valda representanter och tjänstemän. - Tredje land, inklusive statliga och icke-statliga partner till unionen samt EU- medborgare som är bosatta utanför unionen. Skäl för åtgärden På ett så känsligt och grundläggande område som det som rör valutan är minskad osäkerhet, större medvetande hos nyckelaktörer samt godtagande och stöd från den allmänna opinionens sida under hela införandeprocessen något som i stor utsträckning avgör framgången för övergången till den gemensamma valutan. Uppföljning och utvärdering av åtgärden Uppföljningen och utvärderingen av åtgärden sker på grundval av permanenta hjälpmedel och externa utvärderingar. Eurobarometern, som regelbundet mäter opinionen, ger vägledande upplysningar om den allmänna opinionens inställning till och utveckling i förhållande till den gemensamma valutan. Den bör kompletteras med mer specifika, målgrupps- inriktade, opinionsundersökningar. En mekanism lör fortlöpande uppföljning och utvärdering har inrättats i alla medlemsstater som slutit avtal. Den grundar sig på att en uppföljningsenhet upprättas, på framläggande av månatliga rapporter och på att utvärderingar utförs på plats. Inom ramen för partnerskapet med det civila samhället är varje bidrag föremål för en rapport om ekonomin och verksamheten som därefter utvärderas. 34 ADMINISTRATIVA UTGIFTER Påverkan på antalet anställda Inget ytterligare behov. Total påverkan på personalutgifterna Inget ytterligare behov. Ökning av andra administrativa utgifter till följd av åtgärden Inget ytterligare behov. 35 ISSN 1024-4506 KOM(98) 39 slutlig DOKUMENT SV 09 01 16 Katalognummer : CB-CO-98-050-SV-C ISBN 92-78-30727-0 Byrån tor Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ?(o


title: Verordening (EG) Nr. 316/98 van de Commissie van 6 februari 1998 tot vaststelling, voor de lidstaten en voor het verkoopseizoen 1997 van het inkomensverlies, het premiebedrag per ooi en per geit en de betaling van de bijzondere steun voor de schapen- en geitenhouderij in bepaalde probleemgebieden in de Gemeenschap

eurovoc_concepts:
farm income
financial loss
goat
less-favoured agricultural area
production aid
sheep

formats: html pdf print

text: L 33/8 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 7. 2. 98 VERORDENING (EG) Nr. 316/98 VAN DE COMMISSIE van 6 februari 1998 tot vaststelling, voor de lidstaten en voor het verkoopseizoen 1997 van het inkomensverlies, het premiebedrag per ooi en per geit en de betaling van de bepaalde bijzondere geitenhouderij schapen- steun in voor probleemgebieden in de Gemeenschap en de DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 3013/89 van de Raad van 25 september 1989 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector schapen- en geiten- vlees (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1589/96 (2), en met name op artikel 5, lid 6, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1601/92 van de Raad van 15 juni 1992 houdende specifieke maatregelen voor bepaalde landbouwproducten ten behoeve van de Cana- rische Eilanden (3), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 2348/96 (4), en met name op artikel 13, Overwegende dat artikel 5, leden 1 en 5, van Verordening (EEG) nr. 3013/89 in de toekenning van een premie voor- ziet om een eventueel inkomensverlies van de produ- centen van schapenvlees en, in sommige gebieden, van geitenvlees, te compenseren; dat die gebieden zijn bepaald in bijlage I van genoemde verordening en in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 1065/86 van de Commissie van 11 april 1986 tot vaststelling van de berggebieden waarin de premie aan geitenvleesproducenten wordt toegekend (5), gewijzigd bij Verordening (EEG) nr. 3519/86 (6); Overwegende dat overeenkomstig artikel 5, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 3013/89 de lidstaten bij de Veror- deningen (EG) nr. 1027/97 (7) en (EG) nr. 2099/97 (8) van de Commissie gemachtigd werden een eerste respectieve- lijk tweede voorschot aan de schapen- en geitenvleespro- ducenten uit te betalen; dat derhalve het voor het verkoopseizoen 1997 te betalen definitieve premiebedrag moet worden vastgesteld; Overwegende dat op grond van artikel 5, lid 2, van Veror- dening (EEG) nr. 3013/89 het bedrag van de voor het verkoopseizoen 1997 aan de producenten van zware lammeren uit te betalen premie wordt berekend door het inkomensverlies te vermenigvuldigen met een co(cid:137)ffici(cid:137)nt die de gemiddelde jaarlijkse productie van vlees van zware lammeren per betrokken ooi aangeeft, uitgedrukt in 100 kg geslacht gewicht; dat overeenkomstig genoemde veror- dening de premie per ooi voor de producenten van lichte lammeren en de premie per geit voor het verkoopseizoen (1) PB L 289 van 7. 10. 1989, blz. 1. (2) PB L 206 van 16. 8. 1996, blz. 25. (3) PB L 173 van 27. 6. 1992, blz. 13. (4) PB L 320 van 11. 12. 1996, blz. 1. (5) PB L 97 van 12. 4. 1986, blz. 25. (6) PB L 325 van 20. 11. 1986, blz. 17. (7) PB L 150 van 7. 6. 1997, blz. 27. (8) PB L 292 van 25. 10. 1997, blz. 28. 1997 moeten worden vastgesteld op 80 % van de premie voor de producenten van zware lammeren; Overwegende dat op grond van artikel 8 van Verordening (EEG) nr. 3013/89 de premie moet worden verlaagd met het bedrag dat wordt verkregen door op de basisprijs de in lid 2 van dat artikel bedoelde co(cid:137)ffici(cid:137)nt toe te passen; dat die co(cid:137)ffici(cid:137)nt is vastgesteld op 7 % bij Verordening (EEG) nr. 2069/92 van de Raad (9) tot wijziging van Veror- dening (EEG) nr. 3013/89; Overwegende dat het dienstig is erin te voorzien dat de steun vastgesteld in Verordening (EEG) nr. 1323/90 van de Raad van 14 mei 1990 tot vaststelling van een bijzon- dere steun voor de schapen- en geitenhouderij in bepaalde probleemgebieden van de Gemeenschap (10), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 193/98 (11), of het saldo ervan voortvloeiende uit de toepassing van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1027/97 voor een bepaalde datum en onder welke voorwaarden moet worden toegekend; Overwegende dat bij Verordening (EEG) nr. 1601/92 met ingang van 1 juli 1992 geldende specifieke maatregelen ten behoeve van de landbouwproductie op de Canarische Eilanden zijn vastgesteld; dat deze maatregelen met name voorzien in de verlening van een aanvullende premie aan de producenten van lichte lammeren en geiten, onder dezelfde voorwaarden als die welke zijn vastgesteld voor de verlening van de in artikel 5 van Verordening (EEG) nr. 3013/89 bedoelde premie; dat Spanje, overeenkomstig deze voorwaarden, de aanvullende premie mag verlenen; Overwegende dat de landbouwomrekeningskoers voor bepaalde valuta’s bij Verordening (EG) nr. 1527/95 van de Raad (12) tot 1 januari 1999 is bevroren; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer „schapen en geiten”, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 Tussen de basisprijs, verminderd met het effect van de in artikel 8, lid 2, van Verordening (EEG) nr. 3013/89 bedoelde co(cid:137)ffici(cid:137)nt, en de marktprijs in de Gemeenschap tijdens het verkoopseizoen 1997 wordt een verschil geconstateerd van 93,543 ECU per 100 kg. (9) PB L 215 van 30. 7. 1992, blz. 59. (10) PB L 132 van 23. 5. 1990, blz. 17. (11) PB L 20 van 27. 1. 1998, blz. 18. (12) PB L 148 van 30. 6. 1995, blz. 1. 7. 2. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 33/9 Artikel 2 De in artikel 5, lid 2, van Verordening (EEG) nr. 3013/89 bedoelde co(cid:137)ffici(cid:137)nt wordt vastgesteld op 16 kg. Artikel 3 1. Het premiebedrag per ooi bedraagt verkoopseizoen 1997: voor het (in ECU) lid 1, van Verordening (EEG) nr. grond van artikel 1, 1323/90 mogen betalen met inachtneming van de in artikel 5, lid 7 en lid 8, tweede alinea, tweede streepje, van Verordening (EEG) nr. 3013/89 aangegeven grenzen en percentages, of eventueel het saldo van die steun indien artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1027/97 wordt toege- past, moet v(cid:155)(cid:155)r 15 oktober 1998 worden betaald. De land- bouwomrekeningskoers is die van de laatste dag van het verkoopseizoen 1997. Premiebedrag per ooi Artikel 5 Producenten van zware lammeren Producenten van lichte lammeren 14,967 11,974 regio in de 2. Het premiebedrag per geit en per gebieden bepaald in bijlage I bij Verordening (EEG) nr. 3013/89 en in artikel 1 van Verordening (EEG) nr. 1065/ 86, bedraagt voor het verkoopseizoen 1997: (in ECU) Premiebedrag per geit 11,974 Artikel 4 De bijzondere steun voor producenten van schapen- en geitenvlees in de probleemgebieden, die de lidstaten op Voor de toepassing van artikel 13, lid 3, van Verordening (EEG) nr. 1601/92 wordt de aanvullende premie voor het verkoopseizoen 1997 ten behoeve van de op de Cana- rische Eilanden gevestigde producenten van lichte lammeren en geiten, met inachtneming van de in artikel 5, lid 7 en lid 8, tweede alinea, tweede streepje, van Veror- dening (EEG) nr. 3013/89 aangegeven grenzen en percen- tages, vastgesteld op: — 5,045 ECU per ooi voor de in artikel 5, lid 3, van die verordening bedoelde producenten; — 5,045 ECU per geit voor de in artikel 5, lid 5, van die verordening bedoelde producenten. Artikel 6 Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publica- tieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 6 februari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie