title: Komission kertomus neuvostolle kuluttajahintaindeksien yhdenmukaistamisesta Euroopan unionissa

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
consumer price
economic convergence
harmonisation of prices
price index

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27. 02. 1998 KOM(1998)1041opull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE KULUTTAJAHINTAINDEKSIEN YHDENMUKAISTAMISESTA EUROOPAN UNIONISSA SISÄLTÖ Sisältö. Asiakirjassa käytetyt lyhenteet Taulukot Yhteenveto 1 Johdanto 2 Kulut 3 Tausta. 4 Vertailukelpoisuus ja tärkeimmät erot 5 Sääntöjen määrittely komission asetuksia varten 6 Neuvoston asetuksen täytäntöönpano 6. 1 Yhdenmukaistamisprosessin 1 vaihe: tammikuu 1996 6. 2 Yhdenmukaistamisprosessin 2 vaihe: tammikuu 1997 6. 2. 1 Peruskattavuus 6. 2. 2 Uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut 6. 2. 3 Laadullisten mukauttamismenettelyjen vähimmäisvaatimukset 6. 2. 4 Hintojen vähimmäisvaatimukset 6. 2. 5 Perusaggregaattien hintaindeksit 6. 2. 6 Otantojen vähimmäisvaatimukset 6. 2. 7 YKHLn alaindeksien ilmoittaminen ja levittäminen 6. 2. 8 Yhteiset viitejaksot 6. 3EKHIjaRLKHI \. ' 6. 4 Komission (Eurostatin) julkaisemat YKHI-tiedot 7 Poikkeukset YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen säännöksistä 8 Yhdenmukaistamisen jatkotoimet 8. 1 Kattavuuden laajentaminen 8. 2 YKHLien painojen laadulliset vähimmäisvaatimukset 8. 3 Maantieteellinen ja väestöllinen kattavuus 8. 4 YKHLien kattava määritelmä 9EU:n laajeneminen 10 YKHI on kuluttajahintojen inflaation vertailukelpoinen mittari 10. 1 Vertailukelpoisuuden paraneminen 10. 2 Vertailukelpoisuus ja kattavuus 10. 3 KHLn ja YKHLn erot 11 Käyttäjien, tiedotusvälineiden ja jäsenvaltioiden reaktiot 11. 1 Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERLn) lausunto sivu 2/62 2 4 6 7 9 9 10 10 11 12 12 13 14 14 15 15 16 17 18 18 19 19 21 21 21 23 24 24 25 26 26 27 28 28 28 11. 2 Talous-ja raha-asioista vastaavan Euroopan komission pääosaston (PO II:n) lausunto 11. 3 Tiivistelmä jäsenvaltioiden kannoista 12 Säännösten noudattamisen valvonta ja laadunvalvonta 12. 1 Jäsenvaltioiden tekemät yksittäiset muutokset 12. 2 Kattavuus 29 30 31 31 33 12. 2. 1 Helmikuun 29. päivänä 1996 käyttöönotetut väliaikaiset indeksit. 33 12. 2. 2 Maaliskuun 7. päivänä 1997 käyttöönotetut YKHLt 12. 2. 3. Erot YKHLn ja KHI:n kattavuudessa 12. 3 Painojen määritys 12. 3. 1 Painojen laatu 12. 3. 2 Painojen viitejakso 12. 4 Alaindeksien painot 12. 5 Uudet keskeiset tavarat ja palvelut 12. 6 Perusaggregaattien laskukaava. ' 12. 7 Laadullinen mukauttaminen 12. 8 Otannan suunnitteluja säilyttäminen muuttumattomana 12. 8. 1 Otanta ja vertailukelpoisuus 12. 8. 2 Kohdeotoksen määrittelyjä toteuttaminen 35 36 39 39 39 41. 42 42 46 48 48 53 13. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 14 artiklan mukainen menettely ("komitologia")55 LIITE 57 sivu 3/62 ASIAKIRJASSA KÄYTETYT LYHENTEET A B BUL COICOP Itävalta Belgia Bulgaria COICOP-luokitus, yksityisen kulutuksen käyttötarkoituksen mukainen luokitus COICOP/YKHI YKHLä varten mukautettu COICOP-luokitus CYP CZE D DK E ECU EKHI Kypros Tsekin tasavalta Saksa Tanska Espanja Euroopan valuuttayksikkö. Euroopan kuluttajahintaindeksi EKT 1995 Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmä 1995 EL ERI EST EU EY EYVL F FIN HUN I IRL Kreikka Euroopan rahapoliittinen instituutti Viro Euroopan unioni Euroopan yhteisö Euroopan yhteisöjen virallinen lehti Ranska Suomi. Unkari Italia Irlanti IS jäsenvaltiot Islanti Tässä kertomuksessa jäsenvaltioilla tarkoitetaan YKHLiin osallistuvia maita, jotka ovat EU:n jäsenvaltiot (lyhennettynä B, DK, D, EL, E, F, IRL, I, L, NL, A, P, FIN, S, UK) sekä Norja (N) ja Islanti (IS). KHI KLRK L LTU LVA N NL kuluttajahintaindeksi kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot Luxemburg Liettua Latvia Norja Alankomaat OECD taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö sivu 4/62 P POU POL. : RL RLKHI ROM S SEU SVK SVN TOK UK UN-ECE YKHI Portugali Euroopan komission talous- ja rahoitusasioiden pääosasto Puola rahaliitto rahaliiton kuluttaj ahintaindeksi Romania Ruotsi sopimus Euroopan unionista Slovakia Slovenia Tilasto-ohjelmakomitea Yhdistynyt kuningaskunta YK:n Euroopan talouskomissio yhdenmukaistettu kuluttajahintaindeksi sivu 5/62 TAULUKOT Taulukko 1: Yhteenveto käytettävissä olevista YKHI-tiedoista Taulukko 2: Arvio YKHLä koskevien vaatimusten täyttymisestä jäsenyyttä hakevissa valtioissa: peruskattavuus Taulukko 3 : KHLeistä väliaikaisten indeksien laskentaa varten poistetut kulutusmenot: likimääräiset painot, 1/1000 (tammikuu 1996) Taulukko 4: Kansallisiin KHLeihin välikaisten indeksien laadintaa varten lisätyt kulutuserät Taulukko 5: Kansallisista KHLeistä välikaisten indeksien laadintaa varten poistetut kulutuserät Taulukko 6: YKHLien laadintaa varten käyttöönotetut alaindeksit: likimääräiset painot, 1/1000 (vuosikohtaiset, 1996) Taulukko 7: YKHLn kattamat KLRK. t verrattuna kansallisen KHLn kattamiin kulutusmenoihin: likimääräiset painot, 1/1000 (vuosikohtaiset, 1996) Taulukko 8: Vuoden 1997 YKHLn viitejaksot ja päivitystiheydet Taulukko 9: Uudet merkittävät tavarat ja palvelut tammikuusta 1997 lähtien Taulukko 10: YKHLien perusaggregaattien laskennassa käytetyt menetelmät Taulukko 11: Kooste jäsenvaltioiden poimimista maantieteellisistä alueista ja keruuliikkeistä Taulukko 12: Hyödykenimikkeiden ja yksittäisten hyödykkeiden otokset jäsenvaltioissa Taulukko 13: YKHLn perustana olevat kuukausittain ja harvemmin kerättävät jäsenvaltioiden kohdeotosten mukaiset hintatiedot Taulukko 14: Jäsenvaltioiden YKHLien perustana olevan tavoiteotoksen mukaiset hyödykkeiden ja kuukausittain kerättävien hintatietojen kokonaismäärät Taulukko 15: YKHLn alaindeksien painot, 1/1000 (vuosikohtaiset, 1996) sivu 6/62 YHTEENVETO (YKHLt) instituutti (ERI) ovat hyväksyneet nämä jäsenvaltion yhdenmukaistetut kuluttajahintaindeksit ja Euroopan Kunkin kuluttajahintaindeksi (EKHI) tuotetaan ja julkaistaan kuukausittain neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 mukaisesti ja yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Sekä komissio että Euroopan rahapoliittinen riittäviksi mittareiksi taloudellisen lähentymisen arviointia varten. Vaikka kaikkia indeksien rakenteen eroja ei vielä ole saatu poistettua, paljon on saatu aikaan jäsenvaltioiden kansallisten kuluttajahintaindeksien (KHLien) toimintatapojen yhdenmukaistamiseksi. Kansallisia KHLejä julkaistaan yhä useimmissa maissa, ja niitä käytetään kansallisiin tarkoituksiin. Kansallisten indeksien rakenne on yhdenmukaistamisen ansiosta parantunut, mutta indekseillä ei juuri ole käyttöä kansainvälisissä vertailuissa. Komissio ja ERI pyrkivät edelleen parantamaan YKHLien laatua ja vertailukelpoisuutta, jotta ne soveltuisivat rahapolitiikan tarpeisiin ja inflaation seurantaan talous-ja rahaliitossa. käsitteiden, menetelmien sovellettavien laadinnassa indeksit ja ja -palvelut ja ne perustuvat Yhdenmukaistetuilla kuluttajahintaindekseillä on yhteinen perusvuosi 1996, ne kattavat samat joten kulutustavarat inflaatiovertailuja voidaan tehdä noin 100 kulutuserän osalta. Uusissa indekseissä on otettava huomioon uusien, varsinkin teknisiin innovaatioihin perustuvien tavaroiden ja palvelujen inflaatiokehitys. Peruslaskentamenetelmistä on poistettu merkittäviä erojen aiheuttajia. Parannukset liittyvät kuukausittaisen hintojen keruun edustavuuteen, puuttuvien hintatietojen käsittelyyn, keruun kohteena olevien hyödykkeiden laadunmuutosten huomioon ottamiseen ja kaavaan, jolla kerätyt hintatiedot yhdistetään yleismittariksi. luokitusjärjestelmään, samaan Laadunmuutosten käsittely on asiantuntijoiden mukaan yksi vaikeimmin ratkaistavista, ellei vaikein, KHLn laadintaan liittyvä kysymys. Ongelmaa väheksytään kuitenkin usein, ja monilla hintahaastattelijoilla on virheellinen käsitys, jonka mukaan hyödykkeen laadun parantumista ei yleensä oteta millään tavoin huomioon. Tämä johtaa kuitenkin inflaation yliarvioimiseen. Käytännössä laadunmuutoksia on voitu eri indekseissä käsitellä eri tavoin, kun indeksien laatijat ovat päätyneet toisistaan poikkeaviin ratkaisuihin, mikä on puolestaan voinut aiheuttaa laadunmuutosten ylikompensointia. Siksi laadunmuutosten käsittely on yhä suurin YKHLien vertailukelpoisuutta heikentävä tekijä. Vertailukelpoisuutta on parannettu kieltämällä yhden paljon käytetyn mutta huonon laadunmuutosten käsittelymenetelmän käyttö. Jäsenvaltioiden koordinoidun työohjelman odotetaan parantavan tilannetta edelleen. Valaistusta on jo saatu moniin käytännön kysymyksiin, jotka on ratkaistava, ennen kuin vertailukelpoiset toimintatavat voidaan vakiinnuttaa. rakenteeltaan laatimisessa käytettävät hintaotokset ovat hyvin erilaisia ja YKHLien noudatettavien menetelmien ja toimintatapojen osalta, mikä aiheuttaa epäilyjä siitä, etteivät indeksit tämän vuoksi olisi vertailukelpoisia. On kuitenkin mahdotonta sanoa, että yksittäinen YKHI olisi huonolaatuinen, sillä ei ole olemassa mittareita, joiden perusteella tällainen päätelmä voitaisiin tehdä. Komissio (Eurostat) valmistelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tutkimusohjelmaa, erilaisista on otantamenetelmistä sekä luoda mittareita YKHLien luotettavuuden määrittämiseksi. Tutkimus etenee hyvää vauhtia, mutta vastaan on tullut monia vaikeita kysymyksiä, joita ei tähän mennessä ole käsitelty. Toistaiseksi jäsenvaltioiden on varmistettava, että otannat ovat edustavia kaikissa YKHLn piiriin kuuluvissa hyödykeryhmissä ja että ne pysyvät tammikuun 1997 tasolla. tarkoituksena empiirinen arviointi tuottaa jonka Mitään yksittäistä kuluttajahintaindeksiä tai indeksien joukkoa ei pitäisi käyttää YKHLien kattavuuden mallina. YKHLien kattavuus on melko hyvä, mutta joitakin laajennuksia olisi tehtävä. Terveydenhuollon ja koulutuksen tarjontaan liittyvät institutionaaliset rakenteet ovat sivu 7/62 eri maissa hyvin erilaisia, eikä tässä vaiheessa ole mahdollista sanoa kuinka paljon niihin liittyvien hyödykkeiden jättäminen YKHLien ulkopuolelle vaikuttaa kuluttajiin kohdistuvan inflaation mittaamisessa käytettävien mittareiden vertailukelpoisuuteen. Kokonaiskustannusten nousu ei vaikuta yksittäiseen kuluttajaan, jos kaikki hänen suorittamansa maksut korvataan. Muita toivottavia kattavuuden laajennuksia olisivat sosiaaliturvaan liittyvien palveluiden ja entistä useampien vakuutuspalveluiden ottaminen YKHLien piiriin. Maantieteellistä ja väestöllistä kattavuutta pyritään yhdenmukaistamaan nopeasti. Muutamat jäsenvaltiot ovat laajentaneet KHLiensä mukaista kattavuutta, jotta YKHLt olisivat yhdenmukaisia useimpien jäsenvaltioiden indeksien kanssa, mutta avoimia kysymyksiä on vielä matkailijoiden ja laitostalouksien kulutuksen sisällyttämisessä indeksiin. YKHLt kattavat omistusasunnoissa asuville koituvat korjaus- ja huoltokulut, asuntoirtaimiston vakuutukset, jätehuollon, viemäröinnin, vesihuollon ja muut asumiseen liittyvät palvelut. Tarkoituksena on kehittää mittari, jonka avulla nämä kustannukset voitaisiin sisällyttää indeksiin, mutta tällä hetkellä vain muutamalla maalla on tarvittavat tiedot. Joihinkin kansallisiin kuluttajahintaindekseihin kuuluvan laskennallisen vuokran (vastaavasta asunnosta maksettavan vuokran) ja asuntolainojen korkojen jättämistä YKHLien ulkopuolelle on arvosteltu, mutta se on perusteltua siksi, ettei kumpikaan näistä edusta asunnonomistajiin kohdistuvaa inflaatiota. Ensin mainittu on pikemmin vaihtoehtoinen kustannus kuin todellinen kulu, ja jälkimmäinen on lainasta eikä kulutuksesta johtuva kustannus. sivu 8/62 JOHDANTO 1 Ministerineuvosto hyväksyi 23. lokakuuta 1995 asetuksen1, joka muodostaa oikeusperustan kuluttajahintaindeksien (KHLien) yhdenmukaisille laadintamenetelmille EU:n jäsenvaltioissa. Yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä (YKHLeistä) annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2494/95 säädetään kalisi vaihetta sisältävästä asteittaisesta lähestymistavasta. Molemmat vaiheet edellyttävät tietynlaisia toimenpiteitä, joista on säädetty ja säädetään tarvittaessa säädetään täytäntöönpanomenettelystä, jossa sääntelykomiteana toimii tilasto-ohjelmakomitea (TOK). asetuksessa Neuvoston asetuksilla. komission Näissä puitteissa on laadittu yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa YKHLien laatimista koskevia sääntöjä, suuntaviivoja ja vapaaehtoisia ohjeita hyvistä toimintatavoista. Tähän mennessä komissio on hyväksynyt kaksi komission asetusta2 (EY) N:o 1749/96 ja N:o 2214/96, ja uusia asetuksia valmistellaan parhaillaan. Lisäksi on määritelty YKHLeihin perustuva yhteisön laajuinen jäsenvaltioiden keskimääräistä inflaatiota4. Tässä työssä on otettu ja otetaan myös jatkossa asianmukaisesti on makrotaloudellisten huomioon YKHLien inflaatiovertailujen tekeminen. indeksi3 sekä käyttötarkoitus, jolla mitataan ensisijainen rahaliiton indeksi, talous- joka ja tuottaminen on Kuluttajahintaindeksin tehtävä. Monista työläs ja tarvittavista muutoksista käytiin pitkiä keskusteluja, ja ne vaativat paljon valmistelua. YKHLien laskemiseksi on joskus tarvittu erillisiä käsittelyjärjestelmiä, jotta YKHLt ja KHI. t on voitu säilyttää erillisinä indekseinä. YKHLeistä annettu neuvoston asetus ja lukuisat erilliset tilasto- täytäntöönpanotoimenpiteet, ohjelmakomitealle vain kolmen vuoden aikana osoittavat, että YKHLien laatimiseen liittyy paljon vaikeita kysymyksiä. joista on annettu säädöksiä tai jotka on jätetty tarkkuutta vaativa 2 KULUT Komissio on ottanut huomioon, että jäsenvaltioille on aiheutunut lisäkustannuksia YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen ja komission asetusten vaatimusten toteuttamisesta. Syyskuussa 1996 hyväksyttiin komission päätös (C(96) 2452), jolla osoitettiin 3 miljoonaa ecua jäsenvaltioiden käyttöön kaksivuotiskaudeksi. Jo aikaisemmin jäsenvaltioille oli maksettu 670 000 ecua. Vaikka komissio (Eurostat) on ottanut tarkoin huomioon kustannustehokkuuden ja käyttänyt kaikki mahdolliset budjettivarat YKHI-hankkeen rahoittamiseen, voi olla, että joissakin jäsenvaltioissa rahoitus ei ole kattanut kahta kolmasosaa YKHLien käyttöönoton aiheuttamista todellisista lisäkustannuksista, kuten YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 13 artiklassa säädetään. 1 2 3 4 Neuvoston asetus (EY) N:o 2494/95, EYVL L 257/1, 27. 10. 95. EYVL L 229/3, 10. 9. 1996, ja EYVL L 296/8, 21. 11. 1996. Euroopan kuluttajahintaindeksi EKHI. Rahaliiton kuluttajahintaindeksi RLKHI. sivu 9/62 3 TAUSTA Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 109 j artiklan 1 kohtaan liittyvässä pöytäkirjassa N:o 6 todetaan, että: "Rahanarvon aleneminen lasketaan kuluttajahintaindeksin avulla yhtäläisin perustein ottaen huomioon kansallisten määritelmien erot. " Mahdollisimman suurelta osin kansallisiin kuluttajahintaindekseihin perustuvien YKHLien käyttöönotto tämän vaatimuksen. täyttää Kaikkien KHLien laadinta perustuu hinta- ja kulutustietojen keruuseen ja käsittelyyn tiettyjä käsitteitä, määritelmiä, menetelmiä ja toimintatapoja soveltaen. Käsitteet liittyvät indeksien keskeisiin tavoitteisiin, ja jos KHI. n käsitteellinen perusta ilmaistaan, se esitetään tavallisesti yleisellä jäsenvaltioissa "elinkustannusindekseiksi" tai "puhtaiksi hintaindekseiksi". Jälkimmäistä voidaan pitää yleisenä kuluttajahintojen tulojen ostovoiman määrittely. Käytännössä nämä kaksi käsitettä ovat pitkälti päällekkäisiä. inflaation mittarina, kun taas edellisen tarkoituksena voi olla Kuluttajahintaindeksejä kutsutaan joissakin tasolla. Yhdenmukaistetuilla kuluttajahintaindekseillä ei voida mitata kaikkia inflaation piirteitä, vaan vain yhtä sen osatekijöistä. Siksi YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen johdanto-osassa sanotaan seuraavaa: "inflaatio tiedetään ilmiöksi, joka on havaittavissa kaikissa kaupallisen toiminnan muodoissa, mukaan julkiset hankinnat, työvoimakustannukset sekä kuluttajien suorittamat ostot". YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 3 artiklassa sanotaan, että "YKHI perustuu jäsenvaltion talousalueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi täyttämiseksi myyntiin asetettujen tavaroiden ja palvelujen hintoihin". YKHI on siten "puhdas hintaindeksi", jonka tarkoituksena on mitata kuluttajahintojen inflaatiota. YKHI on suunniteltu niin, että se kattaa kuluttajan hankkimien tavaroiden ja palvelujen lopulliset rahamääräiset kulutusmenot". todelliset hinnat. YKHLn perustana ovat lukien sijoitushyödykkeiden ostot, siten "kotitalouksien ei ole korvata tarkoitus kuluttajahintaindekseillä kansallisia Yhdenmukaistetuilla kuluttajahintaindeksejä. Monet jäsenvaltiot sitovat todennäköisesti jatkossakin tietyt maksut kansallisiin indekseihinsä tai käyttänvät niitä palkkaneuvotteluissa, vaikka yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejäkin voidaan käyttää näihin tarkoituksiin. Tämä noudattaa YKHLeistä annettua neuvoston asetusta, jonka mukaan "jäsenvaltioissa jo laadittujen tai tulevaisuudessa laadittavien samankaltaisten kuluttajahintaindeksien asemesta tai lisäksi on mahdollista laatia tai vertailukelpoisia kuluttajahintaindeksejä". institutionaalisia esteitä, jotka estävät muiden kuin kansallisten KHLien käytön tällaisiin tarkoituksiin. Näissä maissa muutos voi kestää kauan, mutta kansallisiin indekseihin otetaan joka tapauksessa YKHLejä varten tehtyjä teknisiä parannuksia. jäsenvaltioissa on oikeudellisia Joissakin 4 VERTAILUKELPOISUUS JA TÄRKEIMMÄT EROT Kansalliset kuluttajahintaindeksit on laadittu kunkin jäsenvaltion omiin tarpeisiin sopiviksi, ja vaikka niissä on paljon yhteistä, käsitteissä ja menetelmissä on myös merkittäviä eroja, sillä niistä ei ole juuri tehty yleisiä sopimuksia. Ei voida sanoa, että KHLt olisivat "hyviä" tai "huonoja" — niillä on useita käyttötarkoituksia, ja joihinkin ne soveltuvat paremmin kuin toisiin. Kansalliset KHLt ovat käyttäjilleen tuttuja työvälineitä. Koska YKHLein ja KHLien perustana olevat käsitteet, määritelmät toisistaan, on ja harhaanjohtavaa verrata indeksejä suoraan toisiinsa. toimintatavat poikkeavat Yhdenmukaistamishankkeessa keskitytään eri jäsenvaltioiden YKHLien vertailukelpoisuuteen ja niiden välisiin suhteellisiin muutoksiin. Perusteet sille, voidaanko indeksejä pitää vertailukelpoisina vai ei, on esitetty "vertailukelpoisuusvaatimuksina" YKHLeistä annetussa neuvoston asetuksessa (4 artikla): sivu 10/62 "YKHLt ovat vertailukelpoisia, jos ne kuvastavat yksinomaan hintavaihteluiden tai kansallisten kulutustottumusten välisiä eroja. YKHLt, jotka eroavat käsitteiden, menetelmien tai niiden määrittelyssä ja laadinnassa noudatettujen käytäntöjen osalta, eivät ole vertailukelpoisia. Komissio (Eurostat) antaa 14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen säännöt, joita on noudatettava YKHLien vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. " asetusluonnoksessa toimeenpanoa koskevista Komission yksityiskohtaisista vertailukelpoisuusvaatimus käytännönläheisemmin: "keskimäärin yli 0,1 prosenttiyksikön muutos YKHLiin vuoden aikana verrattuna rajan yhdenmukaistamistarpeen perusteeksi. (-luonnoksissa)5 ja edellisvuoteen". toimenpiteistä hyväksyneet määritellään Jäsenvaltiot säädetään tämän ovat Sitä, miten hyvin YKHLt täyttävät tarkoituksensa kuluttajiin kohdistuvan inflaation mittareina ei tiedetä (eikä ehkä voidakaan tietää), sillä ei ole olemassa vertailukohtaa, jonka perusteella voitaisiin määritellä mahdolliset tilastoharhat. On kuitenkin mahdollista selvittää, johtuvatko kahden YKHLn väliset erot laadintamenetelmien eroista, ja joskus voidaan arvioida, kuinka suuri ero mahdollisesti on. 5 SÄÄNTÖJEN MÄÄRITTELY KOMISSION ASETUKSIA VARTEN Asetuksen täytäntöönpanon täytyy tapahtua kustannusten ja tehokkuuden suhde huomioon ottaen (YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 13 artikla), ylittämättä sitä, mikä on tarpeen tavoitteiden saavuttamiseksi (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artiklan viimeinen lause) ja toissijaisuusperiaatteen mukaisesti (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 3 b artikla). tarkoin käytössä oleviin parhaisiin joilla yksityiskohtaiset säännöt pannaan täytäntöön, perustuvat Komission asetukset, mahdollisimman toimintatapoihin, ja niissä otetaan huomioon jäsenvaltioiden käytäntö ja oikeudelliset ja institutionaaliset olosuhteet. Mitään kansallista KHLä ei voida pitää mallina, jota kaikkien jäsenvaltioiden olisi noudatettava. Ei ole olemassa yleistä sopimusta siitä, mitä pitäisi laskea mukaan. Nykyiset KHLt on suunniteltu eri tarkoituksiin, ja ne ovat kehittyneet erilaisissa ympäristöissä. Täytäntöönpanoasetuksia voidaan yleisesti luonnehtia "vähimmäisvaatimuksiksi". Ne ovat vähimmäisvaatimuksia toisaalta siksi, että huonoiksi todettujen toimintatapojen kieltämisellä saavutetaan lähentymistä hyvien toimintatapojen käytössä ja voidaan parantaa kokonaislaatua, ja toisaalta siksi, että asetuksissa määritellään yleensä tuotos, ei panosta. Asetuksissa määritellään vaaditut tulokset, mutta ei sanota miten nämä tulokset on saavutettava, vaan se jätetään jäsenvaltioiden päätettäväksi, joskus yhteistyössä komission (Eurostatin) kanssa. Sääntöjen määrittelyssä noudatetaan seuraavia perusteita: (a) Tarpeellisuus - Sääntöjä pitäisi laatia vain, kun voidaan osoittaa, että ilman niitä tulokset eivät ole vertailukelpoisia. Muuten noudatetaan toissijaisuusperiaatetta. (b) Toteutettavuus - Sääntöjä pitäisi laatia vain, jos kansalliset tilastolaitokset hyväksyvät ne ja kykenevät noudattamaan niitä. Sääntöjen soveltamista olisi myös voitava valvoa niiden noudattamisen varmistamiseksi. Ks. neuvoston asetuksen (EY) N:o 1749/96 7 artikla ja yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien painojen laadullisia vähimmäisvaatimuksia koskevan komission asetusluonnoksen 3 artiklan 4 kohta. sivu 11/62 (c) Tarkkuus - Sääntöjen pitäisi olla selkeitä, yksiselitteisiä ja riittävän rajoittavia vertailukelpoisuuden varmistamiseksi, mutta niiden pitäisi samalla olla riittävän yleisiä, jotta erilaisia toimintatapoja voidaan noudattaa silloin, kun vertailukelpoisuus ei kärsi. (d. ) Johdonmukaisuus - Säännöt eivät saisi olla ristiriidassa muiden sääntöjen tai suuntaviivojen kanssa. (e) Täydellisyys - Yhdessä sääntöjen ja suuntaviivojen pitäisi kattaa kaikki YKHLien laatimiseen liittyvät toimet. Vaikka käytössä olevien toimintatapojen muuttamista ei pidettäisi tarpeellisena, niiden rajat olisi kuitenkin määriteltävä. (f) Parhaat toimintatavat - Sääntöjen pitäisi olla mahdollisimman suurelta osin käytössä olevien parhaiden toimintatapojen mukaisia, jos näitä toimintatapoja voidaan soveltaa koko unionin alueella. (g) Tehokkuus - Sääntöjen noudattamisesta ei saisi koitua enempää kustannuksia kuin mitä on välttämätöntä vertailukelpoisten YKHLien aikaansaamiseksi. YKHLien laatimisesta aiheutuvat ylimääräiset kustannukset on eriteltävä ja kansallisen tilastolaitosten on sovittava kustannusten kattamisesta, ennen kuin säännöt hyväksytään. ja komission 6 NEUVOSTON ASETUKSEN TÄYTÄNTÖÖNPANO YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteet asteittain seuraavasti: "(a) I vaihe Komissio (Eurostat) laatii yhdessä jäsenvaltioiden kanssa viimeistään maaliskuussa 1996 perustamissopimuksen 109 j artiklassa (lähentymisperusteet) tarkoitettua kertomusta varten joukon väliaikaisia kuluttajahintaindeksejä kullekin jäsenvaltiolle. Nämä indeksit perustuvat kokonaan olemassa olevien kansallisten kuluttajahintaindeksien tietoihin muokattuina erityisesti seuraavasti: sisältämiin i) ii) iii) omistusasuminen, jätetään pois, terveys-ja koulutuspalvelut, jätetään pois, tietyt muut hyödykkeet, joita useat jäsenvaltiot eivät sisällytä indeksiin tai käsittelevät eri tavoin, jätetään pois; (b) H vaihe YKHLä on sovellettava tammikuun 1997 indeksistä alkaen. Yhteinen indeksin perusjakso on vuosi 1996. Arviot hintojen vaihteluista tammikuuta 1997 edeltävien 12 kuukauden ajalta ja sitä seuraavien kuukausien ajalta laaditaan vuoden 1996 indeksien pohjalta. " 6. 1 Yhdenmukaistamisprosessin 1 vaihe: tammikuu 1996 Komissio (Eurostat) julkisti6 YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut väliaikaiset KHLt 29. helmikuuta 1996. Nämä väliaikaiset kuluttajahintaindeksit perustuivat täysin kansallisiin kuluttajahintaindekseihin muokattuina ja palvelujen kattavuus saatiin vain sen verran, että. niihin sisältyvien mahdollisimman yhdenmukaiseksi7. Lukuun ottamatta indeksin perustana olevien tavaroiden ja palvelujen kattavuutta, kansalliset KHLt ja vastaavat väliaikaiset indeksit vastasivat toisiaan menetelmien, käsitteiden ja määritelmien osalta. Nämä indeksit olivat siten muokkaamattomia inflaation vertailulle, ja komissio ja kansallisia indeksejä parempi pohja kuluttajahintojen tavaroiden 6 7 Lehdistötiedote 15/96, Eurostat, 29. 2. 1996. Lisätietoja kohdassa 12. 2. 1. sivu 12/62 ja Euroopan rahapoliittinen instituutti käyttivät niitä ensimmäisissä neuvostolle antamissaan taloudellista lähentymistä koskevissa kertomuksissa vuonna 1996. Joitakin hyödykeryhmiä jätettiin pois, sillä vertailukelpoisten mittareiden laatimisesta ei ehditty päästä yksimielisyyteen. Esimerkiksi omistusasunnossa asuville asunnon hankkimisesta aiheutuneet kulut jätettiin kokonaan pois, sillä joissakin maissa ne eivät sisältyneet indeksiin, joissakin niitä mitattiin laskennallisen vuokran avulla ja joissakin asuntolainan korkojen mukaan. Myös terveydenhuolto ja koulutus jätettiin pois, sillä eri maiden välillä on suuria institutionaalisia eroja siinä, miten kuluttajat maksavat näistä palveluista (suoraan tai veroina). Toisaalta kaikkien jäsenvaltioiden osalta otettiin mukaan joitakin sellaisia hyödykeryhmiä, jotka eivät sisälly kaikkiin kansallisiin kuluttajahintaindekseihin (varsinkin alkoholi ja tupakka). Kaikki EU. n jäsenvaltiot sekä Islanti, Norja ja Sveitsi8 laativat väliaikaiset indeksit yhden vuoden ajalta. Neuvoston asetuksen mukaisesti yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejä alettiin laatia tammikuun 1997 indeksistä lähtien. 6. 2 Yhdenmukaistamisprosessin 2 vaihe: tammikuu 1997 (Eurostat) julkaisi ensimmäiset yhdenmukaistetut Komissio kuluttajahintaindeksit (YKHLt) 7. maaliskuuta 1997 YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti9. Väliaikaisista indekseistä poiketen YKHLt on yhdenmukaistettu monien menetelmien sekä kattavuuden osalta. Ne eivät ole väliaikaisten indeksien laajennuksia vaan kokonaan uusia ja erillisiä indeksejä. Yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejä tarkistetaan yleensä takautuvasti. Sinä aikana, jona tehdään päätökset talous- ja rahaliiton kolmannesta vaiheesta, indeksien laskentaan tai indekseihin ei kuitenkaan tehdä mitään tarkistuksia, eikä komissio (Eurostat) ota huomioon jäsenvaltioiden jo julkaistuihin lukuihin ehdottamia muutoksia. Sen jälkeen, kun joulukuun 1997 indeksi julkaistaan (tammikuussa 1998), ei indeksipistelukuja muuteta ennen joulukuun 1998 indeksin julkaisemista. Takautuvia tarkistuksia voidaan jälleen tehdä, kun tammikuun 1999 indeksi julkaistaan. Komissio on hyväksynyt YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen mukaisesti kaksi yksityiskohtaista asetusta, joissa säädetään YKHLien toimeenpanosta. Lisäksi valmistellaan muita asetuksia. • Komission asetus (EY) N:o 1749/96 toimeenpanon alkutoimenpiteistä kattaa kuusi teknistä aluetta: peruskattavuuden, uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut, perusaggregaatit sekä laadullisten mukauttamismenettelyjen, otantojen ja hintojen vähimmäisvaatimukset. • Komission asetuksessa (EY) N:o 2214/96 säädetään YKHLien alaindeksien ilmoittamisesta Eurostatille, joka tiedottaa indekseistä. • Komission asetusluonnos koskee YKHLien painojen laadullisia vähimmäisvaatimuksia. • Toisella komission asetusluonnoksella muutetaan komission asetusta (EY) N: o 1749/96 kattavuuden osalta, ja siinä ehdotetaan asteittaista menettelyä YKHLn perustana olevien tavaroiden ja palvelujen kattavuuden laajentamiseksi. • Kolmannella komission asetusluonnoksella muutetaan komission asetusta (EY) N:o 1749/96 YKHI:n maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden osalta. 8 9 Liechtenstein ei laske kansallista KHI:ä eikä siksi toimittanut väliaikaista indeksiä. Lisätietoja käytettävissä olevista tiedoista kohdassa 6. 4. sivu 13/62 6. 2. 1 Peruskattavuus Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklassa määritellään YKHLien peruskattavuus. Se perustuu melko uuteen kansainväliseen COICOP-kulutusluokitukseen (Classification Of Individual Consumption by Purpose). Yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejä varten tästä luokituksesta on tehty erityinen versio, joka tunnetaan nimellä COICOP/YKHI10. Se perustuu COICOP-luonnokseen, joka hyväksyttiin YK:n Euroopan talouskomission (UN-ECE), OECD. n ja Eurostatin yhteisessä kokouksessa Genevessä 30. 4. —3. 5. 1996. Kullekin COICOP/YKHI-luokalle annettu paino vaihtelee maasta toiseen sen mukaan, miten suuren osan eri tavarat ja palvelut muodostavat kokonaiskulutuksesta kussakin maassa. Ei siis ole olemassa yhtä ainutta koria, jota sovellettaisiin kaikissa jäsenvaltioissa. Tämä vastaa YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 4 artiklassa esitettyä vertailukelpoisuusvaatimusta. Väliaikaisiin 1-vaiheen indekseihin11 verrattuna kattavuutta on laajennettu ottamalla mukaan mm. seuraavat hyödykkeet: auto- ja kotivakuutukset, valmismatkat, pankkipalvelut, koulutukseen liittyvät tavarat ja palvelut, kuten iltaopiskelu, sekä ilman reseptiä hankittavat terveydenhoitotuotteet12. Muutamat vaikeasti mitattavat luokat, esimerkiksi useimmat terveys- ja koulutuspalvelut, eivät vielä sisälly YKHLiin. Komission asetusluonnoksella muutetaan komission asetusta (EY) N:o 1749/96 kattavuuden osalta. YKHLn kattavuutta ehdotetaan laajennettavaksi asteittain joulukuusta 1998 alkaen. Tarkoitus on ottaa mukaan ongelmallisia luokkia, kuten terveys- ja koulutuspalvelut, joihin liittyy suuria institutionaalisia eroja eri jäsenvaltioissa13. Laskennallisina vuokrina tai asuntolainojen korkokustannuksina ilmaistavien omistusasumisen kustannusten ei katsota vaikuttavan inflaatioon, eivätkä ne siten kuulu YKHI:ien piiriin. Uusien asuntojen nettohankintahintojen sisällyttämistä kuitenkin harkitaan. 6. 2. 2 Uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut Kansallisia kuluttajahintaindeksejä arvostellaan usein siitä, että niissä ei oteta huomioon uusia hyödykkeitä, kuten matkapuhelimia tai kotitietokoneita. YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen (5 artiklan 3 kohta) vaatimus asianmukaisuuden ylläpitämisestä tarkoittaa sitä, että on varmistettava, ettei tällaista arvostelua voida kohdistaa YKHLeihin. Jos jotkut jäsenvaltiot ottavat uudet hyödykkeet mukaan, kun niistä tulee merkittäviä kulutuseriä, ja jotkut eivät, tämä voi johtaa merkittäviin eroihin mitatuissa inflaatioasteissa. tahtiin ja pysyvät markkinakehityksen Komission asetuksen (EY) N. o 1749/96 4 artiklalla varmistetaan, että eri maiden YKHLt tasalla. Uudet hyödykkeet kehittyvät samaan sisällytetään YKHLiin, kun niiden osuus jäsenvaltion kokonaiskulutuksesta on noussut yli yhteen tuhannesosaan. Jäsenvaltiot ovat velvollisia luomaan seurantajärjestelmän, jonka avulla uudet keskeiset hyödykkeet ja palvelut voidaan tunnistaa tammikuusta 1997 lähtien. Jäsenvaltioiden olisi voitava tunnistaa uudet hyödykkeet ja ilmoitettava niistä komissiolle (Eurostatille), joka välittää kullekin maalle tiedot muissa maissa YKHLien piiriin äskettäin otetuista hyödykkeistä14. Ei kuitenkaan ole helppoa määritellä, mitkä ovat uusia keskeisiä hyödykkeitä tai luoda toimivia menetelmiä niiden tunnistamiseksi. Seurantajärjestelmää koskevaa vaatimusta on vielä tarpeen selkiyttää. 10 11 12 13 14 Ks. myös kohta 6. 2. 7. Ks. kohta 6. 1. Lisätietoja kohdassa 12. 2. 2. Ks. myös kohta 8. 1. Lisätietoja kohdassa 12. 5. sivu 14/62 6. 2. 3 Laadullisten mukauttamismenettelyjcn vähimmäisvaatimukset YKHLien olisi mitattava "puhtaita hintamuutoksia", eikä ostettujen laadun muuttuminen saisi vaikuttaa niihin. Siksi YKHLiin otettavia hintoja pitäisi mukauttaa tavaroiden ja palvelujen laadunmuutosten edellyttämällä tavalla. Ei ole kuitenkaan olemassa yksimielisyyttä siitä, miten tämä pitäisi tehdä, ja eri maiden käytännöissä on suuria eroja, tämä on luultavasti suurin yksittäinen vertailukelpoisuutta heikentävä tekijä15. tuotteiden KHLt eroavat toisistaan siksi, että samaa hyödykkeen fyysisten ominaisuuksien muutosta käsitellään eri maissa sangen eri tavoin. Tämä ei tarkoita sitä, että samoille laatuominaisuuksille olisi annettava eri jäsenvaltioissa sama arvo, vaan että arvottamisen periaatteiden ja käytäntöjen pitäisi olla samat. Käytäntöjen erot eivät tasaannu indeksiin kuuluvien tavaroiden ja palvelujen välillä, vaan päin vastoin on todennäköistä, että ne kumuloituvat eroiksi, jotka ovat selvästi suurempia kuin 0,1 prosenttiyksikköä. Meneillään olevat tutkimukset moottoriajoneuvojen tekijän vaikutus kansallisiin laadunmuutoksista näyttävät osoittavan, että yksin KHLeihin voi vuositasolla olla 0,1 :tä prosenttiyksikköä suurempi. tämän Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 5 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on selvitettävä laadunmuutosten käsittelyssä noudatettavaa käytäntöä ja vältettävä automaattista ketjuttamista, jota sovellettaessa oletetaan, että kahden "mallin" välinen hintaero johtuu kokonaan laadunmuutoksesta. Jos jäsenvaltio aina olettaa, että uuden "mallin" korkeampi hinta johtuu aina laadunmuutoksesta eikä siten aiheuta hinnanmuutosta KHI. ssä, tällainen automaattinen ketjuttaminen voi johtaa inflaation ali- tai yliarvioimiseen. Jäsenvaltioiden on muutettava käytäntöjään varmistaakseen, että automaattista ketjuttamista ei käytetä tammikuun 1997 indeksistä lähtien. Ketjutusmenettelyä voidaan käyttää silloin, kun voidaan perustella, että hyödykkeen laatuerosta "Päällekkäisten hintojen menetelmää" voidaan käyttää silloin, kun korvaava hyödyke on tulossa markkinoille, ja hyödykkeen ja sitä korvaavan hyödykkeen hintoja kerätään samanaikaisesti Päällekkäisyyskauden hintaeroa voidaan käyttää laatueron arvon estimaattina. ja sitä korvaavan hyödykkeen hintaero johtuu yksinomaan laadunmuutoksiin Jäsenvaltioiden on voitava osoittaa, että automaattista ketjutusta ei käytetä. Implisiittistä ja liittyvää mukauttamista on seurattava valikoivasti, jotta eksplisiittistä voitaisiin määritellä vertailukelpoiset hyvät toimintatavat16. Komissio (Eurostat) avustaa tassa työssä saatuja laadunmuutosestimaatteja sisältävän tietokannan. jäsenvaltioiden sekä muista perustamalla toimittamia lähteistä Laadunmuutosten määrittely on ongelmallista, ja sitä varten tarvitaan vielä paljon tutkimusta Komission asetuksessa kiinnitetään huomiota näihin ongelmiin, sillä laadunmuutoksia on otettava huomioon monissa tapauksissa, joissa on aikaisemmin käytetty automaattista ketjutusta. Komissio (Eurostat) tukee työohjelmaa, jonka tarkoituksena on suunnitella joiden hintoja sellaisten tutkimus keskitty\ käytetään valikoitujen huipputekniikan tuotteiden laadunmuutosten huomioon ottamiseen sekä tietojen kokoamiseen laadunmuutoksia koskevaan Eurostatin tietokantaan. laadunmuutosten käsittelymenetelmiä, laatimisessa. Tällä hetkellä tavaroiden ja palvelujen tiettyjen YKHI-alaindeksien 6. 2. 4 Hintojen vähimmäisvaatimukset KHI. n hintojen estimoinnissa käytetään usein menetelmää, jossa edellisen viitejakson hintatieto siirretään suoraan seuraavalle jaksolle. Hintatiedot kerätään kenttätyönä (yleensä joka 15 16 Ks. esim. "Boskin Report": "Towards a more accurate measure of the cost of living", Final report to the United States Senate Finance Committee from the Advisory Commission to study the Consumer Price Index, Michael J. Boskin, Chairman et. al. , 4. 12. 1996. Lisätietoja kohdassa 12. 7. sivu 15/62 kuukausi) tietyistä hyödykkeistä tietyistä vähittäismyymälöistä. Jos jotakin hintaa ei saada kerättyä, tai se jätetään keräämättä, käytetään yleensä edellisellä kerralla saatua hintatietoa, joka voi olla useitakin kuukausia vanha. Tämän edellisen viitejakson hintatietojen siirtämisen kieltäminen on tärkein tavoite neuvoston asetuksen (EY) N:o 1749/96 6 artiklassa, jossa edellytetään jäsenvaltioiden pitävän kohdeotoksensa samana kuukaudesta toiseen. Kohdeotoksen ylläpitäminen on tärkeätä, sillä tarkoituksena ei ole mitata hintatasoa vaan hintojen muutoksia. Jos hintatietoja ei saada kerättyä, ne on estimoitava asianmukaisin menetelmin sen sijaan, että automaattisesti käytettäisiin viimeksi kerättyä hintatietoa. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava kohdeotoksesta selvitys, josta käy ilmi kerättäviksi suunniteltujen hintojen lukumäärä ja jossa esitetään yhteenveto niiden puuttuvien hintojen määrästä, jotka on korvattu estimoiduilla hinnoilla, sekä estimointimenetelmistä17. Komission asetus ei vastaa seuraaviin kysymyksiin: • Mitkä hintatietojen estimaatit eivät sovellu käytettäviksi? • Kuinka suuri estimaattien lukumäärä saa olla ilman, että vertailukelpoisuus kärsii? tutkii (Eurostat) estimoinnin vaikutuksia ja määrittelee Komissio jatkossa tarkoituksenmukaisen hintaestimaattien enimmäismäärän sekä sallittavat estimointimenetelmät. Tutkimuksissa selvitetään ja arvioidaan käytössä olevat ja käytettäväksi soveltuvat menetelmät, joilla puuttuvia hintoja voidaan estimoida. Arvioinnissa olisi otettava huomioon hyödykkeiden korvaaminen ja laadunmuutosten käsittelyyn liittyvät kysymykset. Arvioinnin yhteydessä olisi todellisissa estimaateissa esiintyvien virheiden voitava määritellä puuttuvien hintojen mittakaava, mutta sitä varten olisi tiedettävä suunnilleen, mikä "oikean vastauksen" pitäisi olla. Vaihtoehtona on arvioida kvalitatiivisesti erilaisten laskentamenetelmien perustana olevat tämä olettamukset. Hintojen puuttumista ei pitäisi pitää lähestymistapa ei johtaisikaan liiallisiin virheisiin ainakaan yhden kuukauden aikana. satunnaisilmiönä, vaikka 6. 2. 5 Perusaggregaattien hintaindeksit YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 9 artiklassa edellytetään, että YKHLien on oltava Laspeyres-tyyppisiä indeksejä. Vaikka jäsenvaltioiden tuottamat YKHLt ja KHLt voivat erota toisistaan yksityiskohtien osalta, esimerkiksi siinä, miten usein painoja päivitetään18, niitä voidaan laajasti ottaen pitää Laspeyres-tyyppisinä indekseinä. Ne ovat siten indeksejä, joissa kuukausittaiset käyttämällä kulutusryhmäkohtaisia painoja, jotka perustuvat painojen viitejakson kulutusrakenteeseen ja kohdeväestön tällä jaksolla maksamiin hintoihin. hinnanmuutokset mitataan hintaindeksien keskiarvona YKHLeistä annetussa neuvoston asetuksessa ei kuitenkaan määritellä kaavaa, jota "perusaggregaattien" laskennassa olisi käytettävä. Perusaggregaatit ovat luokituksen alin taso, jonka yksiköille painot määritetään. Perusaggregaattien laskennassa ei käytetä painoja, vaan ne perustuvat yksinomaan hintoihin. Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 7 artiklassa säädetään perusaggregaattien laskentakaavasta. Käytännöt eri jäsenvaltioissa olivat hyvin erilaisia, ja yksimielisyyteen pääsy oli vaikeata. Jäsenvaltiot olivat eri mieltä lähinnä kahdesta kysymyksestä. Ensimmäinen kysymys koski sitä, pitäisikö yksittäisten indeksien laskennassa suhdetta vai käyttää tasolla olevien hyödykkeiden keskihintojen luokituksen tietyllä 17 18 Lisätietoja kohdcotoksista kohdassa 12. 8. 2. Ks. myös kohta 8. 2. sivu 16/62 hintasuhteiden keskiarvoa. Toinen kysymys koski sitä, käytetäänkö edellä mainittuna keskiarvona geometrista vai aritmeettista keskiarvoa19. suhdetta, mutta ei hintasuhteiden jotka käyttävät muita kaavoja kuin aritmeettisten tai geometristen Komission asetuksen mukaan voidaan käyttää aritmeettista keskiarvoa20. Niiden keskihintojen tai geometristen jäsenvaltioiden, täyttävät keskihintojen vertailukelpoisuusvaatimuksen. indeksien perusaggregaattien laskennassa käytettävää kaavaa ennen vuoden 1997 tammikuuta, mutta niitä on kannustettu tekemään niin. suhdetta, olisi voitava osoittaa, että käytetyt vaihtoehdot ei ole vaadittu muuttamaan joko aritmeettisten Jäsenvaltioita Päätös kieltää hintasuhteiden keskiarvokaavan käyttö ei perustunut siihen, että sitä pidettäisiin yleisesti vääränä, vaan siihen, että sen antamat tulokset eivät ole vertailukelpoisia muiden kaavojen antamien tulosten kanssa. Päätöksen ansiosta tutkimus voi jatkossa keskittyä näiden muiden kaavojen etuihin. 6. 2. 6 Otantojen vähimmäisvaatimukset Tilastoteorian mukaan satunnaisotannalla voidaan välttää tilastoharhoja. Satunnaisotantaa ei ole kuitenkaan helppo soveltaa KHLn hintojen keruussa, ja useimmat jäsenvaltiot käyttävät "harkintaan tai edustavuuteen perustuvia" otantamenetelmiä. Päätös siitä, mitä hintoja kerätään, voi siten perustua vähittäiskauppiaiden yhteistyöhaluun tai hintahaastattelijoiden mieltymyksiin. Tämä ei vaikuta hyvältä toimintatavalta, mutta ei ole helppoa osoittaa, että tuloksena olevat indeksit eivät tämän takia olisi vertailukelpoisia. eroja suuria sen mukaan, Komission (Eurostatin) teettämät tutkimukset ovat osoittaneet, että erilaiset otantatekniikat voivat merkittävästi heikentää vertailukelpoisuutta. Tutkimusten mukaan hyödykeryhmissä voi vai esiintyä todennäköisyysotantaa, mutta keskimäärin erot eivät kuitenkaan ole merkitseviä. Lisäksi ilmeni, vaikutuksia vertailukelpoisuuteen. Kuluttajahintaindeksien alueellisen kattavuuden erot eivät sen sijaan näytä heikentävän vertailukelpoisuutta, sillä alueellisten indeksien ja kokonaisindeksin väliset erot että selvästi, vertailukelpoisuuden parantamiseksi tarvitaan nykyisiä toimintatapoja muuttavia sääntöjä. perusaggregaattien määrällä satunnaisia. Tutkimukset edustavuuteen lyhytaikaisia käytetäänkö perustuvaa osoittivat näyttävät olevan täysin olla että voi Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 8 artiklan tarkoituksena on parantaa tarvittavilta osin YKHLien luotettavuutta ja vertailukelpoisuutta pienentämällä niitä eroja, jotka johtuvat erilaisista otantatekniikoista ja toimintatavoista. Artiklassa edellytetään, että jäsenvaltiot tarkistavat hintaotantansa riittävyyden YKHLejä varten ja mukauttavat otantamenetelmiään tarpeen mukaan. Jäsenvaltiot eivät siis voi vain olettaa kohdeotoksensa olevan riittävä, vaan niiden on esitettävä myös näyttöä21. ja Harkintaan tai edustavuuteen perustuvan otannan laajamittainen käyttö merkitsee sitä, ettei ole olemassa riittävää teoreettista pohjaa, jonka avulla voitaisiin määritellä YKHLien luotettavuus laskemaan (edustavuus kuluttajahintaindeksiensä otantavirheitä, eikä missään valtiossa ole mittaria tilastoharhalle. Tällaisten virheiden paljastuminen tehostaisi myös otannan suunnittelua. Parhaillaan tehdään tutkimuksia siitä, miten YKHLien otantavirheitä ja tilastoharhoja voitaisiin arvioida. Tuloksia tavalla. On käytetään myöhemmin näiden virheiden rajaamiseksi tarkkuus). Vain muutamat tarkoituksenmukaisella jäsenvaltiot pyrkivät 19 20 21 Yhdysvaltain työvoimatilastoja laativa virasto (United States1 Bureau of Labor Statistics, BLS) tutkii myös tätä kysymystä Boskinin raportin takia. Lisätietoja kohdassa 12. 6. Lisätietoja kohdcotoksesta kohdassa 12. 8. 2. sivu 17/62 saatava perusaggregaatissa vaadittavien hintatietojen määrällä saadaan riittävän luotettava YKHI. selville, millä perusaggregaattien määrällä ja ominaisuuksilla ja kussakin 6. 2. 7 YKHLn alaindeksien ilmoittaminen ja levittäminen YKHLeistä annetussa neuvoston asetuksessa edellytetään, että YKHLien alaindeksit määritellään ja tuotetaan sekä julkaistaan yhdessä YKHLien kanssa. Lähentymisperusteisiin liittyvä hintatason vakauden arviointi koskee pääasiassa kokonais- YKHLä, mutta inflaatiopaineiden lähteiden selvittämiseksi YKHI on jaettava osiin eri hyödykeluokkien mukaisesti. Komission asetuksessa (EY) N:o 2214/96 määritellään joukko alaindeksejä, joilla on sama kattavuus ja jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille). Ne perustuvat COICOP/YKHI-luokitukseen22. Monet käyttäjät pitivät tätä merkittävänä parannuksena, sillä kansallisten KHLien koostumus ei vastaa yhteistä luokitusta. tarkkuudella. Jäsenvaltiot toimittavat joka kuukausi komissiolle (Eurostatille) perusindeksit, eli YKHLn ja sen alaindeksit, yhden desimaalin tarkkuudella (esim. 99,5 tai 102,4) siten, että 1996 = 100. Liiallisten ja ristiriitaisten pyöristysvirheiden välttämiseksi kaikki indekseihin perustuvat tilastot tilastot julkaistaan yhden lasketaan näiden perusindeksien perusteella. Kaikki johdetut desimaalin Indeksipisteluvun vuosikeskiarvo on kahdentoista kuukauden indeksien summa (yhden desimaalin tarkkuudella) jaettuna kahdellatoista ja pyöristettynä yhden desimaalin tarkkuuteen. Tämän vuosikeskiarvon muutos 12 kuukauden aikana perustuu jotka perustuvat suoraan perusindekseihin. kuitenkin pyöristämättömiin keskiarvoihin, Jäsenvaltiot ovat toimittaneet myös käyttämänsä alaindeksien painot ja ne ilmoittavat komissiolle (Eurostatille) kaikista myöhemmistä muutoksista. Alaindeksien painot toimitetaan Eurostatille vähintään yhden tuhannesosan tarkkuudella. EKHLien ja RLKHLien alaindeksien painot julkaistaan vähintään yhden tuhannesosan tarkkuudella. Maaliskuusta 1997 lähtien komissio (Eurostat) on julkaissut kaikki alaindeksit ja niiden painot kuukausittain23. 6. 2. 8 Yhteiset viitejaksot laatimisessa käytetään kolmenlaisia perusajanjaksoja. Ne ovat Kuluttajahintaindeksien ajanjakso, jolta perushinnat saadaan (hintojen viitejakso); ja ajanjakso, jonka indeksipisteluku on 100 (indeksin viitejakso). Kansallisissa kuluttajahintaindekseissä on eroja kaikissa näissä ajanjaksoissa. jolta hyödykkeiden painot saadaan (painojen viitejakso24); ajanjakso, Neuvoston asetuksessa säädetään YKHLn indeksin viitejaksoksi 1996 = 100. Koska YKHLt saadaan kansallisista KHLeistä, on ollut välttämätöntä suhteuttaa YKHI ja sen alaindeksit uudelleen 1996, eli ilmaista YKHLn ja sen alaindeksien muutokset suhteessa vuoden 1996 keskihintatasoon ja myöhemmin joulukuun 1996, 1997, 1998 jne. tasoon. "Hintapäivitys" on yksinkertaisesti itsessään ole mitään vaikutusta mitattuun inflaatioasteeseen. Sen ansiosta YKHLejä voidaan kuitenkin käsitellä ja ne voidaan esittää samalla tavoin, ja se mahdollistaa indeksien laatimisen jäsenvaltioiden ryhmille tai EU:lle kokonaisuutena sekä maiden painojen tarkistamisen vuosittain. Sellaisten KHLien aggregointi, joiden viitejaksot ja painojen päivitystiheydet poikkeavat toisistaan, toi esille Laspeyres-kaavan laskennalliset edut25. suhteuttamista, jolla ei 22 23 24 25 Ks. myös kohta 6. 2. 1. Lisätietoja kohdassa 6. 4. Lisätietoja kohdassa 12. 3. 2. Ks. myös kohta 6. 2. 5. sivu 18/62 6. 3 EKHI ia RLKHI Euroopan kuluttajahintaindeksi (EKHI) lasketaan EU:n 15 jäsenvaltion YKHLien painotettuna keskiarvona. Indeksi lasketaan vuosittaisena ketjutettuna indeksinä, jossa maiden painoja voidaan muuttaa joka vuosi. Jäsenvaltion paino on sen osuus EU:n kotitalouksien lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen kokonaismäärästä. Kansallisina valuuttoina ilmoitetut lopulliset kulutusmenot muunnetaan ostovoimastandardeiksi (OVS) käyttämällä lopullisen kulutuksen ostovoimapariteetteja. Vuoden 1997 osalta maiden painoina käytetään kansallisen tilinpidon tietoja vuodelta 1995 vuoden 1996 hintoihin arvotettuna. ETA:n kuluttajahintaindeksi lasketaan samalla tavoin, mutta mukana ovat myös Islanti ja Norja26. saadaan vastaava Eurooppalainen YKKTI saadaan jäsenvaltioiden YKHLeistä aggregoimalla. Sillä mitataan inflaation vaikutusta kunkin jäsenvaltion kansallisen valuutan sisäiseen arvoon, jolloin aggregoimalla inflaatiovaikutus koko EU:n osalta. Rahamääräiset taloustoimet kattavat lopulliset kulutusmenot tarjoaa sopivan painon, sillä niiden kattavuus on yhdenmukainen YKHLn kanssa. On tarkoituksenmukaista, että indeksi perustuu kunkin jäsenvaltion kulutuksen volyymin osuuteen kaikkien jäsenvaltioiden kokonaiskulutuksesta siten, että volyymi on arvotettu vakiohintoihin eikä esimerkiksi arvoihin, jotka riippuvat rahoituksellisista ja muista tekijöistä. Eurostat muuntaa KHLn ja YKHLn kansalliset painot (OVP). Niiden käytöllä voidaan välttää häiritsevät käyttämällä ostovoimapariteetteja valuuttakurssien heilahtelut, lopullisista kulutusmenoista voidaan määrittää tarkoituksenmukaisella tavalla, toisin sanoen kahdelle maalle, joiden kulutuksen volyymi on sama, annetaan sama paino. suhteellinen osuus jäsenvaltion ja kunkin Rahaliittoon osallistuvien maiden kansalliset valuutat korvataan eurolla. Vielä on päättämättä, miten rahaliiton kuluttajahintaindeksi (RLKHI) lasketaan ja varsinkin miten kunkin jäsenvaltion suhteellinen paino RLKHLssä määritellään, kun osallistujamaiden kotitalouksien kulutusmenot ilmoitetaan euroissa. 6. 4 Komission (Eurostatin) julkaisemat YKHI-tiedot YKHLt ovat syntyneet komission (Eurostatin) ja kansallisten tilastolaitosten' kolme vuotta kestäneen, hintaindeksien laatimisessa käytettävien erilaisten menetelmien ja toimintatapojen yhdenmukaistamiseen tähdänneen yhteistyön tuloksena. Ensimmäinen YKHI-sarja julkaistiin 7. maaliskuuta 1997. Siitä lähtien komissio on julkaissut joka kuukausi seuraavat indeksit: kokonais-YKHLt kaikille EU. n jäsenvaltioille sekä Islannille ja Norjalle27 Euroopan kuluttajahintaindeksin (EKHI) ETA:n kuluttajahintaindeksin (ETA) noin 100 alaindeksiä ja niiden painot ja painotetut keskiarvot (EKHI ja ETA) maiden painot. Yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä ja niiden alaindekseistä annetaan seuraavat tiedot: • kuukausi-indeksitaso • kuukausimuutos • vuosimuutos • indeksin vuosikeskiarvo 26 27 Liechtenstein ei kuulu ETA:n kuluttajahintaindeksiin, sillä se ci laske kansallista KHI:ä eikä YKHLä. Liechtenstein ja Sveitsi eivät laske YKHI:ä. sivu 19/62 • keskimääräinen vuosimuutos. Tiedot päivitetään kuukausittain, ja ne ovat kaikkien käytettävissä Eurostatin NEWCRONOS- tietokannassa. Tiedot ovat saatavissa Eurostatin Data Shop -myymäläverkoston kautta. Ensimmäisen YKHI-sarjan julkistaminen 7. maaliskuuta 1997 otettiin tiedotusvälineissä myönteisesti vastaan, ja käyttäjät ovat tyytyväisiä kuukausittaiseen tietojen julkaisemiseen. YKHLien laatiminen on mutkikas tehtävä, ja Suomi havaitsi virheen YKHI-laskelmassaan juuri ensimmäisen indeksisarjan julkaisemisen jälkeen. Virhe korjattiin, ja Suomen YKHI-sarja tarkistettiin helmikuun indeksien julkaisemisen yhteydessä 7. huhtikuuta 1997. Myös Saksan ja Itävallan YKHI-sarjoissa olleet virheet korjattiin, ja näiden jäsenvaltioiden tarkistetut luvut julkaistiin, elokuun YKHI-tietojen julkaisun yhteydessä 7. lokakuuta 1997. YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti YKHLä on sovellettava tammikuun 1997 indeksistä alkaen. Yhteinen indeksin perusjakso on vuosi 1996. Vuoden 1997 hintojen vaihtelu määritellään siis suhteessa vuoden 1996 indekseihin. YKHI-käsitteitä aletaan siten soveltaa tammikuun 1996 indeksistä lähtien. Vaikka asetus ei vaadikaan vuoden 1995 indeksejä, kaikki jäsenvaltiot lupasivat toimittaa ne28. YTidistyneen kuningaskunnan vuoden 1995 indeksit ovat väliaikaisia indeksejä, jotka on mukautettu geometrisen keskiarvon vaikutusten edellyttämällä tavalla29. Vuoden 1995 indeksit ja vuoteen 1995 perustuvat vuoden 1996 muutosasteet eivät täytä YKHI-vaatimuksia, mutta niitä pidetään vertailukelpoisuuden osalta kansallisia kuluttajahintaindeksejä ja väliaikaisia indeksejä parempina30. Niitä pidetään siksi yhdenmukaistettuina inflaatioasteen mittareina vuoden 1996 kuukausia varten, ja komissio (Eurostat) julkaisee ne. estimoi kuukausi- YKHLt Irlanti 1996 neljännesvuositietojensa perusteella. Kuukausiluvut on saatu neljännesvuosi-indekseistä käyttämällä lineaarista interpolointia, ja niissä on otettu huomioon useita alennusmyyntien vaikutuksia. Nämä vaikutukset estimoidaan Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskevien kausivaihtelutietojen perusteella. ja kuukausialaindeksit vuosille 1995 ja Vuoden 1995 inflaatioasteen määrittämiseksi komissio (Eurostat) laskee vuoden 1994 kuukausille indeksit vuoden 1995 väliaikaisten indeksien muutosten perusteella. Nämä estimaatit ovat käytettävissä vain kokonaisindeksien osalta. Taulukko 1 Yhteenveto 7. lokakuuta 1997 jälkeen käytettävissä olevista YKHI-tiedoista kuukausittaiset indeksit YKHI alaindeksit 1995 kaikki jäsenvaltiot ei F eikä UK 1996 kaikki jäsenvaltiot kaikki jäsenvaltiot 1997 kaikki jäsenvaltiot kaikki jäsenvaltiot kuukausimuutokset YKHI alaindeksit [1995/1994]31 kaikki jäsenvaltiot ei mikään 1996/1995 kaikki jäsenvaltiot ei F eikä UK 1997/1996 kaikki jäsenvaltiot kaikki jäsenvaltiot 28 29 30 31 Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät ole toimittaneet alaindeksejä vuodelle 1995. Lisätietoja kohdissa 6. 2. 5 ja 12. 6. Väliaikaiset indeksit ovat käytettävissä kaikista EU:n jäsenvaltioista sekä Islannista, Norjasta ja Sveitsistä ajalta tammikuu 1994—joulukuu 1996. Väliaikaisista indekseistä myös kohdassa 6. 1. sivu 20/62 7 POIKKEUKSET YKHÏ:EISTÂ ANNETUN NEUVOSTON ASETUKSEN SÄÄNNÖKSISTÄ YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan mukaisesti komissio (Eurostat) voi tarvittaessa ja ERLä kuultuaan myöntää poikkeuksia asetuksessa säädetystä aikataulusta enintään yhden vuoden ajaksi. "Tarvittaessa" joutuu merkittävästi mukauttamaan tilastointijärjestelmäänsä täyttääkseen velvoitteensa. tarkoittaa sitä, että jäsenvaltio Vain muutama jäsenvaltio32 on hakenut poikkeusta. Useimmissa tapauksissa tarvittiin vain pientä mukauttamista, johon löydettiin tyydyttävät ratkaisut sovitun toteuttamisaikataulun puitteissa. Komissio (Eurostat) on lopulta myöntänyt vain yhden poikkeuksen Tanskalle, jonka tarvitsee ryhtyä soveltamaan perusaggregaattikaavaa vasta syyskuussa 1997. Takautuvat sarjat on kuitenkin toimitettava. 8 YHDENMUKAISTAMISEN JATKOTOIMET tekemiselle, YKHLt ovat tällä hetkellä paras tilastollinen pohja kuluttajahintojen inflaation kansainvälisten vertailujen on päästy pitkälle. ja menetelmien yhdenmukaistamisessa Vertailukelpoisuuden parantamiseksi on kuitenkin vielä tehtävä työtä. YKHLt eivät ole "täysin" yhdenmukaistettuja kuluttajahintaindeksejä, eikä niistä sellaisia tulekaan, sillä tavoitteena on vertailukelpoisuus eikä täydellinen yhdenmukaistaminen. Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa sallitaan nimenomaisesti kansalliset erot, joita esiintyy myös jatkossa, kunhan indeksien vertailukelpoisuus ei vaarannu. Lähiaikoina aiotaan ehdottaa seuraaviin kysymyksiin liittyviä teknisiä asetuksia ja sopimuksia: 8. 1 Kattavuuden laajentaminen Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklassa määritellään YKHLien peruskattavuus33 tammikuusta 1997 lähtien. YKHLt eivät täysin kata joitakin vaikeita luokkia, kuten terveys-ja koulutuspalveluita, joiden kohdalla institutionaaliset erot jäsenvaltioiden välillä ovat suuret. Koska monet terveydenhuoltoon, asumiseen ja koulutukseen liittyvät tavarat ja palvelut saavat runsaasti valtion selvää, mitkä hinnat pitäisi ' ottaa mukaan kuluttajahintaindeksiin, ja tätä ongelmaa käsitellään eri maissa eri tavoin. tukea, ei ole aina lopulliset rahamääräiset ja määritellään asteittainen menettely YKHLien kattavuuden käsite, Komission asetusluonnoksella muutetaan komission asetusta (EY) N:o 1749/96 kattavuuden laajentamiseksi. osalta "Kotitalouksien avulla jonka luonnosasetuksessa määritellään sekä indeksin kattamat tavarat ja palvelut että käytettävät hinnat, jotka olisi otettava huomioon nettomääräisinä ilman korvauksia, tukipalkkioita ja alennuksia. Luonnosasetus noudattaa uuden Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (EKT-95) määritelmiä silloin, kun ne soveltuvat kansainvälisiin inflaatiovertailuihin, ja siinä määritellään yksityiskohdat viittaamalla COICOP/YKHI-luokitukseen34. Luonnosasetuksessa säädetään, että tavaroiden ja palveluiden kattavuus on toteutettava kahdessa vaiheessa, joiden määräajat ovat joulukuu 1998 ja joulukuu 1999, seuraavasti: kulutusmenot" on (a) Vuokrat: Joulukuuhun 1998 mennessä yhdenmukaistetaan tuettujen vuokrien käsittely. (b) Asumiseen liittyvät palvelut: Joulukuuhun 1998 mennessä lisätään kattavuuteen jätteiden keruu, jätevedenkäsittelyjä vesihuolto, ellei näitä rahoiteta julkisin verovaroin. 32 33 34 Tanska, Saksa, Ranska ja Italia. Ks. myös kohta 6. 2. 1. Ks. myös kohdat 6. 2. 1 ja 6. 2. 7. sivu 21/62 (c) Rahoituspalvelut: Joulukuuhun 1999 mennessä YKHI kattaa loputkin rahoituspalvelut, esim. vero- tai sijoitusneuvonnan palkkiot. (d) Koulutus: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa yhdenmukaisesti kaikki koulutukseen liittyvät tavarat ja palvelut. Koulutukseen liittyvät menot otetaan huomioon nettoperiaatteella, eli painot ja hinnat perustuvat siihen osaan, jonka kuluttaja todella maksaa ja jota valtiovalta ei korvaa. Tämä koskee oppikirjoja ja muuta materiaalia, kouluaterioita ja kaikenlaisten koulujen ja yliopistojen tarjoamia koulutuspalveluita. Eurostat on asettanut erityisen task force -ryhmän, jonka tehtävänä on ratkaista tulojen mukaan määräytyviin hintoihin liittyvät menetelmäkysymykset. (e) Terveys: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa yhdenmukaisella tavalla kaikki terveydenhuoltoon lukuunottamatta). liittyvät tavarat ja palvelut (sairaalapalvelulta Terveydenhoitoon liittyvät menot otetaan huomioon nettoperiaatteella, eli painot ja hinnat perustuvat osaan, jonka kuluttaja todella maksaa ja jota sosiaaliturva ei korvaa. Task force -ryhmä selvittää toteutuksen menetelmällisiä kysymyksiä. Menetelmästä, jolla sairaalapalvelut sisällytetään indeksiin, sovitaan viimeistään joulukuussa 1998. Luokka lisätään mahdollisimman pian sen jälkeen. (0 Vakuutukset: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa kaikki asumiseen liittyvät vakuutukset, ei pelkästään koti-irtaimiston vakuutuksia. Joulukuuhun 1999 mennessä YKHI kattaa myös yksityiset ja matkavakuutukset. Menetelmistä päättää Eurostatin asettama task force -ryhmä. Jos ryhmä löytää ratkaisun aikaisemmin, lisäys voidaan toteuttaa aiemmin. liittyvät vakuutukset sekä vastuu- terveyteen (g) Sosiaaliseen suojeluun liittyvät palvelut: Joulukuuhun 1998 mennessä YKHI kattaa yhdenmukaisella tavalla päiväkotien ja kerhojen tarjoamat palvelut. Niihin liittyvät menot otetaan huomioon nettoperiaatteella, eli painot ja hinnat perustuvat osaan, jonka kuluttaja todella maksaa ja jota valtiovalta ei korvaa. Muiden sosiaaliturvaan liittyvien palveluiden (kuten vanhainkotien) sisällyttämisessä indeksiin on samanlaisia ongelmia kuin sairaalapalvelujen sisällyttämisessä. Näiden palvelujen merkitys kuitenkin kasvaa, joten ne olisi sisällytettävä YKHI:iin. Sisällyttämiseen (esim. vanhainkotien) liittyvät menetelmäongelmat ratkaistaan viimeistään joulukuussa 1998. Luokka sisällytetään indeksiin mahdollisimman pian sen jälkeen. t ' (h) Indeksiin sisältymättömät hyödykkeet: Seuraavat hyödykeryhmät eivät sisall> YKHLiin: huumaavat aineet, omistusasunnoissa asuvien laskennalliset vuokrat, muut laskennalliset vuokrat, uhkapeli, tietyt henkilökohtaiset hoitopalvelut, henkivakuutukset ja välilliset rahoituspalvelut. Takautuvia sarjoja laaditaan silloin, kun se on teknisesti mahdollista. Edellä lueteltujen tavaroiden ja palvelujen arvioidaan muodostavan noin 6 prosenttia "kotitalouksien lopullisista rahamääräisistä kulutusmenoista"35. Avoinna on myös kysymys siitä, miten mitata inflaation vaikutusta omistusasunnoissa asuviin*' YKHI kattaa jo omistusasunnossa asuville pienistä korjauksista ja säännöllisestä huollosta koituvat kustannukset. Joissakin kansallisissa kuluttajahintaindekseissä käytetään laskennallisia vuokria tai asuntolainojen korkokustannuksia, mutta ne eivät ole varsinaisia rahamääräisiä taloustoimia, eikä niitä siksi pidetä kansainvälisiin kuluttajahintavertailuihin soveltuvina Jäsenvaltiot ovat keskustelleet kysymyksestä laajasti. Eurostat jätti 13. maaliskuuta 1997 TOK:lle kannanottoasiakirjan, jossa se tiedustelee komitean mielipidettä siitä, pitäisiko tällainen vertailukelvoton hyödyke jättää pois- YKHLstä, vai pitäisikö se ottaa mukaan omistusasunnon nettohankintahinnan mukaan. Monet jäsenvaltiot puolsivat sitä, että asuntonsa 35 36 Ks. myös kohta 12. 2. 3. Ks. myös kohta 10. 2. sivu 22/62 omistavalle asunnon hankinnasta koituvien kustannusten pitäisi kuulua YKHLn piiriin. Ne olivat kuitenkin sitä mieltä, että uusien asuntojen nettohankintahintaa koskevan indeksin laatiminen oli ennenaikaista. Sovittiin siitä, että keskustelua aiheesta jatketaan ja että ennen lopullista päätöstä on tehtävä lisätutkimuksia. Eurostat perustaa vuonna 1998 erityisen task force -ryhmän tätä tehtävää varten. laajentaminen Periaatteelliseksi inflaation määritelmästä. tavaroiden ja palvelujen perusjoukon ulkopuolelle edellytti Kattavuuden yhteisymmärrystä otettiin "kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot". Jotkut ovat huomauttaneet, että indekseissä on niiden epätäydellisen kattavuuden takia vakavia puutteita, jos niitä verrataan tiettyihin kansallisiin KHLeihin, ja olettaneet samalla, että puutteiden vaikutukset ovat merkittäviä. Komissio (Eurostat) on kuitenkin huomauttanut, että KHLt eivät ole sopiva vertailukohde ja että pois jätettyjen hyödykkeiden vaikutus riippuu pikemminkin niiden josta on nettoperiaatteen suhteellisista hintamuutoksista kuin niiden kokonaisarvosta, mukaisesti vähennetty korvaukset ja joka ei sen vuoksi ole kovinkaan suuri37. kattavuudeksi 8. 2 YKHLien painojen laadulliset vähimmäisvaatimukset Yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti YKHLn painoja on ajantasaistettava niin usein kuin vertailukelpoisuusvaatimukset edellyttävät välttäen kuitenkin useammin kuin viiden vuoden välein suoritettavista kotitaloustiedusteluista aiheutuvia kustannuksia. Asetuksen 5 artiklan 3 kohdassa säädetään lisäksi, että on päätettävä niistä asetuksen täytäntöön panemiseksi ja tarvittavista asianmukaisuuden ylläpitämiseksi. KHLt ovat melko riippumattomia painojen muutoksista. Kaikkien painojen kattavan ajantasaistamisen avulla ei ole kustannussyistä toivottavaa. On kuitenkin tarpeen jossakin määrin varmistaa, että suuret erot päivitystiheydessä eivät johda vertailukelpoisuuden heikkenemiseen. jotka ovat välttämättömiä YKHLien tarkkuuden ylläpitäminen usein luotettavuuden toimenpiteistä, toistuvan suuren ja asetusluonnoksessa määritellään YKHLien liittyvät Komission vähimmäisvaatimukset. Käytettävät painot voivat käytännössä perustua jopa seitsemän vuoden takaiseen, meneillään olevaa vuotta edeltävään painojen viitejaksoon. Painoja on kuitenkin muutettava, jos kulutusrakenne muuttuu merkittävästi tänä aikana. Asetusluonnos antaa siten vähimmäistakuun YKHLien laatimisessa käytettävien painojen laadusta ja vähentää erilaisista päivitysväleistä johtuvia YKHLien eroja38. painojen laatuun Jäsenvaltioiden on itse päätettävä painojen tarkistusmenetelmästä ja perusteltava se. Komissio (Eurostat) on todennut, että on mahdollista kehittää laadunvarmistusmenettelyjä niitä muutamia painoja varten, jotka ovat erittäin tärkeitä YKHLien vertailukelpoisuuden, asianmukaisuuden ja luotettavuuden kannalta. Painojen tarkistuksesta olisi toimitettava komissiolle (Eurostatille) raportti. Siinä olisi vähintään osoitettava, että silloin, kun tiettyjen tavaroiden ja palvelujen hinnat ovat muuttuneet eri tavalla kuin kokonais-YKHI, näiden hyödykkeiden painojen seuraamiseksi on otettu käyttöön menetelmät, joiden avulla painojen asianmukaisuus voidaan varmistaa. Komissio (Eurostat) on jo muutamien vuosien ajan pyrkinyt yhdessä jäsenvaltioiden- kanssa yhdenmukaistamaan kotitaloustiedustelujen rakennetta, sisältöä ja tiheyttä. Tämä työ voi vaikuttaa kuluttajahintaindeksien yhdenmukaistamiseen, sillä painojen laatu ja ajantasaisuus riippuu näistä ja muista tietolähteistä, kuten kansantalouden tilinpidon tiedoista. 37 38 Lisätietoja kohdassa 12. 2. 3. Lisätietoja kohdissa 12. 3 ja 12. 4. sivu 23/62 8. 3 Maantieteellinen ja väestöllinen kattavuus Kansalliset KHLt eroavat toisistaan väestöllisen kattavuuden osalta esimerkiksi siinä, kuuluvatko laitoksissa asuvat indeksin piiriin vai eivät. Yksi erityisongelma on maan asukkaiden kulutus ulkomailla ja ulkomaalaisten vierailijoiden kulutus vierailumaassa. Tässä yhteydessä on myös vaikea erottaa työhön kuuluvaa ja yksityistä kulutusta. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 3 artiklassa YKHLn kattavuus rajataan "jäsenvaltion alueella kuluttajien tarpeiden välittömäksi kattamiseksi myyntiin asetettujen tavaroiden ja palvelujen hintoihin". Tämä ei kuitenkaan määrittele kuluttajan kotipaikka-asemaa. Kysymys liittyy siihen, käyttävätkö jäsenvaltiot YKHI-painojen ensisijaisena lähteenä kansantalouden tilinpitoa vai kotitaloustiedusteluja. Laitoksissa asuvat ja ulkomaiset vierailijat eivät yleensä kuulu kotitaloustiedustelujen piiriin. Kansantalouden tilinpitoon he periaatteessa kuuluvat, mutta vastaavien tarkkojen YKHI-painojen johtaminen voi olla vaikeata. Maaliskuussa 1997 julkaistut YKHLt kattavat tulotasosta riippumatta kaikki, missä tahansa talousalueella (kaupungissa tai maaseudulla) sijaitsevat kotitaloudet. Muutamat jäsenvaltiot joutuvat siksi mukauttamaan YKHLiensä painoja siten, että ne kattavat myös ne kotitaloudet, jotka eivät kuulu kansallisen KHLn piiriin (esimerkiksi Kreikka, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta). Ulkomailla asuvien, työhön liittyvällä matkalla olevien vierailijoiden ja laitostalouksien kulutusta käsitellään kuitenkin YKHLn yhteydessä samalla tavalla kuin kansallisessa KHLssä39. esitetään asetusluonnoksessa yhdenmukaistettu määritelmä Komission YKHLn maantieteelliselle ja väestölliselle kattavuudelle. Sen mukaan YKHLn painojen laskennassa on otettava huomioon kaikki "kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot"40, jotka aiheutuvat kyseisen jäsenvaltion talousalueella41. On huomattava, että kattavuuteen kuuluvat ulkomaisten vierailijoiden menot vierailumaassa, mutta siihen eivät kuulu kyseisen valtion asukkaille noudatettava "kotimaisuusperiaatetta". YKHLien pitäisi kattaa kaikkien yksityisten kotitalouksien kulutusmenot asuinalueesta riippumatta sekä laitoksissa asuvien henkilöiden menot. Indeksien täytyy kattaa kotitaloudet niiden tulotasosta riippumatta. Työhön liittyvät menot olisi jätettävä kattavuuden ulkopuolelle. aiheutuneet menot. ulkomailla YKHLn siis on 8. 4 YKHI:ien kattava määritelmä Jotta YKHLn laatimisesta saataisiin täydellinen ja virallinen esitys, komissio (Eurostat) tarkistaa ja laajentaa TOK:n tammikuussa 1997 hyväksymää täytäntöönpanosopimusta. Tässä asiakirjassa käsitellään monia YKHLien laatimiseen liittyviä kysymyksiä ja varsinkin niitä alueita, joilla lainsäädäntöä pidettiin ennenaikaisena tai tarpeettomana. Esimerkkejä tällaisista alueista ovat alennukset, tietojen muokkaus, tietojen keruun ajoitus ja kausitasoitukset. Jotta YKHI: ien laaditaan "suuntaviivoja", jotka koskevat sellaisia nykyisin sovellettavia käsitteitä, menetelmiä ja toimintatapoja, joiden katsotaan antavan vertailukelpoisia tuloksia. Tarkoituksena on laatia täydellinen kuvaus YKHLn oleellisista piirteistä vuoden 1998 aikana. saataisiin mahdollisimman nopeasti valmiiksi, laatimismenetelmä Lainsäädännölliset puitteet on jo luotu niille YKHLien laatimiseen liittyville kysymyksille, jotka voivat eniten heikentää tulosten vertailukelpoisuutta. Indeksien oleelliset osat on määritelty, mutta useita muita YKHLien laatimiseen liittyviä kysymyksiä on jätetty auki, mikä voi 39 40 41 Lukuun ottamatta Itävaltaa, jossa kansallinen KHI koskee maassa asuvien kulutusta oman maan talousalueella, kulutuksen kun (kotimaisuusperiaate). Ks. myös kohta 8. 1. Näiden laajennusten yhdistetty paino annetaan kohdassa 12. 2. 3. sisältää myös taas YKHI vierailijoiden ulkomaisten sivu 24/62 vaikuttaa tuloksena oleviin indekseihin. Näiden erojen ei nykytiedon mukaan odoteta merkittävästi heikentävän vertailukelpoisuutta. Kattavan määritelmän puutteesta on se etu, että jäsenvaltiot voivat noudattaa kansallisten KHI:ien laadinnassa soveltamiaan toimintatapoja, mutta haittana on toisaalta se, että näitä toimintatapoja ei ole dokumentoitu, eivätkä muut jäsenvaltiot, Eurostat tai muut käyttäjät tunne niitä. Lisäksi niitä voidaan muuttaa ilmoittamatta millekään kansallisen tilastolaitoksen ulkopuoliselle viranomaiselle. Jotta saataisiin aikaan puitteet YKHLien määrittelylle ja niihin liittyvälle sääntelylle, on saatava kuvaus siitä, mitä jäsenvaltiot tällä hetkellä tekevät. Tarkoituksena ei ole arvioida nykyisiä toimintatapoja, vaan saada niistä yksityiskohtainen kuvaus. EU:N LAAJENEMINEN 9 Monet maat ovat hakeneet Euroopan unionin jäsenyyttä42. Hakemuksista päätettäessä otetaan huomioon ehdokkaiden kyky täyttää jäsenyysvelvoitteet, joihin kuuluu poliittisen unionin ja talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen. Jäsenyyden kannalta tärkeät tilastotiedot toimittaa Eurostat. Jäsenyyden valmisteluvaiheessa hakijamaiden on pantava täytäntöön "yhteisön säännöstö"43, johon kuuluu myös yhdenmukaistettujen kuluttajahintaindeksien (YKHI) käyttöönotto. Ensimmäinen kokous hakijamaiden kanssa pidettiin vuonna 1996 tarkoituksena ottaa nämä maat mahdollisimman täydellisesti mukaan yhdenmukaistamishankkeeseen. Vuoden 1996 lopulla Eurostat lähetti kaikille hakijamaille kyselyn, joka koski jäsenvaltioiden YKHLien laatimiseen liittyvää lainsäädäntöä. Tarkoituksena oli selvittää puutteet YKHLä koskevien vaatimusten noudattamisessa, teknisen avun tarpeet, käytettävissä olevat resurssit, mahdolliset kustannukset sekä YKHLien täytäntöönpanon aikataulu. Saadut tiedot toimivat pohjana tuleville tapaamisille ja yksityiskohtaisen työohjelman laatimiselle. Kyselyn tulosten ensimmäisessä arvioinnissa keskityttiin hakijamaiden kykyyn tuottaa indeksi, joka kattaa kaikki ne tavarat ja palvelut, jotka kuuluvat komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 3 artiklan mukaan YKHLien peruskattavuuteen44. Yhteenveto tuloksista esitetään seuraavassa taulukossa. Taulukko 2 Arvio YKHLä koskevien vaatimusten täyttymisestä jäsenyyttä hakevissa valtioissa: Peruskattavuus YKHI:n peruskattavuusvaatimukscn täyttymistä koskeva hakijavaltioiden aikataulu: BUL CYP tammikuusta 1998: YKHLien laatiminen; (tiedot käytettävissä keväällä 1998) CZE 1998: luokittelun uudistaminen COICOP/YKHI-luokituksen mukaisesti; 1999: KHI-korin tarkistus; vuoden 2000 alusta: YKHLien laatiminen Eurostatin arvio peruskattavuusvaatimukscn täyttymisestä: ei mahdollista tällä hetkellä todennäköistä vuonna 1998 todennäköistä vuonna 2000 EST vuodesta 1998: edustavien hyödykkeiden osoittaminen niihin mahdollista vuonna 2000 YKHI:n alaindekseihin, joita kansallinen KHI ei vielä kata HUN 1997: kiinteän korin käsitteen käyttöönotto; mahdollista vuonna 2000 [ 1997 - 1998: COICOP/YKHI-luokituksen käyttöönotto | 42 43 44 Hakijamaat ovat: Bulgaria, Kypros, Tsekin tasavalta, Viro, Unkari, Latvia, Liettua, Puola, Romania, Slovakia ja Slovenia. Euroopan unionin jäsenvaltioita koskeva lainsäädäntö. Ks. myös kohta 6. 2. 1. sivu 25/62 LTU YKHI-vaatimusten täyttämiseen tarvitaan 2 vuotta LVA POL 1997: COICOP-luokituksen käyttöönotto ci mahdollista tällä hetkellä mahdollista vuonna 2000 todennäköistä vuonna 1999 kotitaloustiedusteluissa; tammikuu 1998: COICOP/YKHI-luokituksen käyttöönottoja ohjelmistojen kehittäminen YKHI:n laskentaa varten; maaliskuu 1998: COICOP-luokitukseen perustuvan painojärjestclmän käyttöönotto; vuodesta 1999: YKHLien laatiminen ROM ei ennen vuotta 1998 , SVK S VN joulukuu 1998: tavaroiden ja palvelujen kattavuus ei suunnitelmia kansallisen KHLn uudistamisesta ennen vuotta 2000 ei mahdollista tällä hetkellä todennäköistä vuonna 1999 pcruskattavuusasetuksen mukainen; COICOP/YKHI- luokituksen käyttöönotto; vuodesta 1999: YKHLien ja kaikkien alaindeksien laatiminen v 10 Y K HI ON KULUTTAJAHINTOJEN INFLAATION VERTAILUKELPOINEN MITTARI 10. 1 Vertailukelpoisuuden paraneminen Yhdenmukaistetut käsitteisiin, menetelmiin ja vertailemiseen Yhdenmukaistamishankkeen inflaatiomittareina on parantunut. , paremmin kuluttajahintaindeksit (YKHLt) perustuvat toimintatapoihin ja soveltuvat siksi jäsenvaltioiden kuin kansalliset kuluttajahintaindeksit tuloksena myös joidenkin kansallisten yhdenmukaistettuihin inflaation (KHLt). laatu indeksien Komissio (Eurostat) on YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen puitteissa antanut joukon komission asetuksia, joissa säädetään yhteisestä luokituksesta (COICOP/YKHI), YKPILien yhteisestä kattavuudesta sekä vähimmäisvaatimuksista, jotka koskevat esimerkiksi45 • uusien keskeisten kulutustavaroiden ja palvelujen (esim. matkapuhelimien) sisällyttämistä indeksiin • kuluttajien ostamien hyödykkeiden laadunmuutosten huomioon ottamista • hintaotosten edustavuuden varmistamista • vertailukelpoisten kaavojen käyttämistä hintamuutosten mittaamisessa. Boskinin raportti ja BLS:n46 siihen antama vastaus tukevat yhdenmukaistamisprosessin saavutuksia. Boskinin esille ottamat kysymykset olivat sellaisia, joihin yhdenmukaistamisen yhteydessä oli jo puututtu: varsinkin laadunmuutosten huomioon ottaminen, käytettävä peruskaava ja markkinoiden kehittymisen seuranta (uudet hyödykkeet ja painot). laadinnan ensimmäisessä YKHLien vertailukelpoisuus parani merkittävästi, kun indeksien ja vaiheessa poistettiin omistusasunnoissa asuville aiheutuvien kustannusten koulutuspalvelujen erilaiset käsittelymenetelmät. Vähimmäisvaatimusten asettaminen paransi myös merkittävästi vertailukelpoisuutta, kun kiellettiin epätarkoituksenmukaiset toimintatavat ja poistettiin pitkälti niiden aiheuttamat liittyivät esimerkiksi uusiin hyödykkeisiin, laadunmuutoksiin, puuttuviin hintoihin, aggregointiin, kaavoihin, hyödykkeiden korvaamiseen tai keruuliikkeisiin. Jäljellä olevien tilastoharhojen ja virheiden korjaaminen on tilastoharhat, terveys- jotka ja 45 •16 Lisätietoja kohdissa 6. 2 ja 12. Yhdysvalloissa KIll:n laskennasta vastaa Bureau of Lahor Statistics. sivu 26/62 keskipitkän aikavälin laatimisen yhteydessä. YKHLt sisältävät kuitenkin aina jonkin verran tilastovirheitä ja tuntemattomia harhoja. joka aloitettiin ensimmäisten YKHI-sarjojen tehtävä, Jos KHLn tilastoharhan suuruus voitaisiin määrittää, ei harhaa olisi, sillä KHI:ä voitaisiin korjata vastaavasti. Ennen kuin pystytään määrittelemään ja luomaan uusia, harhattomia mittareita, minkään tilastoharhan suuruudesta ei voida olla varmoja. Yleisesti ollaan yhtä mieltä siitä, että KHLn tilastoharhan merkittävin lähde on laadunmuutosten käsittely, mutta harhan suuruutta ei tiedetä. Kansallisia kuluttajahintaindeksejä voidaan kuitenkin käyttää pohjana, kun tutkitaan hintaindeksien laatimisen vaihtoehtoisia lähestymistapoja. vertailukelpoisuus, Asetuksiin ja suuntaviivoihin sisältyvillä säännöillä ja vähimmäisvaatimuksilla varmistetaan YKHLien lisäksi ja inflaatiomittareiden laatua. Myös kansallisia KHLejä voidaan parantaa ottamalla käyttöön nämä vähimmäisvaatimukset. Esimerkiksi tuotettu kuukausi-KHI aikaisemman neljännesvuosittaisen KHLn sijasta. Luxemburg on ensimmäisenä jäsenvaltiona korvannut kansallisen KHLn YKHLllä, ja Kreikassa on otettu käyttöön uusi kansallinen KHI, joka täyttää suurelta osin YKHLä koskevat vaatimukset. tammikuusta 1997 Irlannissa on luotettavuus parannetaan tarkkuus lähtien ja Käsitteen "kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot"47 käyttöönotolla luodaan yhteys Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään (EKT-95) ja määritellään samalla YKHLt siten, että niiden painot ja kattavuus voidaan määrittää selkeästi ja yksiselitteisesti, sekä parannetaan niiden yhteensopivuutta kansantalouden tilinpitojärjestelmän kanssa. 10. 2 Vertailukelpoisuus ia kattavuus YKHLien vertailukelpoisuus on saavutettu kohdassa 6. 2 kuvattujen toimien avulla. Tässä luvussa keskitytään YKHLn kattavuuteen. YKHLn käyttöönoton jälkeen komissiota (Eurostatia) ja jäsenvaltioissa toimivia tilastotieteilijöitä on arvosteltu siitä, että he eivät ole kyenneet sisällyttämään omistusasumista, koulutusta ja terveydenhuoltoa YKHLien perustana olevaan hyödykekoriin48. ( ' heidän YKHI kattaa jo omistusasunnoissa asuvien pienistä korjauksista ja säännöllisestä huollosta maksamat todelliset hinnat. Sen sijaan laskennallisia vuokria tai asuntolainojen korkoja, joita käytetään joissakin kansallisissa kuluttajahintaindekseissä omistusasunnoissa asuvien asumiseen liittyvän "inflaation" mittaamiseen, ei pidetä kansainvälisiin kuluttajahintojen inflaation vertailuihin soveltuvina, sillä ne eivät ole todellisia rahamääräisiä taloustoimia. Laskennalliset vuokrat ovat omistusasunnossa asuville asumisesta aiheutuvia vaihtoehtoiskustannuksia eivätkä heijasta ja muita vaihtoehtoiskustannuksia ei pidetä inflaatioon kuuluvina. Asuntolainojen korot ovat yksinkertaisesti lainakuluja, eikä näitä tavallisesti sisällytetä kuluttajahintaindekseihin. TOK keskusteli omistusasumisen käsittelystä YKHLssä 13. maaliskuuta 1997. Monet jäsenvaltiot katsoivat, että asuntonsa omistavalle asunnon hankinnasta koituvien kustannusten pitäisi kuulua YKHLn piiriin. Ne olivat kuitenkin asuntojen nettohankintahintaa koskevan indeksin laatiminen olisi ennenaikaista. Sovittiin siitä, että keskustelua aiheesta jatketaan ja että ennen lopullista päätöstä tarvitaan lisätutkimuksia. Eurostat perustaa vuonna 1998 erityisen task force -ryhmän tätä tehtävää varten. kuluttajina maksamiaan hintoja. Näitä sitä mieltä, että uusien todellisia Suurin osa terveys- ja koulutuspalveluista ei kuulu Y/KHLn piiriin, mutta pois jättämisen vaikutus riippuu siitä, miten näitä palveluja lopulta mitataan ja erityisesti siitä, miten korvauksia 47 48 Ks. myös kohta 8. 1. Ks. myös kohta 8. 1. sivu 27/62 käsitellään. Kaikki KHLt eivät kata kaikkia terveys- ja koulutuspalveluja. Silloin kun ne ovat mukana, ei aina oteta huomioon sitä, että kuluttajat saavat usein korvauksen näistä menoista. Joitakin ratkaisuja on löydetty, ja lähes täydellinen kattavuus terveydenhuollon ja koulutuksen osalta saavutetaan kahdessa vaiheessa, joulukuussa 1998 ja joulukuussa 1999. Joitakin hyödykkeitä otetaan mukaan vasta vuoden 1998 jälkeen. Syynä on joko se, ettei millään jäsenvaltiolla ole teknisiä keinoja niiden käsittelemiseksi (esim. sairaalapalvelut: mitä kuluttajat niistä maksavat), tai se, että menetelmiä ja toimintatapoja on hiottava vertailukelpoisuuden varmistamiseksi. Jos oletetaan, että YKHLen "kotitalouksien lopullisten rahamääräisten kulutusmenojen" mukainen kattavuus jää 6 % alle tavoitekattavuuden, tällä on merkitystä vain silloin, jos pois jätettyjen hyödykkeiden inflaatio eroaa merkittävästi yleisestä inflaatiosta. Jos YKHLn osoittama inflaatioaste on esimerkiksi 2,0 prosenttia, indeksiin kuulumattomien hyödykkeiden inflaation pitäisi olla kaksinkertainen, jotta se muuttaisi mitatun tason arvoon 2,1 prosenttia. Jos pois jätettyjen hyödykkeiden alaindeksin kehitys noudattaa kokonaisindeksin kehitystä, tämä ei vaikuta YKHI. ilä mitattuun inflaatioasteeseen. Vaikka tavoiteltua suppeampi kattavuus on YKHI:n puute, sitä on arvioitava suhteessa yhdenmukaistamisprosessin muihin saavutuksiin. 10. 3 KHLn ia YKHLn erot YKHLien ja kansallisten KHLien numeeriset arvot poikkeavat toisistaan, sillä käsitteet, menetelmät ja toimintatavat ovat erilaiset. Kansalliset KHLt ja YKHLt palvelevat eri tarkoituksia, joten niiden vertaaminen suoraan voi olla harhaanjohtavaa49. Numeeriset erot voivat olla plus- tai miinusmerkkisiä, mutta niitä ei ole tarkoitus selittää tai kommentoida tässä kertomuksessa, sillä Euroopan komissio on jo tehnyt sen vuoden 1996 taloudellista lähentymistä käsittelevässä kertomuksessaan50. Tämän asiakirjan teemana on YKHLien vertailukelpoisuus ja sääntelykehyksen noudattaminen jäsenvaltioissa. YKHLt ovat ainoa vertaamiselle. vertailukelpoinen Inflaatiokehitystä arvioidaan niiden avulla talous- ja rahaliiton III vaiheen alkamista edeltävän tärkeän vaiheen aikana perustamissopimuksen mukaisesti. Kansalliset KHLt ja muut indeksit voidaan kuitenkin ottaa huomioon, sillä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, 109 j artiklassa sallitaan "muiden hintaindeksien" huomioon ottaminen. jäsenvaltioiden inflaatioasteen lähentymisen perusta 11 KÄYTTÄJIEN, TIEDOTUSVÄLINEIDEN JA JÄSENVALTIOIDEN REAKTIOT 11. 1 Euroopan rahapoliittisen instituutin (ERI:n) lausunto Euroopan rahapoliittinen instituutti on antanut seuraavan lausunnon: "Euroopan rahapoliittinen instituutti (ERI), josta on tarkoitus jatkossa kehittää Euroopan keskuspankki (EKP) ja joka on yksi tärkeimmistä indeksien käyttäjistä, on ollut aktiivisesti mukana YKHLien valmistelutyössä osallistumalla YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaiseen kuulemismenettelyyn, ja ERLn teknisiä asiantuntijoita on lisäksi osallistunut Eurostatin työryhmän työhön" ' 49 50 Ks. myös kohta 4. "Euroopan unionin jäsenvaltioiden taloudellinen lähentymiskehitys vuonna 1996" - KOM(96)560 lopullinen, julkaistu European Economy -julkaisussa, Supplement A, No 1 - tammikuu 1997. sivu 28/62 taloudellista Koska kansalliset KHLt perustuvat erilaisiin tavoitteisiin, käsitteisiin ja menetelmiin, ERI pitää yhdenmukaistamista välttämättömänä, jotta lähentymistä voitaisiin arvioida Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa edellytetyllä tavalla. ERI:n alkuvuodesta 1998 valmistuvassa taloudellista lähentymistä koskevassa kertomuksessa hintakehitystä arvioidaan YKHLien avulla. Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä keskitytään siis jäsenvaltioiden YKHLien vertailuun. Siirryttäessä rahaliiton kolmanteen vaiheeseen YKHLejä käytetään edelleen niiden yhtenäisvaluutta-alueen tekemiseen, jäsenvaltioiden välisten vertailujen ulkopuolelle. YKHLeistä tulee tässä vaiheessa kuitenkin erittäin tärkeitä rahapoliittisia indikaattoreita, joten indeksillä pyritään jatkossa todennäköisesti kattamaan koko rahaliiton lähentymisen arvioimiseksi alue (rahaliiton kuluttajahintaindeksi, RLKHI). Taloudellisen toteutetut laatimiselle. RLKHLien käyttö rahapolitiikan tarpeisiin voi myös lisätä tietojen ajantasaisuuden kaltaisten tekijöiden merkitystä, sillä tiedot ovat todennäköisesti tärkeitä politiikan kuukausittaisessa seurannassa. tilastollisen perustan RLKHLien tarjoavat hyvän toimenpiteet jäävät jotka Yhdenmukaistaminen on yleisesti ottaen edennyt tyydyttävästi. Yhtenäinen kattavuus, yhteinen luokitteluja alaindeksien julkaiseminen ovat merkittävästi parantaneet indeksien soveltuvuutta analyysien tekemiseen. Vertailukelpoinen peruskaava on luotu ja ensimmäiset menetelmien vertailukelpoisuuden parantamiseen tähtäävät toimenpiteet aloitettu (laadunmuutosten käsittely ja otantamenetelmät). ERI tukee lähestymistapaa, jonka mukaan vähimmäisvaatimukset olisi luotettavuuden määritettävä välittömästi parantamiseen olisi pyrittävä keskipitkällä aikavälillä. Monet käsiteltävistä kysymyksistä koskevat inflaation mittaamista sekä kuluttajahintatilastojen luotettavuutta yleensä, joten tällä alalla tehtävä työ on etenkin rahapolitiikan näkökulmasta tärkeää. Myönteisestä kehityksestä huolimatta kaikkia menetelmäeroja ei kuitenkaan vielä ole onnistuttu poistamaan. ERI pitää lisäksi erityisen tärkeänä sitä, että indeksi kattaa jatkossa myös ne kulutuserät, jotka eivät sisälly alkuvaiheen YKHLeihin. ja menetelmien vertailukelpoisuuden sekä Yhteenvetona voidaan todeta, että ERI pitää suunnitelmien mukaista YKHLien jatkokehitystä välttämättömänä edellytyksenä sille, että ne soveltuvat jatkossa rahapolitiikan tarpeisiin. Tama ei kuitenkaan saisi vähentää niiden soveltuvuutta taloudellisen lähentymisen arviointiin. " 11. 2 Talous- ja raha-asioista vastaavan Euroopan komission pääosaston (PO ILn) lausunto PO II on antanut seuraavan lausunnon: käyttöönotossa "Talous-ja raha-asioista vastaava pääosasto II, joka on yksi indeksien tärkeimmistä käyttäjistä on toistuvasti korostanut, että inflaatiokehityksen seurantaa varten on oltava saatavilla ajantasaista, vertailukelpoista ja luotettavaa tietoa. PO II suhtautuu siksi myönteisesti siihen säädetään että YKHLien kuluttajahintaindeksien yhdenmukaistamisesta annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N o 2494/95. Komissio on tämän ansiosta voinut käyttää YKHLejä viime aikoina julkaisemissaan virallisissa asiakirjoissa, erityisesti vuoden 1996 talouspolitiikan yleislinjojen toteuttamista koskevassa kertomuksessaan sekä jäsenvaltioiden ja yhteisön vuoden 1997 talouspolitiikan yleislinjoja koskevassa suosituksessaan. On hyvin tärkeää, että YKHLien käyttö on aloitettu vuotta ennen vuoden 1998 lähentymiskehitystä koskevan kertomuksen laatimista. Nain poliittisille päättäjille ja talouden alan toimijoille jää aikaa totutella uuden indeksin käyttöön. aikataulua, noudatettu josta on saavutuksena myös siksi, että YKHLien käyttöönottoa voidaan pitää merkittävänä ajantasaisuus on onnistuttu saavuttamaan tinkimättä. Jäsenvaltioiden tuottamien YKHLien vertailukelpoisuus on niiden tämänhetkisessä kehitysvaiheessa hyvä sekä tietyistä kattavuuden laadun osalta. Kansalliset tilastolaitokset ovat laatuvaatimuksista sopineet että sivu 29/62 menetelmäkysymyksiä koskevista vähimmäisvaatimuksista ja hyvistä menettelytavoista, jotka liittyvät mm. alaindeksien laskukaavoihin ja painojen tarkistamiseen. Käyttäjät ovat erittäin tyytyväisiä siihen, että sekä vertailukelpoisuus että laatu ovat parantuneet samanaikaisesti. PO II ei kuitenkaan ole pystynyt suorittamaan tehtäviään tyydyttävällä tavalla, koska tiettyjen jäsenvaltioiden YKHLien osalta ei ollut saatavilla tarvittavia aikasarjoja. Näissä jäsenvaltioissa tilanne ei siis ollut asetuksiin sisältyvien säännösten tai Eurostatin kanssa tehtyjen sopimusten mukainen. Vaikka ongelmat on tämän jälkeen saatu ratkaistua, PO II toivoo, ettei tämäntyyppisiä puutteita esiinny jatkossa tarkistettujen YKHI-sarjojen käyttöönoton (esim. kattavuuden laajentamisen) yhteydessä. Tiettyihin YKHI-sarjoihin on lisäksi tehty merkittäviä muutoksia YKHI:ien käyttöönottoa seuranneina kuukausina. PO II tietää, että tietyt muutokset ovat välttämättömiä, mutta kansallisten tilastolaitosten olisi tästä huolimatta pyrittävä varmistamaan, että muutostarve säilyy mahdollisimman vähäisenä. PO II tukee indeksien jatkokehitystä erityisesti kannustamalla työryhmän aloittamaa työtä, jonka tavoitteena on YKHLien kattavuuden laajentaminen sekä YKHLien ja KHLien tilastollisen tarkkuuden parantaminen. PO II korostaa lopuksi edellä mainitsemaansa tarvetta YKHLien ajantasaisuuden jatkuvaan varmistamiseen, sillä tietojen on oltava ajan tasalla, jotta indeksien käyttäjät voivat seurata inflaatiokehitystä tulevassa EMU:ssa ja Euroopan unionissa. " 11. 3 Tiivistelmä jäsenvaltioiden kannoista valtiovarain- keskuspankit, YKHLien käyttöönotto onnistui kaikissa jäsenvaltioissa. Indeksien tärkeimmät käyttäjät, joihin kuuluvat sekä tutkimuskeskukset, ovat olleet YKHLeistä erittäin kiinnostuneita. Koska käyttäjille on tietoa YKHLien yhdenmukaistamishankkeen useimmissa jäsenvaltioissa jaettu edistymisestä ja kansallisten KHLien välisten metodologisten ja käsitteellisten erojen selvittäminen käyttäjille ei ole tuottanut vaikeuksia. Lisäksi jotkut jäsenvaltiot ovat järjestäneet pääasiallisille käyttäjille suunnattuja YKHLejä käsitteleviä seminaareja. tuloksista, YKHLien talousministeriöt, ja saavutetuista rahoituslaitokset runsaasti ja Suuren yleisön kiinnostus uuteen inflaatiomittariin oli pääasiallisiin käyttäjiin verrattuna vaatimatonta. Jäsenvaltioiden mukaan tilanne saattaa kuitenkin muuttua vuonna 1998, jolloin tehdään päätös Euroopan talous-ja rahaliittoon osallistuvista jäsenvaltioista. Tietyt jäsenvaltiot pyrkivät mahdollisimman suureen vastaavuuteen YKHLn ja KHLn välillä, joten ne toteuttavat YKHLeihin tehdyt parannukset myös kansallisten KHLiensä osalta ja sisällyttävät kansalliseen kuluttajahintaindeksiinsä tavaroita ja palveluja, joita YKHLiin on lisätty. Toiset jäsenvaltiot taas pyrkivät pitämään YKHLn ja kansallisen KHLn mahdollisimman itsenäisinä indeksiä, joiden käyttötarkoitukset poikkeavat toisistaan. indekseinä korostaakseen, että kyseessä on kaksi erillistä Luxemburg korvasi ensimmäisenä jäsenvaltiona kansallisen KHLn YHKLllä. YKHLn käyttöä inflaatiomittarina ei missään vaiheessa ole kyseenalaistettu. Sen sijaan siitä on keskusteltu pitkään, pitäisikö YKHLejä käyttää kansallisten KHLien sijasta, jolloin palkat sidottaisiin KHI:iin sijasta YKHLiin. Muille jäsenvaltioille uuden rinnakkaisen hintaindeksin käyttöönotto ei ole tuottanut ongelmia, koska käyttöönoton yhteydessä on korostettu, että YKHLä on tarkoitus käyttää pääasiassa kansainvälisten inflaatiovertailujen tekemiseen ja että kansallinen KHI soveltuu edelleen parhaiten kansallisiin tarpeisiin. Kreikassa, Irlannissa, Italiassa ja Itävallassa YKHI otettiin käyttöön samaan aikaan kuin uusi tarkistettu kansallinen KHI. Irlanti korvasi onnistuneesti laaditun kansallisen KHLn kuukausi-indeksillä. Kreikka ilmoitti, että neljännesvuosittain sivu 30/62 YKHI:ien julkaiseminen lisäsi luottamusta uuteen tarkistettuun kansalliseen KHLiin. Kreikassa keskusteltiin kuitenkin siitä, pitäisikö YKHLejä käyttää KHI:ien sijasta tiettyjen taloudellisten ja rahataloudellisten muuttujien deflaattoreina, mikä aiheuttaisi muutoksia myös useisiin kansainvälisissä vertailuissa käytettäviin lukuihin. 12 SÄÄNNÖSTEN NOUDATTAMISEN VALVONTA JA LAADUNVALVONTA YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 12 artiklassa velvoitetaan epäsuorasti säännösten noudattamisen valvontaan. Artiklassa komissiolle (Eurostatille) annetaan valtuudet vaatia jäsenvaltioita toimittamaan tiedot, joita tarvitaan (a) sen arvioimiseksi, noudattavatko jäsenvaltiot vertailukelpoisuusvaatimuksia (b) YKHLien laadun valvomiseksi. Lisäksi kaikkien komission asetukseen sisältyvien yksittäisten toimenpiteiden yhteydessä edellytetään, että jäsenvaltiot toimittavat laadunvalvonnassa ja -tarkkailussa tarvittavat tiedot. Komission asetuksissa pyritään pääasiassa määrittelemään jäsenvaltioilta vaadittavat tulokset, mutta jäsenvaltiot voivat itse valita ne keinot, jolla nämä tulokset tuotetaan51. Tämä lähestymistapa edellyttää tehokasta valvontaa, jolla voidaan varmistaa, että jäsenvaltiot noudattavat säännöksiä ja ohjeita ja toimivat niiden tavoitteiden mukaisesti. Komissio voi kuitenkin vaatia jäsenvaltioilta enemmän tietoja kuin nämä itse edellyttäisivät varmistaakseen, että indeksit ovat luotettavia. Luvuissa 12. 1—12. 8 esitetään tiivistelmä ensimmäisen seurantakierroksen tuloksista. Tällä hetkellä keskustellaan tarkistusten lisäksi siitä, millainen riippumattomien järjestelmä olisi otettava käyttöön, jotta sen avulla voitaisiin varmistaa tuotettujen YKHLien hyvälaatuisuus, sekä siitä, miten saataisiin aikaan valvontajärjestelmä, joka olisi monissa jäsenvaltioissa nykyisin sovellettavan käytännön mukainen. Komissio (Eurostat) tutkii myös sitä, tarvitaanko tämän uuden tärkeän taloudellisen indikaattorin laadun ja johdonmukaisuuden varmistamiseksi lisätoimenpiteitä, joihin voisi kuulua mm. riippumattoman neuvoa-antavan elimen perustaminen. tilastollisten YKHLien laadinta perustuu suurelta osin kansallisiin KHLeihin. Ne indeksinlaadintaan liittyvät osatekijät, joista vertailukelpoisuusongelmat todennäköisimmin johtuvat, on YKHLeissä yhdenmukaistettu yhtenäisten käsitteiden, määritelmien ja menetelmien avulla, joten YKHLt tarjoavat parhaan keinon inflaatiokehityksen vertailuun jäsenvaltioiden välillä. Tässä osassa pyritään arvioimaan sitä, miten indeksien vertailukelpoisuus on parantunut YKHI:ien käyttöönoton myötä. Kohdissa 12. 2. —12. 8 käsitellään YKHLejä koskevassa lainsäädännössä edellytettyjä säädösten mukaisten vähimmäisvaatimusten lisäksi tehtäviä parannuksia. parannuksia käsitellään kohdassa 12. 1 ja 12. 1 Jäsenvaltioiden tekemät yksittäiset muutokset Indeksien yhdenmukaistamishanke ja YKHLien laadinta vaativat runsaasti henkilöstö- ja tietotekniikkaresursseja52. Monet jäsenvaltiot, kuten Luxemburg, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta, joutuivat lisäämään asiantuntijoiden ja muun henkilöstön määrää sekä kehittämään atk-järjestelmiään voidakseen tuottaa YKHLt vuoden 1995 tammikuun alusta alkaen. Itävallassa hintatietoja keräävät yksiköt ottivat käyttöön vuoden 1997 alusta erityisen tiedonkeruuta ja -siirtoa varten suunnitellun ohjelmiston. 51 52 Ks. myös kohta 5. Ks. myös kohta 2. sivu 31/62 COICOP/YKHI-luokituksen mukaisesti54. Jotta mahdollisimman suurelta osin vertailukelpoisten YKHI-aikasarjojen tuottaminen olisi ollut mahdollista, jäsenvaltiot laskivat takautuvasti tietoja YKHLejä varten. Kaikki jäsenvaltiot tuottivat kuukausikohtaiset YKHLt vuoden 1995 tammikuun indeksistä alkaen, ja Ranskaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta jäsenvaltiot laativat samalla myös YKHI:n alaindeksit53 Yhdistyneen kuningaskunnan osalta takautuvat tiedot olivat saatavilla vasta elokuun lukujen julkistamisesta 7. 10. 1997 lähtien. Joidenkin jäsenvaltioiden oli estimoitava takautuvien tietojen laskentaa varten useiden sellaisten hyödykkeiden painot ja hinnat, jotka eivät sisältyneet kansalliseen KHLiin. Kreikka, Luxemburg, Itävalta, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta ottivat lisäksi laskennassa käyttöön vuoden 1997 tammikuuta edeltävien indeksien perusaggregaattien geometristen keskihintojen suhteen55. Useat jäsenvaltiot ottivat tai aikovat ottaa käyttöön COICOP-luokituksen kansallisen KHLn laadinnassa, mihin indeksien käyttäjät suhtautuvat myönteisesti, sillä kansallisen KHLn koostumus ei aina vastaa yhteistä luokitusta. Irlannin ja joka koskee YKHLien maantieteellisen Kreikka, Itävalta, Portugali ja Yhdistynyt kuningaskunta muuttivat indeksiensä maantieteellistä ja väestöllistä kattavuutta ennen YKHLien käyttöönottoa ja ennakoivat näin komission ja väestöllisen kattavuuden asetusluonnosta, yhdenmukaistamista56. Kreikan indeksi kattaa maaseutualueet ja Portugalin indeksi vastaavasti Azorit ja Madeiran. Yhdistyneen kuningaskunnan indeksi kattaa osuudeltaan 4 % suuruisen eniten ansaitsevan väestönosan sekä eläkeläiset, jotka saavat toimeentulonsa pääasiassa sosiaaliturvaetuuksina. Maaliskuussa 1997 käyttöön otetut YKHLt kattavat ansiotasosta riippumatta kaikki kotitaloudet, joiden kotipaikka on talousalueella (johon kuuluvat sekä kaupunki- käyttöön Itävalta jonka mukaan kulutus kattaa myös ulkomaisten kävijöiden "kotimaisuusperiaatteen", Itävallassa kuluttamat määrät. maaseutualueet). YKHLn osalta että otti Useat jäsenvaltiot ottivat YKHLn laadinnassa huomioon markkinoille tulleita uusia tavaroita ja palveluita, kuten matkapuhelimet. Belgia, Tanska, Italia ja Luxemburg sekä Itävalta ottivat käyttöön uudet painot suunniteltua aikaisemmin, joten ne olivat käytettävissä YKHLien laadintaa aloitettaessa. Alankomaat päätti siirtyä YKHLn ja kansallisen KHLn laadinnassa käytettävien painojen vuosittaiseen päivitykseen joulukuusta 1997 alkaen. Uusien tavaroiden ja palvelujen lisäämisen sekä paremmin ajan tasalla olevien painojen käyttämisen pitäisi parantaa indeksien laatua ja luotettavuutta57. Saksassa, jossa tiedonkeruusta ja laaduntarkkailusta vastaavat pääasiassa kansalliset toimistot (Statistiselle Landesämter), on otettu käyttöön järjestelmä, jossa aluetoimistot toimittavat tietokonemuodossa olevat tiedot kansalliselle tilastotoimistolle (Statistisches Bundesamt). Kansallinen tilastotoimisto laatii niiden perusteella tilastotiedot, jotka jäsenvaltioiden on säännösten noudattamista koskevan valvontajärjestelmän mukaan toimitettava Eurostatille YKHLien laadunvalvontaa varten. 53 54 55 56 57 Ks. myös kohdan 6. 4 taulukko. Ks. myös kohdat 6. 2. 1 ja 6. 2. 7. Ks. myös kohta 12. 6. Ks. myös kohta 8. 3. Lisätietoja kohdissa 12. 3. ja 12. 5. sivu 32/62 12. 2 Kattavuus 12. 2. 1 Helmikuun 29. päivänä 1996 käyttöönotetut väliaikaiset indeksit Komissio (Eurostat) julkaisi vuonna 1996 kuukausittain väliaikaiset indeksit, joita komissio (PO II) ja Euroopan rahapoliittinen instituutti käyttivät neuvostolle vuonna 1996 antamissaan ensimmäisissä taloudellista lähentymistä koskevissa kertomuksissa. Väliaikaiset indeksit ovat saatavilla ajanjaksolta tammikuu 1994—joulukuu 1996 kaikkien ETA-maiden ja Sveitsin osalta. Väliaikaiset indeksit korvattiin58 neuvoston asetuksen mukaisesti YKHLeillä vuoden 1997 tammikuun alusta. Väliaikaiset indeksit59 soveltuvat kansallisia KHLejä paremmin kuluttahintojen inflaation vertailuun, koska niitä on mukautettu siten, että niiden kattamien tavaroiden ja palvelujen joukko on mahdollisimman yhdenmukainen. Tietyt kulutuserät jätettiin indeksien ulkopuolelle ja niitä täydennettiin joidenkin jäsenvaltioiden kansallisista KHLeistä puuttuvilla erillä, jotka sisällytettiin kaikkien jäsenvaltioiden indekseihin. Poistettujen ja lisättyjen kulutuserien yhteenlaskettu osuus kokonaiskulutuksesta oli noin 16 %. Tarkat osuudet vaihtelivat jäsenvaltioittain, ja ne on esitetty taulukoissa 4 ja 5. Kattavuuteen tehtyjä muutoksia lukuun ottamatta väliaikaisten indeksien laadinnassa käytettiin samoja menetelmiä kuin niiden perustana olleiden kansallisten KHLien laadinnassa. Taulukossa 3 on esitetty väliaikaisten ja kansallisten KHLien hyödykekorien kattavuuksien erot. Taulukko on otettu Eurostatin 29. helmikuuta 1996 julkaisemasta lehdistötiedotteesta nro 15/96, joka koski väliaikaisten indeksien käyttöönottoa. Taulukon tietoja on korjattu Yhdistyneen kuningaskunnan osalta. Taulukosta käy ilmi, että väliaikaiset indeksit kattoivat noin 84 % kansallisten kuluttajahintaindeksien kattamista tavaroista ja palveluista. Kreikassa, indeksit kattoivat 92 % kansallisen KHLn jossa kattavuus oli suurin, väliaikaiset hyödykekorista, ja Alankomaissa, jossa kattavuus oli pienin, vastaava luku oli 75 %. Suurimmat sisältyvän hyödykekohtaiset omistusasumisen käsittelystä60. Terveyden ja koulutuksen osuus kansallisen KHLn hyödykekorista on Ranskassa 11 % ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa alle 1 %. Osuuksien jäsenvaltiokohtaiset vaihtelut johtuvat toisaalta siitä, että kuluttajat maksavat näistä palveluista eri maissa hyvin eri tavoin, sekä siitä, että eri jäsenvaltiot käsittelevät näitä kulutuseriä kansallisessa KHLssään eri tavoin. asumismenoihin kattavuuserot johtuivat 58 59 60 Poikkeuksena Sveitsi, joka laati väliaikaisen indeksin, muuta ei laadi YKHI:ä. Ks. kohta 6. 1. Ks. kohdat 8. 1 ja 10. 2. sivu 33/62 Taulukko 3 KHLeistä väliaikaisten indeksien laskentaa varten poistetut kulutusmenot - likimääräiset painot, 1/1 000 (tammikuu 1996 61) - väliaikainen indeksi + omistusasuminen + terveys ja koulutus +/- muut = kansallinen KHI väliaikainen indeksi + omistusasuminen + terveys ja koulutus +/- muut = kansallinen KHI L 883 - 85 32 1000 B 822 40 56 82 1000 DK 821 126 36 17 1000 D 826 92 45 37 1000 EL 916 - 76 8 1000 E 913 17 44 26 1000 F 875 - - 112 13 1000 IRL 846 40 43 71 1000 NL 749 118 12 121 1000 A 871 9 46 74 1000 p 876 61 39 24 1000 FIN 774 100 41 85 1000 S 793 160 25 22 1000 UK 796 120 9 75 1000 IS 750 108 43 99 1000 I 900 - 78 22 1000 N 803 115 31 51 1000 Taulukoissa 4 ja 5, jotka on myös otettu Eurostatin 29. helmikuuta 1996 julkaisemasta lehdistötiedotteesta nro 15/96, on yksityiskohtaiset tiedot kansallisista KHLeistä poistetuista ja niihin lisätyistä kulutuseristä. Taulukoissa on esitetty vain EU-maiden tiedot. Taulukko 4 Kansallisiin KHLeihin väliaikaisten indeksien laadintaa varten lisätyt kulutuserät (L = lisätty) B DK D EL E F IRL I L L NL A P FIN S UK L L L i alkoholijuomat tupakka tavanomaiseen asuntojen huoltoon ja korjaukseen liittyvät palvelut 61 Kulutuksella tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion kansallisen KHI:n kattamaa kokonaiskulutusta, jonka paino on 1 000. Väliaikaisen indeksin ja lisättyjen ja poistettujen kulutuscrien painoja käytettiin vuoden 1996 tammikuun indeksin laadinnassa. sivu 34/62 Taulukko 5 Kansallisista KHLeistä väliaikaisten indeksien laadintaa varten poistetut kulutuserät (P = poistettu) EL IRL FIN A B E L F I NL P P P S P DK P D P omistusasuntojen laskennalliset vuokrat asuntolainojen korot jätehuolto-ja puhtaanapitopalvelut (maksut veroina, jotka eivät määräydy kulutuksen perusteella) kotivakuutukset vesihuolto (maksut veroina, jotka eivät määräydy kulutuksen perusteella) terveys valmistamat ja kulutus ulkomailla matkavakuutukset autoverot ja tiemaksut autovakuutus ajokortti koulutus sosiaalipalvelut muualle luokittelemattomat rahoituspalvelut muualle luokittelemattomat muut palvelut P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P P UK P P P P P P P P P P P P 12. 2. 2 Maaliskuun 7. päivänä 1997 käyttöönotetut YKHLt Komissio (Eurostat) otti neuvoston asetuksen mukaisesti 7. 3. 1997 käyttöön ensimmäiset YKHLt kaikkien jäsenvaltioiden sekä Islannin ja Norjan osalta62. Väliaikaiset indeksit korvattiin YKHLeillä, jotka tarjosivat nyt parhaan keinon kuluttajahintojen inflaation vertailuun jäsenvaltioiden välillä. YKHLejä käytetään myös ERLn ja komission neuvostolle antamissa taloudellista lähentymistä käsittelevissä kertomuksissa. YKHI on uusi väliaikaisesta indeksistä poikkeava inflaatiomittari, se ei siis ole vain "väliaikaisen indeksin laajennus". Väliaikaiset indeksit perustuivat täysin kansallisiin KHLeihin lukuun ottamatta muutoksia, jotka tehtiin hyödykekorin kattavuuteen mahdollisimman suuren vertailukelpoisuuden saavuttamiseksi. YKHLt sen sijaan ovat indeksejä, jotka perustuvat sekä yhdenmukaistettuun hyödykekoriin että tietyiltä osin yhdenmukaistettuihin menetelmiin. terveydenhoitotuotteet63. Näiden Väliaikaisen indeksin hyödykekoreihin on YKHLä muodostettaessa lisätty mm. seuraavat tavarat ja palvelut: koti- ja autovakuutukset, valmislomat, pankkipalvelut, useita hallinnollisia kuluja ja maksuja, koulutustuotteet ja -palvelut, kuten iltakurssit, sekä ilman reseptiä saatavissa olevat jäsenvaltioiden kulutusmenoista on keskimäärin noin 5 %. Osuus on pienin Portugalissa, jossa se on 2 %, ja suurin Islannissa, jossa se on 7 %. Yksityiskohtaiset tiedot on esitetty taulukossa 6, joka sisältää tiedot niistä tärkeimpiä tavaroita ja palveluja koskevista kulutusmenoista, jotka sisällytettiin YKHLeihin ("lisättiin väliaikaisten indeksien hyödykekoreihin"), joten taulukon painot ovat näiden alaindeksien painoja kunkin jäsenvaltion YKHLssä. lisäysten yhteenlaskettu osuus 62 63 Ks. kohta 6. 2; lisätietoja saatavilla olevista tiedoista kohdassa 6. 4. Ks. myös kohta 6. 2. 1. sivu 35/62 Taulukko 6 YKHLien laadintaa varten käyttöönotetut alaindeksit - likimääräiset painot, 1/1 000 (vuosikohtaiset, 1996 64) — terveydenhoitotuotteet -jotka kuluttaja maksaa ja joiden kustannuksia ei korvata valmislomat koulutus - jonka kustannukset kuluttajat yleensä maksavat jäsenvaltioissa vakuutukset muualle luokittelemattomat pankkipalvelut muut palvelut lisäykset yhteensä: terveydenhoitotuotteet - jotka kuluttaja maksaa ja joiden kustannuksia ei korvata valmislomat koulutus - jonka kustannukset kuluttajat yleensä maksavat jäsenvaltioissa vakuutukset muualle luokittelemattomat pankkipalvelut muut palvelut lisäykset yhteensä: B 8,7 DK 7,4 D 8,5 EL 11,9 E 8,4 F 4,8 IRL 6,0 I 16,0 L 2,8 31,4 • 12,6 3,3 16,7 4,6 2,6 13,7 7,8 1,2 1,4 3,7 30,6 6,0 0,0 8,6 50,0 3,4 8,7 3,5 3,5 20,4 5,7 2,0 11,6 i 4,0 0,1 11,7 7,0 2,5 1,1 1,8 3,2 5,5 0,3 11,0 63,3 13,7 60,9 5,3 42,8 18,1 57,9 8,1 29,6 10,5 39,1 3,4 49,6 9,5 39,1 7,0 69,0 NL 7,6 A 4,1 P 5,6 FIN 11,2 S 12,1 UK 7,0 IS 9,2 N 7,1 16,4 3,0 16,8 3,9 3,2 0,8 22,0 1,3 9,5 1,7 30,0 n,o 24,5 0,0 20,2 1,8 9,8 0,3 7,0 2,1 5,3 0,2 3,7 0,9 7,3 1,5 6,0 2,0 6,6 13,8 5,3 • 9,0 46,1 1,0 34,9 0,3 15,4 2,2 41,3 3,1 35,2 5,0 61,0 16,4 70,5 : 34,4 12. 2. 3. Erot YKHLn ja KHLn kattavuudessa lopulliset YKHLllä pyritään mittamaan kuluttajahintojen rahamääräiset kulutusmenot" on käsite, jonka avulla määritellään sekä YKHLn hyödykekonn sisältämät tavarat ja palvelut että YKHLn laskennassa käytettävä hintakäsite: laskenta perustuu nettohintaan, josta on vähennetty hyvitykset, tuet ja alennukset. Käsite määritellään komission asetusluonnoksessa, jolla muutetaan komission asetusta (EY) 1749/96 kattavuuden käsitteen osalta65. "Kotitalouksien inflaatiota. "Kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot" kattavat ainoastaan rahamääräiset taloustoimet, joten ne eivät sisällä luontaismuotoisia tuloja, joita ovat mm. omaa kulutusta varten tuotetut maataloustuotteet, eivätkä omistusasumisen kustannuksia. Omistusasunnon hankkimisesta aiheutuvien kulujen, jotka ilmoitetaan laskennallisina vuokrina tai asuntolainan korkokuluina, ei katsota vaikuttavan inflaatiokehitykseen, joten ne eivät sisälly YKHLeihin 64 65 Kulutuksella tarkoitetaan kunkin jäsenvaltion kansallisen KHI:n kattamaa kokonaiskulutusta, jonka paino on 1 000. Jäsenvaltioiden YKHI:t on johdettu kansallisista KHkcistä käyttämällä toisistaan poikkeavia painojen, hintojen loisistaan poikkeavia painojen indeksien viitejaksoja sekä päivitystiheyksiä. Jotta eri jäsenvaltioiden käyttämistä painoista saataisiin vertailukelpoisia, ja jotta niitä voitaisiin käyttää Euroopan KHI:n laatimiseksi tarvittavien aggregaattien muodostamisessa, painot suhteutcttin vuoden 1996 kcskihintatasoon. Ks. kohta 8. 1. ja sivu 36/62 Uusien asuntojen nettomääräisten hankintahintojen indeksiin harkitaan. Omistusasumisen kustannukset sisällytetään kuitenkin "kotitalouksien lopullisiin rahamääräisiin kulutusmenoihin" säännönmukaisesti vasta, kun tyydyttävä ratkaisu on löydetty. sisällyttämistä Taulukossa 7 on esitetty karkea arvio siitä, mitä hyödykkeitä YKHLt ovat kattaneet vuoden 1997 tammikuusta lähtien, mitä on lisättävä vuosina 1998 ja 1999 sekä mitkä hyödykkeet on jätetty YKHI:ien ulkopuolelle eli millä hyödykkeillä ei katsota olevan merkitystä kansainvälisesti vertailukelpoisia inflaatiomittareita laadittaessa, vaikka osa näistä hyödykkeistä saattaa sisältyä jäsenvaltioiden kansallisiin KHLeihin. Jäsenvaltioiden YKHLt kattavat tällä hetkellä yli 90% "kotitalouksien lopullisista rahamääräisistä kulutusmenoista". Loput 10% lisätään vuoden 1999 joulukuuhun mennessä. Noin 6 % tavaroista ja palveluista on hyödykkeitä, joita ei ole voitu sisällyttää YKHLiin, koska yksikään jäsenvaltio ei vielä ole löytänyt niiden käsittelyssä tarvittavia teknisiä ratkaisuja tai koska menetelmiä on vielä kehitettävä, jotta vertailukelpoisuus voitaisiin varmistaa. Täydellinen (niin laaja kuin on mahdollista) hyödyketason kattavuus saavutetaan kahdessa vaiheessa, joista toinen päättyy joulukuussa 1998 ja toinen joulukuussa 1999. Kattavuutta laajennetaan etenkin terveydenhuollon, koulutuksen, sosiaalisen suojelun kuten vanhainkotien sekä vakuutusten osalta66. jotka syntyvät jäsenvaltion Tiettyjen jäsenvaltioiden YKHLien kattavuuteen on tulossa jopa 4 %:n lisäys, joka johtuu maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden muutoksista. Kattavuus määritellään komission asetusluonnoksessa, jolla muutetaan komission asetusta (EY) 1749/96 maantieteellisen ja väestöllisen kattavuuden osalta67. YKHI kattaa "kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot", jäsenvaltioiden on sisällytettävä YKHLeihin myös laitoksissa asuvien kulutusmenot Tanskaa ja Italiaa lukuun ottamatta, joiden YKHLeihin tämä kulutus jo sisältyy. Belgian, Kreikan, Espanjan, Irlannin, Luxemburgin, Alankomaiden, Portugalin, Suomen, Yhdistyneen kuningaskunnan, Islannin ja Norjan on sisällytettävä indeksiin maassa vierailevien ulkomaalaisten kulutus sekä poistettava oman maansa kansalaisten kulutus ulkomailla. Muut jäsenvaltiot noudattavat jo tätä "kotimaisuusperiaatetta". Luxemburgin osalta lisäys on noin 20 %, mikä heijastaa rajakaupan tärkeää merkitystä. Norjan negatiivinen paino osoittaa, että Norjassa asuvat kuluttavat enemmän ulkomailla kuin ulkomailta Norjaan saapuvat vierailijat Norjassa. Belgia ja Espanja eivät tällä hetkellä pysty arvioimaan väestöllisen kattavuuden laajentamisen vaikutuksia. talousalueella. Kaikkien ilmoitettu, miten "kotitalouksien Taulukon 7 kahdella viimeisellä rivillä on lopulliset rahamääräiset kulutusmenot" poikkeavat kansallisten KHLien kattamista kulutusmenoista. Painot poikkeavat paljon jäsenvaltioiden välillä, ja alaviitteissä on annettu joitakin poikkeamia koskevia selityksiä. Luvut ovat karkeita arvioita, jotka voivat muuttua, jos jäsenvaltiot päättävät ottaa YKHLn kulutuskoriin lisäykset huomioon myös kansallisessa tehdyt kuluttajahintaindeksissään. Yksittäisiä kansallisia KHLejä tai kansallisten indeksien ryhmiä ei pitäisi käyttää mallina päätettäessä YKHLien kattavuudesta. Huomautus: KLRK = kotitalouksien lopulliset rahamääräiset kulutusmenot; Luxemburgin osalta YKHI ja KHI vastaavat täysin toisiaan. Taulukko 7: YKHLn kattamat KLRK:t verrattuna kansallisen KHLn kattamiin kulutusmenoihin - likimääräiset painot, 1/1 000 (vuosikohtaiset, 1996 a) 66 67 a Lisätietoja kohdassa 8. 1. Ks. kohta 8. 3. Luvut perustuvat kotitalouksien lopullisiin rahamääräisiin kulutusmenoihin, jotka YKHI:n olisi katettava vuoden 1999 joulukuusta lähtien. Kotitalouksien lopullisille rahamääräisille kulutusmenoille sivu 37/62 Taulukko 7: YKHLn kattamat KLRK:t verrattuna kansallisen KHLn kattamiin kulutusmenoihin - likimääräiset painot, 1/1 000 (vuosikohtaiset, 1996 a) B DK D EL 903 953 875 954 847 E IRL I 973 725 tammi- 952 YKHI: n peruskattavuus kuusta 1997 lähtien kulutuskoriin lisätyt hyödykkeet joulukuu 1998 ja joulukuu 1999 väestöllisen kattavuuden laajentaminen vuoden 1998 joulukuuhun mennessä lopullinen YKHI: ien joulukuusta 1999 lähtien kattavuus = KLRK 48 31 45 56 46 153 27 80 ci arviota 66 69 ei arviota 195 1000 1000 1000 1000 1000 1000 1000 1000 1000 Kulutuserät, jotka sisältyvät a) KLRK:hin mutta eivät KHI:iin b) KHI:iin mutta eivät KLRK:hin l ld 82 b 114 114 f 69 87 48 e tammi peruskattavuus YKHLn kuusta 1997 lähtien kulutuskoriin lisätyt hyödykkeet joulukuu 1998 ja joulukuu 1999 väestöllisen kattavuuden laajentaminen vuoden 1998 joulukuuhun mennessä lopullinen YKHI:icn joulukuusta 1999 lähtien kattavuus NL 886 A 960 P 943 FIN 930 70 44 40 49 0 8 40 30 s 896 96 8 UK 917 IS 908 N 937 42 50 68 -5 83 1000 1000 1000 1000 1000 1000 1000 1000 = KLRK Kulutuserät, jotka sisältyvät a) KLRK:hin mutta eivät KHLiin b) KHI:iin mutta eivät KLRK:hin 84 173 k 132 h 83' 0 77 m 0 0 0 165" 124* 96° 0 92 P 25 J loo q Luvut perustuvat kotitalouksien lopullisiin rahamääräisiin kulutusmenoihin, jotka YKHLn olisi katettava vuoden 1999 joulukuusta lähtien. Kotitalouksien lopullisille rahamääräisille kulutusmenoille on annettu painoksi 1 000. Painot ovat likimääräisiä estimaatteja, jotka perustuvat vuoden 1996 keskihintatasoon. Valmislomat, ajokortti, aselupa, metsästyslupa ja passi. Kodinhoitopalvelut, oikeusapu, vakuutukset, käytetyt autot, hallinnolliset palkkiot. Autovero ja auton käyttöönottovero ("BIV/TMC"). Laskennalliset vuokrat. Laskennalliset vuokrat, autovero. Sosiaaliturvajärjestelmän piiriin kuuluvat terveydenhoitopalvelut, uhkapeli. Ulkomailta saapuvien vierailijoiden kulutus Itävallassa. YKHI kattaa koko väestön, KHLiin ei sisälly 4 % suuruinen eniten ansaitseva väestöosa eivätkä pääasiassa sosiaaliturvaetuuksina toimeentulonsa saavat eläkeläiset. Rahoituspalvelut. Laskennalliset vuokrat, paikallisia palveluita varten maksettavat verot. Uhkapeli, autovero. Laskennalliset vuokrat. Asuntolainojen korot ja muut omistusasumiseen liittyvät kustannukset, uhkapeli. Asuntolainojen korot, poistot, paikallista palvelutarjontaa varten maksettavat verot, uhkapeli. Laskennalliset vuokrat ja uhkapeli. Laskennalliset vuokrat, terveydenhoito, koulutus ja vakuutukset bruttoperiaatteen mukaan. sivu 38/62 12. 3 Painojen määritys 12. 3. 1 Painojen laatu Jäsenvaltioita ei vaadittu toteuttamaan painoja koskevia erityistoimenpiteitä YKHLien käyttöönoton yhteydessä. Belgia, Tanska, Italia, Luxemburg ja Itävalta päivittivät kuitenkin painot suunniteltua aikaisemmin, joten uusi painorakenne oli käytettävissä kun YKHLien tuottaminen aloitettiin. Nämä jäsenvaltiot ennakoivat näin luotettavuutta ja ajantasaisuutta koskevia vaatimuksia, jotka sisältyvät komission asetusluonnokseen YKHLien painojen laadullisista vähimmäisvaatimuksista68. Tanska otti käyttöön uudet painot lokakuussa 1996. Niitä käytetään sekä YKHLn että kansallisen KHLn laskennassa, ja myös väliaikainen indeksi perustui niihin. Uudet painot perustuvat kansantalouden tilinpidon lukuihin sekä vuoden 1994 kotitaloustiedusteluun. Belgia, Irlanti, Italia ja Luxembourg ottivat tammikuussa 1997 käyttöön uudet painorakenteet. Belgian uudet painot perustuivat vuosien 1995—1996 kotitaloustiedusteluun, Irlannin vuosien 1994—1995 kotitaloustiedusteluun, Italian vuoden 1995 kansantalouden tilinpidon tietoihin ja Luxemburgin painot vuonna 1993 tehtyyn kotitaloustiedusteluun. Itävallan kulutusrakenne perustuu vuosien 1993—1994 kotitaloustiedusteluun ja kansantalouden tilinpidon tietoihin, joita on tarkistettu vuoden 1995 alustavien tietojen perusteella. 12. 3. 2 Painojen viitejakso Koska YKHLt on johdettu kansallisista KHLeistä, eri maiden YKHLien painojen viitejaksot ja päivitystiheydet poikkeavat toisistaan. Painojen viitejakso on ajanjakso, jonka kulutusmenoihin tai kulutukseen vuoden 1997 kuukausikohtaisten YKHLien laadinnassa käytettävät painot perustuvat. Viiteajanjakso vaihtelee 1989/1990—1995/1996 välillä jäsenvaltion mukaan. Useimmat jäsenvaltiot päivittävät painot viiden vuoden välein. Vuodesta 1998 niiden on mukautettava painot joka vuosi, jos kulutusrakenteessa ilmenee merkittäviä muutoksia69. Alankomaat päätti siirtyä YKHLn ja KHLn painojen vuosittaiseen päivittämiseen joulukuusta 1997 alkaen. Alankomaat laatii siis Ranskan, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan jatkossa ketjutetun indeksin, jonka painorakenne päivitetään vuosittain. Tanska ja Luxemburg harkitsevat myös painorakenteen vuosittaista päivittämistä, johon ne siirtyvät kuitenkin aikaisintaan joulukuussa 1998. 68 69 Ks. myös kohta 8. 2. Lisätietoja kohdassa 12. 4. sivu 39/62 mmmmKSSBf^^m Taulukossa 8 on esitetty vuoden 1997 YKHLn laadinnassa käytettyjen painojen viitejaksot ja päivitystiheydet. Taulukko 8 t Vuoden 1997 YKHLn viitejaksot ja päivitystiheyde vuoden 1997 YKHI:n painojen viitejakso: painojen seuraava suunniteltu viitejakso: uuden viitejakson mukaisen painorakenteen käyttöönotto vuonna/vuoden indeksistä alkaen: painorakenteen päivittäminen vuosittain ("ketjutettu indeksi"): B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK IS N 1995 - 1996 1994 1991 1995 1994 1998 - 1999 1990-1991 1995 1994 1995 1993 1990 1996 1999 1995 1995 1993/1994 - 1995 1989-1990 1994-1995 1990 1996 1995 1997 heinäkuu 1995 - kesäkuu 1996 1995 heinäkuu 1996 - kesäkuu 1997 2000 1993 - 1995 1994-1996 joulukuu 1998/ tammikuu 1999 joulukuu 2000/ tammikuu 2001 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 joulukuu 1998/ tammikuu 1999 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 tammikuu 1998/ helmikuu 1998 joulukuu 2001/ tammikuu 2002 joulukuu 1997/ tammikuu 1998 X [x joulukuusta 1997] X X X Eurostat esittää YKHLt muunnettuina siten, että kaikkien maiden indeksien painorakenne on "hintapäivitetty" vastaamaan vuoden 1996 hintatasoa (vuosikeskiarvo) ja jatkossa vuoden 1996 joulukuun, vuoden 1997 joulukuun, vuoden 1998 joulukuun jne. tasoa70. Näin YKHLssäja sen alaindekseissä tapahtuneet muutokset ilmoitetaan suhteessa vuoden 1996 keskihintatasoon ja myöhemmin Painorakenteen hintapäivittämisen yhteydessä indeksit suhteutetaan uuteen asteikkoon. Indeksien painojen viitevuosi ei tässä yhteydessä muutu eikä mukautus vaikuta indeksillä mitattuun inflaatioon. hintatasoon. joulukuun suhteessa vuoden kunkin 70 Ks. myös kohta 6. 2. 8. sivu 40/62 12. 4 Alaindeksien painot Jäsenvaltiot toimittavat YKHLn ja sen alaindeksit komissiolle (Eurostatille) kuukausittain. Alaindeksit perustuvat COICOP/YKHI-luokitukseen71, ja ne ovat välttämättömiä analysoitaessa inflaatioon vaikuttavia osatekijöitä. Eurostat julkaisee alaindeksit kuukausittain YKHI:ien yhteydessä. Jäsenvaltiot toimittavat komissiolle (Eurostatille) lisäksi YKHLien laskennassa käytettävät alaindeksien painot, jos paino on vähintään 1/1000. COICOP/YKHI-luokituksen nimikkeiden painot vaihtelevat maittain sen mukaan, miten suuri merkitys tietyllä tavaralla tai palvelulla on kyseisen maan hyödykekorissa. Käytössä ei siis ole kaikkiin jäsenvaltioihin soveltuvaa "yhteistä hyödykekoria". Tämän asiakirjan liitteen taulukossa 15 on ote Eurostatin NEWCRONOS-tietokannasta72, johon on koottu kaikkien alaindeksien painot kaikkien jäsenvaltioiden osalta. Painojen viitejakso on vuosi 1996, joten kunkin jäsenvaltion käyttämän viitejakson mukainen painorakenne on "hintapäivitetty"73 ja ilmoitettu vuoden 1996 keskihintatasoon suhteutettuna. tietyn alaindeksin kattaman Taulukossa 15 esitetyt alaindeksien painot vaihtelevat paljon jäsenvaltioittain. Tämä johtuu tavara- tai palveluryhmän suhteellinen osuus siitä, että lisäksi se, että kokonaiskulutuksesta vaihtelee eri jäsenvaltioissa. Painoihin vaikuttaa jäsenvaltioiden käyttämät painojen viitejaksot ja päivitystiheydet poikkeavat toisistaan. Tietyn hyödykkeen paino perustuu kyseisen hyödykkeen kulutukseen painon viitejaksolla, ja viitejaksojen väliset poikkeamat voivat enimmillään olla jopa viisi vuotta. Useimpien hyödykkeiden, kuten ravinnon ja asumisen, viiden vuoden takaiset painot saattavat vastata hyvinkin nykyistä kulutusrakennetta. Joidenkin hyödykkeiden, kuten tietokoneiden, kulutus voi sen sijaan lisääntyä tai vähentyä merkittävästi, jolloin viiden vuoden takaiset painot eivät enää riittävän hyvin kuvaa kyseisen hyödykkeen suhteellista osuutta kokonaiskulutuksesta. Esimerkiksi tietokoneiden painoissa (COICOP/YKHI 09. 1. 3. ) ei välttämättä esiintyisi niin suuria jäsenvaltioiden välisiä eroja (0,2%o-6,4%o), jos niissä olisi otettu huomioon mikrotietokoneiden kysynnän kasvu. Atk-laitteiden hinnat ovat myös jatkuvasti laskeneet, joten vuoden 1996 keskihintatasoon perustuvat painot ovat pienempiä kuin viitejakson hintatasoon perustuvat painot. jäsenvaltioiden on vuodesta 1998 Jos komission asetusluonnos YKHLien painojen laatua koskevista vähimmäisvaatimuksista hyväksytään74, ja mukautettava ne siten, että niissä on otettu huomioon kulutusrakenteessa tapahtuneet merkittävät muutokset. Asetuksella korjataan useimmat YKHLien vertailukelpoisuudessa esiintyvistä puutteista, jotka johtuvat yksinomaan painojen määrityksessä esiintyvistä menetelmäeroista, eli vuosittaisen ja harvemmin tehtävän painojen päivityksen aiheuttamista eroista75. tarkistettava painot vuosittain Komissio (Eurostat) on säännösten noudattamista valvoessaan pyytänyt useita jäsenvaltioita tarkistamaan ja tarvittaessa korjaamaan tietyille alaindekseille määritetyt painot, jotka olivat joko hyvin pieniä tai hyvin suuria muiden jäsenvaltioiden vastaaviin painoihin verrattuna. Tutkittaessa jäsenvaltioiden painorakenteissa esiintyviä eroja havaittiin, että tiettyjen tavaroiden ja palvelujen, kuten valmislomien (COICOP/YKHI 09. 4. ) käsittely YKHI:n laadinnassa on osatekijä, jonka yhdenmukaistaminen voi jatkossa olla tarpeen. 71 72 73 74 75 Ks. myös kohdat 6. 2. 1 ja 6. 2. 7. Ks. myös kohta 6. 4. Lisätietoja kohdissa 6. 2. 8 ja 12. 3. 2. Ks. kohta 8. 2. Lisätietoja kohdassa 12. 3. 2. sivu 41/62 12. 5 Uudet keskeiset tavarat ia palvelut Jäsenvaltioiden on tammikuusta 1997 yksilöitävä ja otettava huomioon ne uudet tavarat ja palvelut, joista on tullut merkittävä osa kokonaiskulutusta mutta jotka eivät vielä sisälly YKHLn perustana olevaan hyödykekoriin. Nämä hyödykkeet on sisällytettävä YKHLiin, kun niiden osuus jäsenvaltion YKHLn kattamasta kokonaiskulutuksesta on yli yksi tuhannesosa. Komissio (Eurostat) auttaa jäsenvaltioita tässä tehtävässä jakamalla tietoja jäsenvaltioiden tavaroista ja palveluista". Tavoitteena on YKHLeihin otetuista "uusista keskeisistä markkinoiden kehitystä seuraamalla varmistaa, että YKHI säilyy ajan tasalla ja että kaikkien jäsenvaltioiden YKHLt ja ovat näin vertailukelpoisia keskenään. 76 Uuden merkittävän tavaran tai palvelun tunnistaminen ei kuitenkaan välttämättä ole helppoa, sillä kyseessä voi olla vanhan hyödykkeen uusi malli tai hyödyke on voitu ottaa YKHI:iin indeksin edustavuuden parantamiseksi. täyttävät samat ajantasaisuuden vaatimukset Taulukossa 9 on lueteltu uusia merkittäviä hyödykkeitä, jotka vähintään yksi jäsenvaltio on ottanut YKHLiin ensimmäistä kertaa vuonna 1997 ja ilmoittanut lisäyksestä komissiolle (Eurostatille): Taulukko 9 Uudet keskeiset tavarat ja palvelut tammikuusta 1997 lähtien kertakäyttökamera lisäjarruvalot polkupyörän satula maksutelevisio Internet-liittymä matkapuhelimet ja matkapuhelumaksut faksipuhelin (puhelinvastaaja tai puhelinlinjaan keinotekoiset makeutusaineet liitetty vastaajapalvelu) modeemi tulostin kotitietokone CD-ROM-opetusohjelmat ja -pelit tietokonepelit luomutuotteet (maito, voi, jauhot) jäätelökakut ja -patukat erikoismaito, johon on esim, lisätty vitamiineja kevyt "kerma" (15 %) tavanomaista vähemmän kolesterolia sisältävä margariini kevytviini (alkoholipitoisuus 4, '6 %) alkoholia sisältävät (alkoholipitoisuus < 5%) kiivihedelmä virvoitusjuomat. alustamaton PC-leyvke pesuainetiiviste satelliittiantenni 12. 6 Perusaggregaattien laskukaava Jäsenvaltiot voivat käyttää YKHLien perusaggregaattien laskennassa joko aritmeettisten tai geometristen keskihintojen suhdetta, mutta eivät hintasuhteiden aritmeettista keskiarvoa77. Kahdeksan maata joutui muuttamaan laskukaavaansa: Tanska, Kreikka, Ranska, Italia, Luxemburg, Itävalta, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta. Nämä maat ottivat Italiaa lukuun ottamatta käyttöön geometristen keskihintojen suhteen ja Italia aritmeettisten keskihintojen suhteen. Tanskaa koskee vuoden 1997 syyskuuhun asti poikkeus, koska sen on tehtävä "merkittäviä muutoksia tilastojärjestelmäänsä"78, mutta myös Tanska ottaa syyskuun jälkeen käyttöön geometristen keskihintojen suhteen takautuvasti vuoden 1997 tammikuun indeksistä alkaen. Kaikki maat Itävaltaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta ovat muuttaneet myös kansallisen KHLnsä laskukaavaa vastaavasti. 76 77 78 Ks. myös kohta 6. 2. 2. Ks. myös kohta 6. 2. 5. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 5 artiklan 2 kohta. sivu 42/62 Vertailukelpoisuuden parantamiseksi Kreikka, Luxemburg ja Itävalta käyttivät geometrisiin keskihintoihin perustuvaa laskukaavaa takautuvasti vuoden 1995 tammikuun indeksistä alkaen ja Italia, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta ottivat käyttöön uuden laskukaavan vuoden 1996 tammikuun indeksistä alkaen. toteutettiin vuoden 1997 Ranska siirtyy geometrisiin keskihintoihin asteittain YKHI:iin sisältyvien heterogeenisten tuotteiden osalta. Ranskan YKHLn perusaggregaateista noin kolmasosa on heterogeenisiä. Puolet muutoksista joten YKHLn perusaggregaateista noin 18 % lasketaan tällä hetkellä käyttämällä geometrisiä keskihintoja. Loput muutoksista toteutetaan vuoden 1998 ja vuoden 1999 tammikuussa. Ruotsi käyttää vakioitujen keskihintojen suhdetta, joka on geometristen keskihintojen suhteen muunnos. Molempien jäsenvaltioiden on osoitettava vuoden 1997 loppuun mennessä, että niiden käyttämien tuloksia. Tulokset ovat vertailukelpoisia, jos poikkeavien kaavojen keskimääräinen vaikutus YKHLiin ajanjaksolla 1996—1997 jää alle 0,1 prosenttiyksikön. saadaan vertailukelpoisia tammikuuhun mennessä, laskukaavojen avulla Kahdeksan maata käyttää tällä hetkellä YKHLn perusaggregaattien laskennassa geometristen tai sitä vastaavaa muunnosta, kahdeksan käyttää aritmeettisten keskihintojen suhdetta keskihintojen suhdetta ja Ranska näiden yhdistelmää. Portugali siirtyy geometristen keskihintojen käyttöön vuoden 1998 tammikuun indeksistä alkaen. Viisi maata on arvioinut, että laskukaavan muutoksen vaikutus YKHLiin 12 kuukauden jaksolla on noin 0,1 prosenttiyksikköä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa geometristen indeksiin keskimäärin 0,5 keskihintojen käyttöönotto aiheutti prosenttiyksikön vähennyksen. inflaatiota mittaavaan sivu 43/62 Taulukossa 10 on yhteenveto perusaggregaattien laskennassa käytettävistä kaavoista sekä jäsenvaltioissa toteutetuista muutoksista. sivu 44/62 YK Hl. ien perusaggregaattien laskennassa käytetyt menetelmät Taulukko 10 YKHLien laskennassa käytössä aritmeettisten keskihintojen suhde (AKS) / geometristen keskihintojen suhde (GKS): AKS GKS -poikkeus YKHLejä varten otettu käyttöön uusi laskentakaava, mistä alkaen: arvioitu vaikutus YKHLiin 12 kuukauden jaksolla prosentti yksikköinä: — tammikuu 1997 -poikkeus — arviota ei vielä saatavilla -poikkeus uusi kaava otettu / otetaan käyttöön myös KHLn laskennassa: — kyllä, käyttöönotto todennäköisesti alkuvuodesta 1998 laadittavan indeksin yhteydessä — kyllä, vuoden 1994 tammikuun indeksistä alkaen — kyllä — -0. 1 — -0. 1 perusaggregaat tien laskenta kaavaa muutettu YKHLien laskentaa varten: ei kyllä, mutta poikkeus vuoden 1997 syyskuuhun asti ei kyllä ei kyllä, asteittain heterogeenisten tuotteiden osalta B DK D EL E F IRL I L NL A ei kyllä kyllä ei kyllä P ei FIN S UK IS N kyllä ei kyllä kyllä ei — tammikuu 1995 — tammikuu 1997: puolet GKS:een siirtymisen edellyttämistä muutoksista; 18% indeksistä lasketaan käyttämällä GKS:cita tammikuu 1998, tammikuu 1999: GKS:n käyttöä laajennetaan — tammikuu 1996 tammikuu 1995 — tammikuu 1995 GKS otetaan käyttöön vuoden 1998 tammikuusta alkaen tammikuu 1996 AKS GKS AKS AKS homogeenisten tuotteiden osalta (1/3), GKS heterogeenisten tuotteiden osalta (1/3), muu laskukaava tuoretuotteiden, yhdistclmähinnat ja - tariffit (1/3) AKS AKS GKS AKS GKS; AKS tiettyjen hyödykkeiden, kuten hedelmien, vihannesten ja vuokrien osalta AKS GKS GKS:n muunnos (vakioitujen keskihintojen suhde) GKS GKS AKS — arviota ei saatavilla arviota ei saatavilla — -0. 1 — kyllä, vuoden 1996 tammikuun indeksistä alkaen YKHLn ja KHLn välillä täydellinen vastaavuus — ei (hintasuhteiden keskiarvo) kyllä, vuoden 1998 tammikuun indeksistä alkaen -0. 1 kyllä, vuoden 1996 tammikuun indeksistä alkaen tammikuu 1996 79 maaliskuu 1997 — -0. 5 arviota ei saatavilla — ci kyllä, vuoden 1997 maaliskuun indeksistä alkaen — 79 Vuotta 1995 koskevia estimaatteja on mukautettu siten, että niissä on otettu huomioon laskukaavan muutoksen vaikutukset, katso myös kohta 6. 4. sivu 45/62 12. 7 Laadullinen mukauttaminen Laadunmuutosten käsittely on asiantuntijoiden mukaan yksi vaikeimmin ratkaistavissa olevista, ellei vaikein, KHI:n laadintaan liittyvistä ongelmista. Kuten Boskinin raportista käy ilmi, ongelmaa ei kaikilta osin ole ymmärretty, ja monilla hintahaastattelijoilla on virheellinen käsitys, jonka mukaan tuotteen laadun parantumista ei yleensä oteta millään tavoin huomioon, mikä puolestaan aiheuttaa sen, että inflaatioaste arvioidaan todellista korkeammaksi. Käytännössä laadunmuutoksia on voitu eri indekseissä käsitellä eri tavoin, kun indeksien laatijat ovat päätyneet eri ratkaisumalleihin. Laadunparannusten indeksivaikutus on tällöin voitu myös yliarvioida. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) tiedot siitä, miten laadunmuutoksia käytännössä käsitellään. Nämä tiedot ovat säännösten noudattamisen valvonnassa tarvittavia perustietoja. Komissio (Eurostat) pyrkii lisäksi saamaan aikaan uutta tutkimusta, jonka tavoitteena on niiden periaatteiden määrittäminen, joita YKHLn hyödykekoriin sisältyvien tavaroiden ja palvelujen laadunmuutosten käsittelyssä olisi noudatettava. Jäsenvaltioita pyydettiin toimittamaan viiden hyödykenimikkeen osalta niiden yksittäisten hyödykkeiden lukumäärä, jotka korvattiin uudella hyödykkeellä vuoden 1997 tammikuun ja huhtikuun välisellä neljän kuukauden jaksolla, sekä tiedot niistä laadunmuutosten käsittelyssä käytetyistä joiden avulla korvaavat hyödykkeet otettiin YKHLssä huomioon. menetelmistä, Hyödykenimikkeiksi valittiin miesten paidat, sekä pyykinpesujauheet, koska nämä tuotteet sisältyvät kaikkien maiden YKHLeihin, ne ovat helposti määriteltävissä ja niissä esiintyy erityyppisiä muutoksia: hitaita, keskinopeita ja nopeita. Laadunmuutosten käsittelytavat luokiteltiin kolmeen ryhmään: sohvat, CD-soittimet, jääkaapit (a) Ketjutus perustuu oletukseen, jonka mukaan vanhan ja uuden korvaavan hyödykkeen välinen hintaero johtuu kokonaisuudessaan laatuerosta. Tässä tapauksessa vanhan ja uuden korvaavan hyödykkeen välinen hintaero ei heijastu YKHLiin. Jäsenvaltioiden on pystyttävä osoittamaan, että ketjutuksen käyttö on perusteltua80. Perusteluna voidaan käyttää mm. sitä, että hintaero vastaa "markkinoiden" arviota tuotteiden laatuerosta, kuten "päällekkäisten hintojen menetelmässä" (katso kohta c jäljempänä). Perusteluna voidaan myös käyttää sitä, että hyödykkeet poikkeavat toisistaan liikaa ollakseen vertailukelpoisia ja että korvaava hyödyke otetaan indeksiin, jotta otos säjtyy edustavana. (b) Sama hyödykelaatu -periaatetta sovellettaessa uuden korvaavan hyödykkeen laatua pidetään samana-kuin vanhan hyödykkeen. Tässä tapauksessa näiden kahden hyödykkeen hintaero heijastuu YKHLiin kokonaisuudessaan. Sama hyödykelaatu -periaatetta käytetään etenkin tehtäessä komission asetuksen (EY) N:o 2494/95 artiklan 5 mukaista mukautusta tilanteessa, jossa laadunmuutoksen arvosta ei ole olemassa kansallista tai Eurostatin tekemää eksplisiittistä arviota. (c) Eri hyödykelaatu -periaatetta sovellettaessa vanhan hyödykkeen ja sitä korvaavan uuden hyödykkeen laatueron vaikutus on arvoltaan nollan ja koko hinnaneron välillä, toisinaan se saattaa myös sijoittua tämän asteikon ulkopuolelle. Laatueron vaikutuksen arvioinnissa voidaan käyttää asiantuntijoita tai erilaisia menetelmiä, kuten hedonista regressiota81, päällekkäisten hintojen menetelmää82, vaihtoehtoisiin laatuominaisuuksiin83 80 81 82 83 Katso myös kohta 6. 2. 3. Regressiomallissa hinta suhteutetaan tiettyihin hyödykkeen ominaisuuksiin. Mallin perusteella laskettu regressiokerroin on estimaatti, joka ilmoittaa vanhan hyödykkeen ja sitä korvaavan uuden hyödykkeen välisen laatueron arvon. Vanhan hyödykkeen ja sitä korvaavan hyödykkeen välistä hinnaneroa ajanjaksona, jona molemmat hinnat ovat saatavilla, pidetään "markkinoiden" arviona laatuerosta. Hinnaneroa käytetään estimaattina, joka kuvaa laatueron vaikutusta kahden toisiaan seuraavan hyödykkeen välillä. Vanhan hyödykkeen ja uuden korvaavan hyödykkeen välinen laatuero estimoidaan käyttämällä niistä ominaisuuksista veloitettavia hintoja, jotka sisältyvät korvaavaan tuotteeseen mutta jotka vanhan hyödykkeen osalta ovat valinnaisia. sivu 46/62 tuotantokustannuksiin84 perustuvaa menetelmää tai menetelmää85. tai laskennallisen vaikutuksen Tulokset osoittivat, että jäsenvaltioiden välillä oli suuria eroja niiden hyödykkeiden osuuksissa, jotka korvattiin vuoden 1997 neljän ensimmäisen kuukauden aikana. Joillakin korvattujen hyödykkeiden osuus oli pieni, jolloin osuudet kussakin viidessä hyödykenimikkeessä vaihtelivat 6 % ja 12 % välillä. Toisilla taas korvattujen hyödykkeiden osuus oli suuri, jolloin sohvista korvattiin jopa 41% ja CD-soittimista 54 %. Jotkut jäsenvaltiot ilmoittivat tiettyjen hyödykenimikkeiden osalta, etteivät ne olleet korvanneet yhtään yksittäistä hyödykettä vuoden 1997 tammikuun ja huhtikuun välisellä jaksolla. Laadunmuutosten käsittelyssä sovellettavien menetelmien jakautumista voitiin tutkia vain noin kymmenen jäsenvaltion osalta, sillä muissa jäsenvaltioissa korvattujen hyödykkeiden osuus jäi pieneksi, ja neljän kuukauden aikana korvattujen hyödykkeiden nimikekohtainen määrä oli enintään kymmenen. Tulokset osoittivat, että kymmenen tutkitun jäsenvaltion laadunmuutosten käsittelyssä soveltamat menetelmät vaihtelivat sekä hyödykkeittäin että jäsenvaltioittain. Suurin osa jäsenvaltioista käytti ääripään menetelmiä, eli päällekkäisten hintojen menetelmää tai sama hyödykelaatu -periaatetta. Jotkut jäsenvaltiot käyttävät molempia menetelmiä samassa suhteessa, toiset puolestaan käyttävät useimmissa tapauksissa ainoastaan päällekkäisten hintojen menetelmää tai sama hyödykelaatu -periaatetta. Vain muutamat jäsenvaltiot käyttivät pääasiassa eri hyödykelaatu -periaatetta. eivät väliset välttämättä menetelmäerot aiheuttaa merkittäviä Jäsenvaltioiden tulosten vertailukelvottomuutta, mutta ne vahvistavat yleistä käsitystä, jonka mukaan "laadunmuutosten käsittely" tulosten vertailukelpoisuutta. Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja sekä huomioon otettavien laadunmuutosten määrissä että erityyppisten laadunmuutosten käsittelyssä sovellettavissa menetelmissä. Menetelmän valinta perustuu toisistaan poikkeaviin käsityksiin siitä, mitä kulloinkin olisi mitattava, sekä muutosten laskentaa varten saatavilla olevien tietojen määrään. Useimmissa tapauksissa menetelmässä ei myöskään tutkita niitä eroja, joita vanhan hyödykkeen ja sitä korvaavan uuden hyödykkeen kuvauksiin sisältyy. näin myös heikentää tilastoharhoja aiheuta ja , Seuraavaksi tutkitaan tarkemmin laadunmuutosten käsittelymenetelmiä ja niiden vaikutuksia YKHI:iin. Tätä varten tarvitaan laadunmuutoksia koskevaa yhteistä käsitteistöä, jonka avulla voidaan mm. erottaa toisistaan korvaava hyödyke ja kokonaan uusi hyödyke. Jos esimerkiksi tiettyjä hintatietoja ei kerätä yhden tai kahden kuukauden ajalta, minkä jälkeen hyödykekoriin otetaan uusi hyödyke, eri menetelmien avulla muodostetut laadunmuutosarviot voivat poiketa toisistaan huomattavasti, mikä saattaa puolestaan aiheuttaa sen, etteivät tulokset ole keskenään vertailukelpoisia. tietojen perusteella ei voida estimoida sitä, miten erilaiset laadunmuutosten Kerättyjen käsittelymenetelmät vaikuttavat YKHLiin. Tietyt menetelmät, kuten ketjuttaminen, saattavat antaa tuloksena indeksin, joka on pienempi tai suurempi kuin indeksi, joka saadaan sama hyödykelaatu -periaatetta sovellettaessa. Tulos riippuu siitä, onko korvaavan hyödykkeen hinta korkeampi vai alhaisempi kuin korvatun hyödykkeen. Komissio (Eurostat) aikoo tutkia indekseihin laadunmuutosten käsittelyssä käytettävien erilaisten menetelmien vaikutuksia käyttämällä vertaamalla kunkin jäsenvaltion YKHI:ä joka on indeksiin, laadittu 84 85 Kahden toisiaan seuraavan hyödykkeen tuottamisen aiheuttamien lisäkustannusten perusteella. Vanhan hyödykkeen ja sitä korvaavan uuden hyödykkeen välinen hinnanero lasketaan käyttämällä muiden samaan hyödykeryhmään kuuluvien tuotteiden hinnanmuutoksia. Laadunmuutoksen vaikutus estimoidaan siis määrittämällä vanhan hyödykkeen hinnan ja laskennallisen hinnan välinen ero. laatueron vaikutus arvioidaan korvaavan hyödykkeen sivu 47/62 "vakiomenetelmää". Vakiomenetelmä ei välttämättä ole oikea tai paras menetelmä, sillä parhaasta tai oikeasta menetelmästä ei ole yksimielisyyttä. Vakiomenetelmää voidaan kuitenkin käyttää vertailukohtana jäsenvaltioiden soveltamia menetelmiä arvioitaessa. Komission tarkoituksena on edetä vaiheittain ja toteuttaa uudistuksia. Menettelystä aiheutuu näin jäsenvaltioille mahdollisimman vähän rasitteita. tutkittava otantamenetelmien Lisäksi on laadunmuutosten käsittelyssä käytettävien ja menetelmien välistä vuorovaikutusta. Miten korvaavat hyödykkeet tunnistetaan? Miksi toisilla jäsenvaltioilla korvaavien hyödykkeiden määrä on suuri, kun toisilla niitä ei jäsenvaltion ilmoituksen mukaan ole lainkaan? Otannassa ja laadunmuutosten käsittelyssä käytettävien menetelmien vaikutukset saattavat tasapainottaa toisensa YKHI:ssä. tekee lisätarkistuksia, jotka koskevat ketjutusmenettelyn käyttöön Komissio (Eurostat) liittyvien säännösten noudattamista. Jäsenvaltioiden on pystyttävä osoittamaan, että ketjutuksen käyttö on perusteltua. Jos kansallisia estimaatteja laadunmuutoksen arvosta ei ole käytettävissä, tämänhetkinen kanta on, että jäsenvaltion olisi tällöin sisällytettävä vanhan ja sitä korvaavan uuden hyödykkeen välinen hinnanero YKHLiin kokonaisuudessaan. Eurostatin laadunmuutoksia koskevan tietokannan pitäisi olla käytettävissä vuonna 1998. tärkeimpien osatekijöiden Tähän mennessä YKHLien vertailukelpoisuutta on voitu parantaa kieltämällä usein käytetyn, mutta monesti tarkoitukseen soveltumattoman, laadunmuutosten käsittelymenetelmän käyttö, ja vertailukelpoisuutta on tarkoitus parantaa edelleen jäsenvaltioiden välisen koordinoidun työohjelman avulla. Menetelmien ja niiden perustana olevien oletusten vertailu sekä tuotekehityksen tutkiminen on auttanut selvittämään monia yksittäisiä käytännön kysymyksiä, jotka on ratkaistava, ennen kuin menetelmistä saadaan vertailukelpoisia. On sovittava, mitä hyödykkeissä tapahtuneita muutoksia olisi pidettävä laadunmuutoksina, sekä päästävä sopimukseen tarkoituksenmukaisista menetelmistä, joiden avulla tietyt muutokset voidaan ottaa huomioon, jotta alkuvaiheen vaatimusten laajentaminen jatkossa olisi mahdollista. Kuten BLS:n Boskinin raporttiin laatimassa vastineessa todetaan, kaikkia niitä ongelmia, jotka liittyvät laadunmuutosten käsittelyyn KHLeissä, ei todennäköisesti koskaan onnistuta ratkaisemaan. YKHLien vertailukelpoisuutta voidaan tästä huolimatta parantaa, jos samantyyppisissä tilanteissa sovelletaan samoja menetelmiä. Tämä edellyttää, että yhteisistä käsitteistä ja menetelmistä sovitaan, ja että tuotekuvauksista ja laadunmuutosten arvioinnissa käytetyistä menetelmistä tiedotetaan. Komissio (Eurostat) ja jäsenvaltiot tekevät parhaillaan työtä edellä mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 12. 8 Otannan suunnittelu ja säilyttäminen muuttumattomana 12. 8. 1 Otanta ja vertailukelpoisuus Otannan huolellista suunnittelua ja toteuttamista on yhdenmukaistamisen alusta asti pidetty välttämättömänä YKHLien luotettavuudelle, asianmukaisuudelle ja vertailukelpoisuudelle86. Kansallisten KHLien ja näin myös YKHLien perustana oleva hintatietojen otos ei kustannusten ja käytännön syiden takia ole ollut kehittyneiden tilastomenetelmien mukainen. Tämän vuoksi vain harvat jäsenvaltiot ovat pystyneet arvioimaan indeksiensä tarkkuuden (otantavirheet) eikä yhdelläkään ole ollut käytetävissään menetelmiä tilastoharhojen mittaamiseksi. 86 Ks. myös kohta 6. 2. 6. •sivu 48/62 riippuu enemmänkin kustannuksista Useimmat jäsenvaltiot käyttävät satunnais- tai todennäköisyysotannan sijasta jonkintyyppistä harkintaotantaa. Otoksen koko ja aikaisemmista päätöksistä kuin tuloksilta vaadittavasta tarkkuudesta. Vaikka otos ei aina täyttäisikään tilastoteorian vaatimuksia, sen perusteella saatavat tulokset eivät välttämättä ole huonoja. Tarkoituksena ei siis ole vaatia kaikkia jäsenvaltioita noudattamaan tiettyä käytäntöä, koska muutoksen perusteltuja. Vain eivät tarkoituksenmukaisilla empiirisillä tutkimuksilla voidaan selvittää, ovatko YKHLiä varten poimitun otoksen perusteella saatavat tulokset hyväksyttäviä. Yhdenmukaistamisen ja sen aikaansaaman jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ansiosta ongelmaa voidaan tutkia tavalla, ole mahdollisuuksia. Tietyn tilastolaitoksella johon otantamenetelmän vaikutusta tiettyyn YKHI:iin voidaan tutkia vertaamalla sitä muihin YKHI:eihin joko simuloinnin tai muiden kokeellisten menetelmien avulla. kustannukset kansallisella yksittäisellä aiheuttamat välttämättä ole ei Komissio (Eurostat) on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa aloittanut tutkimusohjelman, jonka tavoitteena on sellaisten otantamenetelmien kehittäminen, saadaan luotettavia tuloksia, sekä sellaisten arviointimenetelmien löytäminen, joiden avulla YKHI:ien luotettavuutta voidaan arvioida sovellettavasta otantamenetelmästä riippumatta. Alankomaiden tilastolaitos on ohjelman puitteissa analysoinut otantamenetelmiä, joita käytetään poimittaessa YKHLien perustana olevia maantieteellisiä alueita, keruuliikkeitä, hyödykenimikkeitä sekä yksittäisiä seuraavista otantamenetelmistä ne käyttivät: ilmoittamaan, mitä joiden perusteella hyödykkeitä87. Jäsenvaltioita pyydettiin (a) todennäköisyysotanta: SI PPS ositettu SI = yksinkertainen satunnaisotanta = PPS-otanta (jossa poimintatodennäköisyys suhteessa kokoon) = ositettu satunnaisotanta jokaisesta ositteesta otanta, jonka yksinkertainen ositettu PPS = ositettu otanta, jonka jokaisesta ositteesta PPS-otanta (b) muu kuin todennäköisyysotanta: harkintaotanta kynnysarvo = otanta, jossa yksiköiden poiminta perustuu asiantuntijaharkintaan = otanta, jossa tutkittavaan perusjoukkoon poimitaan ne yksiköt, joilla tietyn apumuuttujan arvo, kuten kauppahinta, on tietyn kynnysarvon yläpuolella, kiintiöpoiminta = otanta, jossa poimittavien yksiköiden määrä on määritetty etukäteen ja poiminta annettu tehtäväksi hintahaastattelijoille jäsenvaltioiden käyttämät otantamenetelmät poikkeavat merkittävästi Eri toisistaan. Jäsenvaltioista vain Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta pyrkivät käyttämään puhdasta todennäköisyysotantaa, muut jäsenvaltiot käyttävät pääasiassa muita otantamenetelmiä kuin todennäköisyysotantaa, kynnysarvopoimintaa. tärkein etu on, että sen avulla voidaan ainakin osittain estää Todennäköisyysotannan tilastoharhan syntyminen. Sitä käytettäessä voidaan lisäksi estimoida otantavirhe sekä määrittää maantieteellisten alueiden, keruuliikkeiden, hyödykenimikkeiden ja yksittäisten hyödykkeiden otosten optimaalinen koko. Jäsenvaltiot käyttävät usein muita otantamenetelmiä kuin todennäköisyysotantaa, koska niillä ei ole käytettävissään todennäköisyysotannassa tarvittavia kehikkoperusjoukkoja. harkintaotantaa kuten tai 87 Yksittäinen hyödyke on tiettyyn hyödykenimikkeesecn kuuluva alemman nimiketason hyödykelaatu, joka voi olla joko tavara tai palvelu, ja jonka hintahaastattelija poimii liikkeessä tutkimusta varten kansallisen tilastolaitoksen antaman hyödykekuvauksen perusteella. sivu 49/62 Useimmat jäsenvaltiot käyttävät kaksivaiheista otantaa maantieteellisten alueiden ja keruuliikkeiden poiminnassa: ensimmäisessä vaiheessa poimitaan kuntien otos, jonka jälkeen kunkin poimitun kunnan alueelta poimitaan liikkeiden otos. Kunnat poimitaan yleensä siten, että poimintatodennäköisyys on suhteessa kunnan asukasmäärään. Keruuliikkeet poimitaan niiden liikevaihdon perusteella ja poiminta perustuu yleensä harkintaotantaan. Kuusi maata poimii liikkeet käyttämällä todennäköisyysotantaa: Alankomaat, Portugali, Suomi, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta ja Norja. Ruotsi ei poimi ensin kuntia ja sitten keruuliikkeitä, vaan käyttää yksivaiheista ositettua satunnaisotantaa, jonka avulla se poimii liikkeet Ruotsin yritysrekisteristä. Useimmat otokseen postimyyntiyrityksiä eivätkä myyntikojuja. keruuliikkeiden jäsenvaltiot eivät ota Ruotsia lukuun ottamatta kaikissa jäsenvaltioissa kansalliset tilastolaitokset poimivat tutkittavat hyödykkeet pikemminkin niiden edustavuuden kuin todennäköisyysotannan perusteella. Tutkittavat hyödykkeet poimitaan yleensä kahdessa vaiheessa: ensimmäisessä vaiheessa ylemmän tason hyödykenimikkeistä poimitaan tietty määrä alemman tason hyödykeryhmiä. Poiminnassa käytetään kynnysarvoa, jonka avulla varmistetaan, että vain markkinaosuudeltaan merkittävimmät hyödykeryhmät tulevat poimituksi. Kustakin hyödykeryhmästä poimitaan tämän jälkeen harkintaotannalla yksittäisiä hyödykkeitä. Jos kansallinen tilastolaitos on yksilöinyt hyödykkeet vain yleisluontoisen kuvauksen avulla, hintahaastattelijat valitsevat yleensä ostetuimman merkin, joka vastaa tuotekuvausta. Taulukossa 11 on esitetty Alankomaiden kansallisen tilastolaitoksen laatima kooste maantieteellisistä alueista ja keruuliikkeistä poimituista otoksista ja taulukkoon 12 on koottu hyödykenimikkeistä ja yksittäisistä hyödykkeistä poimittuja otoksia koskevat tiedot. sivu 50/62 Taulukko 11 Kooste jäsenvaltioiden poimimista maantieteellisistä alueista ja keruuliikkeistä -kuukausittaiset otokset alueet menetelmä otoskoko otantako hik-ko osuus otoksesta pieni/ei sisälly otokseen liikkeet menetelmä päivitys* T> harkinta-otanta 65 on postimyyntiliikkect harkinta-otanta määrä ' 9 509 1 9 00 22 100 3 200 29 000 27300 3 898 25 000 634 11000 4 200 9 500 *° aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä kolmen vuoden välein aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa vuosittain aina perusvuoden päivityksen yhteydessä aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa T ) |£ T\. harkinta-otanta kynnysarvo, kiintiö 30 190 on ci T?T harkinta-otanta 23 on kynnysarvo ositettu otanta ositettu otanta PPS- SI- 130 96 82 ei ci ei postimyyntiliikkect, myyntikojut luksustavaramyymälät, halpamyymälät, viikottaiset markkinat luksustavaramyymälät, muita tuotteita kuin elintarvikkeita myyvät myyntikojut ei tietoa ei tietoa postimyyntiliikkect, myyntikojut • harkinta-otanta harkinta-otanta harkinta-otanta harkinta-otanta harkinta-otanta harkinta-otanta, kiintiö ci tietoa 82 on postimyyntiliikkect, etämyynti kynnysarvo harkinta-otanta 22 on ! harkinta-otanta T? xp T DT • T T j^r ositettu otanta PPS- 100 A kynnysarvo 2 20 p PPS-otanta 41 on ci ön F TN o s' ~t tu otanta C ei maantieteellisten alueiden otosta TTK" ositettu otanta SI- 146 " TC harkinta-otanta 4 on ei tietoa verkostomyynti on on erikoisliikkeet, postimyyntiliikkect, korjaamot muita kuin elintarvikkeita myyvät kojut jäsenmaksun vaativat liikkeet harkinta-otanta, kynnysarvo ositettu PPS ositettu PPS ositettu SI harkinta-otanta postimyyntiliikkect, katukauppa, pienet erikoistumattomat elintarvikemyymälät postimyyntiliikkect väliaikaisesti toimivat liikkeet, myyntikojut luksustavaramyymälät, myyntikojut, kuluttajien muodostamat osuuskunnat ositettu SI, harkinta-otanta, kynnysarvo harkinta-otanta ositettu harkinta-otanta aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä PPS, välittömästi markkinoiden muuttuessa PPS" 107 on myyntikojut, kotimyynti, ositettu PPS, aina perusvuoden 2 000 päivityksen yhteydessä määräajoin tehtävät osapäivitykset, vuosittain 20 % viiden vuoden välein aina pcrusvuoden päivityksen yhteydessä määräajoin tehtävät osapäivitykset, vuosittain 1/6 726 18 000 420 2 100 T^ ositettu otanta PPS- 100 on jäsenmaksun vaativat liikkeet ositeltu PPS * paitsi tapauksissa, joissa liike lopettaa toimintansa tai ei jatka yhteistyötään, jolloin liikkeen korvaaminen on välttämätön- Lähde: Alankomaiden kansallinen tilastolaitos. 88 10 700 loppuvuotta 1997 koskevan indeksin päivityksestä alkaen. sivu 51/62 Taulukko 12 Hyödykenimikkeiden ja yksittäisten hyödykkeiden otokset jäsenvaltioissa menetelmä hyödykcnimikkcct päivitys* B harkintaotanta DK harkintaotanta harkintaotanta D EL harkintaotanta E F kynnysarvo, harkintaotanta harkintaotanta, kynnysarvo IRL harkintaotanta harkintaotanta harkintaotanta NL kynnysarvo, harkintaotanta harkintaotanta, kynnysarvo ositettu PPS FIN harkintaotanta ositettu PPS, SI, harkintaotanta UK harkintaotanta harkintaotanta IS perusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa perusvuoden päivityksen yhteydessä perusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa vuosittain perusvuoden päivityksen yhteydessä perusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa markkinoiden muuttuessa perusvuoden päivityksen yhteydessä välittömästi markkinoiden muuttuessa perusvuoden päivityksen yhteydessä markkinoiden muuttuessa vuosittain perusvuoden päivityksen yhteydessä vuosittain yksittäiset hyödykkeet määrä menetelmä 461 harkintaotanta hintatietojen määrä** 91980 1200 750 harkintaotanta kynnysarvo 25 000 400 000 600 harkintaotanta 20 000 471 harkintaotanta 150 000 1033 kiintiö 560 kiintiö 920 kynnysarvo 263 1200 710 577 89 kynnysarvo harkintaotanta, kynnysarvo ositettu PPS 401 harkintaotanta 318 kynnysarvo kynnysarvo 646 2 131 harkintaotanta 171 000 45 000 300 000 5 700 100 000 80 000 40 000 43 600 22 800 120 000 13 738 harkintaotanta N * paitsi tapauksissa, joissa hyödykkeen myynti lopetetaan (jolloin korvaaminen on välttämätöntä) ** ei sisällä kotitaloushyödykkeiden hintatietoja harkintaotanta 900 45 000 Lähde: Alankomaiden tilastolaitos 89 650 loppuvuotta 1997 koskevan indeksin päivityksestä alkaen. sivu 52/62 12. 8. 2 Kohdeotoksen määrittelyjä toteuttaminen Säännösten noudattamisen valvonnan ensimmäisessä vaiheessa jäsenvaltioita pyydettiin määrittelemään YKHLn perustana oleva "kohdeotos"90, millä pyrittiin saamaan aikaan hintatietoja ja otantaa koskevien vähimmäisvaatimusten tiukentamista koskevaa lisätutkimusta. "Kohdeotoksella" tämänhetkisten suunnitelmien mukaan on kerättävä YKHI:en tuottamista varten vuoden 1997 tammikuusta lähtien. Hintatietoja koskevien vähimmäisvaatimusten mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että koskevien vähimmäisvaatimusten mukaan tarvittaessa parannettava kohdeotoksen edustavuutta, jotta YKHLien luotettavuus ja vertailukelpoisuus voidaan varmistaa92. säilyy muuttumattomana91. Otantaa lisäksi lähinnä sitä hintatietojen määrää, joka jäsenvaltioiden on kuukausittainen tarkoitetaan kohdeotos Jäsenvaltioita pyydettiin ilmoittamaan hyödykkeiden ja hintatietojen kokonaismäärät kunkin YKHI:iin sisältyvän COICOP/YKHI-luokituksen kolminumerotason nimikkeen osalta. Niitä pyydettiin lisäksi ilmoittamaan kuukausittain ja harvemmin kerättävien hintatietojen määrät. YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 8 artiklan mukaan YKHLn perustana olevat hintatiedot on kerättävä vähintään joka kuukausi. Komissio (Eurostat) voi antaa jäsenvaltiolle luvan kerätä hintatiedot harvemmin, jos tämä ei heikennä YKHLien vertailukelpoisuutta. YKHLn perustana olevista hintatiedoista noin 87 % kerätään vähintään kerran kuussa. Kreikassa, Italiassa ja Portugalissa tiettyjen hyödykkeiden, kuten tuoreiden hedelmien ja vihannesten, hintatiedot kerätään kaksi kertaa kuussa tai jopa viikottain. Belgia, Saksa, Espanja ja Islanti keräävät kohdeotoksen mukaisesti lähes 100 % hintatiedoista kuukausittain, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta 97 %, Ranska ja Norja 95 % ja Kreikka 94 %. Ranska lisäsi kuukausittain siirtyi neljännesvuosittaisesta kuukausittaiseen keruuseen noin 15 700 hintatiedon osalta ja vuonna 1997 8 700 hintatiedon osalta. YKHI:n perustana olevien kuukausittain kerättävien hintatietojen määrä kasvoi siis 16 300 hintatiedolla. Myös Ruotsi aloitti tammikuussa 1997 useiden sellaisten hintojen kuukausittaisen keruun, jotka oli aikaisemmin kerätty vain kerran, kahdesti tai neljästi vuodessa. hintatietojen määrää: 1996 Ranska kerättävien vuonna YKHLn perustana olevia hintatietoja kerätään harvemmin kuin kerran kuussa vain poikkeustapauksissa. Poikkeuksen muodostavat mm. kausituotteet, joita on tarjolla vain tiettyinä kuukausina. Alankomaat ja Portugali käyttävät kuitenkin monien hyödykkeiden osalta hintatietojen osittaista päivitystä, jolloin hintatietojen kokonaismäärästä kerätään kuukausittain vain tietty osa. Lisäksi Alankomaissa vuokratiedot kerätään vain kerran vuodessa. Molempien jäsenvaltioiden on pystyttävä osoittamaan, ettei tämä menettely heikennä YKHLien vertailukelpoisuutta. Taulukossa 13 on esitetty kuukausittain suunnittelemien kohdeotosten mukaisten hintatietojen prosenttiosuudet. ja harvemmin kerättävien, jäsenvaltioiden 90 91 92 Komission asetuksen (EY) N:o 1749/96 9 artiklan f kohdan mukainen. Ks. myös kohta 6. 2. 4. Ks. myös kohta 6. 2. 6. sivu 53/62 Taulukko 13 YKHLn perustana olevat kuukausittain ja harvemmin kerättävät jäsenvaltioiden kohdeotosten mukaiset hintatiedot kerran kuussa dntatietojen pr< h joka toinen kuukausi >senttiosuudet: neljännes vuosittain kaksi kertaa vuodessa kerran vuodessa useammin kuin kerran kuussa B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK IS N 0 0 0 38 0 0 0 30 0 0 0 10 0 0 0 0 0 100 77 100 56 100 95 87 55 91 59 72 43 84 97 97 100 95 0 0 0 3 0 0 0 0 0 23 0 0 11 0 0 0 0 0 1 0 2 0 5 11 15 0 6 28 46 3 3 3 0 3 0 20 0 0 0 0 0 0 8 0 0 0 0 0 0 0 1 0 3 0 1 0 0 2 0 2 11 0 1 1 0 0 0 1 Useimmat jäsenvaltiot ovat YKHLien käyttöönoton yhteydessä parantaneet myös otostaan. Ne ovat mm. lisänneet otokseen uusia hyödykkeitä ja kasvattaneet hintatietojen lukumäärää parantaakseen otoksensa laatua tiettyjen alaindeksien osalta. Nämä toimenpiteet ovat edellyttäneet uusien tutkimusten tekemistä sekä hintojen ja painojen takautuvaa määrittämistä. Kreikka lisäsi kohdeotokseensa yli 200 ja Itävalta 130 hyödykettä, joten Kreikan kohdeotoksen koko kasvoi 13 % ja Itävallan 24 %. Useimmat jäsenvaltiot lisäsivät myös keräämiensä hintatietojen määriä: YKHI:n perustana olevien hintatietojen määrä on nyt Tanskassa ja Kreikassa 6 %, Itävallassa 14 % ja Luxemburgissa 22 % suurempi kuin kansallisen KHLn perustana olevien hintatietojen määrä. Taulukossa 14 on esitetty niiden hyödykkeiden määrät, joiden osalta hintatietoja kerätään sekä kuukausittain kerättävien hintatietojen kokonaismäärät ja YKHI:iin tehdyt lisäykset. sivu 54/62 Taulukko 14 Jäsenvaltioiden YKHLien perustana olevan kohdeotoksen mukaiset hyödykkeiden ja kuukausittain kerättävien hintatietojen kokonaismäärät kokona ismäärä hyödykkeet hintatiedot YKHI:iin tehdyt lisäykset hintatiedot hyödykkeet B DK D EL E F IRL I L NL A P FIN S UK IS N 461 784 1766 1033 601 263 16 239 678 593 399 309 686 2 131 781 91980 31 158 326 615 33 687 93 119 143 171 088 42 379 288 553 6 656 115 522 53 475 103 691 45 870 29 899 130 981 13 738 47 857 0 4 208 0 1 21 0 130 11 4 3 2 0 0 0 1696 356 1803 2 323 0 7 1 190 0 6 605 1093 170 27 73 0 0 Seuraavassa vaiheessa komissio (Eurostat) pyytää jäsenvaltioilta säännösten noudattamista koskevan valvontamenettelyn mukaisesti tietoja siitä, missä määrin jäsenvaltioiden otos on vastannut kohdeotosta: kuinka suuri osa kohdeotoksen mukaisista kuukausittain (tai poikkeustapauksissa harvemmin) kerättävistä hintatiedoista todellisuudessa kerätään ja millaisten menetelmien avulla puuttuvat hintatiedot estimoidaan. Otannan säilyttäminen muuttumattomana on välttämätöntä, koska tavoitteena ei ole hintatason vaan hinnanmuutosten mittaaminen. Otos on suunniteltava siten, että saman tavaran tai palvelun hintatiedot ovat saatavilla jokaiselta viitejakson kuukaudelta, jolloin ne heijastavat "vakiokorissa" tapahtuneita muutoksia. Jos hintatietoja ei toistaiseksi ole saatavilla, on tärkeää, että puuttuvat tiedot estimoidaan. Jos kyseessä on pitkä ajanjakso, olisi pystyttävä löytämään soveltuvat korvaavat hyödykkeet. YKHLien vertailukelpoisuutta on tähän mennessä voitu parantaa kieltämällä yleisen mutta monissa tapauksissa epätarkoituksenmukaisen menetelmän käyttö, jossa edellisen jakson hintatieto siirretään automaattisesti seuraavalle jaksolle. Komission (Eurostatin) ja jäsenvaltioiden yhteistyönä tekemien tutkimusten, jotka koskevat estimoitujen hintatietojen tarkoituksenmukaista enimmäismäärää ja sallittavia estimointimenetelmiä, oletetaan parantavan vertailukelpoisuutta entisestään. 13. NEUVOSTON ASETUKSEN (EY) N:o 2494/95 14 ARTIKLAN MUKAINEN MENETTELY ( " K O M I T O L O G I A ") EY:n perustamissopimuksen 145 artiklan mukaan "neuvosto (. ) hyväksymissään säädöksissä siirtää komissiolle toimivallan antamiensa sääntöjen täytäntöönpanoon. Neuvosto voi asettaa ehtoja tämän toimivallan käytölle (. )". Nämä "ehdot" on määritelty neuvoston päätöksessä N:o 87/373/ETY, joka koskee menettelyä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa 93 Viittaa teoreettiseen kuukauteen, jonka aikana kaikkien hyödykkeiden hintatiedot kerätään, eli sisältää myös kaikki kausituotteet ja tuotteet, joiden hinnat kerätään harvemmin kuin kerran kuussa. sivu 55/62 käytettäessä. Ehtojen mukaan komission on kuultava jäsenvaltioiden edustajista muodostettua "komiteaa" neuvoston päätöksessä säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Kaikissa neuvoston asetuksissa on kaikissa tarvittavissa yhteyksissä ilmoitettava, mitä menettelytapaa komission on noudatettava. Koska "komiteat" osallistuvat täytäntöönpanoon, menettely tunnetaan yleisesti "komitologian" nimellä. Yhdenmukaistetuista kuluttajahintaindekseistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 14 artiklassa säädetään menettelystä, jota komissio noudattaa käyttäessään toimivaltaansa asetuksen säännösten täytäntöönpanoon. Artiklan mukaan komissiota avustaa neuvoston ja päätöksellä N:o 89/382/ETY, Euratom perustettu täytäntöönpanossa noudatetaan neuvoston päätöksen 87/373/ETY mukaisista menettelyistä menettelyä Ula (sääntelykomiteamenettely). tilasto-ohjelmakomitea (TOK), Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2494/95 täytäntöönpanoa koskevien komission säännösten (toistaiseksi komission asetuksen) antaminen tapahtuu käytännössä seuraavasti: (a) Jos Eurostatilla on todisteita siitä, etteivät tulokset ole vertailukelpoisia, tai jos se katsoo, että yhdenmukaistamista tarvitaan, Task Force -ryhmälle toimitetaan käsittelyä varten alustava ehdotus komission asetukseksi. Task -ryhmä on kansallisten tilastolaitosten asiantuntijoista, pääasiallisista käyttäjistä, hintaindekseihin erikoistuneista työryhmän alaisuudessa asiantuntijoista ja CEIES-komitean edustajista koostuvan toimiva erityistyöryhmä94. Task Force -ryhmän käsittelyn jälkeen Eurostat toimittaa asetusluonnoksen, jossa on otettu huomioon ryhmän päätelmät, koko työryhmälle. force (b) Työryhmä käsittelee asetusta ja tekee asetusluonnokseen muutosehdotuksia, kunnes yksimielisyys teknisistä näkökohdista saavutetaan. (c) Eurostat toimittaa asetusluonnoksen komission yksiköille käsittelyä varten. Kunkin ja komission oikeudellisen yksikön on hyväksyttävä asianomaisen pääosaston95 asetusluonnos. (d) Eurostat toimittaa asetusluonnoksen tilasto-ohjelmakomitealle lausuntoa varten. Komitea toimii tyypin Ula sääntelykomiteana, jossa päätökset tehdään määräenemmistöllä. (e) ' YKHLeistä annetun neuvoston asetuksen 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission pääsihteeri lähettää asetusluonnoksen ERLlle sen kuulemista varten. (f) Kun kaikkia osapuolia on kuultu ja kun säädöksen lopullinen teksti on valmiina hyväksyttäväksi, Eurostat toimittaa asetusluonnoksen asianomaiselle komission jäsenelle hyväksyntää varten. (g) Kun asianomainen komission jäsen on hyväksynyt ehdotuksen, komission pääsihteeri tekee toimittaa asetusluonnoksen hyväksyttäväksi komissiolle lopullisen päätöksen säädöksen antamisesta. ("kollegio"), joka (h) Kun päätös komission asetuksen antamisesta on tehty, asetus julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 94 95 Talous- ja sosiaalialan tilastotietoja käsittelevä komitea (Committee on Statistical Information in the Economic and Social Sphere). Pääsihteeristö, PO II, PO V, PO IX, PO X, PO XV, PO XIX, PO XX, PO XXIII ja PO XXIV. sivu 56/62 Jäsenvaltioiden yhteistyön ja pääasiallisten käyttäjien, erityisesti PO Ilja ERI: n tarjoaman tuen ansiosta neuvoston asetuksen 14 artiklan mukainen menettely on osoittautunut tehokkaaksi, ja kaikki osapuolet ovat olleet menettelyyn tyytyväisiä. Komissio (Eurostat) aikoo seuraavaksi koota kaikki YKHI:ien täytäntöönpanoa koskevat toimenpiteet, jotka tällä hetkellä sisältyvät useisiin komission asetuksiin ja asetusluonnoksiin, yhdeksi konsolidoiduksi komission asetukseksi. Koska ensimmäisissä asetuksissa säädettiin alkuvaiheen vähimmäisvaatimuksista, yhdenmukaistamisohjelmassa oli ja on myös jatkossa tarpeen muutta annettuja säädöksiä, mikä tekee niiden soveltamisesta hankalaa. Konsölidoinnilla pyritään sääntelyn selkiyttämiseen, ja se on tarkoitus toteuttaa sen jälkeen, kun komissio on hyväksynyt tärkeimmät asetukset. täytäntöönpanoon toimenpiteistä liittyvistä ja LIITE Kuten kohdassa 12. 4 mainittiin, taulukkoon 15 on koottu YKHLn kaikkien alaindeksien painot kunkin jäsenvaltion osalta. Jäsenvaltioiden käyttämien viitejaksojen mukaiset painot on "hintapäivitetty" ja ilmoitetaan taulukossa suhteessa vuoden 1996 keskihintatasoon. Taulukossa on erotettu toisistaan pyöristyksen tuloksena saatu nolla ja pyöristämätön nolla. Paino, jonka arvo pyöristämättömänä on nolla, on merkitty ":", mikä tarkoittaa, ettei kyseinen alaindeksi sisälly jäsenvaltion YKHLiin. Paino, jonka arvo pyöristettynä on nolla, on merkitty "0,0", mikä tarkoittaa, että kyseinen alaindeksi sisältyy kyseisen jäsenvaltion YKHLiin, mutta sen paino jää alle yhden tuhannesosan, jolloin pyöristettäessä saadaan tulokseksi nolla. Seuraavassa on lueteltu alaindeksit, joiden osalta jäsenvaltiot käyttivät komission asetuksen (EY) N:o 2214/96 mukaisista määritelmistä poikkeavia määritelmiä. Tämä on ilmoitettu taulukossa merkinnällä "P" (poikkeava määritelmä). • Tanska: 04. 5. 5. : Nimikkeen "kuuma vesi, höyry ja jää" paino sisältää myös "kiinteät polttoaineet", joiden paino jää alle yhden tuhannesosan. • Suomi: 04. 1. : • Ruotsi: 04. 1. : Nimikkeen "asuntojen vuokrat" paino sisältää lämmityskulut, vesimaksut, kuumasta vedestä veloitettavat maksut sekä jätemaksut. Vuokrien ja kulujen osuutta ei voida erotella indeksissä eikä nimikkeen painossa. Nimikkeen "asuntojen vuokrat" paino sisältää sähkö-, kaasu- ja vesimaksut, kuumasta vedestä veloitettavat maksut sekä jätemaksut. Vuokrien ja kulujen osuutta ei voida erotella indeksissä eikä nimikkeen painossa. 04. 5. 5. : Nimikkeen "kuuma vesi, höyry ja jää" paino sisältää keskuslämmityksen. 09. 1. 8. : Nimikkeen "lemmikkieläimet" paino kattaa ainoastaan lemmikkieläinten ruuat. Seuraavien alaindeksien osalta jäsenvaltiot käyttivät tavanomaisesta poikkeavia painojen estimointimenetelmiä. Tämä on (poikkeava estimointimenetelmä) : ilmoitettu merkinnällä taulukossa "E" • Portugali: 09. 1. 3. ja 09. 1. 4. : Nimikkeiden "tietojenkäsittelylaitteet" ja "muut kulttuuriin ja vapaa- liittyvät kestokulutustarvikkeet" painot ovat kotitaloustiedusteluun aikaan perustuvia estimaatteja. sivu 57/62 12. 4. 2. A ja 12. 4. 4. A: Nimikkeiden "asumiseen liittyvät vakuutukset: irtaimiston vakuutus" ja "liikenteeseen liittyvät vakuutukset: autovakuutus" bruttopainot perustuvat kotitaloustiedusteluun. Nettopainot ovat estimaatteja, jotka perustuvat vakuutuslaitoksia valvovilta viranomaisilta saatuihin tietoihin, jotka koskevat vakuutusmaksuja, sekä huoltoon ja korjaukseen liittyviä korvaushakemuksia. Suomi: 02. 1. 1. , 02. 1. 2. ja 02. 1. 3. : Alkoholijuomien paino on jaettu nimikkeisiin "väkevät alkoholijuomat", "viini" ja "olut" Suomen ALKO:lta saatujen kulutusosuuksia koskevien laadittu myös tietojen perusteella. Niiden perusteella on alkoholijuomien indeksi, joka kattaa kaikkien alkoholijuomien hintatiedot. 04. 1. , 04. 3. 2. , 04. 4. A ja 04. 5. 1. : Nimikkeiden "asuntojen vuokrat", "asunnon huoltoon ja korjaukseen liittyvät palvelut", "muut asumiseen liittyvät palvelut", ja "sähkö" painot on estimoitu käyttämällä Tilastokeskuksen kotitalouksia koskevia tilastoja. Koska kotitaloustiedustelun yhteydessä käytetään erilaista luokitusta, painoja ei saada sen perusteella. 12. 4. 2. A ja 12. 4. 4. A: Nimikkeiden "asumiseen liittyvät vakuutukset: irtaimiston vakuutus" ja "liikenteeseen liittyvät vakuutukset: autovakuutus" nettopainot estimoidaan vähentämällä bruttopainoista KHLssä vakuutuslaitosten maksamat korvaukset. käytettävistä kansallisessa Ruotsi: 04. 5. 5. : Nimikkeen "kuuma vesi, höyry ja jää" paino on estimoitu Ruotsin kansallisen tilastolaitoksen laatimien energiatilastojen perusteella. Yhdistynyt kuningaskunta: 07. 1. 1. , 07. 2. 1. ja 07. 2. 3. : Nimikkeiden "uudet ja käytetyt autot", "varaosat ja lisävarusteet" sekä "korjaukset ja huolto" painot vastaavat kotitaloustiedustelun perusteella laskettuja painoja, joihin lisätään osuus vakuutuslaitosten suoraan maksamien korvausten painoista. 09. 1. 1. , 09. 1. 2. , 09. 1. 3. ja 12. 2. : Nimikkeiden "äänen ja kuvan, vastaanottoon, tallentamiseen ja toistoon käytetyt laitteet", "valokuvaus- ja elokuvatarvikkeet ja optiset laitteet", "tietojenkäsittelylaitteet", ja "henkilökohtaiset esineet, muualla perustuvista luokittelemattomat" painoista, joihin lisätään osuus vakuutuslaitosten suoraan maksamien korvausten painoista. kotitaloustiedusteluun saadaan painot sivu 58/62 01. 01. 1. 01. 1. 1. 01. 1. 2. 01. 1. 3. 01. 1. 4. 01. 1. 5. 01. 1. 6. 01. 1. 7. 01. 1. 8. 01. 1. 9. 01. 2. 01. 2. 1. 01. 2. 2. 02. 02. 1. 02. 1. 1. 02. 1. 2. 02. 1. 3. 02. 2. 03. 03. 1. 03. 1. 1. 03. 1. 2. 03. 1. 3. 03. 1. 4. 03. 2. 04. 04. 1. ELINTARVIKKEET JA ALKOHOLITTOMAT JUOMAT Elintarvikkeet Viljatuotteet ja leipä Liha Kala Maitotuotteet, juusto j a kananmunat Öljyt ja rasvat Hedelmät Vihannekset, kasvikset ja juurekset Sokeri, hillot, hunaja, siirapit, suklaa ja makeiset Ruokavalmisteet, muualle luokittelemattomat Alkoholittomat juomat Kahvi, tee ja kaakao Kivennäisvedet, virvoitusjuomat ja mehut ALKOHOLIJUOMAT JA TUPAKKA Alkoholijuomat Väkevät alkoholijuomat Viini Olut Tupakka VAATETUS JA JALKINEET Vaatetus Vaatteiden valmistusaineet Vaatteet Asusteet ja pukineet Vaatteiden kemiallinen pesu, korjaus ja vuokraus Jalkineet, mukaan lukien korjaus ASUMINEN, VESI, SAHKO, KAASU JA MUUT POLTTOAINEET Asuntojen vuokrat Taulukko 15: YKJ B 204. 5 H:n alaindeksien painot, 1/1000 1 EL 231. 7 DK 173. 7 D 154. 1 F 192. 7 E 275. 4 'vuosikohtaiset, 1996) I IRL 197. 4 195. 7 L 162. 0 NL 170. 5 A 143. 3 P 295. 0 FIN 164. 0 S 179. 8 UK 149. 0 IS 203. 6 N 172. 6 184. 7 35. 7 58. 7 13. 2 24. 5 5. 6 12. 9 17. 0 13. 2 155. 9 20. 4 47. 2 4. 9 25. 6 5. 0 8. 7 16. 9 18. 5 136. 0 28. 0 38. 5 4. 3 21. 0 4. 6 10. 6 12. 2 11. 5 3. 8 19. 9 5. 1 14. 8 37. 9 23. 8 3. 4 13. 8 6. 6 14. 1 87. 3 71. 8 1. 1 66. 6 2. 6 1. 5 8. 7 17. 8 6. 0 11. 8 59. 4 29. 5 3. 2 10. 1 16. 2 29. 9 60. 0 51. 0 0. 7 46. 5 2. 4 1. 4 5. 2 18. 1 6. 8 11. 3 50. 9 24. 7 3. 4 6. 4 15. 0 26. 2 83. 8 70. 9 0. 7 64. 5 3. 0 2. 8 221. 8 30. 1 56. 4 16. 3 36. 8 19. 2 19. 1 22. 7 14. 6 6. 7 9. 9 3. 8 6. 0 39. 3 6. 6 2. 6 1. 7 2. 3 32. 6 121. 7 95. 3 1. 3 85. 6 5. 7 2. 8 262. 3 36. 3 75. 4 35. 2 35. 6 1 7^ 26. 4 24. 8 8. 1 2. 9 13. 1 6. 5 6. 6 31. 8 11. 5 2. 1 6. 2 3. 2 20. 3 114. 4 92. 3 3. 3 84. 2 3. 6 1. 2 180. 3 26. 7 62. 9 12. 8 27. 3 6. 7 13. 8 14. 9 12. 5 181. 0 35. 9 52. 0 4. 5 28. 8 7. 0 9. 1 21. 1 13. 3 2. 7 12. 4 5. 1 7. 3 46. 1 24. 8 5. 4 17. 3 2. 1 21. 3 74. 7 60. 3 0. 6 52. 8 5. 1 1. 8 9. 2 14. 7 4. 8 9. 8 80. 3 28. 9 11. 5 8. 5 9. 0 51. 4 68. 5 53. 2 0. 5 49. 6 0. 6 2. 5 187. 3 25. 6 55. 3 12. 3 31. 2 8. 6 18. 6 25. 6 9. 2 0. 9 10. 1 5. 0 5. Î 30. 2 11. 3 2. 6 7. 3 1. 5 18. 8 117. 5 94. 9 1. 1 83. 0 1. 8 9. 0 146. 0 25. 4 49. lj 7. 7 19. 9 5. 3 11. 7 13. 9 9. 6 3. 4 16. 0 6. 7 9. 3 29. 1 18. 2 1. 8 11. 7 4. 7 10. 9 117. 3 94. 7 0. 3 90. 4 1. 3 2. 7 156. 7 30. 4 42. 2 4. 0 28. 1 4. 4 13. 8 18. 2 11. 1 129. 3 22. 9 39. 1 2. 8 22. 1 5. 5 8. 4 12. 5 11. 6 4. 4 13. 9 6. 2 7. 7 35. 2 19. 4 5. 0 7. 0 7. 4 15. 7 75. 4 60. 9 2. 6 52. 7 4. 5 LO 4. 4 13. 9 5. 8 8. 2 39. 2 20. 2 3. 8 8. 3 8. 1 19. 0 82. 4 70. 3 1. 4 62. 8 3. 5 2. 6 287. 2 44. 0 S6. 4 39. 1 35. 3 26. 5 20. 7 24. 9 8. 6 1. 7 7. 8 4. 1 3. 7 45. 3 26. 3 1. 8 22. 1 2. 4 19. 0 103. 6 78. 5 2. 0 71. 3 3. 8 1. 4 149. 3 30. 1 34. 7 6. 4 30. 6 5. 3 12. 0 12. 6 14. 5 3. 1 14. 7 6. 3 8. 4 92. 2 55. 6 22. IE 10. 0E 23. 5E 36. 6 77. 4 65. 4 3. 2 59. 0 2. 8 0. 5 163. 1 28. 5 37. 1 9. 5 27. 9 5. 9 11. 4 18. 4 20. 9 137. 0 25. 0 34. 0 6. 0 21. 0 4. 0 9. 0 19. 0 12. 0 178. 1 33. 5 40. 3 8. 8 37. 0 4. 6 11. 5 13. 8 20. 1 156. 3 18. 3 38. 9 10. 7 30. 4 4. 5 11. 7 14. 2 16. 2 3. 5 16. 6 6. 2 10. 5 62. 2 36. 4 12. 7 12. 2 11. 4 25. 9 69. 0 57. 9 1. 3 52. 9 3. 3 0. 4 7. 0 12. 0 4. 0 8. 0 69. 0 35. 0 10. 0 15. 0 10. 0 34. 0 66. 0 54. 0 49. 0 4. 0 LO 8. 7 25. 4 5. 5 19. 9 39. 0 20. 9 9. 1 4. 0 7. 8 18. 1 71. 0 57. 6 1. 2 50. 4 4. 0 2. 0 11. 5 16. 1 4. 6 11. 5 35. 1 17. 5 3. 9 5. 3 8. 2 17. 8 69. 4 58. 0 1. 2 53. 2 2. 7 LO 15. 6 156. 1 9. 0 194. 6 12. 9 202. 7 26. 5 140. 4 22. 1 112. 0 14. 4 138. 7 15. 2 125. 6 22. 6 99. 5 22. 6 132,7 14. 6 187. 4 12. 1 137. 6 25. 1 73. 1 12. 0 135. 2 11. 1 208. 9 12. 0 131. 0 13. 4 114. 9 11. 4 184. 5 60. 3 91. 5 99. 6 43. 9 14. 5 63. 0 18. 5 25. 7 56. 2 99. 1 56. 3 17. 8 129. 5P 54. 0 29. 8 67. 6 42. 5P E sivu 59/62. 04. 3. 04. 3. 1. 04. 3. 2. 04. 4. A 04. 5. 04. 5. 1. 04. 5. 2. 04. 5. 3. 04. 5. 4. 04. 5. 5. 05. 05. 1. 05. 1. 1. 05. 1. 2. 05. 1. 3. 05. 2. 05. 3. 05. 3. 1/2 05. 3. 3. 05. 4. 05. 5. 05. 6. 05. 6. 1. 05. 6. 2. 06. A 07. 07. 1 07. 1. 1. Asuntojen säännöllinen huoltoja korjaus Asunnon huoltoon ja korjaukseen liittyvät tuotteet Asunnon huoltoon ja korjaukseen liittyvät palvelut Muut asumiseen liittyvät palvelut Sähkö, kaasu ja muut polttoaineet Sähkö Kaasu Nestemäiset polttoaineet Kiinteät polttoaineet Kuuma vesi, höyry ja jää KALUSTEET, KOTITALOUSKONEET JA YLEINEN KODINHOITO Huonekalut, kalustus ja sisustus, matot ja muut lattianpäällysteet ja korjaukset Huonekalut ja kalusteet Matot ja muut lattianpäällysteet Huonekalujen, kalusteiden ja lattianpäällysteiden korjaus Kodintekstiilit Lämmityslaitteet ja liedet, jääkaapit, pesukoneet ym. kodinkoneet, mukaan lukien asennus ja huolto Suuret sähkökäyttöiset ja muut kodinkoneet sekä kodin pienkoneet Kodinkoneiden korjaus Lasitavarat, astiat ja kotitaloustarvikkeet Kodin ja puutarhan työkalut ja laitteet Taloudenhoitoon liittyvät tavarat ja palvelut Kodin kulutustavarat Kodinhoitopalvelut TERVEYS - kuluttajan itse kustantama, ei korvauksia LIIKENNE Ajoneuvon hankinta Uudet ja käytetyt autot 17. 0P E 64. 0 B 19. 2 13. 8 DK 22. 9 12. 1 D 11. 5 6. 4 EL 22. 9 9. 1 E 40. 5 27. 3 F 18. 5 2. 9 I RL 1. 0 0. 5 I 13. 6 1. 8 L 21. 4 12. 4 NL 22. 4 12. 5 A 20. 7 10. 4 P 10. 9 2. 5 FIN 26. 3 LO S 0. 9 0. 9 UK 18. 0 8. 0 IS 14. 2 11. 8 N 42. 7 17. 6 5. 4 10. 8 5. 2 13. 8 13. 3 15. 6 0. 5P 11. 7 9. 0 10. 0 10. 2 8. 4 25. 3E 10. 0 ' 2. 4 24. 9 10. 3 66. 2 43. 6 10. 7 10. 6 1. 4 13. 3 66. 9 25. 9 7. 6 15. 1 18. 3P 37. 2 54. 3 26. 5 7. 1 7. 4 3. 1 10. 3 24. 9 32. 0 20. 1 7. 7 4. 2 19. 0 54. 7 24. 8 2. 3 23. 9 3. 7 10. 2 47. 0 26. 7 10. 8 6. 9 0. 6 2. 0 3. 1 102. 9 21. 5 4. 7 8. 2 17. 0 51. 4P 19. 8 40. 4 15. 6 18. 0 6. 8 '. 11. 1 44. 0 20. 2 10. 1 12. 8 0. 9 11. 7 54. 2 54. 2 10. 7 49. 9 23. 1 6. 9 6. 7 7. 8 5. 3 6. 8 37. 6 23. 8 10. 5 3. 3 20. 6E 45. 7 38. 5E 0. 2 5. 5 1. 5 9. 4 69. 1 44. 3 0. 5 7. 3 14. 0 45. 0 22. 0 20. 0 LO 2. 0 25. 4 45. 7 20. 8 14. 3 60. 0 53. 8 4. 5 1. 5 0. 1 24. 9 91. 7 65. 8 78. 9 89. 3 64. 7 74. 1 60. 0 99. 8 120. 3 96. 0 98. 5 78. 8 64. 7 89. 0 74. 1 85. 4 30. 2 23. 5 33. 4 16. 6 16. 9 24. 9 18. 8 35. 0 55. 9 37. 0 42. 7 29. 0 20. 2 28. 9 37. 0 28. 8 30. 3 27. 7 2. 5 19. 3 3. 4 0. 8 27. 0 6. 2 0. 2 14. 5 2. 1 15. 2 0. 4 1. 4 22. 5 1. 7 0. 7 6. 5 2. 9 9. 4P 33. 4 1. 6 51. 6 4. 3 28. 9 8. 1 39. 2 3. 5 - 25. 7 2. 4 0. 9 15. 3 4. 9 25. 4 3. 5 27. 0 10. 0 27. 5 2. 8 26. 8 0. 3 1. 7 8. 5 17. 1 6. 7 12. 3 6. 5 12. 8 15. 4 10. 8 5. 6 10. 8 7. 6 13. 0 4. 4 8. 8 12. 7 10. 6 10. 4 13. 5 11. 6 10. 6 10. 3 20. 0 7. 7 15. 9 7. 8 12. 6 6. 5 8. 4 6. 0 13. 0 10. 7 12. 0 7. 4 17. 2 14. 4 10. 6 12. 1 9. 5 9. 4 11. 5 8. 3 9. 8 13. 2 9. 9 17:7 10. 1 11. 4 7. 4 11. 0 11. 4 15. 8 2. 7 5. 4 6. 0 24. 5 13. 6 10. 9 8. 7 1. 7 6. 7 4. 0 12. 6 8. 6 4. 0 7. 4 0. 7 5. 8 8. 4 12. 0 8. 5 3. 6 8. 5 1. 3 9. 2 2. 1 35. 2 25. 5 9. 8 11. 9 1. 5 3. 9 2. 0 25. 4 16. 0 9. 4 8. 4 1. 5 8. 8 3. 4 16. 4 11. 5 4. 9 4. 8 0. -5 4. 3 5. 2 18. 5 12. 8 5. 7 6. 0 0. 8 5. 8 1. 4 34. 3 18. 0 16. 3 16. 0 0. 3 4. 5 7. 2 28,8 13. 1 15. 7 2. 8 0. 8 6. 8 5. 1 24. 9 11. 7 13. 2 7. 6 2. 3 7. 0 4. 1 14. 4 10. 4 3. 9 4. 1 5. 8 5. 0 1. 3 19. 9 11. 6 8. 3 5. 6 1. 2 7. 5 5. 0 11. 6 9. 2 2. 5 11. 2 1. 1 5. 1 5. 0 10. 1 10. 1 12. 1 2. 0 7. 0 9. 0 17. 0 9. 0 8. 0 7. 0 0. 6 6. 2 3. 9 12. 5 11. 1 1. 4 9. 2 1. 3 5. 2 8. 7 16. 7 14. 3 2. 4 7. 1 135. 1 58. 9 54. 6 179. 7 63. 8 58. 6 173. 1 83. 1 79. 0 125. 6 40. 6 38. 8 145. 6 57. 5 54. 0 191. 4 44. 8 43. 2 117. 0 43. 7 42. 1 126. 8 41. 3 37. 1 160. 9 82. 5 77. 4 159. 3 66. 8 60. 6 148. 0 51. 3 45. 3 178. 1 72. 0 68. 9 192. 8 85. 5 78. 8 177. 3 44. 1 42. 6 152. 0 57. 0 55. 0E 186. 5 63. 3 60. 3 201. 8 70. 3 65. 7 sivu 60/62. 07. 1. 2/3 07. 2. 07. 2. 1. 07. 2. 2. 07. 2. 3. 07. 2. 4. A 07. 3. 07. 3. l. A 07. 3. 2. A 07. 3. 3. A 07. 3. 4. A 07. 3. 5. A 07. 3. 6. A 08. 08. 1. 08. 1. 1. 08. 1. 2/3 09. 09. 1. 09. 1. 1. 09. 1. 2. 09. 1. 3. 09. 1. 4. 09. 1. 5. 09. 1. 6. 09. 1. 7. 09. 1. 8. 09. 1. 9. 09. 2. A 09. 3. Moottoripyörät ja polkupyörät Yksityisajoneuvojen käyttö Varaosat ja lisävarusteet Polttoaineet ja voiteluöljyt Korjaukset ja huolto Muut yksityisajoneuvoihin liittyvät palvelut Julkinen liikenne Matkustajaliikenne junilla Matkustajaliikenne teitse Matkustajalentoliikenne Matkustajaliikenne meritse ja vesiteitse Muut matkustuspalvelut Yhdistelmäliput VIESTINTA Viestintä Postipalvelut Puhelin-ja telekopiolaitteet ja -palvelut KULTTUURI JA VAPAA-AIKA Tarvikkeet ja laitteet, mukaan lukien korjaukset Äänen ja kuvan vastaanottoon, tallentamiseen ja toistoon käytetyt laitteet Valokuvaus- ja elokuvatarvikkeet ja optiset laitteet Tietojenkäsittelylaitteet Muut kulttuuriin ja vapaa-aikaan liittyvät kestokulutustarvikkeet Pelit, lelut ja harrastusvälineet, urheilu-ja retkeilyvälineet Äänen ja kuvan tallennusvälineet Puutarhanhoito Lemmikkieläimet Vapaa-aikaan liittyvien välineiden ja tarvikkeiden korjaus Kulttuuri- ja vapaa-ajan palvelut Sanomalehdet, kirjat ja paperitavarat B 4. 3 68. 3 5. 4 40. 6 19. 7 2. 6 7. 9 4. 1 2. 5 1. 3 23. 7 23. 7 1. 2 22. 5 124. 8 43. 5 DK 5. 2 82. 6 11. 6 32. 4 35. 3 3. 3 33. 3 2. 8 10. 4 5. 1 3. 7 1. 8 9. 5 23. 1 23. 1 1. 9 21. 2 100. 1 46. 0 D 4. 0 73. 5 6. 0 36. 3 22. 7 8. 5 16. 6 3. 2 0. 8 0. 7 0. 8 0. 5 10. 6 19. 5 19. 5 2. 7 16. 8 108. 7 46. 2 EL 1. 8 68. 0 12. 3 39. 6 11. 2 5. 0 17. 0 0. 3 7. 3 2. 7 2. 0 0. 8 3. 9 22. 3 22. 3 0. 3 22. 0 49. 5 16. 0 E 3. 5 72. 1 4. 5 44. 5 17. 5 5. 6 16. 0 2. 1 12. 3 1. 4 0. 2 15. 8 15. 8 0. 4 15. 5 69. 3 24. 1 F 1. 6 118. 4 31. 9 49. 1 27. 9 9. 5 28. 2 7. 5 6. 8 5. 8 0. 4 0. 8 6. 9 20. 2 20. 2 3. 0 17. 2 88. 2 40. 2 IRL 1. 7 57. 4 5. 4 43. 5 6. 9 1. 6 15. 9 1. 9 10. 0 1. 7 0. 3 0. 3 1. 7 21. 2 21. 2 1. 4 19. 8 124. 9 40. 6 I 4. 2 63. 5 2. 8 27. 5 28. 1 5. 1 21. 9 3. 1 6. 7 2. 4 1. 3 2. 7 5. 8 17. 8 17. 8 3. 3 14. 5 82. 8 43. 5 L 5. 1 70. 8 5. 7 32. 2 28. 5 4. 4 7. 6 0. 9 1. 3 1. 9 0. 5 3. 0 17. 0 17. 0 1. 5 15. 5 137. 6 45. 9 NL 6. 2 68. 2 6. 8 37. 1 17. 4 6. 9 24. 3 9. 2 8. 8 4. 7 1. 3 0. 3 24. 6 24. 6 3. 2 21. 5 139,3 54. 9 A 6. 0 82. 7 4. 8 39. 0 32. 0 7. 0 14. 1 3. 3 6. 2 0. 0 4. 5 22,4 22. 4 1. 7 20. 7 113. 0 48. 7 P 3. 1 88. 1 7. 0 31. 0 46. 7 3. 4 18. 0 1. 6 5. 1 1. 5 0. 0 1. 6 8. 2 12. 0 12. 0 0. 1 11. 9 38. 8 15. 4 FIN 6. 8 78. 5 10. 9 52. 6 10. 1 5. 0 28. 7 5. 5 10. 9 5. 0 4. 3 3. 1 16. 9 16. 9 1. 7 15. 2 123:5 51. 6 6. 8 10. 2 9. 2 1. 1 6. 4 7. 6 8. 5 13. 1 8. 6 9. 6 8. 8 7. 0 9. 3 1. 2 0. 6 3. 8 2. 6 0. 9 0. 9 0. 5 1. 8 4. 8 2. 3 1. 8 1. 0 3. 7 4. 9 2. 7 3. 7 2. 4 2. 8 2. 2 0. 6 0. 1 1. 2 0. 2 1. 5 0. 6 1. 6 1. 5 4. 5 3. 8 3. 5 1. 1 6. 5 2. 5 2. 3 0. 7E 0. 4E 1. 8 9. 0 S 1. 5 101. 5 17. 0 53. 5 25. 2 5. 8 31. 7 4. 2 3. 0 6. 5 4. 1 0. 4 13. 4 29. 1 29. 1 4. 5 24. 6 108. 2 52. 6 9. 0 2. 5 2. 3 5,4 UK 2. 0 76. 0 8. 0E 40. 0 21. 0E 7. 0 19. 0 7. 0 9. 0 2. 0 1. 0 IS 3. 0 98. 7 12. 7 60. 5 15. 5 10. 0 24. 5 9. 6 13. 9 1. 0 21. 0 21. 0 2. 0 19. 0 1130. 0 46. 0 15*7 15. 7 1. 8 13. 9 143. 5 45. 1 N 4. 6 90. 9 8. 7 52. 8 15. 9 13. 5 40. 6 5. 5 12. 5 13. 0 4. 5 5. 2 21. 1 21. 1 1. 4 19. 7 140. 9 52. 8 8. 0E 7. 4 11. 6 5. 0E 2. 2 1. 8 5. 0E 5. 1 1. 6 3. 6 8. 3 6. 5 10. 1 11. 5 5. 2 5. 8 9. 9 5. 7 8. 2 5. 8 8. 9 10. 9 2. 5 13. 0 9. 0 8. 0 13. 0 10. 7 6. 0 8. 1 6. 0 1. 3 5. 2 7. 0 5. 3 1. 5 3. 6 8. 8 2. 3. 1. 7 2. 0 2. 6 0. 9 0. 9 5. 3 1. 2 1. 0 2. 5 8. 8 6. 8 2. 5 2. 0 2. 9 5. 8 3. 3 11. 7P 3. 6 6. 9 3. 6 0. 4 3. 8 9. 4 5. C 1. 2 6. 6 10. 4 8. 1 1. 4 4. 4 10. 0 6. 2 1. 9 2. 3 1. 5 2. 9 6. 9 4. 4 0. 6 5. 6 10. 9 2. 9P 5. 2 4. 0 6. 0 9. 0 1. 0 5. 2 6. 6 2. 1 2. 1 5. 9 6. 9 1. 9 2. 2 27. 7 22. 1 25. 1 16. 4 24. 4 21. 4 11. 3 19. 7 17. 5 19. 9 24. 7 21. 9 29. 4 24. 3 17. 1 22. 1 21. 6 20. 1 34. 0 34. 0 29. 1 18. 4 9. 7 10. 5 19. 6 30. 4 23. 4 22. 7 34. 0 20. 0 46. 6 27. 3 35. 8 32. 0 sivu 61/62. ' 09. 4. 10. A 11. 11. 1. 11. 1. 1. 11. 1. 2 11. 2. 12. 12. 1. 12. 1. 1. 12. 1. 2. 12. 2. 12. 4. A 12. 4. 2. A 12. 4. 4. A 12. 5. A 12. 6. A Valmismatkat KOULUTUS - yleensä jäsenvaltioissa kuluttajien itsensä kustantama HOTELLIT, KAHVILAT JA RAVINTOLAT Ravintolapalvelut Ravintolat ja kahvilat Ruokalat Majoituspalvelut MUUT TAVARAT JA PALVELUT Henkilökohtainen hygienia Kampaamot ja parturit Henkilökohtaisen hygienian hoitoon tarkoitetut laitteet, esineet ja tuotteet Henkilökohtaiset esineet, muualla luokittelemattomat Vakuutukset Asumiseen liittyvät vakuutukset - irtaimiston vakuutus Liikenteeseen liittyvät vakuutukset - autovakuutus Pankkipalvelut, muualla luokittelemattomat Muut palvelut, muualla luokittelemattomat B 31. 4 i DK 12. 6 3. 3 D 16. 8 4. 6 EL E 2. 6 13. 7 7. 8 1. 2 F 1. 4 3. 7 IRL 30. 6 6. 0 I : 8. 6 L 50. 0 3. 4 NL 16. 4 3. 0 A 16. 8 3. 9 P 3. 2 0. 8 FIN 22. 0 L3 S 9. 5 1/7 UK 30. 0 11. 0 IS 24. 5 * N 20. 2 1. 8 70. 6 66. 9 68. 4 90. 4 117. 8 91. 2 156. 9 119. 5 63. 6 48. 6 157. 4 121. 7 80. 4 47-7 127. 0 64. 8 45. 4 65. 4 61. 1 4. 3 5. 2 59. 5 29. 4 13. 1 16. 3 59. 5 59. 5 7. 4 66. 0 19. 9 7. 8 12. 1 52. 3 46. 8 5. 5 16. 1 46,9 24. 5 10. 7 13. 8 84. 2 80. 3 3. 9 6. 2 ll;64. 3 24. 1 3. 8 20. 2 111. 9 109. 1 2. 8 5. 9 11433 25. 7 9. 7 16. 0 71. 3 54. 7 16. 6 19. 9 •:1|74:2 31. 1 11. 4 19. 7 153. 6 144. 8 8. 8 3. 4 1137. 9 25. 6 11. 7 13. 9 89. 6 84. 9 4. 7 30. 0 lii 39. 3 21. 3 18. 0 59. 7 56. 3 3. 4 3. 9 II53L3 29. 6 13. 2 16. 4 39. 8 37. 0 2. 8 8. 8 25. 2 10. 6 14. 6 114. 8 107. 9 6. 9 42. 6 1150. 2 27. 4 10. 5 16. 9 119. 5 111. 4 8. 1 2. 2 :;!l47;2 30. 6 15. 0 15. 6 73. 1 72. 7 0. 4 7. 3 11140. 5 23. 9 9. 9 14. 0 43. 4 37. 0 6. 4 4. 3 UM 18. 8 6. 8 12. 0 123. 0 116. 0 7. 0 4. 0 11-48. 0 26. 0 7. 0 19. 0 61. 0 51. 8 9. 2 3. 8 iii? 33. 8 14. 6 19. 1 40. 4 37. 0 3. 3 5. 0 Il35;Ö 24. 3 9. 8 14. 5 • i i ii 6. 9 8. 5 9. 4 10. 5 5. 7 13. 9 5. 3 30. 3 10. 9 8. 8 12. 7 10. 8 9. 9 9. 2 9. 0E 7. 1 5. 4 8. 7 1. 2 3. 5 1. 3 5. 7 2. 3 11. 6 0. 5 4. 0 0. 5 11. 7 5. 1 2. 5 0. 6 1. 8 5. 5 0. 5 9. 8 3. 5 7. 0 2. 7 5. 3 0. 6E 3. 7 1. 4E 7. 3 2. 8 6. 0 2. 0 6. 6 2. 5 5. 3 1. 1 7. 6 2. 2 3. 4 11. 1 3. 4 6. 6 1. 9 1. 8 5. 0 6. 3 4. 4 4. 7E 2. 3E 4. 5 4. 0 4. 1 4. 1 3. 5 20. 4 2. 0 : 0. 1 7. 0 1. 1 3. 2 0. 3 0. 3 2. 1 0. 2 0. 9 1. 5 2. 0 13. 8 11. 0 13. 7 5. 3 18. 1 8. l| 10. 5 3. 4 9. 5 7. 0 9. 0 1. 0 0. 3 2. 2 3. 1 5. 0 16. 4 ; : sivu 62/62. ISSN 1024-4492 KOM(98) 104 lopullinen ASIAKIRJAT FI 10 11 09 17 Luettelonumero : CB-CO-98-133-FI-C ISBN 92-78-31770-5 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg