title: Proposition de règlement (CE) du Conseil modifiant le règlement (CEE) n° 823/87 établissant des dispositions particulières relatives aux vins de qualité produits dans des régions de production

eurovoc_concepts:
EU law
bottling
product quality
quality control of industrial products
wine of superior quality

text: C 108/138 FR Journal officiel des Communautés européennes 7. 4. 98 Proposition de règlement (CE) du Conseil modifiant le règlement (CEE) no 823/87 établissant des dispositions particulières relatives aux vins de qualité produits dans des régions de production (98/C 108/19) COM(98) 86 final — 98/0053 (CSN) (Présentée par la Commission le 20 février 1998) LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE, vu le traité instituant la Communauté européenne et notamment son article 43, considérant que des mesures transitoires se révèlent néces- saires pour ne pas interrompre brusquement des courants d’échanges intracommunautaires de vqprd déjà établis, vu l’avis du Parlement européen, A ARRÊTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT: vu l’avis du Comité économique et social, Article premier vu la proposition de la Commission, Dans le règlement (CEE) no 823/87, l’article 6 bis suivant est ajouté: le règlement (CEE) no 823/87 du considérant que Conseil (1) a établi des dispositions particulières relatives aux vins de qualité produits dans des régions détermi- nées, que la mise en bouteille dans la région déterminée de production de certains vqprd se trouve parmi les mesures prises par des régions agricoles qui ont fait un effort pour sauvegarder et augmenter la qualité de leurs produits; que les connaissances œnologiques et le savoir faire nécessaires à la sauvegarde des caractéristiques de ces vins et de leur typicité sont normalement plus répan- dus dans les régions de production de ces vins; considérant que les transports en vrac des vqprd sont susceptibles d’affecter les caractéristiques distinctives du vin; que le risque de manipulations dangereuses, voire frauduleuses, pouvant affecter les caractéristiques du vin est accru en cas d’intervention d’un nombre élevé d’opé- rateurs; qu’il y a lieu dès lors de prévoir de rendre possible certaines limitations; que la concentration de l’ensemble des opérations concer- nant le produit dans une région restreinte simplifie les contrôles sur l’authenticité et la typicité des vins et facilite l’élaboration et la réalisation d’actions de valorisation de la réputation du vqprd en cause; que l’ensemble de ces éléments justifie que la mise ne bouteille obligatoire dans la région de production soit prévue comme possible dans la législation communau- taire; que les conséquences d’une telle mesure sur l’en- semble du secteur imposent, à son tour, que certaines conditions objectives soient exigées, notamment le carac- tère techniquement justifié de la mesure et l’existence d’une volonté collective des producteurs affectés; (1) JO L 84 du 27. 3. 1987, p. 59. «Article 6 bis Les États membres, pour les vqprd définis à 1. l’article 1er paragraphe 2, peuvent rendre obligatoire la mise en bouteille à l’intérieur de la région déterminée de production lorsqu’ils attestent le caractère justifié de la mesure, à savoir que l’embouteillage pour une ou plusieurs des catégories concernées du vqprd dans la région de production imprime au vin originaire de cette région des caractères particuliers, de nature à l’individualiser, ou si la mise en bouteille dans la région de production est un élément important pour la conservation des caractères spécifiques que ce vqprd a acquis. En outre, les États membres ne peuvent avoir recours à la possibilité visée au premier alinéa que si: — dans le cas où une organisation interprofession- nelle reconnue par les autorités nationales existe, celle-ci décide selon ses propres modes de fonction- nement de la mise en bouteille obligatoire du vqprd en cause, dans la région déterminée de production; — en l’absence d’une organisation interprofession- nelle reconnue, si 90 % au moins des producteurs de raisin ayant droit à l’utilisation du nom de la région déterminée concernée et qui représentent au moins 80 % de la production du vqprd en cause, optent pour la mise en bouteille de ce vqprd dans la région déterminée de production. 2. Lorsque les États membres rendent obligatoire la mise en bouteille à l’intérieur de la région déterminée de production pour une ou plusieurs des catégories concernées du vqprd, ils doivent permettre que la mise en bouteille des vqprd concernés ait lieu, pendant une période transitoire de 5 ans, en dehors de la région déterminée en cause pour les opérateurs qui ont embouteillé les vqprd en cause en dehors de la région 7. 4. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 108/139 déterminée de production depuis trois années avant l’entrée en vigueur de ce règlement. Cette période transitoire commence dès la mise à exécution de l’obligation de mise en bouteille dans la région de production. Pour ces vqprd mis en bouteille en dehors de la région déterminée, les États membres peuvent prévoir des mesures internes de contrôle à caractère supplémentaire. 3. Les États membres transmettent en temps utile à la Commission un dossier détaillé concernant les conditions visées aux paragraphes 1 et 2. L’obligation de mise en bouteille dans la région de production ne peut être mise à exécution qu’après que la Commis- sion a constaté que les conditions susmentionnées sont remplies. » Article 2 Le présent règlement entre en vigueur le septième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes. Le présent règlement est obligatoire dans tous ses élé- ments et directement applicable dans tout État membre


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 420/98 της Επιτροπής της 20ής Φεβρουαρίου 1998 για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 1756/93 για τον καθορισμό των γενεσιουργών αιτιών των γεωργικών ισοτιμιών που εφαρμόζονται στον τομέα του γάλακτος

eurovoc_concepts:
farm prices
intervention stock
milk
milk product
production aid
representative rate

formats: html pdf print

text: 21. 2. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 52/21 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 420/98 TGS EPITQOPGS tgr 20 ˜gr Vebqouaq˜iou 1998 cia tgm tqopopo˜igsg tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1756/93 cia tom jahoqisl ˜o tym cemesiouqc ˜ym aiti ˜ym tym ceyqcij ˜ym isotili ˜ym pou evaql ˜ofomtai stom tol ˜ea tou c ˜akajtor G EPITQOPG TYM EUQYPA˘IJYM JOIMOTGTYM, ˜Ewomtar up ˜oxg: tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tom jamomisl ˜o (EOJ) aqih. 3813/92 tou Sulbouk˜iou, tgr 28gr Dejelbq˜iou 1992, swetij ˜a le tg kocistij ˜g lom ˜ada jai tir isotil˜ier pou ha evaqlosho ˜um sto pka˜isio tgr joim ˜gr ceyqcij ˜gr pokitij ˜gr (1), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 150/95 (2), jai id˜iyr to ˜aqhqo 6 paq ˜acqavor 2, Ejtil ˜ymtar: ˜oti stom jamomisl ˜o (EOJ) aqih. 1756/93 tgr Epitqop ˜gr (3), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 569/96 (4), jahoq˜ifomtai sto l ˜eqor B tou paqaqt ˜gla- tor ta cemesiouqc ˜a a˜itia pou evaql ˜ofomtai sto pka˜isio tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 570/88 tgr Epitqop ˜gr, tgr 16gr Vebqouaq˜iou 1988, swetij ˜a le tgm p ˜ykgsg se leiyl ˜emg til ˜g bout ˜uqou jai tg woq ˜gcgsg emisw ˜useyr stgm jq ˜ela c ˜akajtor, sto bo ˜utuqo jai to sulpujmyl ˜emo bo ˜utuqo pou pqooq˜ifomtai cia tgm paqasjeu ˜g pqoˇi ˜omtym fawaqopka- stij ˜gr, pacyt ˜ym jai ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 531/96 (6)· ˜oti o jamomisl ˜or aut ˜or ˜ewei jataqcghe˜i jai ˜ewei amtijatastahe˜i ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 2571/97 tgr Epitqop ˜gr (7), o opo˜ior ˜ewei eis ˜acei, epipk ˜eom, tg dumat ˜o- tgta ma wqgsilopoie˜itai g lg iwmohetgl ˜emg jq ˜ela c ˜aka- jtor sto pka˜isio auto ˜u tou jahest ˜ytor emisw ˜useyr· ˜oti pq ˜epei ma tqopopoighe˜i o jamomisl ˜or (EOJ) aqih. 1756/93 cia ma kgvho ˜um up ˜oxg oi tqopopoi ˜gseir aut ˜er· ˜akkym pqoˇi ˜omtym diatqov ˜gr (5), ˜oti o jamomisl ˜or (EOJ) aqih. 1756/93, jah ˜oqise sto l ˜eqor D tou paqaqt ˜glat ˜or tou, ta cemesiouqc ˜a a˜itia pou evaql ˜o- fomtai stir dap ˜amer apohelatopoi ˜gseyr pou pq ˜epei ma apodoho ˜um ap ˜o tom pykgt ˜g stgm peq˜iptysg jat ˜a tgm opo˜ia to bo ˜utuqo ˜g to apojoquvyl ˜emo c ˜aka se sj ˜omg pou pqosv ˜eqetai stg dgl ˜osia paq ˜elbasg dem e˜imai s ˜ulvyma le tir apait ˜gseir pou ˜ewoum jahoqishe˜i amtisto˜iwyr, sto ˜aqhqo 2 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 454/95 tgr Epitqop ˜gr, tgr 28gr Vebqouaq˜iou 1995, peq˜i keptoleqei ˜ym evaqloc ˜gr tym paqelb ˜aseym stgm acoq ˜a tou bout ˜uqou jai tgr jq ˜elar c ˜akajtor (8), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamo- misl ˜o (EJ) aqih. 419/98 (9), jai sto ˜aqhqo 1 tou jamomi- slo ˜u (EJ) aqih. 322/96 tgr Epitqop ˜gr, tgr 22ar Vebqoua- q˜iou 1996, swetij ˜a le tir keptol ˜eqeier evaqloc ˜gr tgr dgl ˜o- siar apohelatopo˜igsgr tou apojoquvyl ˜emou c ˜akajtor se sj ˜omg (10), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomi- sl ˜o (EJ) aqih. 419/98· ˜oti oi em k ˜ocy dap ˜amer apohelato- poi ˜gseyr ˜ewoum jahoqishe˜i le amavoq ˜a sto ˜aqhqo 7 paq ˜a- cqavor 2 tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3597/90 tgr Epitqop ˜gr, tgr 12gr Dejelbq˜iou 1990, swetij ˜a le tour koci- stijo ˜ur jam ˜omer cia ta l ˜etqa paqelb ˜aseyr pou sumep ˜ace- tai g acoq ˜a, g apohelatopo˜igsg jai g p ˜ykgsg ceyqcij ˜ym pqoˇi ˜omtym ap ˜o tour oqcamislo ˜ur paqelb ˜aseyr (11), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 1392/97 (12)· ˜oti leqilm ˜ymtar cia sum ˜aveia, pq ˜epei ma amti- jatastaho ˜um ta pqoamaveq ˜olema cemesiouqc ˜a a˜itia le amavoq ˜a sto cemesiouqc ˜o a˜itio pou pqobk ˜epetai sto ˜aqhqo 7 paq ˜acqavor 2 tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3597/90· ˜oti ta l ˜etqa pou pqobk ˜epomtai stom paq ˜omta jamomisl ˜o e˜imai s ˜ulvyma le tg cm ˜ylg tgr epitqop ˜gr diawe˜iqisgr tou c ˜akajtor jai tym cakajtojolij ˜ym pqoˇi ˜omtym, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: ˜Aqhqo 1 To paq ˜aqtgla tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1756/93 tqopopoie˜itai yr en ˜gr: 1. Sto l ˜eqor B. II, to stoiwe˜io 6 amtijah˜istatai ap ˜o to aj ˜okouho je˜ilemo: Jamomisl ˜or Swetij ˜a pos ˜a Evaqlof ˜olemg ceyqcij ˜g isotil˜ia «6. (EJ) aqih. 2571/97 Til ˜g pqosvoq ˜ar pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 16 paq ˜acqavor 2 stoi- ˜ecime apodejt ˜g sto we˜io d) jai pka˜isio tym diacymisl ˜ym Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm gl ˜eqa tgr pkgqyl ˜gr» (1) EE L 387 tgr 31. 12. 1992, s. 1. (2) EE L 22 tgr 31. 1. 1995, s. 1. (3) EE L 161 tgr 2. 7. 1993, s. 48. (4) EE L 80 tgr 30. 3. 1996, s. 48. (5) EE L 55 tgr 1. 3. 1988, s. 31. (6) EE L 78 tgr 28. 3. 1996, s. 13. (7) EE L 350 tgr 20. 12. 1997, s. 3. (8) EE L 46 tgr 1. 3. 1995, s. 1. (9) Bk ˜epe sek˜ida 20 tgr paqo ˜usar Ep˜isglgr Evgleq˜idar. (10) EE L 45 tgr 23. 2. 1996, s. 5. (11) EE L 350 tgr 14. 12. 1990, s. 43. (12) EE L 190 tgr 19. 7. 1997, s. 22. L 52/22 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 21. 2. 98 2. Sto l ˜eqor B. III, to stoiwe˜io 4 amtijah˜istatai ap ˜o to aj ˜okouho je˜ilemo: Jamomisl ˜or Swetij ˜a pos ˜a Evaqlof ˜olemg ceyqcij ˜g isotil˜ia «4. (EJ) aqih. 2571/97 A. Pos ˜o tgr emisw ˜useyr pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 16 paq ˜a- cqavor 3 stoiwe˜io d) jai ˜ecime tym apodejt ˜o sto diacymisl ˜ym pka˜isio gl ˜eqa i) Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm tou tgr l ˜gma pq ˜ytg pqosh ˜gjgr iwmohet ˜ym pou amav ˜eqomtai sto ˜aqhqo 6 paq ˜a- cqavor 1 tym ii) Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm pq ˜ytg gl ˜eqa tou l ˜gma tgr paqa- sjeu ˜gr tou sulpujmyl ˜emou bout ˜u- qou s ˜ulvyma le tir diat ˜aneir tou ˜aqhqou 22 paq ˜acqavor 3 stoiwe˜io b) ed ˜avio i) iii) Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm pq ˜ytg gl ˜eqa tou l ˜gma tgr emsy- l ˜atysgr tou lg iwmohetgl ˜emou bout ˜uqou sta emdi ˜alesa pqoˇi ˜omta pou amav ˜eqomtai sto ˜aqhqo 8 ˜g sta tekij ˜a pqoˇi ˜omta pou amav ˜e- qomtai sto ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 1 iv) Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm pq ˜ytg gl ˜eqa tou l ˜gma tgr emsy- tgr lg iwmohetgl ˜emgr l ˜atysgr jq ˜elar sta tekij ˜a pqoˇi ˜omta pou amav ˜eqomtai sto ˜aqhqo 4 paq ˜a- cqavor 1 up ˜odeicla B Emto ˜utoir, se peq˜iptysg up ˜eqbasgr tgr pqohesl˜iar pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 11, g ceyqcij ˜g isotil˜ia pou evaql ˜ofetai e˜imai eje˜img pou isw ˜uei tgm pq ˜ytg gl ˜eqa tou l ˜gma jat ˜a tom opo˜io k ˜gcei g em k ˜ocy pqohesl˜ia B. Pos ˜o le˜iysgr tgr em˜iswusgr pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 22 paq ˜acqavor 4 tq˜ito ed ˜avio Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm pq ˜ytg gl ˜eqa tou l ˜gma jat ˜a tom opo˜io k ˜gcei g pqohesl˜ia pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 11» 3. Sto l ˜eqor D, sto sgle˜io 2 ed ˜avio A, oi ˜oqoi «Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm gl ˜eqa tgr am ˜akgxgr jat ˜a tgm ˜emmoia tou ˜aqhqou 5 paq ˜acqavor 1» amtijah˜istamtai ap ˜o tour ˜oqour «Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 7 paq ˜acqavor 2 stoiwe˜ia a) jai b) tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3597/90». 4. Sto l ˜eqor D, sto sgle˜io 3 ed ˜avio A, oi ˜oqoi «Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou isw ˜uei tgm gl ˜eqa amak ˜gxeyr tym swetij ˜ym elpoqeul ˜atym» amtijah˜istamtai ap ˜o tour ˜oqour «Ceyqcij ˜g isotil˜ia pou amav ˜eqetai sto ˜aqhqo 7 paq ˜acqavor 2 stoiwe˜ia a) jai b) tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 3597/90». ˜Aqhqo 2 O paq ˜ym jamomisl ˜or aqw˜ifei ma isw ˜uei tgm ˜ebdolg gl ˜eqa ap ˜o tg dglos˜ieus ˜g tou stgm Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij˜ym Joimot˜gtym. Yst ˜oso, ta sgle˜ia 1 jai 2 tou ˜aqhqou 1 evaql ˜ofomtai stour diacymislo ˜ur tym opo˜iym g pqohesl˜ia cia tgm upobok ˜g tym pqosvoq ˜ym ˜ewei k ˜gnei let ˜a tgm 1g Iamouaq˜iou 1998. 21. 2. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 52/23 O paq ˜ym jamomisl ˜or e˜imai desleutij ˜or yr pqor ˜oka ta l ˜eqg tou jai isw ˜uei ˜alesa se j ˜ahe jq ˜ator l ˜ekor. Bqun ˜ekker, 20 Vebqouaq˜iou 1998. Cia tgm Epitqop˜g Franz FISCHLER L˜ekor tgr Epitqop˜gr


title: Ehdotus: neuvoston päätös jäsenmaiden viranomaisten velvollisuudesta kuulla Euroopan keskuspankkia suunnitelmissaan lainsäädännöksi

eurovoc_concepts:
EU Member State
Economic and Monetary Union
European Central Bank
drafting of EU law
financial legislation

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 20. 02. 1998 KOM(97)725 lopull. 98/0056 (CNS) 98/0057 (CNS) 98/0058 (CNS) 98/0059 (CNS) Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS jäsenmaiden viranomaisten velvollisuudesta kuulla Euroopan keskuspankkia suunnitelmista lainsäädännöksi Ehdotus: NEUVOSTON PÄÄTÖS Euroopan keskuspankin pääoman merkintään sovellettavan jakoperusteen määräytymisessä käytettävistä tilastotiedoista Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY, EURATOM, EHTY) Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY,EURATOM, EHTY) N:o 260/68 muuttamisesta Ehdotus NEUVOSTON ASETUS (EURATOM, EHTY, EY) niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmien määrittelystä, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 artiklan, 13 artiklan toisen kohdan ja 14 artiklan määräyksiä, annetun neuvoston asetuksen (EURATOM, EHTY, ETY) N:o 549/69 muuttamisesta (Komission esittämät) Ehdotus: Neuvoston päätös [ | jäsenmaiden viranomaisten velvollisuudesta kuulla Euroopan keskuspankkia suunnitelmista lainsäädännöksi PERUSTELUT sen jälkeen, Talous-ja rahaliiton kolmas vaihe alkaa I. tammikuuta 1999. Euroopan keskuspankki ovat valtion- perustetaan perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan nojalla päättäneet, mitkä maat täyttävät yhtenäisvaluutan vahvistamiselle vaadittavat edellytykset. Komissio esittää tässä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin käytännön toimintaa koskevia luonnoksia sekundääri lainsäädännöksi. hallitusten päämiehet kun tai 1. Yleiset perustelut Perustamissopimuksen 105 artiklan 4 kohdassa (ja EKPJ:n perussäännön 4 artiklan a kohdassa) säädetään, että Euroopan keskuspankkia (EKP) kuullaan ". suunnitelmista lainsäädännöksi EKP:n toimivaltaan kuuluvilla aloilla, mutta niissä rajoissa ja sellaisin ehdoin, jotka neuvosto vahvistaa 106 artiklan 6 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen; tällöin EKP:a kuulevat kansalliset viranomaiset. " Lainsäädäntöaloitteen, jonka oikeusperustana käytetään 106 artiklan 6 kohtaa, voi tehdä joko komissio tai EKP. Komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan rahapoliittisen instituutin välisten keskustelujen tuloksena on sovittu, että tämä päätös tehdään komission ehdotuksen pohjalta. Tämän neuvoston päätösluonnoksen tarkoitus on selvittää, missä rajoissa ja millaisissa tilanteissa jäsenvaltioiden viranomaisten on kuultava EKP:a EKP:n toimivaltaan kuuluvissa asioissa tehdyistä lakiehdotuksista. Velvoitteet ovat samankaltaisia kuin jäsenvaltioiden nykyiset velvoitteet, jotka koskevat Euroopan rahapoliittisen instituutin toimivaltaan kuuluvia lakiesityksiä (22 päivänä marraskuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/717/EY)1. Päätösluonnoksella on tarkoitus huolehtia siitä, että EKP:a kuullaan päätöksentekoprosessin alkuvaiheessa ja että EKP:lie annetaan riittävästi aikaa kannan muodostamista varten. 1 KYVLL 332, 31. 12. 1993, s. 14 Lakiesityksiä koskeva kuulemismenettely on velvoittava. Tämän tarkoitus on varmistaa, että valuutta- ja rahoitusalalla tehtäviä saaneella viranomaisella on mahdollisuus antaa arvionsa muiden, joko yhteisön toimielinten suunnittelemista toimenpiteistä, toimivallaan kuuluviin aloihin. Kansalliset toimenpiteet on otettu menettelyyn mukaan, koska talous- ja rahaliiton näkökulmasta katsottuna ne vaikuttavat yhteiseen rahapolitiikkaan. LKP arvioi, miten suunnitellut säädökset sopivat yhteen sen tehtävien kanssa, ja tarjoaa myös asiantuntija-apua. Kaiken kaikkiaan talouspolitiikan eri osa-alueiden keskinäistä johdonmukaisuutta parannetaan. jotka vaikuttavat sen tai jäsenvaltioiden Kajoista ja ehdoista on säädettävä kansallisten säädösten osalta, multa ei yhteisön säädösten osalla 105 artiklan 4 kohdan sanamuodon perusteella. Tätä neuvoston päätösluonnosta ohjaavat periaatteet ovat seuraavat: • Sen tarkoitus on ratkaista, miten EKP:n kanta voidaan tuoda päätöksentekijöiden tietoon aiheuttamatta tarpeettoman suurta taakkaa lausuntoa pyytäville viranomaisille ja LKP:lle. • Perustamissopimuksessa edellytetään, että EKP:a on kuultava kaikista suunnitelmista lainsäädännöksi EKP:n toimivaltaan kuuluvissa asioissa. Päätösluonnoksessa luetellaan kuulemista edellyttäviä asioita, jotka liittyvät perustamissopimuksessa jäsenmaiden viranomaisia määriteltyihin EKP:n velvollisuudesta arvioida, kuuluuko luettelon ulkopuolelle jäävä säädösesitys siitä huolimatta EKP:n toimivaltaan. Luettelon avulla on silli tarkoitus pitää kuulemista edellyttävien asioiden määrä hallittavissa rajoissa. tehtäviin. Tämä ei vapauta • Jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien erityispiirteet otetaan huomioon. Jäsenvaltioille annetaan mm. mahdollisuus järjestää viranomaistensa lausuntopyynnöt EKP:stä niiden omiin toimintatapoihin soveltuvalla tavalla. • Päätösluonnoksella tähdätään avoimuuden ja oikeusvarmuuden lisäämiseen selvitettäessä EKP:n oikeuksia ja jäsenmaiden viranomaisien velvollisuuksia. 2. Artiklakohtaiset perustelut 1 artikla Ensimmäisessä artiklassa määritellään 'suunnitelma lainsäädännöksi" ja 'osallistuvat jäsenvaltiot'. "Suunnitelma lainsäädännöksi1 olisi ahtaimman määritelmän mukaan rajoittanut artiklan soveltamisen varsinaisiin, joita valmistellaan parlamentin (eduskunnan) hyväksyttäviksi. Tästä ahtaasta määritelmästä luovuttiin kolmesta syystä. Ensinnäkään se ei näytä vastaavan perustamissopimuksen laatijoiden tarkoitusta, koska nämä olisivat valinneet toisen termin tässä tapauksessa. Toiseksi se rajaisi pois luonteeltaan lainsäädännölliset toimet, joilla on vaikutusta EKP:n lainsäätämisjärjestyksessä säädettäviin lakeihin, kannalta. Kolmanneksi se johtaisi mahdollisesti jäsenvaltioiden eriarvoiseen kohteluun, toteutua toteutettu koska yhdessä maassa lainsäädännöllisesti toisenlaisessa muodossa. saatlaa muualla toimenpide lakina LY-sopimuksen 100 artikla selventää asiaa jonkin verran. Siinä neuvosto velvoitetaan ja hallinnollisten antamaan "direktiivejä jäsenvaltioiden sellaisten määräysten lähentämisestä, jotka suoraan vaikuttavat yhteismarkkinoiden toteuttamiseen (ai toimintaan". lakien, asetusten "Lakien ja asetusten' katsotaan yleensä kattavan varsinaiset lait, jotka on säädetty kansallisten perustuslakien mukaisesti, ja varsinaisista laeista johdetut säädökset. Näiden säädösten lukumäärältään rajoittamattomaan tapauksia rajoittamattomia luonnollisten tai oikeushenkilöiden joukkoon. tyypillisesti yleinen, ne koskevat ja ne kohdistuvat soveltamisala on lukumäärältään 'Hallinnollisien määräysten' ymmärretään tarkoittavan julkisten toimielinten antamia määräyksiä, jotka on osoitettu niiden alaisille toimielimille. Niiden sisällyttäminen 100 artiklaan perustuu artiklan tarkoitukseen, joka on yhteismarkkinoiden toteuttaminen. Vaikuttaa siltä, että 105 artiklan 4 kohdassa ei velvoiteta kuulemaan EKP:a tällaisista 'hallinnollisista määräyksistä'. 1 artiklan määritelmässä 'suunnitelmista lainsäädännöksi' käytetään näin ollen perusteina sitä, että soveltamisala on yleinen ja tapausten ja henkilöiden määrä on rajoittamaton. Toisessa kohdassa rajataan kuulemismenettelystä säädösesitykset, joiden tarkoitus on panna täytäntöön EU-direktiivejä. Tämä johtuu siitä, että ennen tällaisten direktiivien lopullista antamista EKP:a on jo kuultu 105 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan direktiivien mukaisesti. täytäntöönpanosta komissiolle. ilmoittamaan Jäsenvaltiot velvollisia lisäksi ovat 2 artikla 2 artiklassa määritetään asiat, joista EKP:a on kuultava. Luetteloa tulee tarkastella suhteessa perustamissopimuksen 105 artiklassa lueteltuihin EKP:n tehtäviin ja EKP:n perussäännön 3 artiklaan. Tämä luettelo ei kuitenkaan ole tyhjentävä. rahapoliittista rahapoliittisen tehty useita muutoksia Euroopan Päätösluonnokseen on instituuttia koskevaan neuvoston päätökseen 93/717/EY verrattuna. Nämä johtuvat siitä, että EKP:n ja rahaliittoon osallistuvien tehtävät eroavat jäsenvaltioiden velvollisuudet poikkeusmaiden velvollisuuksista. Eeu lakkaa olemasta 1. tarvita. tammikuuta 1999 alkaen, joten sen asemasta ei kuulemismenettelyä enää koskevassa Maidenvälisten maksujen maininta maksu- alakohdassa on poistettu, mikä vastaa paremmin perustamissopimuksen 105 artiklan 2 kohdan sanamuotoa. selvitysjärjestelmiä instituutin tehtävistä ja täsmennetään euroalueen ulkopuolisten Päätösluonnoksen 2 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioiden velvollisuus kuulla EKP:a lakiesityksistä, jotka koskevat rahapolitiikan välineitä. EKP:n perussäännön 44 artiklan mukaan EKP:lle siirtyvät ne Euroopan rahapoliittisen instituutin tehtävät, jotka yhden tai useamman poikkeusmaan vuoksi on jäsenvaltioita edelleen hoidettava. Neuvoston päätöksessä 93/717/EY velvoitetaan - 4- rahapoliittisia Luulemaan Euroopan rahapolitiikan välineitä koskevista instituuttia lakirsil yksistä, koska nämä (»vai sen toimivaltaan kuuluvia asioita. Sen toimivaltaan kimliival lehlävät on lueteltu Euroopan rahapoliittisen insliiuulin perussäännön 4 artiklan I |;i2 kohdassa, ja niihin kuuluu mm. yhteisen rahapolitiikan toteuttamisessa tarpeellisten välineiden ja menettelyjen valmistelu. tyhjentävä. joista EKP:a olisi kuultava, ei ole Luellelo asioista, Jäsenmaiden viranomaisten on kuultava EKP:a säännöksistä, jotka vaikuttavat EKPJ:n tehtäviin perustamissopimuksen 105 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämän direktiivin 2 artiklan kuudennessa luetelmakohdassa jäsenmaiden viranomaiset velvoitetaan kuulemaan EKP:a rahoituslaitoksiin sovellettavista säännöksistä silloin, kun ne vaikuttavat huomattavasti rahoituslaitosten ja -markkinoiden vakauteen. Tämä velvollisuus ei kuitenkaan saa olla rahoitusjärjestelmän ristiriidassa nykyisen, vakauden valvontaan liittyvän toimivaltajaon kanssa. LKP:a on syytä kuulla seuraavista syisiä: toiminnan vakauden luottolaitosten ja täyttämään rahapolitiikan rahoitusmarkkinoiden tarkoituksenmukaisesti • Kuulemismenettelyn soveltaminen euroalueeseen osallistuviin jäsenvaltioihin auttaa LKP:a harjoittamistehtävänsä euroalueella. Perustamissopimuksen 105 artiklan 2 kohdassa ei ollut tarpeen mainita liittyviä asioita, koska erikseen rahapolitiikan rahoitusmarkkinoiden rakennetta ja rahoituslaitoksia koskeviin näkökohtiin. Rahapolitiikan ohjausvälineet vaikuttavat yksittäisten rahoituslaitosten maksuvalmiuteen ja siten välillisesti koskevat aloja, toimivaltaisten valvontaviranomaisten toteuttamat yksittäisiä rahoituslaitoksia koskevat toimenpiteet vaikuttavat kyseisten rahoituslaitosten kykyyn luoda "tilirahaa" ja siten välillisesti vaikuttavat likviditeetin tarjontaan taloudessa. ja -laitosten vakauteen liittyy joissa valvontaviranomaiset ovat tehokas harjoittaminen toimivaltaisia. Samoin läheisesti • Kuulemismenettelyn soveltaminen poikkeuksen saaneisiin jäsenvaltioihin on tarpeen, koska EKP:n perussäännön 44 artiklan mukaan EKP:lle siirtyvät ne Euroopan rahapoliittisen instituutin tehtävät, jotka on edelleen kolmannessa vaiheessa hoidettava poikkeusten vuoksi. 3 artikla EKP:n kuuleminen ei saisi tarpeettomasti pitkittää kansallisia lainsäädäntömenettelyä. Aikatauluttamisen helpottamiseksi jäsenmaiden viranomaisten olisi saatava asettaa määräaika, johon mennessä EKP:n on annettava lausuntonsa, jos ne katsovat sen tarpeelliseksi. Kuukauden määräajalla on pyritty ottamaan tasapuolisesti huomioon sekä jäsenmaiden viranomaisten että EKP:n. Tämän määräajan umpeuduttua lausunnon puuttuminen ei estä kansallisen lainsäädäntömenettelyn jatkamista. Artiklassa säädetään, että määräaikaa voidaan lyhentää poikkeuksellisen kiireellisissä tapauksissa. Sen nojalla EKP voi myös anoa määräajan jatkamista neljällä viikolla. 4 artikla Koska jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmät eroavat loisistaan, jokaiselle jäsenvaltiolle olisi anneltava mahdollisimman suuri vapaus suunnitella LKP:n kuulemisen vaalimat käytännön järjestelyt. Jokaisen jäsenvaltion on voitava päättää sisäisesti säädöksistä, jotka ovat tarpeen tämän päätösluonnoksen noudattamisen varmistamiseksi. 4 artiklassa täsmennetään lisäksi, millä viranomaisilla on velvollisuus kuulla EKP:a silloin, kun lainsäädäntöhanke koskee useamman kuin yhden alan viranomaisia. Usein lainsäädäntöä valmistelevat muut viranomaiset kuin ne, jotka tekevät asiassa lopullisen päätöksen (esim. hallitus tekee lakiesitykset ja parlamentti säätää varsinaiset lait, tai alempi toimivaltainen ministeriö panee täytäntöön). Näin ollen esille nousee kysymys, missä vaiheessa EKP:a olisi kuultava. toimielin valmistelee asetuksen, jonka koska EKP:lle Tällaisissa tapauksissa valmistelevan tai ehdotuksen tehneen viranomaisen on kuultava EKP:a, kantansa lainsäädäntömenettelyn suhteellisen varhaisessa vaiheessa, jotta se voitaisiin ottaa helpommin huomioon. Lisäksi varsinaisten lakien osalta tällä vältytään siltä, että jäsenvaltioiden parlamenttien olisi kuultava EKP:a. Päätösluonnoksen 4 artiklan avulla varmistetaan, että EKP:n lausunto toimitetaan lainsäätäjälle yhdessä ehdotuksen kanssa. annettava mahdollisuus ilmaista olisi 5 artikla Kansallisten viranomaisten velvollisuus kuulla EKP:a alkaa kolmannen vaiheen alussa (ks. 109 e artiklan 3 kohta) ts. I. tammikuuta 1999. lama päätös tulee siten voimaan I. tammikuilla 1999. Euroopan rahapoliittinen instituutti, jota nykyään on kuultava neuvoston päätöksen 93/717/EY nojalla, lakkautetaan samalla, kun EKP perustetaan, eli useita kuukausia ennen kolmannen vaiheen alkua. Tästä syystä neuvoston päätöstä 93/717/EY on sovellettava EKP:n perustamisajankohdan jälkeenkin kolmannen vaiheen alkuun asti kuitenkin niin, että kuultava toimielin on EKP. Lausuntojen antaminen lainsäädäntösuunnitelmista on tehtävä, joka siirtyy Euroopan rahapoliittiselta instituutilta johdanto-osan LKP:lle 109 I artiklan 2 kohdan mukaan. Tämä selvennetään kahdeksannessa kappaleessa. 5 artiklan 2 kohdassa säädetään, että neuvoston päätös 93/717/EY kumotaan vasta kolmannen vaiheen alussa. 6- Ehdotus: Neuvoston päätös | | jäsenmaiden viranomaisten velvollisuudesta kuulla Euroopan keskuspankkia suunnitelmista lainsäädännöksi IKOOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ollaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 105 artiklan 4 kohdan ja 106 artiklan 6 kohdan sekä siihen liitelyn Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan 4 ja 42 artiklan, 9* j o O Sé C CNS^) ottaa huomioon komission ehdotuksen2, ollaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon3, [Euroopan keskuspankin] | Euroopan rahapoliittisen instituutin] ottaa huomioon lausunnon4, sekä katsoo, että (1) (2) (3) Euroopan keskuspankki, jäljempänä 'EKI", perustetaan heti. kun sen johtokunta on nimetty, perustamissopimuksessa määrätään, että kansallisten viranomaisten on kuultava EKP:a suunnitelmista lainsäädännöksi EKP:n toimivallaan kuuluvilla aloilla; neuvosto vahvistaa kuulemismenettelyn rajat ja ehdot, jäsenvaltioiden viranomaisten velvollisuus kuulla EKP:a ei rajoita näiden asioissa; viranomaisten vastuuta kuulemismenettelyn kohteena olevissa jäsenvaltioiden on kuultava EKP:a lainsäädännöksi sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla perustamissopimuksen 105 artiklan 4 kohdan mukaan; tämän päätöksen 2 artiklan luettelo erityisistä aloista ei ole tyhjentävä; tämän päätöksen 2 artiklan kuudes luetelmakohta ei rajoita nykyistä vasluujakoa, joka ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvää päätöksentekoa. suunnitelmista luottolaitosten valvontaan toiminnan vakauden koskee HY VL l-YVI. Jos kuuleminen tapahtuu ennen tîKP:n perustamista, on kuultava liuroopan rahapoliittista instituuttia KY:n perustamissopimuksen 109 f artiklan 8 kohdan mukaan. (4) (5) (6) (7) (8) ERIM:n rahapoliittiset tehtävät ja toimet on määritelty EKIM:n ja EKP:n perussäännössä; talous- ja rahaliittoon osallistuvien jäsenvaltioiden keskuspankit toimittava EKP:n antamien ovat olennainen osa EKPJ:ä, ja niiden on suuntaviivojen ja ohjeiden mukaan; talous- ja rahaliiton kolmannessa vaiheessa sen ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden viranomaisien on kuultava EKP:a lakiesityksistä, jotka koskevat rahapolitiikan välineitä. niin kauan kuin jäsenvaltiot eivät ole päättämässä EKPJ:n rahapolitiikasta, tämä päätös ei koske päätöksiä, joilla näiden jäsenvaltioiden viranomaiset toteuttavat rahapolitiikkaansa, tarpeettomasti pitkittää lainsäädäntömenettelyä EKP:n kuuleminen ei saa jäsenvaltioissa; määräajan, jonka kuluessa EKP:n on annettava lausuntonsa, on kuitenkin oltava tarpeeksi pitkä, jotta se pystyy tutkimaan sille toimitetut asiakirjat erittäin kiireellisissä tapauksissa, esimerkiksi markkinatilanteen herkkyyden vuoksi, jäsenvaltiot voivat asettaa kuukautta lyhyemmän määräajan; erityisesti näissä tapauksissa kansallisten viranomaisien ja EKP:n välisien keskustelujen avulla olisi oltava mahdollisia ottaa molempien edut huomioon, asianmukaisesti perustelluissa huolellisesti; riittävän pöytäkirjan N:o 11 5 ja X kohdan mukaisesti tätä päätöstä ei sovelleta Ison- Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jos ja niin kauan kuin se ei siirry kolmanteen vaiheeseen, ja EKP:n perustamispäivästä kolmannen vaiheen alkuun asti kansallisten viranomaisten on kuultava EKP:a neuvoston päätöksen 93/717/EY ja perustamissopimuksen 109 I artiklan 2 kohdan mukaan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1. Tässä päätöksessä tarkoitetaan: / artikla 'osallistuvalla jäsenvaltiolla' käyttöön perustamissopimuksen mukaisesti; jäsenvaltiota, joka on ottanut yhteisen rahan suunnitelmilla lainsäädännöksi ' lainsäädäntöä, jossa sen jälkeen, kun siitä on tullut laillisesti sitova ja jäsenvaltion alueella yleisesti sovellettava, säädetään säädöksiä, jotka koskevat rajoittamatonta tapausten määrää ja kohdistuvat rajoittamattomaan luonnollisten tai oikeushenkilöiden joukkoon. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin suunnitelmiin lainsäädännöksi eivät kuulu tarkoitus on yhteisön direktiivien säädösesitykset, siirtäminen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä tai niiden täytäntöönpanon jatkaminen. joiden yksinomainen -8 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden viranomaisten on kuultava EKP:a suunnitelmista lainsäädännöksi sen toimivaltaan kuuluvilla aloilla perustamissopimuksen mukaisesti ja erityisesti seuraavista asioista: valuuttakysymykset maksuvälineet kansalliset keskuspankit raha-, rahoitus-, pankki-, maksujärjestelmä- ja maksutasetilastojen kerääminen, laatiminen ja jakaminen maksu-ja selvitysjärjestelmät rahoituslaitoksiin sovellettavat säännöt, jotka vaikuttavat rahoituslaitosten ja - markkinoiden vakauteen. 2. 3. 1. 2. 3. 4. Edellisen kohdan lisäksi muiden kuin osallistuvien jäsenvaltioiden viranomaisten on kuultava EKP:a suunnitelmista lainsäädännöksi. välineitä koskevista rahapolitiikan EKP:n on heti saatuaan suunnitelman lainsäädännöksi ilmoiteltava lausuntoa pyytävälle viranomaiselle, katsooko se suunnitelman kuuluvan toimivaltaansa. 3 artikla Lainsäädäntöä valmistelevien jäsenvaltioiden viranomaiset voivat, jos katsovat sen tarpeelliseksi, asettaa EKP:lle lausunnon toimittamista koskevan määräajan, joka ei saa olla kuukautta lyhyempi aika laskettuna päivästä, jolloin EKP:n puheenjohtaja vastaanottaa tästä ilmoituksen. Erittäin kiireellisissä tapauksissa määräaikaa voidaan lyhentää. Tällöin lausuntoa pyytävien viranomaisten on ilmoitettava syyt kiireellisyyteen. EKP voi hyvissä ajoin pyytää määräajan pidentämistä enintään neljällä viikolla. saa perusteettomasti kieltäytyä eivät Lausuntoa pyytävät viranomaiset hyväksymästä tällaista pyyntöä. Määräajan umpeuduttua lausunnon puuttuminen ei estä lausunnon pyytäneitä kansallisia viranomaisia jatkamasta lainsäädäntömenettelyä. Jos EKP:n lausunto saadaan määräajan jälkeen, jäsenvaltioiden on tästä huolimatta huolehdittava, että se saatetaan 4 artiklassa tarkoitettujen viranomaisten tietoon. y- 4 artikla Jokaisen jäsenvaltion on tarpeellisin toimin huolehdittava, että tätä päätöstä noudatetaan tosiasiallisesti. Tämän vuoksi niiden on huolehdittava, että EKP:a kuullaan tarkoituksenmukaisessa vaiheessa siten, että suunnitelmaa lakiesitykseksi valmistelevalla viranomaisella on mahdollisuus saada EKP:n lausunto ennen asiasisällön muotoutumista, ja että EKP:lta saatu lausunto saatetaan lainsäätäjänä toimivien viranomaisten tietoon, jos nämä eivät ole valmistelleet kyseistä lakiesitystä. 5 artikla 1. 2. Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1999 alkaen. Neuvoston päätös 93/717/EY kumotaan 1 tammikuuta 1999 alkaen. Tämä päätös osoitetaan jäsenvaltioille. 6 artikla 10- Ehdotus: Neuvoston päätös | | Euroopan keskuspankin pääoman merkintään sovellettavan jakoperusteen määräytymisessä käytettävistä tilastotiedoista PERUSTELUT sen jälkeen, Talous-ja rahaliiton kolmas vaihe alkaa I. tammikuilla 1999. Euroopan keskuspankki perustetaan ovat valtion- perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan nojalla vahvistaneet, mitkä maat täyttävät tässä yhtenäisvaluutan vahvistamiselle vaadittavat edellytykset. Komissio esittää Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin käytännön toimintaa koskevia luonnoksia sekundääri lainsäädännöksi. hallitusten päämiehet kun tai 1. Yleiset perustelut Euroopan keskuspankin (EKP) pääoman jakoperusteen avulla määräytyy myös kunkin keskuspankin osuus yhteisistä valuuttavarannoista, äänten paino äänestettäessä Euroopan rahoitusasioista keskuspankkijärjestelmän kansallisten keskuspankkien kesken. ja rahoitustulon jakautuminen neuvostossa erityisesti (EK. IP) EKP:n koko Lainsäädäntöaloitteen, jonka oikeusperustana käytetään 106 artiklan 6 kohtaa, voi tehdä joko komissio tai EKP. Komission, jäsenvaltioiden ja Euroopan rahapoliittisen instituutin välisten keskustelujen tuloksena on sovittu, että tämä päätös tehdään komission ehdotuksen pohjalta. ja EKP:n perussäännön 29. 1 artiklan mukaan EKPJ:n jokaiselle kansalliselle keskuspankille lasketaan jakoperusteessa painoarvo, joka saadaan laskemalla yhteen 50 % kunkin jäsenvaltion osuudesta yhteisön väkiluvusta viimeistä edellisenä vuonna ennen EKIM:n perustamista ja 50 % kunkin jäsenvaltion osuudesta yhteisön markkinahintaisesta bruttokansantuotteesta viitenä vuotena, jotka edeltävät toiseksi viimeistä vuotta ennen E K PJ: n perustamista. Kansalliset keskuspankit ovat jo maksaneet osuutensa Euroopan rahapoliittisen instituutin varoista. Osuudet on laskettu käyttäen EKP:n pääoman merkintäosuuksien jakoperustetta (Euroopan rahapoliittisen instituutin perussäännön 16. 2 artikla). Neuvosto päätti Euroopan rahapoliittisen tarvittavista instituutin varojen tilastotiedoista vuonna 19935. laskemista varten Tämä neuvoston päätös koskee sääntöjä, joita komission on noudatettava toimittaessaan tilastotietoja jakoperusteen laskemista varten. Säännöissä määritellään käytettävät bruttokansantuote- ja väkilukutiedot sekä näitä koskevien tietojen lähteet ja laskennassa käytettävä menetelmä. Tämän neuvoston päätöksen säännökset perustuvat suurelta osin Neuvoston päätös 93/716/liY, 22. 11. IW3, HY VL L 332/12, 3 I. I 2. I W3 - II Euroopan rahapoliittiseen instituuttiin sovellettaviin neuvoston päätöksen 93/716/EY säännöksiin. Kun EKP perustetaan, sen on määriteltävä jakoperuste pyöristämällä tähän päätökseen perustuvat prosenttiosuudet ylöspäin lähimpään 0,05 prosenttiyksikön kerrannaiseen, kuten EKP. I:n perussäännön 29. 1 artiklan viimeisessä virkkeessä säädetään. Tiedot on loimitellava Euroopan instituutille ennen EKP:n perustamisen voimaantulopäivää. Jakoperustetta on tarkistettava viiden vuoden välein. rahapoliittiselle 2. Artiklakohtaiset perustelut 1 artikla 1 artiklassa määritellään päätöksen kattamat asiat. Ahtaan tulkinnan mukaan tilastotietojen toimittamista koskevissa säännöissä määriteltäisiin ainoastaan väkiluvun ja käytettävän BKT:n käsitteet ja lähteet. Metodologisia ongelmia koskevia kysymyksiä ja ilmenisi kuitenkin väistämättä yksittäisten maiden prosenttiosuuksien laskemisesta. Päätös koskee myös näitä metodologisia seikkoja johdonmukaisuuden ja täsmällisyyden vuoksi. toimittamisesta tietojen 2 artikla ja BKT:n määritelminä Väkiluvun kansantalouden tilinpitojärjestelmässä käytettyjä määritelmiä. Käytettävän tilinpitojärjeslelmän - ESA 79 vai ESA 95 - selventämiseksi täsmennetään, että käytetään järjestelmää, jota käytetään direktiivin 89/130/ETY (BKT-direktiivi) soveltamisessa. Vuonna 1998 käytettävä järjestelmä on ESA 79. Euroopan käytetään 3 artikla Koska BKT:stä saatavat tiedot ovat vuoden pituisella jaksolla, niihin väkilukutietoina on käytettävä vastaavan vuoden keskiväkiiukua. liittyvinä 4 artikla tiedot. EKP:n perustamista Artiklassa määritellään bruttokansantuotetta koskevat edeltävän toiseksi viimeisen vuoden viisi edellistä vuotta ovat 1991, 1992, 1993, 1994 ja 1995. 5 artikla Komissio (Eurosta!) kerää väkilukutiedot vakiintunein menetelmin. Komissio pyytää tilasto-ohjelmakomiteaa validoimaan tiedot. 6 artikla Vuosia 1991-1995 koskevat BKTmh-tiedot määräytyvät markkinahintaisen BKT:n laskennan yhdenmukaistamisesta annetun neuvoston direktiivin mukaisesti. Direktiivin 6 artiklassa mainittu komitea validoi tiedot. - 12 7 artikla Artiklassa säädetään säännöistä, joiden mukaan lasketaan yksittäisten jäsenvaltioiden osuudet yhteisön väkiluvusta ja BKT:sta. N artikla Artiklassa säädetään säännöstä, jonka mukaan jako|ierusteessa. lasketaan jiisenvaltion painoarvo 9 artikla Artiklassa säädetään pyöristyssäännöstä. 10 artikla Artiklassa velvoitetaan komissio instituutille ennen EKP:n perustamista. ilmoittamaan tiedot Euroopan rahapoliittiselle 13 Ehdotus: Neuvoston päätös | | Euroopan keskuspankin pääoman merkintään sovellettavan jakoperusteen määräytymisessä käytettävistä tilastotiedoista 3? joo S 9 Cc/\J£ \ EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 artiklan 6 ja Euroopan kohdan keskuspankin perussääntöä koskevan pöytäkirjan 29. 2 artiklan ja 42 artiklan. liitetyn Euroopan keskuspankkijärjestelmän sekä siihen ollaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon. sekä katsoo, että ( I ) Euroopan keskuspankki, jäljempänä 'EKP', perustetaan heti, kun sen johtokunta on nimetty, (2) EKP:n oma pääoma on EKP:n aloitettaessa toimintansa 5 000 miljoonaa ecua, (3) (4) (5) (6) (7) ainoastaan kansalliset keskuspankit voivat merkitä ja pitää hallussaan EKP:n pääomaa, EKP:n pääoman merkintään sovellettava jakoperuste määritetään sitten, kun EKP on perustettu, jakoperusteen määräytymiseen tarvittavat neuvoston vahvistamia sääntöjä noudattaen, tilastotiedot toimittaa komissio käytettävien kansallisten keskuspankkien painoarvojen laskentamenetelmä on määritettävä, ja jakoperusteessa käytettävien lähteet sekä luonne ja tietojen markkinahintaisen bruttokansantuotteen muodostamisen yhdenmukaistamisesta 13 päivänä helmikuuta 1989 annetussa neuvoston direktiivissä 89/130/ETY, säädetään jäsenvaltioissa markkinahintaisen bruttokansantuotteen Euratom laskennassa käyttöön otettavasta menetelmästä; jäsenvaltioiden on tarpeellisin loimin huolehdittava siitä, että nämä tiedot toimitetaan komissiolle. ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 14- / artikla keskuspankin Euroopan määrittelemisessä säädettyjen säännösten mukaisesti. tarvittavat pääoman merkintään tilastotiedot jakoperusteen toimittaa komissio seuraavissa artikloissa sovellettavan 2 artikla Väkiluku ja markkinahintainen bruttokansantuote, jäljempänä "BKTmh", määritellään direktiivin 89/130/ETY, Euratom soveltamisessa käytettävän Euroopan kansantalouden lilinpitojärjestelmän mukaisesti. BKTmh:lla tarkoitetaan direktiivin 89/130/ETY, Euratom 2 artiklassa määriteltyä BKTmh:ta. 3 artikla Väkilukutietoina käytetään vuoden 1996 tietoja. Kyseisen vuoden keskiväkilukua käytetään Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän suosituksen mukaisesti. 4 artikla BKTmh-lieloina käytetään vuodesta 1991 vuoteen 1995 ulottuvan jakson kunkin vuoden tietoja. Kunkin ilmoitetaan käyvin hinnoin kansallista rahayksikköä käyttäen. jäsenvaltion BKTmh-tiedot 5 artikla Komissio (Eurostat) kerää väkilukutiedot jäsenvaltioista. 6 artikla BKTmh-tiedot vuosilta 1991 - 1995 määräytyvät direktiivin 89/130/ETY, Euratom mukaisesti. 7 artikla I. 2 3 Jäsenvaltion osuus yhteisön väkiluvusta on jäsenvaltioiden yhteenlasketusta väkiluvusta. sen prosentuaalinen osuus Kansallisen rahan määräiset vuotuiset ja kutakin jäsenvaltiota koskevat BKTmh- tiedot muunnetaan eeuiksi. Valuuttakurssina käytetään vuoden kaikkien arkipäivien valuuttakurssien keskiarvoa. Päivittäinen valuuttakurssi on komission laskema kurssi, joka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa. Jäsenvaltion osuus yhteisön BKTmh:sta on jäsenvaltioiden viiden vuoden yhteenlasketusta BKTmh:sta. sen prosentuaalinen osuus 8 artikla Jakoperusteen laskemisessa kansalliseen keskuspankkiin sovellettava painoarvo on aritmeettinen keskiarvo kyseisen jäsenvaltion osuuksista yhteisön väkiluvusta ja yhteisön BKTmh:sta. 15- 9 artikla Laskemisen eri vaiheissa käytetään riittävästi desimaaleja tarkkuuden varmistamiseksi. Kansallisten keskuspankkien painoarvo jakoperusteessa ilmoitetaan neljän desimaalin tarkkuudella. 10 artikla Komissio instituutille ennen EKP:n perustamisen voimaantulopäivää. ilmoittaa tässä päätöksessä tarkoitetut tiedot Euroopan rahapoliittiselle ehly Brysselissä, 16- Ehdotus: Neuvoston asetus (EY, EURATOM, EHTY) Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM, EHTY) N:o 260/68 muuttamisesta PERUSTELUT sen jälkeen, Talous- ja rahaliiton kolmas vaihe alkaa I. tammikuuta 1999. Euroopan keskuspankki ovat valtion- perustetaan perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan nojalla vahvistaneet, mitkä maat täyttävät yhtenäisvaluutan vahvistamiselle vaadittavat edellytykset. Komissio esittää tässä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin käytännön toimintaa koskevia luonnoksia sekundääri lainsäädännöksi. hallitusten päämiehet kun ja Yleisiä näkökohtia Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (EKP. I:n perussääntö) 40 artiklan mukaan EKP:llä on jäsenvaltioiden alueella tehtäviensä suorittamisen edellyttämät erioikeudet ja vapaudet Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa määritellyin edellytyksin. Erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 23 artiklan'' mukaan erioikeuksisia ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa sovelletaan - EKP:hen toimielimenä - EKP:n johtokunnan jäseniin EKP. n neuvoston jäseniin EKP:n henkilökuntaan. Tämä tarkoittaa, että erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan kaikkia artikloita sovelletaan suoraan EKP:hen lukuun ottamatta 15 artiklaa, jossa määrätään, että (ministerineuvosto vahvistaa sosiaalietuusjärjestelmän. Koska sosiaalietuusjärjeslelmä liittyy työsuhteen ehtoihin, siitä päättää EKP:n johtokunta. Eräät erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan artiklat ovat sovellettavissa ilman lisätoimia, esimerkiksi loukkaamattomuus), 6 artikla (virallisten viestintäyhteyksien diplomaattiasema) ja 7 artikla (kulkuluvat). Useat pöytäkirjan sovellettavuus määräykset määritellään. sekundäärilainsäädäntöä, I artikla (tilojen edellyttävät niiden jossa 23 artikla lisättiin perustamissopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla (N:o 7) liuroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan muuttamisesta 17 Tiras näistä määräyksistä on 13 artikla, jonka mukaan toimielinten virkamiehet ja muu henkilöstö ovat velvollisia maksamaan yhteisöille veroa työnantajansa maksamista palkoista ja palkkioista niillä edellytyksillä ja noudattaen sitä menettelyä, jonka neuvosto komission ehdotuksesta vahvistaa. Tämän ehdotusluonnoksen tarkoituksena on korvata ERI ERP:lla siinä toimielinten luettelossa, jossa luetellaan ne toimielimet, joiden virkamiehet ja muu henkilöstö ovat velvollisia maksamaan yhteisölle veroa neuvoston vahvistamien edellytysten ja menettelyn mukaisesti. Lainsäädännön kannalta tämä edellyttää asetuksen N:o 260/68 12a artiklan korvaamista uudella säännöksellä. Muutettu asetus tulee voimaan samana päivänä, jona EKP:n perustaminen tulee voimaan. 1 artiklaa koskevat perustelut laajennetaan (Euroopan yhteisöjen, Euroopan Tässä artiklassa investointipankin, Euroopan investointirahaston henkilökunnalta sekä selvitystilaan asettamiseen saakka instituutin henkilökunnalla periUävään) yhteisön veroon Euroopan rahapoliittisen sovellettavia edellytyksiä ja menettelyjä koskevan neuvoston asetuksen soveltamisalaa koskemaan EKP:n johtokuntaa ja neuvostoa sekä sen henkilöstöä ja eläkkeensaajia. EKP:n asema on samanlainen kuin ERLn. Kumpikaan ei ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 4 artiklassa tarkoitettu toimielin, mutta kummallakin on Euroopan yhteisöjen erioikeudet ja vapaudet. Sen vuoksi ERLä koskevat määräykset ovat olleet mallina, kun EKP on sisällytetty yhteisön verotusjärjestelmään. Perustamissopimuksen 109 I artiklan 2 kohdan mukaan ERI asetetaan selvitystilaan, kun EKP on perustettu. ERLn perussäännön 23 artiklan mukaan ERLn varat ja velat siirtyvät silloin ilman eri toimenpiteitä EKP:lle. Sen vuoksi neuvoston asetuksen 260/68 ERLä koskeva säännös voidaan korvata EKP:tä koskevalla säännöksellä. 18- Ehdotus: Neuvoston asetus (EY, EURATOM, EHTY) Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyn vahvistamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY, EURATOM, EHTY) !N:o 260/68 muuttamisesta 3 * J ^ 5& (CNSJ UJROOPAN UNIONIN NEUVOSTO,joka ottaa huomioon sopimuksen Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission perustamisesta, ottaa huomioon pöytäkirjan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista, ja erityisesti sen 13 ja 23 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ollaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon, se k ii katsoo, että (1) (2) Euroopan keskuspankki, jäljempänä 'EKP1, perustetaan heti, kun sen johtokunta on nimetty, on tarkoituksenmukaista laajentaa Euroopan yhteisöille suoritettavan veron soveltaminen, asetuksessa (ETY, EURATOM, EKPJ) N:o 260/687 säädetyin edellytyksin ja siinä säädettyä menettelyä käyttäen koskemaan Euroopan keskuspankin johtokunnan ja neuvoston sekä sen henkilöstön palkkoja ja palkkioita; tämän veron soveltaminen Euroopan rahapoliittiseen instituuttiin on tarpeetonta sen jälkeen kun instituutti on asetettu selvitystilaan, ON ANTANUT SEURAAVAN ASETUKSEN: / artikla Asetuksen (ETY, EURATOM, EITTY) N:o 260/68 12 a arlikla korvataan seuraavalla tekstillä: *v 12 a artikla Tätä asetusta sovelletaan Euroopan keskuspankin johtokunnan ja neuvoston jäseniin, sen henkilöstöön sekä pankin maksamien eläkkeiden saajiin, jotka kuuluvat niihin ryhmiin, jotka neuvosto määrää erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 16 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti, jos kyseessä ovat palkat ja palkkiot tai pankin maksamat työkyvyttömyyseläkkeet, vanhuuseläkkeet tai jälkeen jääneen eläkkeet. " 7 I Y V I. N :o 1-56, 4. 3. 1968, s. 8 K) 19- 2 artikla Tämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jolloin Euroopan keskuspankin perustaminen tulee voimaan. 'Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 20- Ehdotus: Neuvoston asetus (EURATOM, EHTY, EY) niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmien määrittelystä, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 artiklan, 13 artiklan toisen kohdan ja 14 artiklan määräyksiä, annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 muuttamisesta PERUSTELUT Talous- ja rahaliiton kolmas vaihe alkaa I. tammikuuta 1999. Euroopan keskuspankki perustetaan sen jälkeen, kun valtion-ja hallitusten päämiehet ovat perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan nojalla vahvistaneet, mitkä maat täyttävät yhtenäisvaluutan vahvistamiselle tässä Euroopan edellytykset. Komissio ja Euroopan keskuspankin käytännön toimintaa koskevia keskuspankkijärjestelmän luonnoksia sekundäärilainsäädännöksi. vaadittavat esittää Yleisiä näkökohtia Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (EKP. I:n perussääntö) 40 artiklan mukaan EKP:llä on jäsenvaltioiden alueella tehtäviensä suorittamisen edellyttämät erioikeudet ja vapaudet Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyssä pöytäkirjassa määritellyin edellytyksin. Erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 23 artiklan* mukaan erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa sovelletaan EKP. hen toimielimenä E KP: n johtokunnan jäseniin EKP:n neuvoston jäseniin EKP:n henkilökuntaan. Tämä tarkoittaa, että erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan kaikkia artikloita sovelletaan suoraan EKP:hen lukuun ottamatta 15 artiklaa, jossa määrätään, että (ministeri)neuvosto vahvistaa sosiaalietuusjärjestelmän. Koska sosiaalietuusjärjestelmä liittyy työsuhteen ehtoihin, siitä päättää EKP:n johtokunta. Eräät erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan artiklat ovat sovellettavissa ilman lisätoimia, esimerkiksi 1 artikla (tilojen loukkaamattomuus), 6 artikla (virallisten viestintäyhteyksien diplomaaltiasema) ja 7 artikla (kulkuluvat). Useat pöytäkirjan s 23 artikla lisättiin perustamissopimukseen liitetyllä pöytäkirjalla (N:o 7) IZuroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan muuttamisesta -21 määräykset määritellään. edellyttävät sekundäärilainsäädäntöä, jossa niiden sovellettavuus Sellaisia ovat pöytäkirjan 12 artikla, 13 artiklan 2 kohta ja 14 artikla, joissa määrätään, että virkamiehillä ja muulla henkilöstöllä on lainkäytöllinen koskemattomuus tiettyjen loimien osalta, että heitä eivät koske ulkomaalaisten rekisteröintimuodollisuudet, että heillä on oikeus tuoda maahan tullitta tietynlaista henkilökohtaista käyttöomaisuutta, ja annetaan tarkempia määräyksiä heihin sovellettavasta kansallisesta verojärjestelmästä (muun kuin tuloverotuksen osalta). Pöytäkirjan 16 artiklan mukaan neuvosto määrittää ne yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmät, joihin näitä määräyksiä sovelletaan. Tiiman ehdotusluonnoksen tarkoituksena on ottaa EKP ERLn tilalle siihen toimielinten luetteloon, jota neuvoston asetus N:o 549/69 koskee. Muutettu asetus tulee voimaan samana päivänä, jona EKP:n perustaminen tulee voimaan. 1 artiklaa koskevat perustelut Tässä artiklassa laajennetaan sen neuvoston asetuksen soveltamisalaa, jossa määritetään niiden virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmät, joihin sovelletaan tiettyjä erioikeuksia investointipankin, Euroopan yhteisöjen, Euroopan vapauksia ja instituutin henkilökunta, kunnes investointirahaston rahapoliittisen instituutin ja eläkkeensaajia. toiminta asetetaan selvitystilaan) koskemaan EKP:n henkilöstöä ja Euroopan (Euroopan LKP. n asema on samanlainen kuin ERLn. Kumpikaan ei ole Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 4 artiklassa tarkoitettu toimielin, mutta kummallakin on Euroopan yhteisöjen erioikeudet ja vapaudet. Sen vuoksi ERLä koskevat määräykset ovat olleet mallina, kun EKP on sisällytetty asetukseen N:o 549/69. Perustamissopimuksen 109 I artiklan 2 kohdan mukaan ERI asetetaan selvitystilaan, kun EKP on perustettu. ERLn perussäännön 23 artiklan mukaan ERLn varat ja velat siirtyvät silloin ilman eri toimenpiteitä EKP:lle. Sen vuoksi neuvoston asetuksen N:o 549/69 ERLä koskeva säännös voidaan korvata EKP:lä koskevalla säännöksellä. -22 Ehdotus: Neuvoston asetus (EURATOM, EHTY, EY) niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmien määrittelystä, joihin sovelletaan Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 12 artiklan, 13 artiklan toisen kohdan ja 14 artiklan määräyksiä, annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 muuttamisesta c^3Joo59CcrOS Ï EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka oltaa huomioon sopimuksen Euroopan yhteisöjen yhteisen neuvoston ja yhteisen komission peruslainisesla, oltaa huomioon pöytäkirjan Euroopan yhteisöjen erioikeuksisia erityisesti sen 16 ja 23 artiklan, ja vapauksista ja ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, oltaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen lausunnon, ollaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon, sekä katsoo, että (1) (2) Euroopan keskuspankki, jäljempänä 'EKP1, perustetaan heti. kun sen johtokunta on nimetty, on tarkoituksenmukaista laajentaa niiden Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön ryhmien määräämisestä, joihin sovelletaan tiettyjä Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan määräyksiä, annetun neuvoston asetuksen soveltaminen koskemaan Euroopan keskuspankkia ja näin varmistaa, että Euroopan keskuspankin henkilökunta velvollisuuksiensa ja erityisasemansa vuoksi nauttii samoista erioikeuksista, vapauksista ja eduista, (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 ON ANTANUT SEURAAVAN ASETUKSEN: / artikla Asetuksen (Euratom, EHTY, ETY) N:o 549/69 4 a arlikla korvataan seuraavalla tekstillä: "4 a artikla Rajoittamalla Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan 23 artiklan soveltamista Euroopan keskuspankin jäseniin pöytäkirjan 12 artiklassa, 13 artiklan toisessa kohdassa ja 14 artiklassa määrättyjä ja neuvoston johtokunnan - 2 3- erioikeuksia ja vapauksia sovelletaan tämän asetuksen I, 2 ja 3 artiklassa määrätyin edellytyksin ja rajoituksin Euroopan keskuspankin henkilökuntaan henkilöihin, jotka saavat lyökyvytlömyyseläkellä. vanhuuseläkettä tai jälkeen jääneen eläkettä Euroopan keskuspankilta. " 2 arlikla Tämä asetus tulee voimaan sinä päivänä, jolloin Euroopan keskuspankin perustaminen tulee voimaan. Tämä asetus on kaikilla osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Mrysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 24- ISSN 1024-4492 KOM(97) 725 lopullinen ASIAKIRJAT FI 01 06 09 10 Luettelonumero : CB-CO-97-742-FI-C ISBN 92-78-29805-0 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg - zs ~


eurovoc_concepts:
EU aid
Madagascar
Mozambique
aid system
food aid
white sugar

formats: pdf print

text: L 52/30 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 2. 98 VERORDENING (EG) Nr. 424/98 VAN DE COMMISSIE van 20 februari 1998 inzake de levering van witte suiker als voedselhulp DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 1292/96 van de Raad van 27 juni 1996 betreffende het voedselhulpbeleid en het beheer van de voedselhulp en van de specifieke acties ter ondersteuning van de voedselzekerheid (1), en met name op artikel 24, lid 1, onder b), Overwegende dat bij deze verordening de lijst van de landen en organisaties die in aanmerking komen voor Gemeenschapssteun, en de algemene criteria voor het vervoer van de voedselhulp na het fob-stadium zijn vast- gesteld; Overwegende dat de Commissie, ingevolge een aantal besluiten met betrekking tot de verlening van voedsel- hulp, aan bepaalde begunstigden witte suiker heeft toege- wezen; Overwegende dat dit product moet worden geleverd over- eenkomstig het bepaalde in Verordening (EG) nr. 2519/97 van de Commissie van 16 december 1997 tot vaststelling van algemene voorschriften op grond van Verordening (EG) nr. 1292/96 van de Raad voor de beschikbaarstelling van als communautaire voedselhulp te leveren produc- ten (2); en -voorwaarden om de aan de levering verbonden kosten te bepalen, dienen te worden vastgesteld, leveringstermijnen dat met name de HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 In het kader van de communautaire voedselhulp wordt in de Gemeenschap witte suiker beschikbaar gesteld voor levering aan de in de bijlage vermelde begunstigden met inachtneming van Verordening (EG) nr. 2519/97 en de in de bijlage vermelde voorwaarden. De inschrijver wordt geacht kennis te hebben genomen van alle geldende algemene en bijzondere voorwaarden. Elk ander in zijn offerte gemaakt beding of voorbehoud is nietig. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op de dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 februari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 166 van 5. 7. 1996, blz. 1. (2) PB L 346 van 17. 12. 1997, blz. 23. 21. 2. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 52/31 BIJLAGE PARTIJ A 1. Actie nr. : 612/96 (A1); 613/96 (A2) 2. Begunstigde (2): Euronaid, Postbus 12, 2501 CA Den Haag, Nederland (tel. : (31-70) 33 05 757; telefax: 36 41 701; telex: 30960 EURON NL) 3. Vertegenwoordiger van de begunstigde: door de begunstigde aan te wijzen 4. Land van bestemming: A1: Mozambique; A2: Madagaskar 5. Beschikbaar te stellen product: witte suiker 6. Totale hoeveelheid (aantal ton netto): 198 7. Aantal partijen: 1 in 2 delen (A1: 126 ton; A2: 72 ton) 8. Kenmerken en kwaliteit van het product (3) (5) (9): zie PB C 114 van 29. 4. 1991, blz. 1 (V. A. 1) 9. Verpakking (7) (8): zie PB C 267 van 13. 9. 1996, blz. 1 [11. 2 A 1. b, 2. b en B. 4] 10. Etikettering of merken (6): zie PB C 114 van 29. 4. 1991, blz. 1 [V. A. 3] — Voor het merken te gebruiken taal: A1: Portugees; A2: Frans — Bijkomende opschriften: — 11. Wijze van beschikbaarstelling van het product: in de Gemeenschap geproduceerde suiker in de zin van artikel 24, lid 1 bis, zesde alinea, van Verordening (EEG) nr. 1785/81 van de Raad: A- of B-suiker (onder a) of b)) 12. Voorgeschreven leveringsstadium: franco laadhaven 13. Alternatief leveringsstadium: — 14. a) Laadhaven: — b) Laadadres: — 15. Loshaven: — 16. Plaats van bestemming: — — Doorgangshaven of transitpakhuis: — — Vervoerroute over land: — 17. Leveringstermijn of uiterste leveringstermijn in het voorgeschreven stadium: — Eerste termijn: 30. 3 — 19. 4. 1998 — Tweede termijn: 13. 4 — 3. 5. 1998 18. Leveringstermijn of uiterste leveringstermijn in het alternatieve stadium: — Eerste termijn: — — Tweede termijn: — 19. Uiterste termijn voor de indiening van de offertes (om 12. 00 uur, Brusselse tijd): — Eerste termijn: 9. 3. 1998 — Tweede termijn: 23. 3. 1998 20. Bedrag van de inschrijvingszekerheid: 15 ecu/ton 21. Adres voor de inzending van de offertes en de inschrijvingszekerheden (1): Afdeling Voedselhulp, ter attentie van de heer T. Vestergaard, gebouw Loi 130, kamer 7/46, Wetstraat 200, B-1049 Brussel Alleen op nummer: telex 25670 AGREC B; fax (32-2) 296 70 03 / 296 70 04 22. Uitvoerrestitutie (4): periodieke restitutie toepasselijk op witte suiker op 16. 2. 1998, vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 336/98 van de Commissie (PB L 38 van 12. 2. 1998, blz. 5) L 52/32 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 2. 98 Voetnoten (1) Aanvullende informatie: Andr(cid:130) Debongnie (tel. : (32-2) 295 14 65) of Torben Vestergaard (tel. : (32-2) 299 30 50). (2) De leverancier neemt zo spoedig mogelijk contact op met de begunstigde of met zijn vertegenwoordiger om na te gaan welke documenten voor verzending zijn vereist. (3) De leverancier bezorgt aan de begunstigde een certificaat van een offici(cid:137)le instantie, waarin wordt verklaard dat voor het te leveren product de in de betrokken lidstaat geldende stralingsnormen niet zijn overschreden. Op het radioactiviteitsattest moet het gehalte aan caesium 134 en 137 en aan jodium 131 worden vermeld. (4) Verordening (EG) nr. 259/98 van de Commissie (PB L 25 van 31. 1. 1998, blz. 39) is van toepassing voor de restitutie bij uitvoer. De in artikel 2 van voornoemde verordening bedoelde datum is de datum die is vermeld in punt 22 van deze bijlage. (5) De leverancier legt aan de begunstigde of aan zijn vertegenwoordiger bij de levering de volgende bescheiden voor: — een gezondheidscertificaat. (6) In afwijking van PB C 114 van 29. 4. 1991 wordt de tekst van punt V. A. 3. c) als volgt gelezen: „de vermel- ding „Europese Gemeenschap””. (7) Met het oog op eventueel opnieuw opzakken, dient de leverancier 2 % lege zakken extra te leveren van dezelfde kwaliteit als die waarin het product zich bevindt; op deze lege zakken dient eveneens de vermel- ding voor te komen, gevolgd door een hoofdletter R. (8) De goederen worden verscheept in containers van 20 voet op de condities FCL/FCL. De leverancier draagt de kosten voor het leveren van de containers, gestapeld in de terminal van de laad- haven. De begunstigde neemt alle verdere laadkosten voor zijn rekening, inclusief de kosten voor het weghalen van de containers uit de terminal. De leverancier overhandigt aan de vertegenwoordiger van de begunstigde een paklijst met de volledige inhoud van elke container, met opgave van het aantal zakken per actienummer zoals aangegeven in het bericht van open aanbesteding. De leverancier moet elke container afsluiten met een genummerd slot (Sysko locktainer 180 seal), waarvan het nummer moet worden medegedeeld aan de vertegenwoordiger van de begunstigde. (9) De toepassing van het bepaalde in artikel 18, lid 2, onder a), tweede streepje, van Verordening (EEG) nr. 2103/77 van de Commissie (PB L 246 van 27. 9. 1977, blz. 12), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 260/96 (PB L 34 van 13. 2. 1996, blz. 16), is beslissend voor de vaststelling van de categorie van de suiker


title: Règlement (CE) n° 421/98 de la Commission du 20 février 1998 fixant pour la campagne 1997/1998 le montant de l'avance de l'aide pour les citrons

eurovoc_concepts:
citrus fruit
marketing year
production aid

text: L 52/24 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 21. 2. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 421/98 DE LA COMMISSION du 20 f(cid:130)vrier 1998 fixant pour la campagne 1997/1998 le montant de l’avance de l’aide pour les citrons LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, (CE) no 2202/96 du Conseil du 28 vu le r(cid:138)glement octobre 1996 instituant un r(cid:130)gime d’aide aux producteurs de certains agrumes (1), et notamment son article 6, les mandarines, les cl(cid:130)mentines, (CE) no 1169/97 de la consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement Commission du 26 juin 1997 portant modalit(cid:130)s d’appli- cation du r(cid:138)glement (CE) no 2202/96 du Conseil insti- tuant un r(cid:130)gime d’aide aux producteurs de certains agrumes (2), pr(cid:130)voit (cid:133) son article 14, paragraphe 1, que pour les oranges, les satsumas et les citrons livr(cid:130)s (cid:133) la transformation dans le cadre de contrats, l’organisation de producteurs peut pr(cid:130)senter une demande d’avance de l’aide par produit et par p(cid:130)riode de livraisons; que le paragraphe 2 de cet article pr(cid:130)voit que le montant de l’avance est (cid:130)gal (cid:133) 70 % des montants d’aides pr(cid:130)vus (cid:133) l’annexe du r(cid:138)glement (CE) no 2202/96; que le paragraphe 5 de ce m(cid:136)me article pr(cid:130)voit que, lorsqu’appara(cid:140)t un risque de d(cid:130)passement du niveau des seuils de transformation fix(cid:130)s (cid:133) l’article 5 du r(cid:138)glement (CE) no 2202/96, le pourcentage de 70 % peut (cid:136)tre diminu(cid:130); il existe un risque de d(cid:130)passement du seuil de 1997, transformation pour ces produits; que, en cons(cid:130)quence, il faut diminuer le montant de l’avance de l’aide pour la campagne 1997/1998; consid(cid:130)rant que selon l’article 23, paragraphe 2, point c) du r(cid:138)glement pr(cid:130)cit(cid:130), le versement de l’avance de l’aide pour les citrons ne peut pas (cid:136)tre effectu(cid:130) avant le 1er mars 1998, il est n(cid:130)cessaire de pr(cid:130)voir cette date comme le d(cid:130)but d’application du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement; consid(cid:130)rant que les mesures pr(cid:130)vues au pr(cid:130)sent r(cid:138)glement sont conformes (cid:133) l’avis du comit(cid:130) de gestion des fruits et l(cid:130)gumes, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Pour la campagne 1997/1998, le montant de l’avance de l’aide pr(cid:130)vu (cid:133) l’article 14, paragraphe 2, du r(cid:138)glement (CE) no 1169/97 est fix(cid:130) (cid:133) 43 % des montants d’aide fix(cid:130)s (cid:133) l’annexe du r(cid:138)glement (CE) no 2202/96 pour les citrons. consid(cid:130)rant que les (cid:144)tats membres, dans le cadre de l’ar- ticle 22, paragraphe 1, du r(cid:138)glement (CE) no 1169/97, ont communiqu(cid:130) les quantit(cid:130)s contract(cid:130)es ventil(cid:130)es par p(cid:130)riodes de livraisons des citrons pour la campagne 1997/ 1998; que, sur base de ces donn(cid:130)es et des quantit(cid:130)s trans- form(cid:130)es avec aide lors des campagnes 1995/1996 et 1996/ Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le troisi(cid:138)me jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Il est applicable (cid:133) partir du 1er mars 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 20 f(cid:130)vrier 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 297 du 21. 11. 1996, p. 49. (2) JO L 169 du 27. 6. 1997, p. 15


title: Регламент (ЕО) № 420/98 на Комисията от 20 февруари 1998 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1756/93 за определяне на правопораждащия факт за селскостопанския обменен курс, прилаган за млякото и млечните продукти

formats: html pdf print xhtml

text: 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 209 31998R0420 L 52/21 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 21. 2. 1998 РЕГЛАМЕНТ (ЕО) № 420/98 НА КОМИСИЯТА от 20 февруари 1998 година за изменение на Регламент (ЕИО) № 1756/93 за определяне на правопораждащия факт за селскостопанския обменен курс, прилаган за млякото и млечните продукти КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Регламент (ЕИО) № 3813/92 на Съвета от 28 декември 1992 относно отчетната единица и обменните кур- сове, които следва да се прилагат за целите на Общата селскосто- панска политика (1), последно изменен с Регламент (ЕО) № 150/95 (2), и по-специално член 6, параграф 2 от него, като има предвид, че част Б от приложението към Регламент (ЕИО) № 1756/93 на Комисията (3), последно изменен с Регламент (ЕО) № 569/96 (4), фиксира правопораждащите факти, които се прила- гат съгласно Регламент (ЕИО) № 570/88 на Комисията от 16 фев- руари 1988 г. относно продажбата на масло на намалени цени и отпускането на помощ за масло и концентрирано масло за произвеждането на сладкарски изделия, сладолед и други храни (5), последно изменен с Регламент (ЕО) № 531/96 (6); като има предвид, че споменатият регламент е отменен и заменен с Рег- ламент (ЕО) № 2571/97 на Комисията (7), който въвежда, inter alia, възможността за използване на сметана, към която не е прибавено проследяване в рамките на режима за помощта; като има предвид, че Регламент (ЕИО) № 1756/93 трябва да се измени, като се вземат предвид споменатите изменения; ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ: като има предвид, че част Г на приложението към Регламент (ЕИО) № 1756/93 фиксира правопораждащите факти по отношение на разходите по складиране, които следва да се платят от продавача там, където маслото или обезмасленото мляко на прах, предлагани за публична интервенция, не отговарят на изискванията, посочени в член 2 от Регламент (ЕО) № 454/95 на Комисията от 28 фев- руари 1995 г. относно определяне на подробни правила за интервенция на пазара на масло и сметана (8), последно изменен с Регламент (ЕО) № 419/98 (9), и член 1 от Регламент (ЕО) № 322/96 на Комисията от 22 февруари 1996 г. относно подробни правила на прилагане за публично складиране на обезмаслено мляко на прах (10), последно изменен с Регламент (ЕО) № 419/98; като има предвид, че споменатите разходи по складирането са фиксирани съгласно член 7, параграф 2 от Регламент (ЕИО) № 3597/90 на Комисията от 12 декември 1990 г. относно счетоводните правила за отчитане на интервенционни мерки, включващи изкупуването, складирането и продажбата на земеделски продукти от интервен- ционните агенции (11), последно изменен с Регламент (ЕО) № 1392/97 (12); като има предвид, че за да има съгласуваност, гореспоменатите правопораждащи факти трябва да се заменят с правопораждащия факт, предвиден в член 7, параграф 2 от Регла- мент (ЕИО) № 3597/90; като има предвид, че мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за мляко и млечни продукти, Член 1 Приложението към Регламент (ЕИО) 1756/93 се изменя както следва: 1. в част Б. II, точка 6 се заменя със следното: Регламент Стойности, за които се отнася Земеделски обменен курс, който следва да се при- ложи „6. (ЕО) № 2571/97 Тръжна цена, приета с тръжната процедура съгласно член 16, параграф 2, буква г) Земеделският обменен курс, който се прилага на датата на плащане;“ (1) ОВ L 387, 31. 12. 1992 г. , стр. 1. (2) ОВ L 22, 31. 1. 1995 г. , стр. 1. (3) ОВ L 161, 2. 7. 1993 г. , стр. 48. (4) ОВ L 80, 30. 3. 1996 г. , стр. 48. (5) ОВ L 55, 1. 3. 1988 г. , стр. 31. (6) ОВ L 78, 28. 3. 1996 г. , стр. 13. (7) ОВ L 350, 20. 12. 1997 г. , стр. 3. (8) ОВ L 46, 1. 3. 1995 г. , стр. 1. (9) ОВ L 52, 21. 2. 1998 г. , стр. 20. (10) ОВ L 45, 23. 2. 1996 г. , стр. 5. (11) ОВ L 350, 14. 12. 1990 г. , стр. 43. (12) ОВ L 190, 19. 7. 1997 г. , стр. 22. 210 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 2. в част Б. III, точка 4 се заменя със следното: Регламент Стойности, за които се отнася Земеделски обменен курс, който следва да се при- ложи „4. (ЕО) № 2571/97 А. Стойност на помощта, приета с тръжната процедура съгласно член 16, параграф 3, буква г) i) Земеделски обменен курс, който се прилага на първия ден от месеца, в който се добавят индикатори съгласно член 6, параграф 1 ii) Земеделски обменен курс, който се прилага на първия ден от месеца, в който е произве- дено концентрираното масло в съответствие с член 22, параграф 3, буква б), i) iii) Земеделски обменен курс, който се прилага на първия ден от месеца, в който маслото без индикатори е използвано в полуфабрикатите съгласно член 8 или в крайните продукти съгласно член 4, параграф 1 iv) Земеделският обменен курс, който се при- лага на първия ден от месеца, в който сметаната без индикатори е използвана в крайните продукти съгласно член 4, параг- раф 1, формула Б. Въпреки това, когато крайният срок съгласно член 11 е надвишен, земеделският обменен курс е този, който се прилага на първия ден от месеца, в който изтича срокът. Земеделският обменен курс, който се прилага на първия ден от месеца, в който изтича срокът съгласно член 11. “; В. Стойността на помощта съгласно член 22, параг- раф 4, трета алинея намалението на 3. в точка 2. А, част Г думите „Земеделски обменен курс, който се прилага на датата на прехвърляне по смисъла на член 5, параграф 1“ се заменят със „Земеделски обменен курс съгласно член 7, параграф 2, букви а) и б) от Регламент (ЕИО) № 3597/90“; 4. в точка 3. А, част Г думите „Земеделски обменен курс, който се прилага на датата на прехвърляне на стоките, за които се отнася“ се заменят със „Земеделски обменен курс съгласно член 7, параграф 2, букви а) и б) на Регламент (ЕИО) № 3597/90“. Член 2 Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейските общности. Член 1, параграфи 1 и 2 се прилагат при покани за търг с краен срок на подаване на офертите след 1 януари 1998 година. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 211 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки. Съставено в Брюксел на 20 февруари 1998 година. За Комисията Franz FISCHLER Член на Комисията


eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
rice
third country

text: 21. 2. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 52/15 VERORDENING (EG) Nr. 414/98 VAN DE COMMISSIE van 20 februari 1998 tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige volwitte rijst in het kader van de inschrijving bedoeld in Verordening (EG) nr. 2098/97 DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EG) nr. 3072/95 van de Raad van 22 december 1995 houdende een gemeenschappelijke ordening van de rijstmarkt (1), gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 192/98 (2), en met name op artikel 13, lid 3, Overwegende dat bij Verordening (EG) nr. 2098/97 van de Commissie (3) een inschrijving voor de vaststelling van de restitutie bij uitvoer van rijst is opengesteld; Overwegende dat, overeenkomstig artikel 5 van Verorde- ning (EEG) nr. 584/75 van de Commissie (4), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 299/95 (5), de Commissie volgens de procedure van artikel 22 van Verordening (EG) nr. 3072/95 op grond van de inge- diende offertes kan besluiten een maximumrestitutie bij uitvoer vast te stellen; dat bij deze vaststelling met name rekening moet worden gehouden met de in artikel 13 van Verordening (EG) nr. 3072/95 genoemde criteria; dat wordt toegewezen aan de inschrijver(s) wiens (wier) offerte ten hoogste gelijk is aan de maximumrestitutie bij uitvoer; Overwegende dat de toepassing van bovenbedoelde criteria op de huidige marktsituatie voor de betrokken rijst leidt tot vaststelling van de maximumrestitutie bij uitvoer op het in artikel 1 vermelde bedrag; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De maximumrestitutie bij uitvoer van rondkorrelige volwitte rijst naar bepaalde derde landen in het kader van de in Verordening (EG) nr. 2098/97 bedoelde inschrijving wordt op grond van de van 16 tot en met 19 februari 1998 ingediende offertes vastgesteld op 89,00 ecu per ton. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 21 februari 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepassel¶k in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 20 februari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 329 van 30. 12. 1995, blz. 18. (2) PB L 20 van 27. 1. 1998, blz. 16. (3) PB L 292 van 25. 10. 1997, blz. 25. (4) PB L 61 van 7. 3. 1975, blz. 25. (5) PB L 35 van 15. 2. 1995, blz. 8