title: Meddelelse fra Kommissionen om informationsstrategien for euroen

eurovoc_concepts:
EU policy
Economic and Monetary Union
dissemination of EU information
euro
information policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 06. 02. 1998 K0M(1998) 39 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN om informationsstrategien for euroen A. KOMMUNIKATIONSINITIATIVERNE OM EUROEN: MÅLSÆTNINGER OG ROLLER Iværksættelsen af Den Økonomiske og Monetære Union den 1. januar 1999 og en problemfri indførelse af den fælles valuta i EU, euroen, er helt afgørende målsætninger for EU. Iværksættelsen forudsætter, at der træffes effektive kommunikations- og informationsinitiativer, som det blev understreget i hvidbogen om scenariet for overgangen til euroen, som blev vedtaget af Kommissionen i maj 1995. Overgangen til ØMU går i år ind i sin afgørende fase, og Kommissionen ønsker med denne meddelelse om kommunikationsinitiativerne i denne forbindelse at minde om, hvor høj prioritet de har. Meddelelsen er derfor ikke kun rettet til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet, men også til de regionale og lokale myndigheder, de økonomiske aktører i den private sektor og utallige andre grupper, hvis aktiviteter berøres af euroens indførelse. Denne meddelelse bygger i vid udstrækning på de erfaringer, Kommissionen har indhøstet via de informations- og kommunikationsinitiativer om euroen, der har været gennemført gennem de seneste to år. 1. 0. Den fremtidige udfordring Da Kommissionen i begyndelsen af 1996 i samarbejde med Europa-Parlamentet udfor mede sin egen kommunikationsstrategi inden for rammerne af borgerinformations programmet PRINCE, havde den et dobbelt sigte, nemlig dels at styrke forvisningen i hele EU om, at ØMU ville blive realiseret i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Union, og dels at gøre bankerne, de finansielle tjenesteydere og de store virksomheder bevidst om, at arbejdet med at forberede overgangen til euroen måtte indledes omgående. Dette dobbelte sigte er blevet opfyldt gennem en informations- og kommunikationsindsats gennemført af Kommissionen og Europa-Parlamentet på grundlag af beslutninger truffet af stats- og regeringscheferne. For at overgangen skal forløbe gnidningsløst inden for de kommende år, må kommunika tionsstrategien i dag koncentreres om en række mere specifikke målsætninger, nemlig: at beskrive euroen for flest mulige mennesker i befolkningen, så den nemmere bliver accepteret og benyttet. Det drejer sig om at redegøre for, hvorfor EU indfører ØMU, og hvad euroen vil betyde for borgerne at give hver enkelt borger mulighed for at stifte bekendtskab med den nye valuta, få en fornemmelse for dens værdi og benytte den ubesværet og tillidsfuldt. Denne del af informationsindsatsen er rettet mod den brede befolkning. For at nå denne målsætning er det desuden nødvendigt at målrette indsatsen mod bestemte mål grupper, f. eks. forbrugerne at tilskynde de små og mellemstore virksomheder i alle dele af økonomien til at indlede deres forberedelser ved at hjælpe dem med at blive bevidst om fordelene ved en seriøs forberedelse og de ulemper, der følger i kølvandet på en forsinkelse med den definitive omstilling den 1. januar 2002 at sørge for, at politiske, administrative og økonomiske kredse i tredjelande er fuldt orienteret om ØMU. 1. 1. Ansvaret for informationsformidlingen bæres på mange skuldre Disse målsætninger er ambitiøse. Den indsats, der skal gøres, indebærer, at der skal iværksættes veludformede, velunderstøttede og velfmansierede informationsinitiativer, der skal strække sig over flere år og iværksættes på alle niveauer lige fra EU-plan til lokalt plan. Kommunikationsstrategien skal ikke blot formidle konkret information i lettilgængelig form, men også redegøre for følgerne for den enkelte borger af indførelsen af euroen. Omstillingen på politisk og praktisk plan vil blive desto lettere, jo større opbakningen er blandt borgerne. At forberede hele befolkningen på euroen er ikke blot en opgave, der påhviler de offentlige myndigheder, men påhviler tillige: • informationsformidlerne af enhver art, bl. a. branche- og erhvervsorganisationerne, sammenslutningerne på EU-plan, forbrugerorganisationerne og en bred vifte af offentlige institutioner, som er helt nødvendige kilder til praktisk information, og hvis indsats bør fremmes og støttes virksomheder, som bør forklare deres ansatte, aktionærer, leverandører og kunder, hvornår, hvordan og til hvilket formål de agter at benytte euroen i overgangs perioden inden indførelsen af sedler og mønter i euro den 1. januar 2002. De bør også forklare følgerne af euroens indførelse for deres aktiviteter og for andre aspekter, der er af stor interesse for de ansatte, f. eks. lønninger og pensioner bankerne, som bør forklare deres kunder, at de kan foretage transaktioner i euroen i løbet af overgangsperioden, dvs. fra den 1. januar 1999, og hjælpe dem med at gøre sig bekendt med beløb, der udtrykkes i denne valuta de handlende i detailhandelen, som, uanset hvor stor deres forretning er, har en fundamental interesse i at hjælpe forbrugerne med at blive fortrolig med euroen, vænne dem til euroens værdi og benytte denne nye møntsort ubesværet de finansielle tjenesteydere, specielt inden for forsikring og pensioner, som bør gøre rede for konsekvenserne af euroens indførelse for deres produkter. • • • • 2. 0. Den kommunikationsmæssige udfordring: roller og ansvarsområder 2. 1. Medlemsstaternes centrale rolle For at være troværdige og slagkraftige skal kommunikationsinitiativerne udformes under hensyntagen til borgernes kultur, sprog og bekymringer. De bedste informationskilder er de kilder, der står borgerne mest nært, og som de opfatter som autoritative og pålidelige. Derfor hviler hovedansvaret for kommunikationsindsatsen på medlemsstaterne, som ikke blot skal udarbejde informationsmidler og -produkter, men også tilskynde de regionale og lokale myndigheder, de offentlige institutioner og de ikke-statslige organisationer som fagforbundene, erhvervsorganisationerne og forbrugerorganisationerne til at fungere som informationsformidlere og informationskanaler for euroen. Hovedparten af medlemsstaterne har igangsat en informationsindsats om euroen på nationalt plan i samarbejde med EU-institutionerne. Et møde afholdt af Kommissionen den 30. oktober 1997 i Bruxelles med deltagelse af lederne af informationskampagnen om euroen i de nationale administrationer viste mangfoldigheden og spændvidden i de initiativer, medlemsstaterne havde truffet. 2. 2. Partnerskaberne med EU-institutionerne er en garant for indbyrdes sammenhæng Siden 1996 har der været et nært samarbejde mellem EU-institutionerne og en række medlemsstater om informationsindsatsen om euroen. Der ventes i løbet af 1998 at blive etableret ti partnerskaber af denne art på grundlag af trepartsaftaleprotokoller mellem den enkelte medlemsstat, Kommissionen og Europa-Parlamentet. Partnerskaberne omfatter aftaler om EU-finansiering af kommunikationsinitiativer i de medlemsstater, som måtte ønske det. En enhed bestående af repræsentanter for den enkelte medlemsstat, Kommissionen og Europa-Parlamentet varetager koordinationen af disse aktiviteter. I alt to tredjedele af de midler, der stilles til rådighed via EU-budgettet til informations aktiviteter om euroen i 1998, vil blive tildelt disse partnerskaber, der frembyder følgende fordele: de er garant for, at der gennemføres skræddersyede kommunikationsinitiativer i den enkelte medlemsstat de sikrer, at medlemsstaternes og EU-institutionernes initiativer ikke går hinanden i bedene eller overlapper hinanden de synliggør for den brede befolkning, at de nationale initiativer indgår i en bredere EU-sammenhæng. indbyrdes sammenhængende og 2. 3. Kommissionens rolle: tilvejebringe, fremme og koordinere informationen Kommissionen har med hensyn til information og kommunikation om euroen indhøstet betydelig erfaring, som den agter at dele med medlemsstaterne. Inden for de kommende fire år kan den således i nært samarbejde med Europa-Parlamentet: • tilbyde medlemsstaterne og alle, der skal præsentere euroen, et bredt informationsmateriale omfattende tekniske rapporter, dokumenter i form af spørgsmål/svar beregnet til den brede befolkning, videoer, billedlige fremstillinger af eurosedlerne og euromønterne osv. tilskynde og fremme medlemsstaternes og de ikke-statslige organisationers kommunikationsinitiativer sikre, at der er indbyrdes sammenhæng i informationen og budskaberne om euroen overalt i EU arrangere og støtte tværnationale kommunikationsinitiativer. Rent nationale projekter vurderes og finansieres på nationalt plan tilrettelægge informationskampagner i tredjelande. • • • • B. EN PRAKTISK FREMGANGSMÅDE I KOMMUNIKATIONSINITIATIVERNE 3. 0. Gode resultater at bygge videre på De kommunikationsinitiativer, Kommissionen har taget gennem de seneste to år, har givet gode resultater. Blandt disse kan nævnes: • de har opnået at informere de vigtigste valutabrugere om iværksættelsen af ØMU fråden 1. januar 1999 de har bidraget til at gøre de finansielle institutioner og de store virksomheder bevidst om, hvor vigtigt det er at forberede sig godt og omgående. Undersøgelser viser, at det forberedende arbejde er indledt i mere end 50% af disse organisationer de har banet vejen for, at en lang række organisationer via rundbordskonferencer og ekspertgrupper er blevet inddraget i vurderingen og drøftelserne af tekniske aspekter såsom dobbelt prismærkning, bankgebyrer, euroens retlige status og diverse regnskabsmæssige problemer. Disse initiativer har banet vejen for konsensusprægede løsninger mellem de implicerede de har bevirket, at en bred vifte af organer vendt mod offentligheden - repræsen tative organisationer, fagforbund osv. - har taget egne informationsinitiativer om euroen. • • • Disse resultater kan være meget nyttige for EU-institutionerne, medlemsstaterne og en lang række aktive grupper i det civile samfund. 3. 1. ØMU-tidspIanens store betydning for kommunikationsstrategien Traktaten og Det Europæiske Råd i Madrid i december 1995 har fastsat en række betydningsfulde tidsfrister. Kommunikationsstrategien skal især være centreret omkring tre nøgledatoer, nemlig: • Den 2. -3. maj 1998. På disse datoer udpeger Rådet i sin sammensætning af stats- og regeringscheferne de medlemsstater, der deltager i Den Økonomiske og Monetære Union fra den 1. januar 1999. Det er også på disse datoer, at de bilaterale vekselkurser mellem de deltagende valutaer vil blive bekendtgjort. På grund af den ekstraordinært brede mediedækning af ØMU, der vil være på disse datoer, vil det stå helt klart for offentligheden, hvor nær og irreversibel over gangen til euroen er. Efterspørgslen efter information vil såvel kvalitativt som kvantitativt uvægerligt gå kraftigt frem, og alle informationsformidlerne i både den offentlige og den private sektor skal være rede til at opfylde denne efterspørgsel, både i de lande, der ikke i første omgang deltager i ØMU, og i landene i euroområdet. Den 1. januar 1999. På denne dato bliver euroen de deltagende medlemsstaters fælles møntfod, og der fastsættes uigenkaldeligt fastlåste omregningskurser mellem disse landes valutaer og euroen. Borgerne, især i euroområdet, vil have behov for hjælp til at orientere sig i dette nye miljø, hvor euroen, selv om den dog endnu ikke findes i form af sedler og mønter, vil blive benyttet på de finansielle markeder og af visse økonomiske aktører, hvor den monetære politik vil blive fastsat af Den Europæiske Centralbank, og hvor de handlende i visse lande gradvis vil gå over til dobbelt prismærkning. Den 1. januar 2002. Denne dato markerer, at sedler og mønter i euro sættes i omløb. En intensiv informationskampagne skal lanceres i god tid inden denne dato, så borgerne uden besvær og tillidsfuldt forstår at bruge den nye valuta. • • 4. 0. Målgrupper 4. 1. Den brede befolkning • • informationskampagner må intensiveres og Det er klart, at de offentlige forstærkes i løbet af 1998, og at denne indsats må videreføres indtil begyndelsen af 2002. Desuden skal de i højere og højere grad målrettes under hensyntagen til behovsudviklingen i bestemte dele af befolkningen. I første række skal indsatsen fokuseres omkring at forklare overgangsscenariet, for der er mange, som er forvirrede på grund af det forhold, at euroen indføres som kontopenge tre år, inden den indføres i konkret form som sedler og mønter. Det må derfor nøje forklares for borgerne, hvordan de bruger euroen i overgangs perioden. Denne overgangsperiode er en uomgængelig nødvendighed for at forberede borgerne på indførelsen af sedler og mønter i euro og tilbagetrækningen af de nationale valutaer. Det er en stor og vanskelig udfordring, som ikke blot regerin gerne, men også enhver økonomisk aktør, der er i berøring med forbrugerne, står over for, fordi borgerne skal lære værdien af den nye møntfod at kende og formå at knytte den til en række væsentlige forhold i deres liv lige fra prisen på fødevarer og forbrugsgoder til deres løn og pension. Til at begynde med vil de systematisk omregne beløb i den nationale valuta til euroen og fortsætte med at gøre det i et stykke tid. Det endelige mål er, at borgerne bliver så fortrolige med den nye værdiskala, at de ikke længere har behov for at foretage omregninger. Realistisk set vil det dog blive vanskeligt at bibringe hele befolkningen denne færdighed inden for 24 måneder. Men jo mere behændige og beslutsomme informationskampagnerne er, jo mere gnidningsløs vil omstillingen forløbe for størstedelen af befolkningen. Visse dele af befolkningen skal tildeles særlig stor opmærksomhed. Beskyttelsen af forbrugerne skal sikres via specifikke informationsinitiativer. Med henblik herpå vil det på den rundbordskonference, Kommissionen afholder den 26. februar, blive undersøgt, hvorvidt det er muligt at oprette lokale observationscentre, som skal have til opgave at vurdere virkningen af medlemsstaternes informationspolitik om euroen. Tilsvarende skal der formidles information, der er tilpasset visse befolknings gruppers særlige behov, f. eks. behovene hos sårbare grupper (ældre, handicappede, analfabeter), unge (især i skolesammenhæng) og kvinder. 4. 2. De små og mellemstore virksomheder Mange SMV vil utvivlsomt være forsinket eller sent ude med at forberede sig på omstillingen. Faren er, at forsinkelse eller langsommelighed fra SMV's side kan komme til at influere negativt på de store virksomheder, som er deres kunder. Det er nødvendigt med en tidlig, sammenhængende og målbevidst informationskampagne: • for at gøre SMV bevidst om de mest nødvendige omlægninger, f. eks. ændring af edb-systemer, regnskaber, fakturering og markedsføring for at sørge for, at SMV har nem adgang til værktøjer af enhver art, så de bliver i stand til at klare den tekniske side af omstillingen for at tilskynde SMV til a udnytte den strategiske fordel, brugen af euroen giver, eventuelt i form af nye produkter og nye afsætningsmarkeder. • • Hovedansvaret for informationskampagnerne rettet mod SMV ligger hos regeringerne, bankerne og erhvervsorganisationerne. De store virksomheder har dog også en vigtig rolle at spille, fordi deres egen kommercielle velfærd hyppigt afhænger af, om de SMV, der er deres leverandører, formår at tilpasse sig det nye euromiljø. Kommissionen vil på sin side fortsat kultivere de partnerskaber, som den allerede har etableret med organisationer, som i vid udstrækning opfylder rollen som informations formidler over for SMV. 4. 3. De regionale og lokale myndigheder, lokalpolitikerne og de offentligt ansatte • • Forberedelserne er langt mere fremskredne i centraladministration end i de lokale forvaltningsmyndigheder og decentraliserede forvaltningsgrene. Dette er så meget desto mere foruroligende, som det er de regionale og lokale myndigheder, der har den tætteste og mest regelmæssige kontakt med borgerne. De nationale offentlige myndigheder har offentliggjort deres overgangsplaner, og de lokale myndigheder og lokalpolitikerne råder dermed nu over rammer, som kan danne grundlag for deres egne overgangsplaner. De har dog særlige informations- og kommunika tionsbehov, som det påhviler de statslige myndigheder at opfylde. Det er af særlig stor betydning, at der gennemføres uddannelsesprogrammer for de ansatte, som er i direkte berøring med den brede befolkning. Kommissionen er parat til at hjælpe medlemsstaterne med at udarbejde det nødvendige informations- og uddannelsesmateriale. Tilsvarende bør alle, der arbejder i EU-institutionerne, tjene som eksempel med hensyn til deres viden om ØMU såvel i deres relationer med embedsmænd fra medlemsstaternes administrationer som i deres kontakter med den private sektor. Forpligtelsen til at kunne redegøre for ØMU og dens fordele er endnu større for ansatte, der er i direkte berøring med offentligheden. Kommissionen har udarbejdet en informationsplan for sine egne ansatte og agter at udvide den til de øvrige EU-institutioner. 4. 4. Tredjelande Euroen synes kaldet til at blive en betydningsfuld reservevaluta og et referenceinstrument i forbindelse med internationale handelstransaktioner. At den politiske vilje til at gennemføre ØMU er til stede fornemmes i højere og højere grad i vide kredse, så efterspørgslen efter information er støt stigende. Det er derfor af afgørende betydning, at der igangsættes en informationskampagne i tredjelande. I første række skal dette ske i ansøgerlandene, i de lande i Middelhavsområdet, der er EU's partnere, og i de lande, der har særlige handelsrelationer med EU (f. eks. inden for rammerne af associeringsaftaler), samt i de lande, der er vigtige potentielle afsætningsmarkeder for EU (især USA og Japan). Samtidig må det ikke glemmes, at EU-borgere, der bor i disse lande, ligeledes har behov for information. De vil formentlig blive afæsket svar på utallige spørgsmål om ØMU, så det er nødvendigt at give dem mulighed for at besvare dem. 5. 0. Måling af kampagnernes virkning og effektivitet Kommunikationsstrategierne for euroen skal være fleksible og kunne tilpasses til nye krav; den information, der er behov for, vil ikke altid være den samme, hvilket heller ikke er tilfældet med de befolkningsgrupper og organisationer, informationen er rettet til. Enhver strategi skal regelmæssigt og helt indtil kampagnernes afslutning vurderes, så dens effektivitet kan måles, og eventuelle fejl kan spores og korrigeres. * ** Indførelsen af euroen er en prioriteret opgave for EU. Denne helt afgørende målsætning for Kommissionen kan ikke opfyldes uden slagkraftige informationskampagner. 1998 er begyndelsen på en afgørende fase i realiseringen af Den Økonomiske og Monetære Union og bliver derved en afgørende fase i informationskampagnen om euroen. Kommissionens og Europa-Parlamentets informationsindsats må nu på én og samme gang skifte karakter og omfang og rettes mod den brede befolkning. Den skal bringe borgerne til at forstå, hvorfor EU indfører ØMU, og gøre dem fortrolige med den nye valuta, så de nemt og tillidsfuldt kan benytte den. EU's informationskampagne, som gennemføres i et partnerskab med medlemsstaterne, skal således kunne løfte en opgave, som berører den enkelte borger direkte. En sådan kampagne er en afgørende forudsætning for, at dette historiske projekt kan blive en succes. BILAG 1 DETALJER I INFORMATIONSSTRATEGIEN FOR EUROEN (MÅLGRUPPER, MIDLER OSV. ) INDHOLDSFORTEGNELSE 1. BETYDNINGEN AF KOMMUNIKATION FOR EN VELLYKKET OVERGANG TIL EUROEN. 2. DET, DER ALLEREDE ER IVÆRKSAT. ,. 2. 1 Et omfattende kommunikationsarbejde er allerede sat i gang af de nationale offentlige myndigheder, af EU-institutionerne og i de forskellige dele af samfundsøkonomien 2. 1. 1 Europa-Parlamentet 2. 1. 2 Kommissionen 2. 1. 3 Medlemsstaterne 2. 1. 4 Informationsformidlerne 2. 2 Denne første etape i informations- og kommunikationsindsatsen har allerede båret frugt 2. 2. 1 En række målsætninger er allerede nået 2. 2. 2 Den lære, der kan drages af de hidtidige erfaringer 3. TIDSHORISONTEN FOR INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSINITIATIVERNE 3. 1 Fra maj 1998 til januar 1999 3. 2 Afslutningen på overgangsperioden 4. INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSSTRATEGIEN EUROEN FOR 4. 1 Generelle principper og aktørernes rolle 4. 1. 1 Subsidiaritet og partnerskab 4. 1. 1. 1 Medlemsstaternes nøglerolle 4. 1. 1. 2 Europa-Parlamentet 4. 1. 1. 3 Kommissionens rolle 4. 1. 1. 4 De økonomiske aktørers rolle 4. 1. 1. 5 Informationsformidlernes rolle 10 12 13 13 13 13 13 14 14 14 14 15 16 16 17 17 17 17 18 18 18 19 4. 1. 2 Decentralisering og nærhed 4. 2 Prioriterede målgrupper 4. 2. 1 Befolkningen 4. 2. 2 Der bør iværksættes en særlig informationsindsats over for de små og mellemstore virksomheder (især inden for handel og håndværk) 4. 2. 3 De regionale og lokale myndigheder, lokalpolitikerne og de offentlige statslige lokale de og ansatte i forvaltningsmyndigheder 4. 2. 4 De fastansatte og øvrige ansatte i EU-institutionerne 4. 2. 5 Endelig er det af afgørende betydning, at kommunikations- og informationsindsatsen tillige rettes mod tredjelande 4. 3 Informationsindholdet 4. 3. 1 Vigtigheden af konkret information 4. 3. 2 Formidling af specifikke budskaber i de lande, der ikke fra starten indfører euroen 4. 3. 3 Opinionsmåling og konsekvensanalyse 5. MIDLER OG MEDIER I KOMMUNIKATIONSSTRATEGIEN 5. 7 Radio og tv 5. 2 Brochurer 5. 3 Internettet, cd-rommer, disketter 5. 4 Svartjenester for borgerne 5. 5 Konferencer og seminarer 5. 6 Kommunikationsmidler tæt på borgerne 5. 7 Pilotinitiativer rettet mod specifikke personkategorier 6. KONKLUSIONER 11 19 20 20 21 22 22 22 23 23 24 24 25 25 25 25 25 26 26 26 26 Dette dokument har til formål at skabe øget opmærksomhed omkring betydningen af information og kommunikation i forbindelse med indførelsen af euroen. Det gør status over de initiativer, der allerede er gennemført, så der kan drages nyttige erfaringer til gavn for kommende initiativer med hensyn til f. eks. det tidsmæssige forløb, prioriterede målgrupper, budskabet, de anvendte kommunikationsmidler osv. Det fremlægger hoved elementerne i den strategi, der skal iværksættes, og beskriver, hvilken rolle henholdsvis EU-institutionerne, medlemsstaterne og de økonomiske aktører er tiltænkt i denne sammenhæng. 1. BETYDNINGEN AF KOMMUNIKATION FOR EN VELLYKKET OVERGANG TIL EUROEN Et lands mønt er til stede i en lang række handlinger i dagligdagen. Den berører kernen i de økonomiske mekanismer. Den er ligeledes bærer af værdier og idealer. Om indførelsen af en fælles valuta i EU bliver en succes afhænger derfor af, at to hovedopgaver løses tilfredsstillende: • at de tekniske forberedelser garanterer, at euroen uden problemer spredes til alle dele af økonomien at alle borgere forberedes, så de forstår, accepterer og benytter euroen. • Informations- og kommunikationsindsatsen om euroen er en integreret del af disse to hovedopgaver og skal bidrage til, at de løses tilfredsstillende. Kommissionens grønbog af 31. maj 1995 om de praktiske foranstaltninger i forbindelse med overgangen til den fælles valuta fastlagde to hovedmålsætninger for en kommunikationsstrategi om euroen, som stadig har relevans, nemlig: • at tilskynde til og fremme, at der træffes de nødvendige forberedelser til over gangen i alle sektorer af økonomien at opnå støtte fra offentligheden til den fælles valuta. • Indførelsen af euroen er ikke blot en indførelse af et sæt tekniske regler. Et lands mønt er i mere eller mindre udtalt grad alt efter, hvilken medlemsstat og hvilke personer der er tale om, tillige bærer af et sæt værdier og idealer, hvorfor forberedelsen af de økonomiske aktører og den brede befolkning på indførelsen af den fælles valuta ikke blot er et spørgsmål om nogle praktiske metoder. De kommunikations- og informationsinitiativer, der iværksættes, skal således tage hensyn til de spørgsmål, der stilles i den offentlige opinion, dens skepsis og dens betænkeligheder. Borgerne skal kunne være sikker på at disponere over klar, fyldestgørende og nemt tilgængelig information, der giver svar på de spørgsmål, de stiller, og giver dem mulighed for at forberede sig på den fælles mønt. Dette er hovedsigtet med EU's og medlemsstaternes informationsindsats. Der findes forskellige metoder til at præsentere og forklare euroen for EU-borgerne; disse metoder varierer alt efter, hvilken national kultur og praksis der er tale om. I tilfælde, hvor omtale af euroen kan vække følelsesmæssige reaktioner, bør der fares med lempe. Visse medlemsstater har f. eks. fremhævet forbindelsen mellem euroen og EU ved at fremlægge euroen som en del af europæernes fælles arv, som en stabiliserende faktor i Europa og som et middel til at bevare den europæiske økonomiske, sociale og kulturelle samfundsmodel. Derved bliver information om euroen ofte ensbetydende med at give supplerende information om EU selv. 12 2. DET, DER ALLEREDE ER IVÆRKSAT 2. 1 Et omfattende kommunikationsarbejde er allerede sat i gang af de nationale offentlige myndigheder, af EU-institutionerne og i de forskellige dele af samfundsøkonomien Initiativtagerne til dette arbejde er Europa-Parlamentet, Kommissionen, medlemsstaterne og konsulater, erhvervsorganisationer, foreninger osv. ). informationsformidlere dynamiske (banker, særligt 2. 1. 1 Europa-Parlamentet Lige siden der for første gang blev taget initiativ til at gennemføre en informations kampagne om euroen, har det været meget magtpåliggende for Europa-Parlamentet at give de nødvendige impulser til en informationsstrategi, der opfylder borgernes behov. Europa-Parlamentets instanser deltager i udformningen af retningslinjerne for strategien og opfølgningen af gennemførelsen. Det er medlemsstaternes og Kommissionens partner i alle de lande, som har valgt at gennemføre en informationskampagne om euroen i samarbejde med EU-institutionerne. 2. 1. 2 Kommissionen Kommissionens kommunikationsindsats har været ledet af tre hovedprincipper: subsi diaritet, partnerskab og progressivitet. Til opfølgning af grønbogen om de praktiske foranstaltninger i forbindelse med indførelsen af den fælles valuta fra maj 1995 iværksatte den i samarbejde med Europa-Parlamentet det højt prioriterede initiativ "Praktiske aspekter af indførelsen af euroen", som er en del af PRINCE-programmet (informationsprogram for europæiske borgere). Fra og med 1996 har den igangsat oplysnings- forskellige informationsformidlere. Der er allerede igennem de seneste to år blevet brugt næsten 50 mio. ECU, hvilket udgør tre fjerdedele af Kommissionens bevillinger til prioriterede informationsinitiativer. Denne intensive startindsats har givet flere forskellige konkrete resultater, bl. a. : kommunikationsinitiativer rettet mod og de opbygning af et sæt basisinformationsmateriale om euroen (referencedokumenter, logo, grafisk kort over euroen, bred oplysning om designet på euromønterne og eurosedlerne osv. ) udvikling og etablering af kommunikationsmidler (nyhedsbrevet "InfÇuro", "Group€uro", billedmateriale, videoer, domæne om euroen på Internet-serveren "EUROPA", databasen "QUEST" på elleve sprog, udstillinger, partnerskab med informationsformidlere osv. ). 2. 1. 3 Medlemsstaterne Denne informationsindsats fra Kommissionens side har haft en løftestangseffekt på medlemsstaterne og har bevirket, at de gradvis har iværksat informations- og kommunikationsinitiativer. Flere af disse har endda allerede indledt storstilede statslige af oplysningskampagner informationsmateriale. Der er blevet oprettet gratisnumre i en række lande og særlige Internet-sites om euroen. og masseformidling tv-kampagner omfattende 13 På grund af sin rolle som koordinator har Kommissionen taget initiativ til at arrangere et møde mellem lederne af de statslige informationskampagner om euroen. Initiativet viste den meget store bredde i kommunikationsinitiativerne om euroen. Informationsindsatsen er dog stadig ret forskellig i omfang fra medlemsstat til medlemsstat. Ud over de sproglige aspekter er der meget markante forskelle i initiativerne alt efter, hvilken medlemsstat der er tale om, og hvilken holdning befolkningerne generelt har til euroen. For størstedelens vedkommende er initiativerne frugten af et partnerskab med Kommissionen og Europa-Parlamentet. 2. 1. 4 Informationsformidlerne Talrige informationsformidlere, som har en mere direkte kontakt med den brede befolkning, har allerede formidlet information om euroen ved hjælp af specifikt informationsmateriale; disse initiativer har dels været rettet mod bestemte målgrupper og dels mod befolkningen i al almindelighed. De finansielle institutioners og bankernes indsats fortjener i særlig grad at blive tilsendt deres kunder detaljerede fremhævet; talrige banker har allerede informationspakker om overgangen til euroen. De informerer om de vigtigste institutionelle etaper i ØMU-processen og om problematikken i forbindelse med opsparing og de finansielle produkter, når euroen én gang er indført. Bankerne har også afholdt konferencer, der på lokalt plan har tiltrukket et bredt publikum lige fra ledere af SMV til almindelige borgere. En anden vigtig informationsformidler, de store europæiske brancheorganisationer, har formidlet en meget alsidig og detaljeret information til deres kunder, bl. a. meget nyttige vejledninger til SMV. Kommissionen har bidraget til finansieringen af mange af disse initiativer i medlemsstaterne, både på nationalt og regionalt plan. Den har også ydet støtte til EF-Rådgivningskontorerne, som i 1997 gennemførte en oplysningskampagne om euroen rettet mod SMV (5 300 000 kontakter). 2. 2 Denne første etape i informations- og kommunikationsindsatsen har allerede båret frugt 2. 2. 1 En række målsætninger er allerede nået De vigtigste økonomiske aktører er nu overbevist om, at den fælles mønt vil blive indført den 1. januar 1999, og at processen hen imod den monetære union er irreversibel. Dette gælder de primære brugere af euroen, nemlig de finansielle institutioner, de offentlige forvaltningsmyndigheder og et ret stort antal større virksomheder, som har opbygget strukturer, der er tilpasset den nye situation, og har foretaget de nødvendige investeringer. De udgør desuden værdifulde og effektive informationsformidlere over for deres kunder og brugere. Endelig er euroen nu identificerbar i form af sedler og mønter og har fået sit eget valutasymbol: €• 2. 2. 2 Den lære, der kan drages af de hidtidige erfaringer Den lære, der kan drages af erfaringerne under denne første fase af informationsinitia- tiverne om euroen, er nyttig som ledetråd for alle deltagerne i kommunikationsindsatsen gennem de kommende år. F. eks. kan det noteres, at EU-institutionerne råder over de fleste oplysninger "fra kilden" om de generelle rammer og synspunkterne om overgangen til den fælles valuta i de forskellige dele af erhvervslivet. De bliver derved i stand til at stille alle disse 14 oplysninger samt referencemateriale og analyserapporter til rådighed om afgrænsede og tekniske spørgsmål vedrørende euroen. På grund af deres brede berøringsflade med alle aktører i den offentlige sektor og erhvervslivet i hele EU er de bekendt med og kan videregive oplysninger om de initiativer, erfaringer og nyskabelser, der ser dagens lys, så der sikres større bredde i alle aktørers initiativer. Medlemsstaterne råder over talrige informationsformidlere på deres område og står derved i en bedre position til at formidle information til den brede offentlighed og tilpasse budskabet til deres eget lands kulturelle særpræg. Desuden kan medlemsstaterne tilpasse den formidlede information til de nærmere detaljer i deres egen plan for overgangen til euroen. Det er en selvfølge, at de offentlige myndigheder ikke alene kan opfylde alle ønsker om information om den fælles valuta; virksomhederne, bankerne og de finansielle institutioner yder via deres direkte kontakt med offentligheden et uvurderligt bidrag til institutionernes oplysningsindsats. Mange af disse har allerede erkendt, at det er i deres egen interesse at informere om euroen over for deres egne medarbejdere, kunder og leverandører. Derudover et det uden tvivl nyttigt at støtte de spontane initiativer, der udgår fra det civile samfund. Offentligheden viser en stigende nysgerrighed over for euroen. Der hersker som helhed ikke længere i offentligheden nogen tvivl om, at den vil blive indført. Virksomhederne, den brede befolkning, de folkevalgte og de offentlige ansatte har derfor et behov for konkret og meget praktisk orienteret information om euroen. Den formidlede information skal opfylde dette behov og være direkte relateret til den almindelige borgers dagligdag. Såvel Kommissionen som medlemsstaterne og informationsformidlerne har nu igennem to år gennemført informations- og kommunikationsinitiativer om euroen i meget varieret form (konferencer, udstillinger, Internet-sites, brochurer, symboler for euroen osv. ). Initiativerne har allerede båret frugt: • det er nu en accepteret kendsgerning, at overgangen til euroen sker den 1. januar 1999, og at processen hen imod den monetære union er irreversibel de primære brugere af euroen, nemlig de finansielle institutioner, de store virksomheder og de offentlige forvaltninger, har igangsat det arbejde, der er nødvendigt for at være klar til at benytte euroen den 1. januar 1999 euroen har nu fået billedlige udtryk (sedler, mønter og symbol). • • Den lære, der kan drages af disse initiativer, er meget nyttig i forbindelse med udformningen af kommunikationsstrategien for euroen for de kommende år, nemlig vigtigheden af subsidiaritet, kommunikationsformidlere og en konkret information så nær på borgerne som muligt. 3. TIDSHORISONTEN FOR INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSINITIATIVERNE Den sammenhæng, der udgøres af traktaten, de institutionelle måldatoer, der blev fastsat heri, og det scenario, der blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Madrid i december 1995, udgør de praktiske rammer for kommunikations- og informations indsatsen om euroen. Kommunikationsstrategien for euroen bør opbygges omkring en række måldatoer: 15 3. 1 Fra maj 1998 til januar 1999 Dette tidsrum omfatter to nøgledatoer, nemlig: • • Den 2. maj 1998, hvor Rådet i sin sammensætning af stats- og regeringscheferne udpeger de medlemsstater, der er kvalificeret til at indføre euroen pr. 1. januar 1999, er en usædvanlig historisk mediebegivenhed. Den vil blive et gunstigt "chok" for den brede offentlighed, fordi det på grund af den meget brede medie dækning, der ventes til denne begivenhed, vil være på denne dato, at offentlig heden vil gøre sig klart, hvor nær og irreversibel overgangen til euroen er. Begivenheden vil desuden skabe en meget stor efterspørgsel efter information, som medlemsstaterne, EU-institutionerne, de store "formidlere" mellem offentlig heden og valutaen (de finansielle institutioner, markederne o. a. ) og de regionale og lokale myndigheder skal være rede til at opfylde. Den 1. januar 1999, hvor euroen ser dagens lys, og der fastsættes uigenkaldeligt fastlåste omregningskurser mellem euroen og de nationale valutaenheder, er nøgledatoen for realiseringen af Den Økonomiske og Monetære Union. Disse to institutionelle måldatoer, som vil få en meget kraftig mediedækning, vil vække offentlighedens og de økonomiske aktørers nysgerrighed for euroen, en nysgerrighed, som ikke må skuffes. Dette er så meget desto mere begrundelse for at iværksætte kommunikationsinitiativer rettet mod den brede offentlighed i de medlemsstater, hvor dette endnu ikke er gjort. Inden den 2. maj 1998 vil der være skabt klarhed over de sidste tvivlsspørgsmål om de praktiske aspekter af indførelsen af euroen (varigheden af det tidsrum, hvor mønter og sedler i euroen og den nationale møntenhed sideløbende er i omløb, dobbelt prismærkning, vekselomkostningerne 1999-2002 osv. ). Offentligheden og de økonomiske aktører vil således kunne få klart svar på de spørgsmål, som de stiller sig. Der vil i øvrigt blive afholdt en rundbordskonference om disse spørgsmål i Bruxelles den 26. februar 1998. Kommissionen vil på sin side sørge for, at samtlige basis- og referencedokumenter onj euroen, som på det tidspunkt vil være færdiggjort, bliver offentligt tilgængelige. Offent ligheden råder derved direkte over et fyldigt informationsmateriale, dels i elektronisk form og dels i papirform. De informationsformidlere, der står i direkte kontakt med offentligheden, bliver derved i stand til at give de rigtige svar på de spørgsmål, de stilles. Gennem hele perioden bør virksomhederne og især SMV tildeles særlig opmærksomhed, ikke mindst fordi en del af dem allerede har besluttet at gå over til euroen. De optræder derved selv i en formidlerrolle over for den brede offentlighed. i overgangsperioden 3. 2 Afslutningen på overgangsperioden Overgangsperioden (1999-2001) har til formål at give alle mulighed for at stifte nærmere bekendtskab med euroen. År 2001 bør den anden storstilede informationskampagne iværksættes, så alle befolkningerne og alle de økonomiske aktører kan forberede sig på fremkomsten af mønter og sedler i euro og afskaffelsen af de nationale valutaer. Kommunikationsinitiativerne i forbindelse med forberedelserne til den 1. januar 2002 skal give offentligheden og de økonomiske aktører mulighed for at gøre sig bekendt med de praktiske konsekvenser af den konkrete indførelse af penge i euro. Man kunne forestille sig denne indsats opdelt i flere etaper: først en etape, hvori alle lærer at omregne beløb i den nationale valuta til euro; derefter en etape, der mere specifikt fokuserer på at 16 lære en skala af beløbsangivelser i euro, der skal føre til, at alle behersker beløbsangivelser på varer og tjenesteydelser i den nye møntenhed uden at skulle omregne fra den nationale møntenhed. I denne etape skal der gennemføres en intensiv informationskampagne rettet mod visse befolkningsgrupper, der kræver særlig opmærksomhed (ældre, handicappede, analfabeter osv. ). fra 1999 til 2001 skal udnyttes Overgangsperioden intensivere informationsindsatsen på et tidspunkt, hvor offentligheden og de økonomiske aktører, ikke mindst erhvervsvirksomhederne, i vid udstrækning vil efterspørge og være modtagelige over for institutionelle sammenhæng. Anden storstilede informationskampagne bør iværksættes i løbet af år 2001, lige inden sedler og mønter i euro indføres konkret, og de nationale møntenheder tages ud af omløb. information på grund af den til at 4. INFORMATIONS- OG KOMMUNIKATIONSSTRATEGIEN FOR EUROEN 4. 1 Generelle principper og aktørernes rolle 4. 1. 1 Subsidiaritet og partnerskab 4. 1. 1. 1 Medlemsstaternes nøglerolle Medlemsstaterne spiller en nøglerolle i kommunikationsstrategien over for borgerne og de økonomiske aktører. Dette er en direkte følge af subsidiaritetsprincippet, fordi det på grund af de kulturelle og sproglige forskelle og møntfodens store symbolske betydning er afgørende, hvis indsatsen skal krones med held, at der benyttes forskellige fremgangs måder tilpasset den nationale sammenhæng. Der bør gradvis etableres et informationsapparat, der kan løfte den betydelige opgave, som denne proces, der direkte berører alle borgerne, repræsenterer. Dette informations- apparat omfatter initiativer fra de. offentlige myndigheders side og skal så vidt muligt tage højde for behovene hos og egne initiativer fra de regionale myndigheder, foreningerne, virksomheder, erhvervsorganisationerne, fagforbundene osv. , så det budskab, der formidles om euroen, bliver konsekvent. I denne sammenhæng har EU-institutionerne foreslået medlemsstaterne en original partnerskabsformel som et supplement til denne dynamiske udvikling omfattende: store offentlige og private formidlerne, de trepartssamarbejdsaftaler mellem de enkelte medlemsstater, indgåelse af Kommissionen og Europa-Parlamentet udarbejdelse af samfinansieringsaftaler for konkrete kommunikationsplaner samordning mellem parterne og oprettelse af en national koordineringsenhed. I 1998 vil der blive indgået aftaler med ti af de femten medlemsstater. De udgør det naturlige instrument for finansiel deltagelse fra EU's side i de kommunikationstiltag om euroen, der iværksættes på nationalt plan. Disse aftaler repræsenterer for EU en prioriteret aktion, der tegner sig for to tredjedele af budgettet til initiativet vedrørende de praktiske foranstaltninger i forbindelse med indførelsen af euroen som den fælles valuta i Europa. Initiativet sikrer en kommunikation, der er skræddersyet til den enkelte medlemsstat, samtidig med at der sikres overordnet sammenhæng gennem udformning af strategiske retningslinjer. Ud over de konkrete initiativer, hver enkelt regering iværksætter, skal aftalerne omfatte initiativer rettet mod den brede offentlighed, således at ønskerne hos den brede 17 befolkning i hver medlemsstat kan tilgodeses, og efter behov initiativer rettet mod de audiovisuelle medier og radio og tv, så der sikres en finansiering af de mediekampagner, der er aldeles afgørende for at nå ud til hele befolkningen. 4. 1. 1. 2 Europa-Parlamentet Europa-Parlamentet er den EU-institution, der repræsenterer alle borgerne. I denne egenskab spiller det en betydningsfuld rolle i informationsstrategien om euroen, hvis udformning det deltager i. Europa-Parlamentets instanser er blevet og vil blive inddraget i udbygningen af informationsindsatsen og partnerskabet med medlemsstaterne. Europa- Parlamentets medlemmer opfordres til at tage aktivt del i de arrangementer og initiativer, der afholdes som led i denne indsats i de enkelte medlemsstater. 4. 1. 1. 3 Kommissionens rolle Kommissionen vil organisere sig, så den kan stille sin ekspertise om euroen til disposition for alle de informationsformidlere, der har behov for den, og forsyne dem med tekniske oplysninger om den fælles valuta, som de kan bruge i deres kommunikations- og informationskampagner, herunder tekniske rapporter, meddelelser, spørgsmål/svar, argumentationer osv. Oplysningerne kan derefter tilpasses de enkelte formidleres behov. Kommissionen bør tillige, hvor dette er hensigtsmæssigt, være til stede ved konferencer og arrangementer om euroen. Kommissionen agter i anden række at påtage sig en aktivitetsfremmende rolle i forbindelse med kommunikationen om euroen. Dette skal bl. a. ske gennem forvaltningen af partnerskabsaftalerne og deltagelse i og opfølgning af de initiativer, der knytter sig til den. Kommissionen skal for det tredje sikre konsekvens overalt i EU i de budskaber, der formidles om euroen. Dette er baggrunden for, at den bør deltage i de koordinations- enheder, der oprettes i henhold til de nationale aftaler i alle medlemsstaterne. Tilsvarende giver møderne mellem lederne af informationskampagnerne i medlemsstaterne mulighed for den enkelte nationale koordinator for direkte at sammenligne sin egen kommunikation med de øvrige medlemsstaters og derved bane vejen for en udveksling af bedste praksis på nationalt plan. Endelig har Kommissionen en central rolle at spille i tilrettelæggelsen af og støtten til konkrete tværnationale initiativer samt initiativer rettet mod tredjelande. Initiativer rettet mod tredjelande kan enten gennemføres direkte som led i eksisterende EU-instrumenter eller i forbindelse med initiativer taget af Kommissionens delegationer og presse- og informationskontorer i tredjelande i samarbejde med medlemsstaternes ambassader. Disse repræsentationskontorers medarbejdere (fra Kommissionen og medlemsstaterne) bør modtage specialuddannelse og -information med henblik på denne opgave. Ambassaderne og konsulaterne spiller ligeledes en afgørende direkte rolle i forbindelse med informationen af europæere, der er bosiddende i tredjelande. 4. 1. 1. 4 De økonomiske aktørers rolle De offentlige og private industri- og handelsvirksomheder, de små og mellemstore virksomheder og de handlende udgør kernen i den økonomiske aktivitet. I forbindelse med overgangen til den fælles valuta udgør de de centrale aktører i formidlingen af information til offentligheden. Dette sker ud fra forskellige aspekter: 18 de store forsyningsvirksomheder (de offentlige og private energi-, vand- og tele selskaber) spiller en vigtig pædagogisk rolle i forhold til forbrugerne, fordi de meget tidligt i form af fakturaer i euro tilvejebringer referencer for mønt- og seddelværdierne • • de store virksomheder, der hurtigt går over til euroen, bør forberede og hjælpe deres underleverandører (ofte SMV) med at følge dem de handlende, som dagligt er i kontakt med den brede befolkning, vil informere og vejlede forbrugerne i forbindelse med deres daglige indkøb i euroen. Turismen er et erhverv, der har særlig interesse i forbindelse med indførelsen af euroen. Aktørerne inden for dette erhverv vil kunne yde et værdifuldt bidrag til informationen om de praktiske og konkrete aspekter af euroen. 4. 1. 1. 5 Informationsformidlernes rolle Via informationsformidlerne i form af sammenslutningerne, foreningerne, de offentlige og halvoffentlige statslige organisationer, de regionale og lokale myndigheder samt EF- Rådgivningskontorerne og de øvrige EU-netværk kan der formidles en nøje tilpasset information til bestemte målgrupper. Det er derfor vigtigt, at de tilskyndes og støttes i deres informationsindsats om euroen, bl. a. ved, at de forsynes med oplysninger, som de kan vælge at benytte eller ej til deres egne formål. De nationale informationskampagner bør styres direkte af medlemsstaterne og de nationale myndigheder. De bør på nationalt plan enten styres af regeringen selv eller andre særlige organer eller, når der er tale om decentraliserede EU-midler, inden for rammerne af partnerskabsaftalerne eller instans af Kommissionens repræsentationskontorer, forudsat at der findes disponible budgetmidler til dette formål. Kommissionen vil ikke på EU-plan finansiere rent nationale projekter, medmindre der er tale om projekter, der er ekstraordinært nyskabende eller eksempeldannende. i sidste 4. 1. 2 Decentralisering og nærhed Det er vigtigt, at borgerne konfronteres med informationen i marken, hvilket skulle være muligt med meget decentraliserede kommunikationsinitiativer i lokalområdet. Alle de disponible netværk i medlemsstaterne (decentrale offentlige myndighedskontorer, penge- og finansieringsinstitutternes afdelinger, visse virksomheders lokale kontorer, forsynings virksomhederne) bør medvirke heri. Gennem et partnerskab på nationalt plan inden for rammerne af trepartsenheder med deltagelse af repræsentanter for medlemsstaten, Kommissionen og Europa-Parlamentet vil informationen kunne tilpasses den lokale efterspørgsel. Denne tilpasning gennemføres ved brug af de disponible kommunikationsmidler; de nye teknologier (gratisnumre, Internettet osv. ) giver mulighed for at formidle information i lokalområdet og for at iværksætte initiativer i marken (vandreudstillinger, "infobusser", endog (så langt midlerne rækker) deltagelse i sportsbegivenheder og kulturelle begiven heder, der når ud til et meget bredt publikum), hvilket allerede er sket i visse medlems stater. Kommunikationen om euroen skal gennemføres subsidiaritetsprincippet og styres i et partnerskab: i overensstemmelse med 19 • • med medlemsstaterne, hvori der fastlægges budskaber og kommunikations midler, der er tilpasset de nationale kulturer og strukturer med informationsformidlerne, der formidler information til bestemte målgrupper. Disse informationsformidlere har særlig til opgave at formidle en praktisk orienteret og specialiseret information. Kommissionens indsats vil være koncentreret om følgende: • • • • tilvejebringelse af information, basisinformationsmateriale og teknisk bistand til kommunikationsformidlerne om euroen og til afgrænsede målgrupper i befolkningen deltagelse i udformningen og iværksættelsen af nationale kommunikations- kampagner om euroen inden for rammerne af et partnerskab og gennem indgåelse af samfinansieringsaftaler med medlemsstaterne sikring af konsekvens på EU-plan i informationsindsatsen om euroen og formidling af kontakter og informationsudveksling mellem medlemsstaterne tilskyndelse til og deltagelse i tværnationale initiativer samt i informations- og kommunikationsinitiativer om euroen rettet mod tredjelande. For at alle EU-borgere får mulighed for at modtage oplysning, der giver svar på deres bekymringer, er det endelig vigtigt, at der i kommunikationsinitiativerne lægges vægt på den decentrale indsats i lokalområdet. 4. 2 Prioriterede målgrupper Hovedparten af den hidtidige informations- og kommunikationsindsats har været rettet mod de finansielle institutioner og de offentlige myndigheder, som er de første, der berøres af de tekniske forberedelser i forbindelse med overgangen til euroen og de vigtigste informationsformidlere. Mange store virksomheder er ligeledes blevet mobili seret. Alle disse aktører forbereder sig aktivt. På dette grundlag bør kommunikationsindsatsen fortsættes og forstærkes over for følgende prioriterede målgrupper: 4. 2. 1 Befolkningen Befolkningen i bred forstand (forbrugerne, lønmodtagerne, sparerne, pensionisterne, bistandsklienterne, kvinderne, de unge osv. ) ønsker at blive orienteret om overgangen til euroen og konsekvenserne af den. I øvrigt er den brede befolknings accept af den fælles valuta i sidste ende forudsætningen for, at den bliver en succes. Der kan dog ikke lovgives om befolkningens tilslutning til den fælles valuta; den skal vindes med en vedholdende og vedkommende informationsindsats, som skal fokusere på meget konkrete aspekter af den fælles valuta. I første omgang skal sigtet være, at alle borgerne inden den 1. januar 1999 er bekendt med, at euroen indføres, med de vigtigste datoer i tidsplanen (1. januar 1999, 1. januar 2002) og med betingelserne for brug af euroen i overgangsperioden (betalinger, check, kontinuitet i kontraktforhold, skatteforholdene, relationerne med de offentlige myndig heder, især de sociale myndigheder, osv. ). 20 Fra begyndelsen af denne periode vil uddannelsessystemet og specielt underviserne komme til at spille en meget vigtig rolle i kommunikations- og informationsindsatsen over for de unge. I praksis vil det typisk reelt være de unge, der kommer til at formidle information og viden om og accept af euroen over for deres ældre medborgere. Kommissionen agter at tage et initiativ på dette område inden for den nærmeste fremtid. Der bør iværksættes en særlig informationskampagne rettet mod mere specifikke mål grupper som de ældre, blinde og svagtseende, analfabeter, økonomisk dårligt stillede grupper osv. De offentlige myndigheder bærer et særligt ansvar i forbindelse med indsatsen over for disse befolkningsgrupper og kan bl. a. gøre brug af specialiserede formidlere, der disponerer over særlige informationsværktøjer. 4. 2. 2 Der bør iværksættes en særlig informationsindsats overfor de små og mellemstore virksomheder (især indenfor handel og håndværk) Omstillingen i de små og mellemstore virksomheder forudsætter som for den brede befolknings vedkommende en bevidstgørelse om og forberedelse af euroens indførelse. Visse større virksomheder har i kraft af deres struktur, størrelse (analyse- og planlæg ningsenheder) og medvirken i erhvervsnetværk skaffet sig oplysning om euroen og har opbygget en struktur til forberedelse af denne begivenhed. Dette er ikke generelt tilfældet med SMV og blandt disse i endnu mindre grad med mikrovirksomhederne, enmands- virksomhederne og håndværksvirksomhederne, for hvem euroens indførelse stadig fore kommer at ligge langt ude i fremtiden. Lederne af SMV bør have et generelt minimums- kendskab til scenariet for overgangen til euroen og betingelserne for brug af euroen. Ud over denne indsats, som ikke adskiller sig meget fra den indsats, der bør rettes mod EU-borgerne generelt, bør SMV opfordres til at indlede tekniske forberedelser. Gennem en særlig informationskampagne, der bør forstærkes fra og med 1998, bør SMV bringes til at indse, at indførelsen af euroen kræver strategiske overvejelser fra deres side (konkurrencemål og -strategier, nye markeder) og et forberedelsesarbejde, der bør indledes i god tid inden den 31. december 2001. Eftersom SMV er krumtappen i det økonomiske liv, er dette forberedelsesarbejde en af de afgørende faktorer for, at Den Økonomiske og Monetære Union bliver en succes. Desuden kan SMV, som tegner sig for i Europa, spille en betydelig næsten to tredjedele af samtlige arbejdspladser multiplikatorrolle over for deres ansatte og kunder. Dette gælder i særlig grad inden for handelen, som står i daglig kontakt med den brede befolkning. Handelen kan derved deltage direkte i indsatsen med at informere og berolige forbrugerne vedrørende overgangen til euroen og derved sikre opbakning til den nye valuta. Bankerne, revisorerne, handelskamrene og erhvervsorganisationerne, herunder også EF- Rådgivningskontorerne og de øvrige erhvervsnetværk, har en vigtig rolle at spille over for de små og mellemstore virksomheder i den generelle og tekniske oplysningsindsats. Tilsvarende hviler der et særligt ansvar på de store virksomheder i forhold til de små og mellemstore virksomheder, som er deres kunder og leverandører. Dette gælder især i forbindelse med underleverancer, hvor overgangen til euroen i de store virksomheder vil trække deres underleverandører i samme retning og videregive omstillingen til euroen til disse. Endelig bør etableringen af edb-serviceselskaber til betjening af SMV fremmes, så der undgås flaskehalsproblemer i år 2001 og en mætning inden for denne sektor, som vil kunne medføre omkostningsstigninger for brugervirksomhederne. Møder som rundbordskonferencen Bruxelles den 2. oktober 1997 om informationsteknologierne 21 ("Euro IT forum") med edb-serviceselskaberne og deres brugere yder et stort bidrag hertil. Kommissionen støtter og viderefører relationerne med informationsformidlerne om indsatsen over for de små og mellemstore virksomheder og edb-serviceselskaberne. 4. 2. 3 De regionale og lokale myndigheder, lokalpolitikerne og de ansatte i de statslige og lokale offentlige forvaltningsmyndigheder Det forberedende arbejde i de regionale og lokale myndigheder og blandt lokalpolitikerne er meget mindre fremskredet end i centraladministrationen. Disse står dog i særlig nær kontakt med den brede befolkning og vil hurtigt blive stillet over for forespørgsler om problematikken. Hvis der offentliggøres planer for omstillingen til euroen i alle medlems staternes centraladministrationer med klare og faste betingelser for overgangen til euroen på nationalt plan, vil dette være en stor hjælp for lokalpolitikerne og de regionale og lokale myndigheder i deres forberedelser. Der bør desuden iværksættes en særlig informations- og kommunikationskampagne til fremme af forberedelserne i de regionale og lokale myndigheder og blandt lokalpolitikerne. De ansatte i medlemsstaternes centraladministrationer skal fortsat være målet for målrettet information og uddannelse om euroen ved brug af administrationernes traditionelle hjælpemidler. En særlig uddannelsesindsats bør gennemføres for alle ansatte, der er i direkte kontakt med offentligheden. Nogle medlemsstater har f. eks. allerede udarbejdet uddannelsespakker om overgangen til euroen til specielt dette formål. De ansatte i centraladministrationerne bør inden for deres ansvarsområde råde over et informationsmateriale, som de kan uddele til de personer i befolkningen, de kommer i berøring med (virksomheder, foreninger, den brede befolkning). Det samme bør være tilfældet med ansatte i de regionale og lokale forvaltninger. Kommissionen vil medvirke ved medlemsstaternes udarbejdelse af de nødvendige værktøjer til at nå dette mål. 4. 2. 4 De fastansatte og øvrige ansatte i EU-institutionerne Eftersom de har en central placering i hele apparatet for overgangen til euroen, bør Europa-Kommissionens fastansatte og øvrige ansatte være ordentligt informeret om omstændighederne i forbindelse med og konsekvenserne af indførelsen af euroen. Dette er i særlig grad nødvendigt for de ansatte, der står i direkte kontakt med offentligheden; disse ansatte skal i disse relationer kunne redegøre for ØMU og dens fordele. Kommissionen agter at udarbejde en informationskampagne rettet mod sine egne ansatte ved brug af samtlige de instrumenter, der står til dens rådighed i så henseende (informa- tionsnoter, baggrundsmateriale, de gængse interne kommunikationskanaler og især dens interne net "Europa Plus"). Det er hensigten at udvide denne kampagne til at omfatte de øvrige EU-institutioner. Kommissionen agter at gøre en særlig uddannelses- og informationsindsats over for de fastansatte og øvrige ansatte i EU-institutionerne. 4. 2. 5 Endelig er det af afgørende betydning, at kommunikations- og informationsindsatsen tillige rettes mod tredjelande Indførelsen af den fælles mønt i EU har til følge, at euroen bliver valutaen for en af de største handelsblokke i verdensøkonomien. At europæerne er fast besluttet politisk på at indføre den fælles mønt betvivles ikke længere, og Europa-Kommissionens delegationer i tredjelande kan konstatere en klart øget interesse for euroen og for information i denne 22 forbindelse. Der er derfor behov for et kommunikationsinitiativ rettet mod lande uden for EU, så forskellige misforståelser kan rettes, og denne vigtige begivenhed på den inter nationale monetære scene kan vurderes efter fortjeneste. Nogle medlemsstater og Kommissionen har allerede iværksat informationsinitiativer uden for EU, primært i de store internationale finanscentre (New York, Tokyo, Toronto, Chicago, Hong Kong, Singapore o. a. ). Disse initiativer bør videreføres, udbygges og systematiseres og rettes mod andre tredjelande og andre målgrupper i tredjelande, bl. a. : • • ansøgerlandene og EU's partnere i Middelhavsområdet særlige handelspartnere handelsforbindelser med EU (f. eks. associeringsaftaler), men også potentielt betydningsfulde markeder for EU. og virksomheder tredjelande, der har i I denne kampagne rettet mod tredjelande skal EU-borgere, der er bosiddende i tredje lande, ligeledes være omfattet. Dels bør de som EU-borgere nyde godt af en fyldig information om overgangen til den fælles valuta, og dels vil de i forbindelse med deres arbejde og i privatlivet direkte komme ud for spørgsmål om euroen, som de bør være i stand til at besvare. Kommissionen vil i samarbejde med medlemsstaterne bidrage til at redegøre for og fremme euroen i tredjelande. Dette vil konkret kunne ske inden for rammerne af det normale lokale samarbejde mellem EU-Kommissionens delegationer, specielt presse- og informationskontorerne, og medlemsstaternes ambassader og konsulater. Denne indsats indebærer, at de udstationerede diplomatiske medarbejdere forinden bør modtage systematisk information og uddannelse. Den brede befolkning (heriblandt visse specifikke befolkningsgrupper), de små og mellemstore virksomheder, de regionale og lokale myndigheder, de folkevalgte, de offentligt ansatte og tredjelande udgør de vigtigste målgrupper i den informations kampagne, som Kommissionen, medlemsstaterne og informationsformidlerne fremover iværksætter. 4. 3 Informationsindholdet Mødet mellem lederne af medlemsstaternes informationskampagner i Bruxelles den 30. oktober 1997 viste, hvor vanskeligt det er at fastlægge kommunikationsmidler og budskaber, som vil kunne fremkalde den samme positive virkning i alle medlemsstaterne. Visse fælles principper kan dog fremdrages. 4. 3. 1 Vigtigheden af konkret information Det er ikke muligt at opnå den brede befolknings accept af euroen, hvis den ikke får klare svar på spørgsmålene hvorfor, hvornår og hvordan. Det er ikke muligt at sikre opbakning bag euroen, før den brede befolkning har forstået, hvad den går ud på, har lært at bruge den og har taget den til sig. Med henblik herpå bør informationskampagnen formidle konkrete og præcise budskaber: fremstillinger af euroen i form af tegninger af sedlerne og mønterne, de praktiske muligheder for og følger af at bruge euroen i det daglige (lønninger, pensioner, opsparing, kontrakter osv. ) og tilvænningen til euroens værdi, når 23 omregningskurserne én gang er fastlagt den 1. januar 1999. Denne information skal være formålstjenlig, brugbar og benyttes i praksis. De oplysninger, der formidles, skal desuden være korrekte; manglende kendskab medfører undertiden, at der formidles fejlagtige oplysninger. Dette skaber forvirring i befolkningen og er skadelig for overgangen til euroen. Kommissionen agter at sørge for, at alle informationsformidlere får rådighed over referencedokumenter, der giver dem mulighed for at verificere nøjagtigheden af de budskaber, de formidler. Det er klart, at der kan gives mere og mere konkret information, efterhånden som de sidste tekniske forskrifter i forbindelse med indførelsen af euroen fastlægges på EU-plan eller nationalt plan (dobbelt prismærkning, udgifter til omveksling, varigheden af tids rummet for tilbagetrækning af de nationale valutaer, betingelserne for brug af euroen i relationerne med de offentlige myndigheder osv. ). 4. 3. 2 Formidling af specifikke budskaber i de lande, der ikke fra starten indfører euroen De medlemsstater, der ikke figurerer på listen over deltagerlande, som Rådet i sin sammensætning af stats- og regeringscheferne vedtager i begyndelsen af maj 1998, bør udarbejde specifikke budskaber til den offentlige opinion i deres lande; alt efter omstændighederne kunne disse budskaber redegøre for de praktiske konsekvenser af, at det pågældende lande ikke deltager i euroområdet, informere om, hvad der skal gøres for at slutte sig til landene i den første bølge, informere om euroen osv. Uanset hvilket valg en medlemsstat træffer med hensyn til at indføre euroen, og uanset hvilke muligheder den har herfor, vil dens borgere og virksomheder, selv om medlemsstaten ikke deltager i første bølge, på grund af de økonomiske og handelsmæssige forbindelser med landene i den første bølge blive konfronteret med transaktioner i euro. For at de ikke skal blive stillet ugunstigt i denne situation, bør de råde over faktuel og konkret information om den fælles valuta. Hvorom alting er, udgør de lande, der ikke fra starten indfører euroen, en særlig gruppe, hvis informationsbehov om euroen (art, omfang og indhold) adskiller sig fra de øvrige medlemsstaters. 4. 3. 3 Opinionsmåling og konsekvensanalyse Den kommende kommunikations- og informationsstrategi om euroen bør udbygges grad vis og være fleksibel. En effektiv handlingsplan bør ledsages af evalueringsinstrumenter, der giver mulighed for at vurdere kvaliteten og konsekvenserne af de initiativer, der er taget. En konsekvensanalyse giver derved mulighed for bedre at fastlægge kommende initiativer og opnå bedre resultater med disse. Erfaringen viser, at det er vanskeligt at fastlægge instrumenter og budskaber om euroen, som vil fremkalde den samme positive virkning i alle medlemsstaterne. Der kan dog fremdrages visse fælles hovedprincipper: • • • vigtigheden af en praktisk orienteret og konkret information vigtigheden af at bane vej for accept af euroen i den brede befolkning nødvendigheden af at formidle meget specifikke budskaber i de lande, der ikke fra starten indfører euroen 24 vigtigheden af opinionsmåling og konsekvensanalyse af de initiativer, der tages. 5. MIDLER OG MEDIER I KOMMUNIKATIONSSTRATEGIEN 5. 1 Radio og tv Radio og tv er afgørende kommunikationsmidler i informationsindsatsen over for den brede befolkning. De bør være en integreret del af enhver kommunikationsplan, især hvis planen er underlagt en aftale med EU om samfinansiering. Formlerne varierer dog efter de enkelte nationale målgruppers særlige karakteristika og de offentlige myndigheders praksis. Supplerende støtteaktioner fra EU's side vil kunne påtænkes, f. eks. satellittransmissioner via "Europe by Satellite" (der sender direkte til næsten 700 tv-stationer i Europa), interview, studietid, levering afbilleder osv. 5. 2 Brochurer Undersøgelser viser, at der er en konstant interesse blandt borgerne for publikationer i papirform (brochurer, foldere). De medlemsstater, der har iværksat informations kampagner, gør alle brug af denne form for kommunikation, enten lokalt (rådhuse, posthuse, banker osv. ) og/eller i form af tillæg i de større dagblade og de landsdækkende eller regionale ugeblade. Kommissionen agter ikke på grund af hensynet til subsidiaritets princippet, jf. ovenfor, at udsende stort opsatte brochurer til den brede offentlighed. I i mindre udbygget form til stedet agter den at udsende informationsmateriale informationsformidlerne. Den står gerne til rådighed med bistand i form af tilvejebringelse af det nødvendige oplysnings- og andet materiale til alle medlemsstater, der ønsker at udsende brochurer til den brede offentlighed. 5. 3 Internettet, cd-rommer, disketter Der vil i vid udstrækning blive gjort brug af moderne kommunikationsmidler, som muliggør en effektiv og ofte økonomisk informationsformidling. En mængde praktisk orienteret specialinformation vil blive placeret på Internet-sites, der sikrer en meget bred distribution. Især databasen "Quest", som besvarer en række prak tiske og konkrete spørgsmål, som ikke blot den brede offentlighed, men også diverse særlige brugere måtte stille sig, står til rådighed på Internet-serveren "Europa". Der bør etableres forbindelser mellem medlemsstaternes, centralbankernes, Kommis sionens, Det Europæiske Monetære Instituts og de relevante private organisationers Internet-sites, så brugerne derved kan opnå adgang til alle oplysninger om euroen i Europa. 5. 4 Svartjenester for borgerne Medlemsstaterne bør opfordres til at oprette tjenester, der direkte og hurtigt kan give borgerne svar på spørgsmål om euroen, f. eks. pr. telefon, telefax, Internettet og Minitel. Kommissionen vil kunne bidrage med det nødvendige informationsmateriale til denne type tjenester. 25 5. 5 Konferencer og seminarer Der arrangeres flere og flere konferencer og seminarer, som behandler tekniske emner med interesse for særlige målgrupper. Kommissionen deltager i disse konferencer og seminarer, hvoraf der afholdes mere end 1 000 om året, via egne embedsmænd, der kommer med indlæg, eller via foredragsholderne i foredragsgruppen "Group^uro". Besøgsprogrammerne i Bruxelles omfatter fra nu af desuden som oftest et modul om euroen. 5. 6 Kommunikationsmidler tæt på borgerne Den oplysning, der formidles lokalt og tæt på borgerne, giver størst mulig garanti for at nå direkte ud til borgerne. Nogle medlemsstater har lagt særlig vægt på denne metode og gør brug af "infobusser" og vandreudstillinger, som har vist sig at være yderst virkningsfulde medier. Medlemsstaterne opfordres til at fremme disse initiativer. Inden for mulighedernes grænse er Kommissionen villig til at yde teknisk assistance til disse initiativer. Derudover undersøger Kommissionen muligheden for at oprette lokale eller nationale observationscentre om euroen og muligheden for, at sådanne centre kan integreres i de eksisterende EU-informationsnetværk; centrene skulle have til opgave at overvåge overgangen til euroen med henblik på at sikre en god forbrugeroplysning. 5. 7 Pilotinitiativer rettet mod specifikke personkategorier stillede personer o. a. ). Oplysningen De traditionelle og standardiserede medier har meget ringe gennemslagskraft over for visse specifikke personkategorier (blinde og svagtseende, analfabeter, personer uden fast bopæl, økonomisk dårligt af disse befolkningsgrupper om euroen, som må og skal sikres, bør derfor ske ved brug af originale medier, der er særlig tilpasset deres situation. Dette indebærer bl. a. brug af lokale formidlere, der står disse miljøer nært og kender dem ud og ind, og som råder over i egnede samarbejde med medlemsstaterne at igangsætte et forberedende arbejde med henblik på at finde ud af, hvilke informationsinitiativer, bl. a. med hensyn til indhold, midler og sted, der er særlig velegnede til at nå ud til disse befolkningsgrupper. informationsmidler og kommunikationsmetoder. Kommissionen agter Alle disponible medier bør benyttes aktivt med særlig vægt på radio og tv, som giver informationskampagner rettet mod den brede befolkning meget stor gennemslagskraft. Der bør ligeledes lægges vægt på formidling af information i lokalsamfundet. 6. KONKLUSIONER Det er nu to år siden, de første informations- og kommunikationsinitiativer om euroen blev iværksat i meget varieret form (konferencer, udstillinger, Internet-sites, brochurer, eurosymboler osv. ), dels af Kommissionen med støtte fra Europa- Parlamentet og dels af medlemsstaterne og informationsformidlerne. Disse initia tiver har allerede båret frugt i form af: • at der nu er sikkerhed for, at overgangen til euroen sker den 1. januar 1999, og at processen hen imod Den Økonomiske og Monetære Union er irrever sibel 26 • at de primære kanaler for brug af euroen, nemlig penge- og finansierings institutterne, de store virksomheder og de offentlige forvaltninger, har iværksat det forberedende arbejde, der er nødvendigt for at være klar til at benytte euroen den 1. januar 1999. Den lære, der kan drages af disse initiativer, er meget nyttig med henblik på at fastlægge kommunikationsstrategien for euroen for de kommende år, nemlig vigtig heden af subsidiaritetsprincippet, kommunikationsformidlerne og en konkret infor mation så tæt på borgerne som muligt. Perioden fra den 2. maj 1998 til den 1. januar 1999 samt perioden fra 1999 til 2001 bør udnyttes til at intensivere informationsindsatsen, idet disse perioder er tids punkter, hvor offentligheden på grund af den institutionelle sammenhæng vil udvise stor efterspørgsel efter information og være stærkt modtagelig herfor. En storstilet informationsindsats bør gennemføres i løbet af år 2001. Den brede befolkning, de små og mellemstore virksomheder, de regionale og lokale myndigheder, de folkevalgte, de offentligt ansatte og tredjelandene er de vigtigste målgrupper for Kommissionens, medlemsstaternes og informationsformidlernes fremtidige informationskampagne. Erfaringen har vist, hvor vanskeligt det er at finde frem til kommunikationsmidler og budskaber om euroen, der egner sig for det kulturelle særpræg og den særlige sammenhæng, der karakteriserer de forskellige målgrupper i medlemsstaterne. Der gælder dog visse fælles hovedprincipper: • • • vigtigheden af at formidle praktisk orienteret og konkret information; dette kan for SMV's vedkommende give sig udslag i, at der må tilbydes uddannelse og støtte til EF-Rådgivningskontorernes diagnosearbejde vigtigheden af at bidrage til at skabe vilkår, der baner vej for forståelse og accept af euroen i den brede befolkning vigtigheden af opinionsmåling og konsekvensanalyse af de trufne initiativer. Hvad metoden angår, bør kommunikationen om euroen være subsidiaritetsprincippet og styres inden for rammerne af et partnerskab med: ledet af • • medlemsstaterne som led i trepartsaftaler mellem den enkelte medlemsstat, Kommissionen og Europa-Parlamentet og samfinansieringsaftaler, der frem mer udviklingen af informationskampagner med budskaber og kommunika tionsmidler, der er tilpasset de nationale kulturer og strukturer informationsformidlerne, målgrupper. der formidler information til bestemte Kommissionens indsats vil på sin side blive koncentreret om følgende: • tilvejebringelse af basisinformation og basisinformationsmateriale samt teknisk støtte til informationsformidlerne om euroen og til særlige befolkningsgrupper 27 • • deltagelse via partnerskaber i fastlæggelsen og udarbejdelsen af nationale informationskampagner om euroen ved indgåelse af samfinansieringsaftaler med medlemsstaterne sikring af konsekvens på EU-plan i informationsindsatsen om euroen og formidling af kontakter og informationsudveksling mellem medlemsstaterne tilskyndelse til og deltagelse i tværnationale initiativer samt informations- og kommunikationsinitiativer om euroen rettet mod tredjelande. For at EU-borgerne i marken kan råde over en vedkommende information, er det vigtigt, at informationskampagnerne lægger vægt på den decentrale indsats i lokal området. Endelig bør alle disponible medier benyttes aktivt med særlig vægt på radio og tv samt Internettet, som alle har stor gennemslagskraft i forbindelse med storstilede informationskampagner rettet mod den brede befolkning. 28 FINANSIERINGSOVERSIGT BILAG 2 29 FINANSIERINGSOVERSIGT FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE Informationsinitiativ om euroen; tilpasning af informationsstrategien. BUDGETPOST B3-306: PRINCE-programmet (informationsprogram for europæiske borgere) - Informationsforanstaltninger vedrørende særlige politikker. RETSGRUNDLAG Selvstændig kommissionsafgørelse BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN Foranstaltningens generelle formål De overordnede målsætninger med informationsstrategien for euroen er at forberede alle befolkningsgrupper på overgangen til den fælles valuta og at tilskynde og hjælpe de økonomiske og finansielle aktører i den offentlige og den private sektor med at udforme og etablere de mekanismer, der er nødvendige for at sikre overgangen til euroen. Foranstaltningens varighed Dette højt prioriterede informationsinitiativ om euroen dækker perioden 1996-2001. Denne meddelelse dækker perioden 1999-2001, begge år inklusive. KLASSIFIKATION AF UDGIFTERNE Ikke-obligatoriske udgifter Opdelte bevillinger UDGIFTERNES ART Tilskud til samfinansiering i et partnerskab med medlemsstaterne og det civile samfund samt servicekontrakter. FINANSIELLE VIRKNINGER Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen Baseret på erfaringerne fra de første år er de vigtigste udgiftsposter følgende: partnerskab med medlemsstaterne 30 information i tredjelande partnerskab med det civile samfund møder, debatter, konferencer informationsmateriale undersøgelser, opinionsmålinger diverse De samlede omkostninger ved foranstaltningen for perioden 1999-2001 er pålOOmio. ECU. PRINCE-programmet (i mio. ECU) F0r og nu I fremtiden I ALT 1996 18,7 1997 30,8 1998 30 1999 38 2000 32 2001 30 I alt 100 Partnerskaberne med medlemsstaterne er en af de vigtigste opgaver. Indtil 1997 var reglen en samfinansiering på 50% via EU-budgettet. Gradvis skal medlemsstaterne i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet overtage en større andel af finansieringen af kampagnerne, specielt dem, der er rettet mod den brede befolkning. Dette skulle medføre, at de midler, medlemsstaterne afsætter til kommunikation om euroen, vil være stigende. EU-budgettet skulle - hvis finansieringsniveauet for 1998 (21 mio. ECU) fastholdes - kunne bevare et bidrag til finansieringen af en sådan størrelse, at EU-institutionernes rolle, prioriteter og kommunikationsmidler tages i betragtning. Dette vil i praksis medføre, at bidraget fra EU-budgettet set i forhold til kommunikation om euroen, vil være faldende. samlede midler, medlemsstaterne anvender til de Informationsindsatsen i de medlemsstater, der ikke indfører euroen i første bølge, og i tredjelande vil være meget begrænset i 1998 på grund af manglende bevillinger. Den ventes dog udbygget fra og med 1999, idet forholdet er det, at der for tredjelandenes vedkommende kun vil blive søgt bevillinger til de lande, der ikke i øvrigt er omfattet af et EU-program med en informationskampagnedel. Partnerskabet med det civile samfund er af afgørende betydning for tværnationale som EU- erhvervssammenslutningerne samt i forbindelse med debatter, møder og konferencer, som følger i kølvandet på indførelsen af ØMU. organisationer rettet mod initiativer Udarbejdelsen af informationsmateriale er praktisk taget ophørt i 1998 på grund af manglende bevillinger. Fra og med 1999 ventes EU-institutio- nerne af basisinformationsmaterialet. Det samme gælder opinionsundersøgelser, som vil få en mere konkret opfølgning i 2001. nødvendige genoptage tilpasning den at 31 Ud over partnerskaberne med medlemsstaterne har de informationsinitia- tiver, Kommissionen direkte finansierer, i alt overvejende grad tværnational karakter. FORHOLDSREGLER MOD SVIG Samtlige kontrakter vil blive indgået i overensstemmelse med udbuds procedurerne i den gældende finansforordning. Partnerskaberne med medlemsstaterne er reguleret ved aftalememoranda, som fastsætter de rammer, inden for hvilke der undertegnes aftaler om samfinansiering af informationskampagnerne. Tilskuddene til det civile samfund følger Kommissionens gældende regler herfor. Der vil blive taget højde for den revision af reglerne, der er undervejs. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS Specifikke mål Målet er at sikre en vellykket overgang til den fælles valuta ved at sørge for, at der på rette tid og sted formidles en hensigtsmæssig information. Fra og med den 1. januar 1999 bør indsatsen især fokuseres på den praktiske forberedelse af omstillingen i den brede befolkning og på at forsyne borgerne med oplysninger og svar, der modsvarer den enkeltes aktiviteter og behov. Indsatsen over for den økonomiske og finansielle sektor skal desuden udbygges, så det sikres, at informationen når ud til SMV og opfylder deres behov. Målet er endvidere at forsyne de forskriftsudstedende myndigheder, nemlig alle niveauer af de offentlige administrationer og institutioner, som er i direkte kontakt med offentligheden, med de kommunikationsmidler og oplysninger, der er nødvendige, for at de kan løse deres forklaringsopgave. Den fælles EU-valuta skal desuden forklares og forstås i resten af verden. Målgrupper - Den brede befolkning (bl. a. forbrugerne, sparerne, pensionisterne, modtagere af sociale ydelser, kvinder, unge osv. ). En særlig tilpasset information skal formidles til mere specifikke befolkningsgrupper som ældre, blinde og svagtseende, analfabeter, særligt ugunstigt stillede personer osv. - SMV, specielt mikrovirksomhederne, enmandsvirksomhederne, hånd værksfagene og de handlende 32 - de regionale og lokale myndigheder, lokalpolitikerne og de offentligt ansatte - tredjelande, herunder EU's statslige og ikke-statslige partnere, og EU- borgere, der bor uden for EU. Begrundelse for foranstaltningen På et område, der er så følsomt og betydningsfuldt som spørgsmålet om et lands møntfod, er en formindskelse af usikkerheden, information af nøgle aktørerne samt accept og opbakning fra den offentlige opinion på alle stadier i processen faktorer, som i vid udstrækning betinger, om over gangen til den fælles valuta bliver en succes. Overvågning og evaluering af foranstaltningen Overvågningen og evalueringen af foranstaltningen sker ved hjælp af eksisterende mekanismer og på grundlag af eksterne evalueringer. Eurobarometer, som foretages regelmæssigt, giver oplysninger om holdningen i den offentlige opinion og dens udvikling hvad angår den fælles valuta. Det bør suppleres med mere specifikke opinions undersøgelser rettet mod bestemte befolkningsgrupper. En permanent overvågnings- og evalueringsmekanisme er blevet etableret i alle medlemsstater, som der er indgået samfinansieringsaftaler med. Den omfatter en overvågningsenhed, månedlige rapporter og evalueringsbesøg på stedet. I forbindelse med partnerskaberne med det civile samfund udarbejder beløbsmodtagerne som led i hvert enkelt tilskud en moralsk og finansiel rapport, som underkastes en evaluering. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION Virkning på antallet af ansatte Ingen yderligere behov. Generel finansiel virkning på de menneskelige ressourcer Ingen yderligere behov. Den forøgelse af driftsudgifterne, der følger af foranstaltningen Ingen yderligere behov. 33 ISSN 0254-1459 KOM(98) 39 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 01 16 Katalognummer : CB-CO-98-050-DA-C ISBN 92-78-30718-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 3i


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 352/98 von Ernesto CACCAVALE an die Kommission. Förderfähigkeit der Ausgaben für Aktivitäten im Ausbildungsbereich, die im Rahmen des ESF kofinanziert werden

eurovoc_concepts:
European Social Fund
association
eligibility criteria
regional development
vocational training

formats: html pdf print

text: C 304/84 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften 2. 10. 98 Gemeinsame Antwort von Frau Bjerregaard im Namen der Kommission auf die Schriftlichen Anfragen E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 und E-0348/98 (18. Ma¤rz 1998) Das Parlament hat seine Debatten u¤ber den Vorschlag der Kommission fu¤r eine Richtlinie des Rates zur Schaffung eines Ordnungsrahmens fu¤r Ma(cid:223)nahmen der Gemeinschaft im Bereich der Wasserpolitik (1) fu¤r die Tagungen des Umweltausschusses im Ma¤rz und im April 1998 angesetzt. Auf diesen Tagungen wird sich die Kommission mit den von dem Herrn Abgeordneten gestellten Fragen befassen. (1) Dok. KOM(97) 47. Dok. KOM(97) 614. Dok. KOM(98) 76. (98/C 304/127) SCHRIFTLICHE ANFRAGE P-0352/98 von Ernesto Caccavale (UPE) an die Kommission (6. Februar 1998) Betrifft: Fo¤rderfa¤higkeit der Ausgaben fu¤r Aktivita¤ten im Ausbildungsbereich, die im Rahmen des ESF kofinanziert werden Die lokalen Entwicklungseinrichtungen in Form von Konsortien und/oder Verba¤nden, denen Institute, KMU, Hochschulen und Berufsverba¤nde angeho¤ren, gewinnen heute zunehmend an Bedeutung als Tra¤ger/Akteure von Aktivita¤ten zur ra¤umlichen Entwicklung, nicht zuletzt, da sie Antra¤ge zusammenfassen und Ziele identifizieren ko¤nnen sowie die Erreichung von Synergien im Hinblick auf eine effiziente Bewirtschaftung der Mittel ermo¤glichen. Einen wesentlichen Anteil ihrer Aktivita¤ten zur ra¤umlichen Entwicklung machen die Aktivita¤ten im Ausbil- dungsbereich aus. Diese Konsortien und/oder Verba¤nde sind unter rechtlichem und operationellem Aspekt von ihren Partnern und/oder Mitgliedern getrennt, da sie eigene Mehrwertsteuernummern sowie eine spezifische und getrennte Buchfu¤hrung haben und eigene Strukturen besitzen. Aufgrund der Entscheidung der Kommission 97/322/EG (1) (insbesondere des Arbeitsblattes 4 › (cid:132)Tatsa¤chlich entstandene Kosten(cid:147)) sowie des Runderlasses des Arbeitsministers Nr. 130/95 vom 25. 10. 1995 zum Begriff der U¤ bertragung von Aktivita¤ten im Ausbildungsbereich wird die Kommission im Hinblick auf die Vermeidung einer u¤berma¤(cid:223)igen Bu¤rokratisierung und die Erhaltung des qualitativen Niveaus ku¤nftiger Aktivita¤ten um die Beantwortung der folgenden Fragen gebeten: 1. Sollen diese lokalen Entwicklungseinrichtungen bei der Durchfu¤hrung und Verwaltung von Entwicklungs- 2. aktionen, darunter Ma(cid:223)nahmen im Ausbildungsbereich, bevorzugt werden? Ist die U¤ bertragung einer oder mehrerer Phasen der geplanten Aktivita¤ten durch diese Einrichtungen als Tra¤ger eines Ausbildungsprojektes an einen Partner und/oder ein Mitglied, das die entsprechenden Anforderungen erfu¤llt, wegen der erwu¤nschten Synergieeffekte einer U¤ bertragung an eine nicht dem Konsortium oder dem Verband angeho¤rende Einrichtung vorzuziehen? 3. Da die Entwicklungseinrichtungen, die Tra¤ger der Bildungsprojekte sind, keinen Erwerbszweck verfolgen du¤rfen, ist im Fall von Punkt 2 die Inrechnungstellung der Leistungen durch Partner und/oder Mitglieder zu Marktpreisen als rechtma¤(cid:223)ig anzusehen, wenn das gebilligte Budget nicht u¤berschritten wurde und die gesetzten Parameter beachtet wurden? 4. Sind daher nur die Entwicklungseinrichtungen berechtigt, allein die Kosten in Rechnung zu stellen, die fu¤r die diesbezu¤gliche Leistung von ihren Partnern und/oder Mitgliedern getragen wurden? 5. Beabsichtigt die Kommission, die Aktivita¤ten und Projekte dieser Einrichtungen zu unterstu¤tzen? (1) ABl. L 146 vom 5. 6. 1997, S. 11. Antwort von Herrn Flynn im Namen der Kommission (10. Ma¤rz 1998) Die Kommission bevorzugt weder die eine noch die andere Institution, weil sie vor der Durchfu¤hrung von 1. Aktionen nicht am Auswahl- und Bewertungsverfahren beteiligt ist. Sie beschra¤nkt sich darauf, allgemein und im Rahmen der Partnerschaft mit den Mitgliedstaaten die Kriterien und die Leitlinien festzulegen, die die Endempfa¤nger bei der Umsetzung der vom Europa¤ischen Sozialfonds (ESF) kofinanzierten Aktionen befolgen mu¤ssen


title: Mitteilung gemäß Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 4056/86 in der Sache IV/MAR/36.253 - P&O Stena Line

eurovoc_concepts:
competition
ferryboat
joint venture
maritime transport

text: 6. 2. 98 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften C 39/21 Mitteilung gem…¤ Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 4056/86 in der Sache IV/MAR/36. 253 - P&O Stena Line (98/C 39/06) (Text von Bedeutung f(cid:190)r den EWR) 1. (cid:217)Am 31. Oktober 1996 beantragten The Peninsular and Oriental Steam Navigation Company (,,P&O"") und Stena Line Limited (,,Stena"") gem…¤ Artikel 12 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 4056/86 unter Verwendung des Formblatts MAR ein Negativattest der Kommission gem…¤ Artikel 85 Absatz 1 EG(cid:220) Vertrag oder ersatzweise eine Freistellung gem…¤ Absatz 3 dieses Artikels f(cid:190)r ihr Zusammenschlu¤vor(cid:220) haben, mit dem sie ihren jeweiligen F…hrbetrieb auf den Kurzverbindungen zwischen Frankreich/Belgien und England zusammenlegen wollen. obwohl sich dieser Markt nach dem Zusammen(cid:220) schlu¤ durch ein hohes Ma¤ an Konzentration aus(cid:220) zeichnen wird und die Marktanteile von Eurotunnel und dem Gemeinschaftsunternehmen vergleichbar hoch sein werden. Die Kommission geht davon aus, da¤ die Gr(cid:190)ndung des Gemeinschaftsunternehmens nicht zu einem Duopol f(cid:190)hren und den Parteien nicht die M‰glichkeit geben wird, den Wettbewerb zu beseitigen. Nach der Beendigung der zollfreien Verk…ufe in der EU im Jahr 1999 ist die weitere Entwicklung des Marktes jedoch nicht abzusehen. 2. (cid:217)Am 13. M…rz 1997 ver‰ffentlichte die Kommission gem…¤ Artikel 12 Absatz 2 der genannten Verord(cid:220) nung eine Zusammenfassung des Antrags im Amts(cid:220) blatt der Europ…ischen Gemeinschaften mit einer Auf(cid:220) forderung an interessierte Dritte, ihre Bemerkungen binnen 30 Tagen zu unterbreiten(cid:216)(˛). 3. (cid:217)Vor dem Auslaufen der 90(cid:220)Tage(cid:220)Frist gem…¤ Artikel 12 Absatz 3 der vorgenannten Verordnung teilte die Kommission am 10. Juni 1997 den Parteien mit, da¤ ernsthafte Bedenken gem…¤ diesem Artikel hinsicht(cid:220) lich der Anwendbarkeit von Artikel 85 Absatz 3 EG(cid:220) Vertrag auf die angemeldete Vereinbarung bestan(cid:220) den(cid:216)(ˇ). 4. (cid:217)Die Kommission beabsichtigt, mit einer Entschei(cid:220) dung festzustellen, da¤ dieses Vorhaben zwar unter Artikel 85 Absatz 1 f…llt, jedoch nach Absatz 3 die(cid:220) sen Artikels freigestellt werden kann. 5. (cid:217)Die von der Kommission geltend gemachten ernst(cid:220) haften Bedenken betreffen die nach der Gr(cid:190)ndung des Gemeinschaftsunternehmens m‰glicherweise ent(cid:220) stehende duopolitische Marktstruktur, die zu einem Parallelverhalten des Gemeinschaftsunternehmens und von Eurotunnel im Personenverkehr auf den Kurzverbindungen zwischen England und Frank(cid:220) reich/Belgien f(cid:190)hren k‰nnte. Nach einer eingehen(cid:220) den Pr(cid:190)fung der Vereinbarung und ihrer anzuneh(cid:220) menden Auswirkungen in einem Markt, bei dem ein Neuzugang nicht zu erwarten ist, ist die Kommission zu dem Ergebnis gelangt, da¤ angesichts des Fehlens von Kapazit…tsbeschr…nkungen zumindest auf kurze bis mittlere Sicht und der Unterschiede in der Ko(cid:220) stenstruktur zwischen dem Gemeinschaftsunterneh(cid:220) men und Eurotunnel ein Wettbewerbsverhalten zwi(cid:220) schen beiden Unternehmen zu erwarten sein wird, (˛)(cid:217)ABl. C 80 vom 13. 3. 1997, S. 3. (ˇ)(cid:217)Siehe Pressemitteilung IP/97/511 vom 11. Juni 1997. 6. (cid:217)In bezug auf den Markt der Frachtbef‰rderung zwi(cid:220) schen England und dem Kontinent ist die Kommis(cid:220) sion der Auffassung, da¤ ausreichend Wettbewerb seitens anderer Marktbeteiligter gegeben ist, so da¤ die Vereinbarung die Parteien nicht zu einer Beseiti(cid:220) gung des Wettbewerbs in die Lage w(cid:190)rde versetzen k‰nnen, und da¤ die (cid:190)brigen Bedingungen f(cid:190)r eine Freistellung nach Artikel 85 Absatz 3 erf(cid:190)llt sind. 7. (cid:217)Die Kommission hat ferner Bedenken in bezug auf m‰gliche Nebenwirkungen in anderen M…rkten ge(cid:220) …u¤ert, in denen die Parteien Wettbewerber sind, und die verschiedenste Formen der Zusammenarbeit einschlie¤lich gemeinsamer Marktpflege annehmen k‰nnten. Eine eingehende Untersuchung hat zu dem Ergebnis gef(cid:190)hrt, da¤ sich die Preise auf den Kurz(cid:220) verbindungen zwischen Frankreich/Belgien und England zwar auf die Preise im westlichen Kanal und der Nordsee auswirken, jedoch nicht umge(cid:220) kehrt. Somit w(cid:190)rde der Wettbewerb auf den Kurz(cid:220) verbindungen jeglichen Versuchen der Parteien ent(cid:220) gegenwirken, ihr Verhalten in den beiden anderen M…rkten aufeinander abzustimmen. Es ist deshalb unwahrscheinlich, da¤ sich die Zusammenarbeit der Parteien auf ihre T…tigkeiten in den Nordsee(cid:220) und Westkanalverbindungen auswirken w(cid:190)rden. In der Irischen See besteht unmittelbarer Wettbewerb zwi(cid:220) schen den Parteien nur auf der Nordverbindung. In Anbetracht des niedrigen Anteils und geringen Um(cid:220) fangs des zwischenstaatlichen Verkehrs auf dieser Verbindung kann man jedoch annehmen, da¤ keine sp(cid:190)rbaren Auswirkungen auf den Handel zwischen Mitgliedstaaten zu gew…rtigen sein werden. 8. (cid:217)Wegen der nicht abzusehenden Auswirkungen einer Beendigung der Zollfreiverk…ufe h…lt es die Kom(cid:220) mission f(cid:190)r angebracht, die Freistellung auf drei Jahre vom Datum des Wirksamwerdens der ange(cid:220) meldeten Vereinbarungen an zu begrenzen. C 39/22 DE Amtsblatt der Europ…ischen Gemeinschaften 6. 2. 98 9. (cid:217)Die Kommission beabsichtigt nicht, die Freistellung mit Bedingungen oder Auflagen zu versehen. 10. (cid:217)Vor dem Erla¤ einer Entscheidung werden interes(cid:220) sierte Dritte hiermit gem…¤ Artikel 23 Absatz 3 der Verordnung (EWG) Nr. 4056/86 aufgefordert, ihre Bemerkungen binnen 30 Tagen vom Datum der Ver(cid:220) ‰ffentlichung dieser Mitteilung an unter Angabe des Aktenzeichens IV/MAR/36. 253 an folgende An(cid:220) schrift zu senden: Europ…ische Kommission, Generaldirektion f(cid:190)r Wettbewerb Direktion IV/D2 Rue de la Loi/Wetstraat 200 B(cid:220)1049 Br(cid:190)ssel Fax (+32(cid:220)2) 296(cid:216)98(cid:216)12 Internet: CharlesWilliams-dg4. cec. be Keine Einw…nde gegen einen angemeldeten Zusammenschlu¤ (Sache Nr. IV/M. 1059 - Suez Lyonnaise des Eaux/BFI) (98/C 39/07) (Text von Bedeutung f(cid:190)r den EWR) Am 19. Dezember 1997 hat die Kommission entschieden, keine Einw…nde gegen den oben(cid:220) genannten angemeldeten Zusammenschlu¤ zu erheben und ihn insofern f(cid:190)r mit dem Gemein(cid:220) samen Markt vereinbar zu erkl…ren. Diese Entscheidung st(cid:190)tzt sich auf Artikel 6 Absatz 1 Buchstabe b) der Verordnung (EWG) Nr. 4064/89 des Rates. Der vollst…ndige Text der Entscheidung ist nur auf Franz‰sisch erh…ltlich und wird nach Herausnahme eventuell darin enthaltener Gesch…ftsgeheimnisse ver‰ffentlicht. Er ist erh…ltlich -(cid:217)auf Papier, bei den Verkaufsstellen des Amtes f(cid:190)r amtliche Ver‰ffentlichungen der Euro(cid:220) p…ischen Gemeinschaften (siehe letzte Umschlagseite); -(cid:217)in Elektronik(cid:220)Format, (cid:190)ber die ,,CFR""(cid:220)Version der CELEX(cid:220)Datenbank, unter der Doku(cid:220) mentennummer 397M1059. CELEX ist das EDV(cid:220)gest(cid:190)tzte Dokumentationssystem f(cid:190)r Gemeinschaftsrecht. F(cid:190)r mehr Informationen (cid:190)ber CELEX(cid:220)Abonnements wenden Sie sich bitte an folgende Stelle: EUR(cid:220)OP, Information, Marketing and Public Relations (OP/4B), 2, rue Mercier, L(cid:220)2985 Luxembourg, Tel. : (352) 29(cid:216)29(cid:220)424(cid:216)55, Fax: (352) 29(cid:216)29(cid:220)427(cid:216)63