title: Komisjoni teadaanne, mis käsitleb konkurentsieeskirjade kohaldamist postisektori suhtes ja teatavate postiteenustega seotud riiklike meetmete hindamist (98/C 39/02)EMPs kohaldatav tekst.

eurovoc_concepts:
State aid
competition law
freedom to provide services
postal service
public sector
single market

text: 174 ET Euroopa Liidu Teataja 31998Y0206(01) 6. 2. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 08/1. kd C 39/2 Komisjoni teadaanne, mis käsitleb konkurentsieeskirjade kohaldamist postisektori suhtes ja teatavate postiteenustega seotud riiklike meetmete hindamist (98/C 39/02) (EMPs kohaldatav tekst) EESSÕNA Pärast ühtse postiteenuste turu arengut käsitleva rohelise raamatu (1) esitamist ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu teatist rohelise raamatuga seotud konsultatsioonide ja komisjoni soovi- tatud meetmete tulemuste kohta (2) on ulatuslikult arutatud pos- tisektori tulevast reguleerivat keskkonda ühenduses. Nõukogu kutsus 7. veebruari 1994. aasta resolutsioonis ühenduse postitee- nistuse arengu kohta (3) komisjoni üles tegema ettepanekuid seo- ses ühtlustatud universaalteenuse ja reserveeritavate postiteenuste määratlemise meetmetega. Juulis 1995 esitas komisjon postitee- nuseid käsitleva meetmepaketi, mis koosnes ettepanekust seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (ühenduse postitee- nuste arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühi- seeskirjade kohta) (4) ning konkurentsieeskirjade kohaldamist käsitleva käesoleva teadaande eelnõust. (5) Käesolev teadaanne, mis täiendab komisjoni kavandatud ühtlus- tamismeetmeid, on koostatud 7. veebruari 1994. aasta resolut- siooniga kindlaksmääratud põhimõtete kohaselt kõnealuste arut- elude tulemuste põhjal. Teadaandes võetakse arvesse märkusi, mis on saadud 1995. aasta detsembris avaldatud teadaande eelnõu üle peetava avaliku nõupidamise käigus, kõnealust eelnõu käsitlevas Euroopa Parlamendi 12. detsembri 1996. aasta resolutsioonis (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu arutlustes seoses kavanda- tava direktiiviga. Komisjon on arvamusel, et postiteenustel kui teabevahetuse ja kaubanduse olulisel vahendil on majandus- ja ühiskondlikus tege- vuses eluliselt tähtis koht. Tekivad uued postiteenused ning turg vajab kindlust investeeringute soodustamiseks ja uute töökohtade loomiseks selles sektoris. Euroopa Ühenduste Kohus kinnitab, et postisektori suhtes kohaldatakse ühenduse õigust ning eelkõige (1) KOM(91) 476 (lõplik). (2) postiteenuste “Ühenduse 2. juuni 1993). arengusuunised” (KOM(93) 247, EÜ asutamislepingu konkurentsieeskirju. Kohus (7) kinnitab, et “avalike ettevõtjate suhtes, kellele liikmesriigid annavad eri- või ainuõigused, ei tohi liikmesriigid jõustada ega säilitada ühtegi meedet, mis on vastuolus asutamislepingus sisalduvate konku- rentsieeskirjadega” ning et “neid eeskirju tuleb tõlgendada koos- toimes artikli 90 lõikega 2, millega on sätestatud, et ettevõtjate suhtes, kellele on usaldatud üldise majandushuvi teenuste osuta- mine, kehtivad konkurentsieeskirjad niivõrd, kuivõrd selliste ees- kirjade kohaldamine ei takista õiguslikult ega faktiliselt nendele määratud eriülesannete täitmist. ” Komisjonilt küsitakse seetõttu sageli, millisele seisukohale ta kavatseb asuda seoses asutamisle- pingus sisalduvate konkurentsieeskirjade rakendamisega postiet- tevõtjate tegevuse suhtes ning riiklike meetmete suhtes, mis võe- takse seoses avalike ettevõtjate ja nende ettevõtjatega, kellele liikmesriigid annavad eri- või ainuõigused postisektoris. Käesolevas teadaandes esitatakse asutamislepingu asjaomaste sätete komisjoni tõlgendus ja juhtpõhimõtted, mille kohaselt komisjon kavatseb asutamislepingu konkurentsireegleid kohal- dada postisektori suhtes üksikjuhtudel, säilitades seejuures univer- saalteenuste osutamiseks vajalikud kaitseabinõud, ning antakse ettevõtjatele ja liikmesriikidele selged suunised, kuidas ära hoida asutamislepingu rikkumisi. Käesolev teadaanne ei piira Euroopa Ühenduste Kohtu võimalike tõlgenduste kohaldamist. Peale selle esitatakse käesolevas teadaandes lähenemisviis, mida komisjon kavatseb rakendada konkurentsieeskirjade kohaldami- sel postiettevõtjate tegevuse suhtes ning teenuste osutamise ja/või postiteenuste turgudel konkureerimise vabadust piiravate riiklike meetmete vastavuse hindamisel konkurentsieeskirjadele ja muu- dele asutamislepingu eeskirjadele. Peale selle käsitletakse teadaan- des mittediskrimineerivat juurdepääsu avalikule postivõrgule ja kaitsemeetmeid, mis on vajalikud ausa konkurentsi tagamiseks sektoris. (3) EÜT C 48, 16. 2. 1994, lk 3. (4) EÜT C 322, 2. 12. 1995, lk 22. (5) EÜT C 322, 2. 12. 1995, lk 3. (6) EÜT C 20, 20. 1. 1997, lk 159. (7) Eelkõige liidetud kohtuasjades C-48/90 ja C-66/90, Madalmaad ja Koninklijke PTT Nederland NV ja PTT Post BV v. komisjon [1992] ECR I-565 ja kohtuasi C-320/91 Procureur du Roi v. Paul Corbeau [1993] ECR I-2533. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 175 Võttes eriti arvesse era- ja/või riikliku sektori ettevõtjate arendus- tegevust uute postiteenuste alal, on teatavad liikmesriigid läbi vaa- danud või vaatavad läbi oma postiteenuseid käsitlevad õigusak- tid, et piirata postiasutuste monopoli ulatuseni, mida peetakse vajalikuks üldhuvieesmärgi saavutamiseks. Samal ajal saab komis- jon üha suuremal arvul konkurentsiõigusega seotud kaebusi ja juhtumeid, mille suhtes tuleb seisukoht võtta. Seetõttu on tea- daanne käesoleval etapil asjakohane vahend suuniste andmiseks liikmesriikidele ja postiettevõtjatele, sealhulgas eri- või ainuõigus- tega postiettevõtjatele, et tagada konkurentsieeskirjade rakenda- mine vastavalt nõuetele. Käesoleva teadaande, kuigi see ei saa olla ammendav, eesmärk on anda vajalikud suunised eelkõige asuta- mislepingu artiklite 59, 85, 86, 90 ja 92 nõuetekohaseks tõlgen- damiseks üksikjuhtudel. Käesolevat teadaannet esitades astub komisjon samme, et tekitada läbipaistvus ja võimaldada kõigil postiettevõtjatel teha investeerimisotsuseid postiteenuste kasuta- jate huvides Euroopa Liidus. kuid samal ajal aidata oma poliitika kaudu tugevdada liikmesrii- kide majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ning vähendada teatavat ebavõrdsust. Postiteenustel on selles keskne osa. Ühen- dus on võtnud endale ülesandeks edendada nende kui üldmajan- dushuviteenuste toimimist, nagu on ametlikult kinnitatud Ams- terdami lepingusse lisatud artiklis 7d, ning samal ajal suurendada nende tõhusust. Turujõud võimaldavad vahendeid paremini jao- tada ja tõhustada teenuste osutamist, mis on kasulik peamiselt tar- bijale, kes saab parema kvaliteediga teenuseid madalama hinnaga. Kuid kõnealustel mehhanismidel on mõnikord piirid; seetõttu ei tarvitse potentsiaalne kasu alati jõuda kogu elanikkonnani ning ülesanne edendada ühenduses sotsiaalset ja territoriaalset ühte- kuuluvust võib jääda saavutamata. Ametivõimud peavad sel juhul tagama, et üldhuvi võetakse arvesse. Komisjon selgitas 11. septembri 1996. aasta teatises “Üldhuvitee- nused Euroopas”, (1) et solidaarsus ja võrdne kohtlemine turuma- janduses on ühenduse põhieesmärk. Üldhuviteenused aitavad neid eesmärke saavutada. Euroopa kodanikud on harjunud saama kõrge kvaliteedi ja sobiva hinnaga teenuseid ning paljud käsita- vad üldhuviteenuseid lausa sotsiaalsete õigustena. Mõne riigimonopolide kaudu osutatava üldmajandushuviteenuse traditsiooniline struktuur on väljakutseks Euroopa majandusinteg- ratsioonile. Selliste hulka kuuluvad postimonopolid, ka õigusta- tud juhtudel, mis võivad takistada turu tõrgeteta toimimist, eel- kõige teatava turuosa sulgemise teel. Eelkõige postisektoris panevad tarbijad end oma õiguste ja soo- vide kasutamisel üha enam maksma. Ülemaailmne konkurents sunnib selliseid teenuseid kasutavaid ettevõtjaid otsima konkuren- tide omadest paremaid hinnakokkuleppeid. Uued tehnoloogiad, näiteks faks ja elektronpost, avaldavad väga suurt survet tradit- sioonilistele postiteenustele. Selline areng on tekitanud muret kõnealuste teenuste tuleviku pärast ning sellega koos muret seo- ses tööhõive ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvusega. Kõnealuste teenuste majanduslik tähtsus on märkimisväärne. Seega on üldhuviteenuste ajakohastamine ja arendamine tähtis, sest nad aitavad tublisti tõsta Euroopa konkurentsivõimet, ühis- konna solidaarsust ja elukvaliteeti. Tõeliseks väljakutseks on tagada ladus koosmõju vabal liikumi- sel, majanduslikul suutlikkusel ja dünaamikal ning vabal konku- rentsil põhineva ühtse turu nõuete ja üldist huvi pakkuvate ees- märkide vahel. Sellest koosmõjust peavad kasu saama üksikisikud ja ühiskond tervikuna. See on raske tasakaalustav tegevus, sest sihtmärgid muutuvad pidevalt: ühtne turg laieneb pidevalt ja ava- likud teenused ei püsi muutumatuna, vaid peavad kohanduma uute nõuetega. Ühenduse eesmärk on toetada Euroopa majanduse konkurentsi- võimet üha teravneva konkurentsiga maailmas ning pakkuda tar- bijatele valikuvõimalusi, paremat kvaliteeti ja madalamaid hindu, Universaalteenuse põhimõiste kohaselt, mille võttis algselt kasu- tusele komisjon, (2) tuleb tagada kõrge kvaliteediga teenus kõigile jõukohaste hindadega. Universaalteenuse määratlemisel rakenda- takse järgmisi põhimõtteid: võrdõiguslikkus, universaalsus, järje- pidevus ja kohanemisvõime; ning järgmisi häid tavasid: juhtimi- se, hindade kindlaksmääramise ja rahastamise avalikkus ning (1) KOM(96) 443 (lõplik). (2) Vaata 8. joonealust märkust. 176 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd kontroll, mille teostavad teenuste osutajatest sõltumatud asutu- sed. Riigi tasandil ei järgita alati kõnealuseid põhimõtteid, kuid nende rakendamise korral Euroopa universaalteenuse mõiste kohaselt on nende mõju üldhuviteenuste arenemisele olnud posi- tiivne. Universaalteenus Euroopas kajastab Euroopa ühiskonna- mudeli nõudeid ja eripära ning väljendub poliitikana, milles on ühendatud dünaamiline turg, ühtekuuluvus ja solidaarsus. Postidirektiiv sätestab universaalteenuste ühise miinimumstan- dardi ja kehtestab ühiseeskirjad reserveeritud teenuste valdkonna suhtes. Direktiiv suurendab seega õiguskindlust postisektori tea- tavate ainu- ja eriõiguste õiguspärasuse osas. Siiski on olemas riik- likud meetmed, mida direktiivis ei käsitleta ning mis võivad olla vastuolus liikmesriikidele adresseeritud asutamislepingu eeskirja- dega. Postiettevõtjate iseseisvat käitumist reguleeritakse endiselt asutamislepingu konkurentsieeskirjadega. Kõrge kvaliteediga universaalsed postiteenused on ühtviisi suure tähtsusega nii era-kui äriklientidele. Elektroonilise kaubanduse arengut silmas pidades tõuseb nende tähtsus lähimas tulevikus veelgi. Postiteenused etendavad siin tähtsat osa. Euroopa Parlament ja nõukogu on postiteenuste sektoris vastu võtnud direktiivi 97/67/EÜ (edaspidi “postidirektiiv”). Selle ees- märk on kehtestada postisektori arendamise ühiseeskirjad ning parandada teenuse kvaliteeti ning avada turud astmeliselt ja kont- rollitaval viisil. Postidirektiivi eesmärk on tagada postiteenus universaalteenusena pika aja jooksul. Sellega kehtestatakse liikmesriikidele universaal- teenuste ühtlustatud miinimumstandard, mis hõlmab kõrge kva- liteediga teenuse kogu riigis ning selle regulaarse kättetoimetamise kõigile jõukohaste hindadega. See hõlmab kirjade, kataloogide ja teatava hinna- ja kaalupiirangutega pakkide kogumise, transpor- timise, sorteerimise ja kättetoimetamise. See hõlmab ka tähitud ja väärtsaadetisi (valeur déclarée) ning kehtib nii siseriikliku kui rah- vusvahelise kättetoimetamise suhtes. Nõuetekohaselt on tähele- panu pööratud järjepidevusele, konfidentsiaalsusele, erapooletu- sele ja võrdsele kohtlemisele, aga ka kohandatavusele. osutamise Asutamislepingu artikli 90 lõikega 2 sätestatakse, et üldhuvitee- nuste osutajad võivad olla vabastatud asutamislepingu konkurent- sieeskirjade täitmisest nii suures ulatuses, nagu kõnealuste eeskir- jade kohaldamine võiks takistada nende pädevuses olevate üldhuviülesannete täitmist. Kõnealuse erandi suhtes asutamisle- pingu eeskirjadest kohaldatakse siiski proportsionaalsuse põhi- mõtet. Selle põhimõtte abil püütakse tagada parim sobivus üld- huviteenuste tegeliku kohustuse osutamisviisi vahel nii, et vahendeid kasutatakse võrdeliselt taot- letud sihtidega. See põhimõte formuleeritakse paindliku ja sisu- tundliku tasakaalu tekitamiseks, mille puhul võetakse arvesse teh- nilised ja eelarvelised kitsendused, mis võivad olla sektoriti erinevad. See kindlustab ka turuefektiivsuse ja üldhuvinõuete või- malikult hea vastastikuse mõju ning tagab, et nõuete täitmiseks kasutatud vahendid ei häiri ülemäära Euroopa ühtse turu tõrge- teta toimimist ega mõjuta kaubandust ulatuses, mis ei vasta ühen- duse huvile. (1) teenuste ja Asutamislepingu eeskirju, sealhulgas artikli 90 lõikega 2 ettenäh- tud võimalikku erandit, saab nii ettevõtjate käitumise kui riiklike meetmete suhtes kohaldada ainult igal üksikjuhul eraldi. Suuren- damaks nende meetmete õiguskindlust, mida postidirektiiv ei hõl- ma, näib siiski olevat vaja selgitada, kuidas komisjon asutamisle- pingut tõlgendab ning millist lähenemisviisi kavatseb kõnealuste eeskirjade kohaldamisel edaspidi kasutada. Komisjon on eelkõige juhul kui universaalteenuse osutamine ei ole seisukohal, et artikli 90 lõikega 2 sätestatud teisiti, soodustaks asutamislepingu eeskirjade kohaldamine postisektoris tegutsevate ettevõtjate kon- kurentsivõimet, tooks kasu tarbijatele ning aitaks kaasa üldhu- vieesmärkide saavutamisele. Tagamaks universaalteenuse rahastamist, võib teatava sektori reserveerida vastavat universaalteenust osutavatele postiettevõtja- tele. Reserveeritud sektori ulatus on ühtlustatud postidirektiiviga. Vastavalt postidirektiivile saavad liikmesriigid anda postiteenuste osutamise ainuõigused ainult universaalteenuse säilitamiseks vaja- likus ulatuses. Peale selle kehtestatakse postidirektiiviga maksi- maalne ulatus, mille liikmesriigid võivad kõnesoleva eesmärgi saa- vutamiseks rahastamiseks, mida universaalteenus võib vajada, tuleks lisada kommertsettevõtjate frantsiisikokkulepetesse teatavad kohustused; näiteks võib nendelt nõuda sissemaksete tegemist tagatisfondi, mida sel eesmärgil hal- dab makse saajast või saajatest sõltumatu asutus, nagu on ette nähtud postidirektiivi artikliga 9. reserveerida. Täiendavaks Euroopa Liidu postisektorile on iseloomulikud valdkonnad, mis liikmesriigid on reserveerinud universaalteenuse kindlustamiseks et piirata ja mida nüüd postidirektiiviga ühtlustatakse, (1) Vaata 23. oktoobri 1997. aasta otsust kohtuasjades C-157/94 kuni C-160/94 “Liikmesriikide kohustused – elektrienergia”, komisjon v. Madalmaad (157/94), Itaalia (158/94), Prantsusmaa (154/94), His- paania (160/94). 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 177 konkurentsi moonutamist liikmesriikide vahel. Komisjon peab asutamislepingu kohaselt tagama, et postimonopolid täidaksid asutamislepingu eeskirju, eriti konkurentsieeskirju, et tarbijatele oleks kindlustatud maksimaalne kasu ja võimalikult väike konku- rentsi moonutav toime. Kohaldades sel eesmärgil konkurentsiees- kirju sektoris üksikjuhtude alusel, tagab komisjon, et monopoli kaudu ei laiendata kaitsealust turgu valitsevat seisundit liberalisee- ritud tegevusele ning väikesi kasutajaid ei diskrimineerita põhjen- damatult suurklientide kasuks. Komisjon tagab samuti, et rahvus- vaheliste teenuste valdkonnas antud postimonopole ei kasutata Euroopa Liidu ettevõtjate ja tarbijate huve kahjustavate ebaseadus- like hinnakartellide loomiseks või säilitamiseks. Käesolev teadaanne selgitab turul tegutsevatele ettevõtjatele, mil- lised praktilised tagajärjed on konkurentsieeskirjade kohaldami- sel postisektori suhtes, ning võimalikke erandeid põhimõtetest. Selles määratakse kindlaks seisukoht, millele komisjon kavatseb postidirektiiviga ühtlustatud eri- ja ainuõiguste olemasolu tingi- mustes asuda üksikjuhtude hindamisel või juhtudel, mil siseriikli- kud kohtud on andnud asja menetlemiseks Euroopa Ühenduste Kohtule asutamislepingu artikli 177 alusel. 1. MÕISTED Käesolevas teadaandes kasutatakse järgmisi mõisteid: (1) postiteenused – postisaadetiste kogumine, sorteerimine, trans- portimine ja kättetoimetamine; üldkasutatav postivõrk – korra ja vahendite süsteem, mida uni- versaalteenuse osutaja(d) kasutab (kasutavad) eelkõige järgmi- seks: — universaalteenuse osutamise kohustusega hõlmatud pos- juurdepääsu- tisaadetiste kogumine kogu territooriumi punktides, — kõnealuste saadetiste vedu postivõrgu juurdepääsupunk- tist jaotuskeskusesse ja nende käitlemine, — saadetistel märgitud adressaatidele jaotamine; juurdepääsupunktid – füüsilised rajatised, sealhulgas avalikult kasutatavatel teedel või universaalteenuse osutaja ruumides asuvad üldkasutatavad postkastid, kuhu kliendid võivad jätta üldkasutatavasse postivõrku toimetatavad postisaadetised; kogumine – juurdepääsupunktidesse jäetud postisaadetiste kogumine; jaotamine – protsess alates postisaadetiste sorteerimisest jao- tuskeskuses kuni nende kättetoimetamiseni adressaatidele; postisaadetis – valmissaadetis, mille universaalteenuse osutaja toimetab adressaadile. Peale kirjasaadetiste võivad selle alla kuuluda näiteks raamatud, kataloogid, ajalehed, perioodika- väljaanded ja postipakid, mis sisaldavad kaubandusliku väär- tusega või väärtuseta kaupu; kirjasaadetis – mis tahes füüsilisele kandjale kirjutatud teatis, mis edastatakse ja toimetatakse aadressil, mille saatja on mär- kinud saadetisele või selle ümbrisele. Raamatuid, katalooge, ajalehti ja perioodikaväljaandeid ei käsitleta kirjasaadetistena; otsepost – teatis, mis koosneb ainult reklaam-, turustus- või müügiedendusmaterjalist ning sisaldab märkimisväärselt suu- rele hulgale adressaatidele saadetavat ühesugust sõnumit, välja arvatud adressaadi nimi, aadress, tunnusnumber ja muud tea- tise sisu mittemuutvad erinevused, ning mis edastatakse ja toi- metatakse saatja poolt saadetisele või selle ümbrisele märgi- tud aadressil. Siseriiklik reguleeriv asutus peaks tõlgendama igas liikmesriigis mõistet “märkimisväärselt suur hulk adres- saate” ja avaldama selle asjakohase määratluse. Kulu- ja kau- baarveid, raamatupidamisaruandeid ja muid erisisulisi sõnu- meid ei tuleks käsitleda otsepostina. Teatist, kus ühes ja samas ümbrises on nii otseposti- kui ka muud saadetised, ei tuleks käsitleda otsepostina. Otsepost hõlmab nii rahvusvahelist kui ka siseriiklikku otseposti; (1) Mõisteid tõlgendatakse postidirektiivi ja kõiki kõnealuse direktiivi läbivaatamisel tehtud muudatusi silmas pidades. dokumendivahetus – vahenditega, sealhulgas ajutiste ruumide ja transpordiga varustamine kolmanda isiku poolt, millega 178 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd võimaldatakse käesoleva teenuse tellijatel postisaadetisi oma- vahel vahetades neid ise kätte toimetada; lõppmaksed – universaalteenuse osutajate tasustamine mõnest muust liikmesriigist või kolmandast riigist saabunud postisaa- detisi sisaldava rahvusvahelise posti jaotamise eest; kullerpostiteenus – teenus, mida iseloomustavad peale kiirema ja usaldusväärsema kogumise, jaotamise ja kättetoimetamise kõik järgmised täiendavad võimalused või osa nendest: kätte- toimetamise tagamine kindlaksmääratud kuupäevaks; kogu- mine lähetamiskohast; kättetoimetamine adressaadile isikli- kult; võimalus muuta sihtkohta ja adressaati transiidi ajal; saatja teavitamine lähetatud saadetise kättesaamisest; saade- tiste seire ja teekonna jälgimine; klientide isikustatud teenin- damine ja à la carte teenuse osutamine vastavalt olukorrale. Kliendid on põhimõtteliselt valmis selle teenuse eest kõrge- mat hinda maksma; universaalse postiteenuse osutaja – liikmesriigis universaalset postiteenust või selle osi osutav avalik-õiguslik või eraõigus- lik üksus, mille andmed on esitatud komisjonile; ainuõigused – õigused, mis liikmesriik annab ühele ettevõtjale mis tahes õigus- või haldusaktiga, reserveerides talle õiguse osutada postiteenust või tegutseda teatavas geograafilises piir- konnas; eriõigused – õigused, mis liikmesriik annab piiratud arvule ette- võtjatele mis tahes õigus- või haldusaktiga, millega teatavas geograafilises piirkonnas: — piiratakse oma äranägemisel kahe või rohkema ettevõtjani selliste ettevõtjate arvu, kellele on antud luba osutada tee- nust või tegutseda muul viisil kui objektiivsete, proport- sionaalsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide koha- selt, või — määratakse mitu konkureerivat ettevõtjat, kellel on muul viisil kui nimetatud kriteeriumide kohaselt teenuse osuta- mise või tegutsemise luba, või — antakse õigus- või haldusaktiga mis tahes ettevõtjale või ettevõtjatele muul viisil kui kõnealuste kriteeriumide kohaselt eeliseid, mis oluliselt mõjutavad teiste ettevõtjate võimalusi tegelda sama teenuse osutamise või tegevus- alaga samas geograafilises piirkonnas ja sisuliselt sama- väärsetel tingimustel; vahendaja – ettevõtja, kes tegutseb saatja ja universaalteenuse osutaja vahel postisaadetisi kogudes, vedades ja/või eelsortee- rides enne nende suunamist sama või muu riigi üldkasutata- vasse postivõrku; siseriiklik reguleeriv asutus – iga liikmesriigi asutus või asutused, millele liikmesriik usaldab muu hulgas käesoleva postidirek- tiivi kohaldamisalasse kuuluva reguleerimistegevuse; olulised nõuded – üldised mittemajanduslikud põhjused, mille tõttu liikmesriik võib olla sunnitud kehtestama postiteenuste osutamise tingimused. (1) Need eesmärgid on: kirjavahetuse konfidentsiaalsus, võrgu turvalisus ohtlike kaupade veol ning vajaduse korral andmekaitse, keskkonnakaitse ja regionaalpla- neerimine. Andmekaitse võib hõlmata isikuandmete kaitset, edastatud või salvestatud teabe konfidentsiaalsust ja eraelu puutumatuse kaitset. 2. TURU MÕISTE JA SEISUND POSTITEENUSTE TURUL (a) Geograafilise ja kaubaturu mõiste 2. 1. Asutamislepingu artiklitega 85 ja 86 keelatakse ühe või mitme ettevõtja ühisturuga kokkusobimatu tegevus, mis võib negatiivselt mõjutada liikmesriikidevahelist kaubandust, sisaldades konkurentsi takistamist, piiramist või moonuta- mist ja/või turgu valitseva seisundi kuritarvitamist ühisturul või selle olulises osas. Liikmesriikide territooriumid moodus- tavad eraldi geograafilised turud siseriikliku ning ka (1) Selle, ühenduse konkurentsiõiguse seisukohast olulise lause tähendust selgitatakse punktis 5. 3. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 179 sissetuleva rahvusvahelise posti kättetoimetamise osas, pea- miselt punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjate ainuõiguste ja pos- titeenuste osutamise suhtes kehtestatud piirangute tõttu. Iga geograafiline turg moodustab olulise osa ühisturust. “Asja- kohase turu” kindlaksmääramisel on sissetuleva rahvusvahe- lise posti päritoluriik ebaoluline. Otsepost kuulub kirjasaadetiste mõistesse. Aga otsepostisaa- detised ei sisalda isikustatud sõnumeid. Otsepost täidab konkreetsete ettevõtjate vajadust kommertsteadaannetega seotud teenuste järele, mis täiendab reklaami massiteabeva- hendite kaudu. Peale selle ei tarvitse otseposti saatjad eeldada sama lühikest, esimese klassi kirjatariifile vastavat kättetoi- metamisaega, nagu vajavad eespool nimetatud turuteenuseid kasutavad kliendid. Asjaolu, et mõlemad teenused ei ole alati omavahel vahetult asendatavad, viitab selgesti eristuvate tur- gude võimalusele. 2. 2. Kaubaturgude osas viitavad liikmesriikide eri tavad sellele, et mõnel juhul on vaja tunnustada mitut konkreetset turgu. Eri kaubaturgude eraldamine on muu hulgas asjakohane antud eri- või ainuõiguste seisukohast. Üksikjuhtude hindamise suhtes liikmesriigiti erineva turu- ja reguleerimisolukorra ja postidirektiiviga ettenähtud ühtlustatud raamistiku põhjal on komisjon põhimõtteliselt seisukohal, et on olemas arvukalt selgesti eristuvaid kaubaturge, nagu on posti ning näiteks otseposti ja rahvusvahelise posti kogumine, sorteerimine, transport ja kättetoimetamine. Komisjon võtab arvesse asja- olu, et need turud on paljudes liikmesriikides osaliselt või täielikult liberaliseeritud. Komisjon peab üksikjuhtude hin- damisel silmas järgmisi turge. 2. 4. Teised selgepiirilised turud on näiteks kullerpostiturg, doku- mendivahetusturg, samuti uute teenuste turg (tavateenustest küllaltki erinevad teenused). Toimingud, milles telekommu- nikatsioonitehnoloogiaid kombineeritakse postiteenuste tea- tavate osadega, võivad, kuid ei tarvitse olla uued teenused postidirektiivi tähenduses. Kuid need võivad siiski osutada tavapäraste teenuste kohandatavusele. 2. 3. Üldine kirjateenus käsitleb kirjasaadetiste kättetoimetamist saadetistele märgitud aadressidel. Dokumendivahetus erineb punktis 2. 3 nimetatud turust, sest ei hõlma transporditavate postisaadetiste kogumist ja adres- saadile kättetoimetamist. See hõlmab ainult vahendeid, seal- hulgas ajutiste ruumide ja transpordiga varustamist kol- manda isiku poolt, millega võimaldatakse käesoleva teenuse tellijatel postisaadetisi omavahel vahetades neid ise kätte toi- metada. Dokumendivahetuse kasutajad on kinnise kasutaja- rühma liikmed. See ei hõlma iseteenindamist, see tähendab postiteenuste osutamist posti saatva füüsilise või juriidilise isiku (sealhul- gas tütar- või allettevõtja) poolt. Samuti on mitme liikmesriigi tava kohaselt välja arvatud sel- lised postisaadetised, mida ei loeta kirjasaadetiseks, sest need koosnevad sama kirjaliku sõnumi identsetest koopiatest, mis erinevad üksteisest ainult adressaadi nime ja aadressi, mitte lisade, väljajäetud osade või muude märgete poolest. Sellised saadetised on ajakirjad, ajalehed, perioodikakataloogid ja nimetatud saadetistele lisatud või nendega seotud kaubad või dokumendid. Ka kullerpostiteenus erineb punktis 2. 3 nimetatud turust, kuna sisaldab põhiteenusega võrreldes lisandväärtust. (1) Peale postisaadetiste kiirema ja usaldusväärsema kogumise, transportimise ja kättetoimetamise iseloomustavad kuller- postiteenust mõned või kõik järgmised lisateenused: kätte- toimetamise tagamine kindlaks kuupäevaks; kogumine saatja aadressilt; isiklik kättetoimetamine adressaadile; või- malus muuta sihtkohta ja adressaati transiidi ajal; kättetoi- metamise kohta kinnituse andmine saatjale; seire ja jälgimi- ne; klientide isikustatud kohtlemine ja nõuetele vastava teenustevaliku pakkumine. Kliendid on põhimõtteliselt val- mis selle teenuse eest kõrgemat hinda maksma. Postidirek- tiiviga määratletud reserveeritavad teenused võivad sisaldada ettenähtud kaalu- ja hinnapiirangutega siseriikliku kirjavahe- tuse kiirendatud kättetoimetamist. (1) Komisjoni otsused 90/16/EMÜ (EÜT L 10, 12. 1. 1990, lk 47) ja 90/456/EMÜ (EÜT L 233, 28. 8. 1990, lk 19). 180 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd lugeda eri 2. 5. Ilma et see piirataks postidirektiivis esitatud reserveeritavate teenuste mõiste kohaldamist, võib üldise kirjateenusena tun- nustada konkreetsetele vajadustele vastavaid eri toiminguid, mis tuleks põhimõtteliselt turgudeks; posti kogumis- ja sorteerimisturud, posti transporditurg ja lõpuks posti kättetoimetamise turg (sisemaine ja sissetulev rahvus- vaheline post). Sellega seoses tuleb vahet teha eri kliendika- tegooriate vahel. Erakliendid nõuavad konkreetseid tooteid või teenuseid ühe integreeritud teenusena. Seevastu äriklien- did, kes esindavad suuremat osa punktis 4. 2 nimetatud ette- võtjate tuludest, taotlevad aktiivselt võimalusi lõppteenuse konkreetsete komponentide asendamiseks alternatiivsete lahendustega (teenuse kvaliteeditaseme ja/või üldkulude osas), mida mõnel juhul osutavad või teostavad eri ettevõt- jad alltöövõtulepingute alusel. Ärikliendid soovivad tasakaa- lustada iseteenindamise ja postiettevõtjate poolt osutatavate teenuste eeliseid ja halvemusi. Olemasolevad monopolid pii- ravad nende individuaalteenuste osutamist väljastpoolt, mida nad muidu piiraksid turutingimuste kohaselt. Turu tegelik olukord toetab seisukohta, et postisaadetiste kogumine, sor- teerimine, transport ja kättetoimetamine on eri turud. (1) Konkurentsiõigusele toetudes võib olla asjakohane eristada nelja turgu. (b) Turgu valitsev seisund 2. 6. Kuna enamikus liikmesriikides on punktis 4. 2 nimetatud postiettevõtja talle antud ainuõiguste tõttu ainus ettevõtja, kes kontrollib kogu liikmesriigi territooriumi hõlmavat üld- kasutatavat postivõrku, on sellisel ettevõtjal siseriiklikul kir- jasaadetiste jaotamise turul turgu valitsev seisund asutamis- lepingu artikli 86 tähenduses. Jaotamine on kasutajale osutatav teenus, mis võimaldab olulist mastaabisäästu ning kõnesolevat teenust osutaval ettevõtjal on suuremal osal juh- tudest turgu valitsev seisund ka posti kogumis-, sorteerimis- ja transporditurul. Peale selle on jaotusettevõtjal, eriti kui tema kasutuses on ka postiasutuse tööruumid, tähtis eelis, sest kasutajad peavad teda peamiseks postiettevõtteks, kuna ta on kõige silmatorkavam ning sellepärast loomulikult esi- mene valik. Peale selle hõlmab turgu valitsev seisund enami- kus liikmesriikides ka selliseid teenuseid nagu tähitud post või kättetoimetamise eriteenused ja/või mõned pakituru sek- torid. See on nii rahvusvahelise posti puhul, kui kogumise ja trans- pordiga tegeleb muu postiettevõtja kui kättetoimetaja. See on nii ka siseriikliku posti puhul, sest enamik postiettevõt- jaid laseb suurklientidel sorteerida partiiposti, alandades vas- tutasuks üldtariife. Posti deponeerimine ja kogumine ning makseviis on kõnealustel juhtudel samuti erinev. Suuremate ettevõtjate postiruume haldavad tihiti vahendajad, kes val- mistavad ette ja eelsorteerivad posti enne selle üleandmist üldpostiga tegelevale ettevõtjale lõplikuks jaotamiseks. Peale selle võimaldavad kõik postiettevõtjad teatavat liiki juurde- pääsu jaotamise lõppjärgus. Lisaks sellele võimaldavad kõik postiettevõtjad teatavat liiki juurdepääsu postivõrgu lõppjär- gus, näiteks lubades või isegi nõudes (sorteeritud) posti depo- neerimist ekspedeerimis- või sorteerimiskeskuses. See annab paljudel juhtudel parema usaldusväärsuse (teenuse kvalitee- di), vältides tõrkeallikaid postivõrgu algusjärgus. (c) Turgu valitsevas seisundis postiettevõtjate kohustu- sed 2. 7. Asutamislepingu artikli 86 punkti b teise lõigu kohaselt võib kuritarvitus olla asjakohase teenuse osutamise piiramine ettevõtja klientide kahjuks. Kui liikmesriik annab punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjale ainuõigused teenustele, mida ettevõtja ei osuta või osutab tingimustel, mis ei vasta klientide vaja- dustele samal viisil, nagu oleksid vastanud konkureerivate ettevõtjate teenused, sunnib liikmesriik nendele antud ainu- õiguse kasutamise kaudu neid piirama asjaomase teenuse osutamist, sest sel juhul on eraettevõtjatel neid teenuseid või- matu osutada. See kehtib eriti juhtudel, mil postiteenuse kait- seks vastuvõetud meetmed piiravad teiste konkreetsete tee- nuste osutamist konkreetsetel või naaberturgudel, näiteks kullerpostiturul. Komisjon on soovitanud mitmel liikmesrii- gil tühistada ainuõigustest tulenevad piirangud seoses rah- vusvaheliste kullerteenustega. (2) (1) Vaata komisjoni teadaannet asjakohase turu mõiste kohta ühenduse konkurentsiõiguse kohaldamisel (EÜT C 372, 9. 12. 1997, lk 5). (2) Vaata 13. joonealust märkust. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 181 rentsieeskirjade alusel. Lepinguosalised on selgitanud, et nende eesmärgiks on rahvusvahelise posti jaotamisega seo- tud õiglase hüvituse sisseseadmine, mis kajastaks paremini tegelikke kulusid ning tõstaks rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteeti. 2. 8. Põhjendamatu pakkumisest keeldumine on samuti asutamis- lepingu artikliga 86 keelatud kuritarvitus. Selline käitumine kutsub esile teenuse piiramise artikli 86 b punkti teise lõigu tähenduses ning juhul, kui seda kohaldatakse ainult mõne kasutaja suhtes, põhjustab diskrimineerimise, mis on vastu- olus artikli 86 punkti c teise lõiguga, mille kohaselt ei tohi samaväärsete tehingute suhtes kohaldada erinevaid tingimu- si. Enamikus liikmesriikides võimaldavad punktis 4. 2 nime- tatud ettevõtjad vahendajatele juurdepääsu oma postivõrgu eri juurdepääsupunktides. Juurdepääsutingimused, eelkõige kohaldatavad tariifid, on siiski sageli konfidentsiaalsed ning võivad soodustada diskrimineerivate tingimuste kohalda- mist. Liikmesriigid peaksid tagama, et nende postiteenistust käsitlevad õigusaktid ei annaks postiettevõtjatele võimalust põhjendamatult diferentseerida kohaldatavaid tingimusi ega jätaks kõrvale teatavaid ettevõtteid. Teine võimaliku kuritarvituse liik hõlmab selgelt ebatõhusat teenindust ja tehnilise arengu kasutamata jätmist. See kah- justab kliente, kes ei saa teha valikut alternatiivsete pakku- jate vahel. Näiteks 1994. aastal komisjonile koostatud aruanne (1) näitas, et liikmesriikide üldkasutatava postivõrgu ettevõtjad, kellel puudus konkurents, ei ole alates 1990. aas- tast teinud mõõtmete ja kaalude standardiseerimisel märki- misväärseid edusamme. Aruandest selgus veel, et mõned postiettevõtjad kasutasid reserveeritud ja reserveerimata tee- nuste vahel varjatud ristsubsideerimist (vaata punktid 3. 1 ja 3. 4), mis selle uurimuse põhjal selgitab enamikku liikmesrii- kidevahelistest hinnaerinevustest 1994. aastal. Sellega karis- tatakse eriti kodutarbijaid, kelle suhtes ei kehti allahindlus- kavad, sest nad kasutavad vajalikust kõrgema hinnatasemega reserveeritud teenuseid. Esitatud näited viitavad võimalusele, et ettevõtjad, kellele antakse eri- või ainuõigused, võivad lasta teenuse kvaliteedil langeda (2) ega astu vajalikke samme selle parandamiseks. Sellistel juhtudel võib komisjon olla sunnitud meetmeid võtma punktis 8. 3 selgitatud tingimusi arvestades. Rahvusvaheliste postiteenuste osas näitas eespool nimetatud uurimus, et nende teenuste kvaliteeti on vaja oluliselt tõsta, et see vastaks klientide, aga esmajoones nende koduklientide vajadustele, kellel ei ole võimalik neid teenuseid asendada kullerteenuste ega faksiimilesidega. Sõltumatud mõõtmised 1995. ja 1996. aastal näitasid, et teenuse kvaliteet paranes võrreldes 1994. aastaga. Need mõõtmised kehtivad siiski ainult esimese klassi posti suhtes ning kõige uuemad mõõt- mised näitavad, et kvaliteet on jälle veidi langenud. Ühenduse üldkasutatava postivõrgu ettevõtjate enamik on komisjonile teatanud lõppmakseid käsitlevast lepingust, et komisjon annaks sellele hinnangu asutamislepingu konku- (1) UFC – Que Choisir, Postiteenused Euroopa Liidus, aprill 1994. (2) Paljudes liikmesriikides võisid kasutajad veel mõnekümne aasta eest kindlad olla, et said hommikul postitatud tüüpkirjad õhtul kätte. Edaspidi täheldatakse teenuse kvaliteedi pidevat langust, eeskätt vähe- nes posti kohalekannete päevane arv viielt ühele (või kahele mõnes Euroopa Liidu linnas). Postiorganisatsioonide ainuõigused soodusta- sid kvaliteedilangust, sest takistasid teiste ettevõtjate turuletulekut. Sellest tulenevalt ei suutnud postiorganisatsioonid hüvitada palga- tõuse ja töötundide arvu vähenemist uusaegse tehnoloogia rakenda- mise abil, nagu seda tegid ettevõtjad konkurentsile avatud majandus- harudes. 2. 9. Turgu valitseval ettevõtjal on õigus kaitsta oma seisundit võistlejatega konkureerides, kuid samal ajal on tal erikohus- tus hoiduda vähendamast turul säilinud konkurentsi. Turult kõrvaldavat tegevust võib suunata juba turulolevate konku- rentide vastu või kasutada eesmärgiga takistada uustulnukate turulepääsu. Sellise ebaseadusliku käitumise näideteks on: keeldumine lepingust kui konkurendi elimineerimise vahend ettevõtjale, kes on toote ainus või valitsev tarneallikas või kes kontrollib juurdepääsu olulisele tehnoloogiale või infrastruk- tuurile; turuvallutuslik hinnakujundus ja valiv hindade alan- damine (vaata 3. jaotis); eksklusiivsed turustuskokkulepped; diskrimineerimine osana laialdasemast monopoliseerimis- mudelist, mis on mõeldud konkurentide välistamiseks; eks- klusiivsed mahahindluskavad. 182 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd 3. RISTSUBSIDEERIMINE (b) Tagajärjed (a) Põhimõtted 3. 1. Ristsubsideerimine tähendab, et ettevõtja suunab või jaotab kõik ühe geograafilise või tooteturu tegevuskulud või osa nendest tegevusele teisel geograafilisel või tooteturul. Teata- vatel asjaoludel võib ristsubsideerimine postisektoris, kus peaaegu kõik ettevõtjad pakuvad reserveeritud ja reserveeri- mata teenuseid, moonutada konkurentsi ja viia konkurentide lüüasaamisele pakkumiste tõttu, mis ei tulene tõhususest (sealhulgas mitmekülgsussääst) ja jõudlusest, vaid ristsubsi- deerimisest. Kõlvatut konkurentsi tekitava ristsubsideerimise vältimine on postisektori arenguks hädavajalik. 3. 2. Ristsubsideerimine ei moonuta konkurentsi juhul, kui reser- veeritud tegevuse kulud subsideeritakse teiste reserveeritud teenuste tuluga, sest kõnealuse tegevuse puhul ei saa olla konkurentsi. Seda subsideerimisviisi võib mõnikord vaja olla, et võimaldada punktis 4. 2 nimetatud postiettevõtjatel täita kohustust osutada teenust üldiselt ja kõigile ühesugus- tel tingimustel. (1) Näiteks kasumit mittetootvat posti kätte- toimetamist maapiirkondades subsideeritakse kasumist, mis on saadud kasumit tootvast kättetoimetamisest linnapiirkon- dades. Sama võib öelda juhul, kui reserveeritud teenuste osu- tamist subsideeritakse tuludest, mis on saadud konkurentsile avatud tegevusest. Peale selle ei ole reserveerimata teenuste vaheline ristsubsideerimine iseenesest kuritarvitamine. 3. 3. Seevastu tuleks konkurentsile avatud teenuste subsideerimist reserveeritud teenuste kuludest pidada konkurentsi moonu- tamiseks artikli 86 tähenduses. See võiks tähendada, et ette- võtja kuritarvitab oma ühenduses turgu valitsevat seisundit. Peale selle peaksid monopoolsete teenuste kasutajad kandma kulud, mis ei ole seotud kõnealuste teenuste osutamisega. Sellest olenemata võivad ka turgu valitsevad ettevõtjad võis- telda hindade pärast või parandada rahavoogu ja katta vähe- malt osaliselt oma püsikulud (üldkulud), kui hinnad ei ole ülimadalad või kui need ei ole vastuolus asjakohaste siseriik- like või ühenduse määrustega. 3. 4. Ristsubsideerimisele viidatakse punktis 2. 7: turgu valitsevas seisundis postiettevõtjate kohustused. Punktis 4. 2 nimetatud postiettevõtjad ei tohiks kasutada reserveeritud valdkonnast saadavat tulu konkurentsile avatud valdkondadega seotud tegevuse ristsubsideerimiseks. Selline tegevus võiks takista- da, piirata või moonutada konkurentsi reserveerimata vald- konnas. Mõnel põhjendatud juhul, kui artikli 90 lõikega 2 ei ole sätestatud teisiti, võib ristsubsideerimise lugeda õiguspä- raseks, näiteks kultuurisaadetiste puhul, (2) kuni ristsubsidee- rimist kohaldatakse diskrimineerimata, või seoses eriteenus- tega isikutele, kes on sotsiaalselt, meditsiiniliselt või majanduslikult ebasoodsas olukorras. Vajaduse korral teatab komisjon, milliseid muid erandeid asutamisleping võimaldab teha. Kõigil muudel juhtudel, võttes arvesse punktis 3. 3 esi- tatud viiteid ning raskusi üldkulude jaotamisel, peaks punk- tis 4. 2 nimetatud ettevõtja poolt pakutud konkureerivate teenuste hind põhimõtteliselt vastama vähemalt teenuse osu- tamise keskmistele kogukuludele. See tähendab, et kaetakse otsesed kulud ja asjakohane osa ettevõtja kaudsetest ja üld- kuludest. Asjakohase osa kindlaksmääramisel tuleks kasu- tada objektiivseid kriteeriume, nagu maht, aja(tööjõu)kasu- tus või kasutamise intensiivsus. Kui ristsubsideerimise korral kasutatakse kriteeriumina teenuste käivet, tuleks silmas pidada asjaolu, et vastava tegevuse käive hoitakse sellisel juhul kunstlikult madalal. Nõudlusest mõjutatavaid tegureid, nagu tulud või kasum, mõjutavad omakorda ülimadalad hin- nad. Kui teenuseid pakutaks süstemaatiliselt ja valivalt kesk- mistest kogukuludest madalama hinnaga, uuriks komisjon üksikjuhtumitena seda küsimust, võttes aluseks artikli 86 või artikli 86 koostoimes artikli 90 lõikega 1 või artikli 92. 4. AVALIKUD ETTEVÕTJAD JA ERI- VÕI AINUÕIGUSED 4. 1. Asutamislepinguga nähakse ette, et avalike ettevõtjate ja nende ettevõtjate suhtes, kellele liikmesriigid annavad eri- või ainuõigused, ei tohi liikmesriigid kehtestada ega säilitada mingeid meetmeid, mis on vastuolus asutamislepingus (1) Vaata postidirektiivi 16. ja 28. põhjendust ning 5. peatükki. (2) Ülemaailmse postiliidu kohaselt on need “vaimse tööga seotud too- ted”, mille hulka kuuluvad raamatud, ajalehed, perioodikaväljaanded ja ajakirjad. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 183 sisalduvate eeskirjadega (artikli 90 lõige 1). Ettevõtja – mis tahes füüsiline või juriidiline isik, kes tegeleb majandusega, olenemata tema õiguslikust seisundist ja rahastamisviisist. Postisaadetiste kogumine, sorteerimine, transportimine ja kättetoimetamine on majandustegevuse vormid ning nen- dega seotud teenuseid osutatakse tavaliselt tasu eest. 5. TEENUSTE OSUTAMISE VABADUS Avalikud ettevõtjad – kõik institutsioonid, mille suhtes riigi- asutused võivad omandiõiguse, rahalise osaluse või neid ette- võtjaid reguleerivate eeskirjade alusel otseselt või kaudselt kasutada valitsevat mõju. (1) Ametivõimude puhul eelda- takse valitsevat mõju ennekõike juhul, kui neile kuulub otse või kaudselt oluline osa ettevõtja märgitud kapitalist, kui nad kontrollivad enamust ettevõtja väljalastud aktsiatega määra- tud häältest või võivad ametisse nimetada üle poole ettevõtja haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmetest. Selliseks ettevõtjaks loetakse organit, mis on liikmesriigi riigiasutuse osa ning osutab organiseeritud postiteenuseid kolmandatele isikutele tasu eest. Ettevõtjad, kellele on antud eri- või ainu- õigused, võivad artikli 90 lõike 1 kohaselt olla nii avalikud kui ka eraettevõtjad. 4. 2. Siseriiklikud õigusaktid, mis käsitlevad postiettevõtjaid, kel- lele liikmesriigid on andnud eri- või ainuõigused teatavate postiteenuste osutamiseks, on asutamislepingu artikli 90 lõike 1 tähenduses meetmed ja neid tuleb hinnata asutamis- lepingu sätete alusel, millele viidatakse kõnealuses artiklis. Peale liikmesriikidele artikli 90 lõike 1 alusel pandud kohus- tuste kohaldatakse avalike ettevõtjate ja eri- või ainuõigus- tega ettevõtjate suhtes artikleid 85 ja 86. (a) Põhimõtted 5. 1. Teatavat liiki postisaadetiste kogumise, kaasa arvatud avaliku kogumise, transportimise ja kättetoimetamisega seotud eri- või ainuõiguste andmine ühele või mitmele punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjale piirab paratamatult nii teistes liikmes- riikides asuvate ettevõtjate võimalusi osutada selliseid teenu- seid kui ka nende ettevõtjate võimalusi, kelle asukoht on kõnealuses liikmesriigis. See piirang on piiriülese iseloo- muga, sest nende postisaadetiste adressaadid või saatjad, mida kõnealused ettevõtjad töötlevad, asuvad teistes liikmes- riikides. Tegelikkuses sisaldavad postiteenuste osutamise pii- rangud asutamislepingu artikli 59 tähenduses (2) keeldu edastada teatavat liiki postisaadetisi teistesse liikmesriikides- se, mis kehtib ka vahendajate suhtes, ning rahvusvahelise posti kättetoimetamise keeldu. Postidirektiiviga sätestatakse põhjendatud piirangud postiteenuste osutamisele. 5. 2. Artikliga 66, kohaldatakse Postiteenuste puhul tõlgendatuna koostoimes asutamislepingu artiklitega 55 ja 56, sätestatakse erandid artiklist 59. Et tege- mist on eranditega aluspõhimõttest, tuleb neid tõlgendada piiravana. erandit artikli 55 alusel ainult eri liiki posti transpordi ja kättetoime- tamise suhtes; see on kohtu- või haldusmenetluste käigus tekkinud, kas või ajutiselt avaliku võimu teostamisega seo- tud post, eelkõige kohtu- või haldusmenetlustega seotud tea- tised. Üldiste huvide kaitsmiseks võib selliste saadetiste trans- liikmesriigi portimise ja (vaata territooriumil punkt 5. 5). Teisi asutamislepingu erandite tingimusi, mida kõnealustes sätetes loetletakse, tavaliselt postiteenuste puhul ei täideta. Sellised teenused ei ole iseenesest ohtlikud avali- kule korrale ega rahva tervisele. kättetoimetamise kehtestada suhtes litsentsimisnõude 4. 3. Enamikus liikmesriikides kohaldatakse eri- ja ainuõigusi tee- nuste suhtes, nagu teatavate postisaadetiste kogumine, trans- portimine ja kättetoimetamine, aga ka kõnesolevate teenuste osutamisviisi suhtes, näiteks ainuõiguse suhtes paigaldada postkastid avalikult kasutatavate teede äärde või välja anda kõnealuse riigi nime kandvaid postmarke. 5. 3. Euroopa Kohtu pretsedendiõigus võimaldab põhimõtteliselt veelgi erandeid kohustuslike nõuete põhjal, kui need kind- lustavad muude kui üldiselt oluliste majandushuvide täitmi- se, kui neid rakendatakse kedagi diskrimineerimata ning kui need on asjakohased ja vastavuses taotletava eesmärgiga. Olulised nõuded postiteenuste osas, mida komisjon käsitleb (1) Komisjoni direktiiv 80/723/EMÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äri- ühingute vaheliste finantssuhete läbipaistvuse kohta (EÜT L 195, 29. 7. 1980, lk 35). (2) Artiklist 59 tulenevate põhimõtete üldist selgitust vaata komisjoni tõlgendusteatisest, milles käsitletakse teenuste piiriülest vaba liikumist (EÜT C 334, 9. 12. 1993, lk 3). 184 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd postiteenuste osutamise vabaduse põhjendatud piirangute- na, oleksid kõnealuses valdkonnas võetud ühtlustamismeet- metele vastav andmekaitse, kirjavahetuse konfidentsiaalsus, võrgu turvalisus ohtlike kaupade veol ning keskkonnakaitse ja regionaalplaneerimine, kui see on asutamislepingu sätete kohaselt õigustatud. Seevastu ei pea komisjon õigustatuks postiteenuste osutamise vabaduse piiramist tarbijakaitse ees- märkidel, sest selle üldhuvinõude täitmist on võimalik tagada heade kaubandustavade ja tarbijakaitsealaste üldiste õigusak- tidega. Postiteenuste osutamise vabadus on klientidele kasu- likum juhul, kui universaalteenuse osutamise kohustused on postidirektiivi alusel täpselt määratletud ja täidetavad. 5. 4. Komisjon on seetõttu seisukohal, et iga rahvusvaheliste pos- titeenuste osutamist piirava eri- või ainuõiguse säilitamist tuleb põhjendada asutamislepingu artiklite 90 ja 59 alusel. Käesoleval ajal on eri-või ainuõigused, mis kehtivad reservee- ritud teenuste suhtes üksnes postidirektiiviga määratletud ulatuses, artikli 90 lõike 2 alusel esmapilgul põhjendatud. Väljaminev rahvusvaheline post on mõnes liikmesriigis, nagu Taanis, Hollandis, Soomes, Rootsis ja Ühendkuningrii- gis, de jure või de facto liberaliseeritud. (b) Tagajärjed 5. 5. Postidirektiivis sisalduvate meetmete vastuvõtmine nõuab liikmesriikidelt postiteenuste reguleerimist. Kui liikmesriigid piiravad postiteenuseid, et tagada universaalteenuse ja olu- liste nõuete täitmise kohustust, peab asjakohaste määruste sisu vastama taotletavale eesmärgile. Kohustuste täitmine tuleks üldreeglina tagada klassilitsentside ja deklareerimis- korraga, mille kohaselt postiteenuseid osutavad ettevõtjad esitavad oma nime, õigusliku vormi, ametinimetuse ja aad- ressi ning avalikkusele pakutavate teenuste lühikirjelduse. Üksiklitsentse tuleks anda ainult konkreetsetele postiteenus- tele, kui tõendatakse, et väiksemate piirangutega kord ei taga kõnesolevate eesmärkide saavutamist. Liikmesriikidelt võib nõuda, et nad teataksid komisjonile iga üksikjuhtumi puhul vastu võetud meetmetest, et komisjon saaks hinnata nende proportsionaalsust. 6. LIIKMESRIIKIDE POOLT VASTU VÕETUD MEETMED (a) Põhimõtted 6. 1. Liikmesriikidel on vabadus määratleda, millised on üldhuvi- teenused, anda nende osutamiseks vajalikud eri- või ainuõi- gused, reguleerida nende juhtimist ja neid vajaduse korral siiski asutamislepingu rahastada. Liikmesriigid ei artikli 90 lõike 1 alusel avalike ettevõtjate ja nende ettevõt- jate suhtes, kellele nad on andnud eri- või ainuõigused, keh- testada ega säilitada meetmeid, mis on vastuolus asutamis- lepinguga, eriti selle konkurentsieeskirjadega. tohi (b) Tagajärjed 6. 2. Üldine kogumis- ja jaotusvõrk ei anna punktis 4. 2 nimeta- tud ettevõtjale märkimisväärseid eeliseid mitte ainult reser- veeritud või universaalteenuse mõistega hõlmatavate libera- liseeritud teenuste, vaid ka muude kui universaalteenuste pakkumisel. Keeldu artikli 90 lõike 1 alusel, tõlgendatuna koostoimes artikli 86 punktiga b, kohaldatakse valitseva sei- sundi objektiivse põhjenduseta kasutamise suhtes ühel turul, et saavutada turuvõim kõnealusest turust selgelt erinevatel, kuid sellega seotud turgudel või naaberturgudel, kusjuures on olemas konkurentsi kõrvaldamise oht kõnesolevatel tur- gudel. Riikides, kus kirjasaadetiste kohalik kättetoimetamine on liberaliseeritud, näiteks Hispaanias, ja monopoli on pii- ratud linnadevahelise transpordi ja kättetoimetamiseni, oleks turgu valitseva seisundi kasutamine monopoli laiendamiseks viimati mainitud turult esimesele asutamislepingu sätetega kokkusobimatu, kui laiendamisel puudub konkreetne põh- jendus ning kui see varem ei ohustanud üldise majandushuvi teenuste toimimist. Komisjon on seisukohal, et liikmesriiki- del oleks vaja teatada komisjonile igast eri- või ainuõiguse laiendamisest ja selle põhjendustest. 6. 3. Postiteenuste osutamise piirangud võivad avaldada mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele, sest muude kui punk- tis 4. 2 nimetatud ettevõtjate pakutavad postiteenused võivad hõlmata postiteenuseid teistesse liikmesriikidesse või teisest 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 185 liikmesriigist ning piirangud võivad takistada ettevõtjate rah- vusvahelisi toiminguid teistes liikmesriikides. erand. Artikleid 92 ja 93 kohaldatakse postiteenuste suhtes, ilma et see piiraks artikli 90 lõike 2 kohaldamist. (2) 6. 4. Nagu on selgitatud punkti 8b alapunktis vii, peavad liikmes- riigid jälgima juurdepääsutingimusi ning eri- ja ainuõiguste kasutamist. Nad ei pea selleks tingimata asutama uusi asutu- si, kuid nad ei tohiks anda punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjale (1) ega kõnesoleva ettevõtjaga (õiguslikult, halduslikult või struktuuriliselt) seotud asutusele järelevalveõigust antud ainuõiguste kohaldamise üle ja postiettevõtjate tegevuse üle üldiselt. Turgu valitsevas seisundis ettevõtjale ei tohi anda selliseid volitusi konkurentide suhtes. Järelevalve teostaja sõl- tumatus kõigist ettevõtjatest, kelle üle järelevalvet teostatak- se, on oluline nii teoorias kui praktikas. Asutamislepinguga ettenähtud kahjustamata konkurentsi süsteemi saab tagada ainult juhul, kui kõigile ettevõtjatele tagatakse võrdsed või- malused, sealhulgas tundliku äriteabe konfidentsiaalsus. Lubada ettevõtjal kontrollida konkurentide deklaratsioone, anda ettevõtjale õigus teostada järelevalvet konkurentide tegevuse üle või osaleda litsentside andmises tähendab, et selline ettevõtja saab ärialast teavet konkurentide kohta ja selle kaudu võimaluse mõjutada kõnesolevate konkurentide tegevust. Artikli 93 lõike 3 kohaselt on liikmesriigid kohustatud komis- jonile heakskiitmiseks teatama kõigist abi andmise või olema- solevate abikokkulepete muutmise kavadest. Peale selle peab komisjon jälgima abi, mille andmise ta on eelnevalt heaks kiit- nud või mille andmist alustati enne asutamislepingu jõustu- mist või asjaomase liikmesriigi ühinemist. Kõik universaalteenuse osutajad kuuluvad praegu komisjoni 25. juuni 1980. aasta direktiivi 80/723/EMÜ liikmesriikide ja riigi osalusega äriühingute vaheliste finantssuhete läbipaist- vuse kohta, (3) viimati muudetud direktiiviga 93/84/EMÜ, (4) reguleerimisalasse. Peale punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjate suhtes kehtiva üldise raamatupidamisarvestuse avalikkuse nõude, nagu seda käsitletakse punkti 8b alapunktis vi, peavad liikmesriigid seega tagama, et nende ja kõnesolevate ettevõt- jate vahelised finantssuhted oleksid direktiivi nõuetele vasta- valt avalikud ning et oleksid täpselt esitatud järgmised and- med: 7. POSTIETTEVÕTJAD JA RIIGIABI a) vahetult kättesaadavaks tehtud riiklikud vahendid, sealhul- gas maksuvabastused või maksuvähendused; (a) Põhimõtted b) muude avalike ettevõtjate või finantsinstitutsioonide vahendusel kättesaadavaks tehtud riiklikud vahendid; Kui mõned punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjad on äärmiselt tulutoovad, siis enamik näib töötavat kas finantspuudujäägiga või säästuläve lähedal, kusjuures postiettevõtjate majandustu- lemusi kajastavat infot on vähe, sest suhteliselt väike osa ette- võtjaid avaldab regulaarselt auditeeritavale standardile vasta- teavet. Teatavaid postiteenuseid rahastatakse siiski vat otsetoetustega subsiidiumide vormis või kaudselt maksuva- bastustena, kuid tegelikud summad ei ole alati läbipaistvad. c) kõnealuste riiklike vahendite kasutamise tegelik eesmärk. Komisjon peab riiklike vahendite kättesaadavaks tegemise all silmas esmajoones järgmist: a) tegevuskahjumi tasaarvestus; Asutamislepingu alusel vastutab komisjon artikli 92 jõusta- mise eest, mille kohaselt on ühenduse liikmesriikide vahelist kaubandust mõjutav riigiabi ühisturuga kokkusobimatu, välja arvatud teatavatel asjaoludel, kui antakse või võidakse anda b) kapitali eraldamine; (2) Kohtuasi C-387/92 Banco de Credito Industrial v. Ayuntamiento (1) Vaata eelkõige kohtuasja C-18/88 RTT v. GB-Inno-BM [1991] ECR I-5981, punktid 25–28. Valencia [1994] ECR I-877. (3) EÜT L 195, 29. 7. 1980, lk 35. (4) EÜT L 254, 12. 10. 1993, lk 16. 186 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd c) tagastamatud toetused või sooduslaenud; riigiabi, mis tuleneb erandist, mis on antud artikli 92 lõikes 1 sätestatud keelust artikli 90 lõike 2 alusel. (2) d) finantseelistuste andmine tulu loovutamise või võlasum- made hüvitamise kaudu; e) kasutatud riiklikelt vahenditelt normaalkasumi eeldamine; 8. ÜLDISE MAJANDUSHUVI TEENUSED f) ametiasutuste kehtestatud finantskohustuste hüvitamine. (a) Põhimõtted (b) Artiklite 90 ja 92 kohaldamine Komisjonil on palutud tutvuda terve rea maksusoodustuste- ga, mis on antud ühele postiettevõtjale asutamislepingu artikli 92 koostoimes artikliga 90 põhjal. Komisjon püüdis kontrollida, kas seda eelistatud maksustamisviisi saaks kasu- tada kõnesoleva ettevõtja toimingute ristsubsideerimiseks konkurentsile avatud sektorites. Sel ajal ei olnud postiettevõt- jal veel analüütilist kuluarvestussüsteemi, mis oleks võimalda- nud komisjonil vahet teha reserveeritud toimingute ja konku- reeriva tegevuse vahel. Seetõttu määras komisjon selles valdkonnas tehtud uurimistulemuste põhjal kindlaks lisaku- lud, mis asjaomane postiettevõtja kandis seoses universaaltee- nuse osutamise kohustusega, ja võrdles neid maksusoodustus- tega. Komisjon järeldas, et kulud ületavad soodustusi ning otsustas seega, et uuritav maksusüsteem ei vii asjaomase ette- võtja konkureerivates valdkondades. (1) ristsubsideerimiseni toimingute Väärib märkimist, et komisjon kutsus oma otsuses asjaomast liikmesriiki üles tagama, et postiettevõtja võtab kasutusele analüütilise kuluarvestussüsteemi, ja nõudis aastaaruande esi- tamist, mis võimaldaks kontrollida ühenduse õiguse täitmist. 8. 1. Asutamislepingu artikli 90 lõige 2 võimaldab anda erandi asutamislepingu eeskirjadest, kui nende eeskirjade kohalda- mine takistab õiguslikult või tegelikult punktis 4. 2 nimeta- tud postiettevõtjatele pandud konkreetse ülesande täitmist üldise majandushuvi teenuse osutamisel. Ilma et see piiraks liikmesriikide õigusi üldhuviteenustega seotud erinõuete määratlemisel, hõlmab see ülesanne eeskätt üleriikliku ava- liku universaalse postiteenuse osutamist ja säilitamist, juur- depääsu tagamist avalikule postivõrgule sobivate, efektiivsete ja läbipaistvate hindadega, mõistliku pikkusega vahemaa ja sealhulgas postisaadetiste piisavate kogumist üldkättesaadavatest postkastidest või kogu terri- tooriumi katvatest kogumispunktidest ning kõnealuste pos- tisaadetiste kättetoimetamist ettenähtud aadressil õigeks ajaks, samuti ka sellega seotud teenuseid, mis on regulatiiv- sete meetmetega antud kõnesolevatele ettevõtjatele kindlaks- määratud kvaliteediga universaalseks kättetoimetamiseks. Universaalteenused peavad arenema kooskõlas sotsiaalse, majandusliku ja tehnilise keskkonnaga ja kasutajate nõud- mistega. lahtiolekuaegadega, Üldhuvi eesmärgil peab ühenduses olema kättesaadav tõeli- selt integreeritud avalik postivõrk, mis võimaldab tõhusat teaberinglust ning soodustab selle kaudu ühelt poolt Euroopa tööstuse konkurentsivõimet ja kaubanduse arengut ning suuremat ühtekuuluvust liikmesriikide ja eri piirkon- dade vahel ning teiselt poolt Euroopa Liidu kodanike sot- siaalsete kontaktide paranemist. Reserveeritud valdkonna mõiste määratlemisel tuleb arvesse võtta üldise majandus- huvi teenuse osutamiseks vajalikke rahalisi vahendeid. Esimese astme kohus kinnitas komisjoni otsuse ja tõdes, et kõnesolevale postiettevõtjale tehtud maksusoodustused on 8. 2. Kõnesoleva avaliku võrgu säilitamise ja täiendamise rahali- sed vahendid saadakse siiski peamiselt punktis 2. 3 nimeta- tud tegevusest. Praegu, mil ühenduse tasandil ei ole toimu- nud ühtlustamist, on suurem osa liikmesriike määranud (1) Kohtuasi NN 135/92, EÜT C 262, 7. 10. 1995, lk 11. (2) Kohtuasi T-106/95 FFSA v. komisjon [1997] ECR II-229. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 187 monopoli piirid kindlaks saadetise kaalust lähtudes. Mõned liikmesriigid kohaldavad kombineeritud kaalu- ja hinnapii- rangut, kusjuures üks liikmesriik kohaldab üksnes hinnapii- rangut. Teabest, mis komisjon on kogunud postivoogudest saadud tulude kohta liikmesriikides, näib järelduvat, et erandlike asjaolude puudumise korral võiks eri- või ainuõi- guste säilitamisest kõnealusel turul olla küllalt, et tagada ava- liku postivõrgu täiustamine ja säilitamine. Postidirektiiviga ühtlustatakse teenused, mille osutamiseks võivad liikmesriigid reserveerida ainu- või eriõigused ulatu- ses, mis on vajalik selleks, et tagada universaalteenuse säili- tamine. Eri- või ainuõiguste piires, mis liikmesriigid annavad seoses kõnealuse teenusega, tuleb seda teenust üksikjuhtu- mite hindamisel käsitada eraldi tooteturuna, eelkõige otse- posti, sissetuleva rahvusvahelise posti kättetoimetamise või posti kogumise, sorteerimise ja transportimise valdkonnas. Komisjon võtab arvesse asjaolu, et need turud on paljudes liikmesriikides osaliselt või täielikult liberaliseeritud. 8. 3. Konkurentsieeskirjade ja muude asjakohaste postisektorit käsitlevate asutamislepingu eeskirjade kohaldamisel võtab komisjon kaebuse korral või omal algatusel arvesse postidi- rektiiviga sätestatud ühtlustatud mõistet, kui ta hindab, kas reserveeritud valdkonna ulatus on õigustatud artikli 90 lõike 2 alusel. Lähtutakse eeldusest, et eri- või ainuõigused on reserveeritud valdkonna postidirektiiviga määratletud ulatuses artikli 90 lõike 2 alusel esmapilgul õigustatud. Sel- lest eeldusest võib siiski loobuda, kui juhtumi asjaolud näi- tavad, et piirang ei vasta artikli 90 lõikega 2 ettenähtud tingimustele. (1) klientide kuritarvitada kindlaks määrata. Kaks peamist otsepostiga seotud asjaolu seisnevad selle võimaluses tarifitseerimis- ja liberaliseerimiseeskirju (reserveeritud saa- detisi toimetavad kätte alternatiivsed ettevõtjad, nagu need oleksid reserveerimata otsepostisaadetised), et mööda hiilida punktis 8. 2 nimetatud reserveeritud teenustest. Tõendusma- terjal Hispaaniast, Itaaliast, Madalmaadest, Austriast, Root- sist ja Soomest, kes ei piira otsepostiteenuseid, ei ole veel täielik ega võimalda anda lõplikku üldhinnangut. Seda mää- ramatust silmas pidades peetakse ajutiselt vajalikuks käsit- leda iga üksikjuhtu eraldi. Kui konkreetsed asjaolud nõuavad ning ilma et see piiraks punkti 8. 3 kohaldamist, võivad liik- mesriigid säilitada teatavad olemasolevad otsepostipiirangud või võtta kasutusele litsentsimise, et ära hoida postisaadetiste liikumise kunstlikku moonutamist ja tulude olulist kõiku- mist. 8. 5. Sissetuleva rahvusvahelise posti kättetoimetamise puhul vaa- datakse praegu läbi süsteem, mis hõlmab lõppmakseid, mil- lega postisaadetiste päritoluliikmesriigi postiettevõtja hüvi- tab rahvusvahelise posti kättetoimetamise liikmesriigi postiettevõtjale, et kohandada paljudel juhtudel liiga mada- lad lõppmaksed tegelike kättetoimetamiskuludega. Ilma et see piiraks punkti 8. 3 kohaldamist, võivad liikmes- riigid säilitada teatavad olemasolevad sissetuleva rahvusva- helise posti kättetoimetamispiirangud, (2) et ära hoida posti kunstlikku liikumist mujale, mis vähendaks rahvusvahelise posti osa ühenduse postisaadetiste liikumises. Sellised piiran- gud võivad kehtida ainult reserveeritud valdkonna teenus- tega hõlmatavate postisaadetiste suhtes. Üksikjuhtudega seo- arvesse tud asjakohaseid konkreetseid asjaolusid liikmesriikides. hindamisel komisjon olukorra võtab 8. 4. Otsepostitusturu arengutempo on siiski liikmesriigiti erinev ning seetõttu on komisjonil raske käesoleval etapil liikmes- riikide kõnealuse teenusega seotud kohustusi üldises vormis 8. 6. Paljudes liikmesriikides on postiettevõtjad avanud või ava- vad praegu postisaadetiste kogumis-, sorteerimis- ja trans- pordituru üha rohkem kolmandatele isikutele. Võttes arves- se, et avamine võib olenevalt olukorrast eri liikmesriikides (1) Artikli 90 lõikega 2 sätestatud erandi kohaldamise piirangute kohta vaata Euroopa Kohtu seisukohta järgmistes kohtuasjades: kohtuasi C-179/90, Merci convenzionali porto di Genova v. Siderurgica Gab- rielli [1991] ECR I-1979; kohtuasi C-41/90 Klaus Höfner ja Fritz Elser v. Macroton [1991] ECR I-5889. (2) See võib kehtida eelkõige ühest liikmesriigist lähetatavate postisaade- tiste suhtes, mis äriühingud on saatnud teise liikmesriiki, et kõne- aluse liikmesriigi postiettevõtja toimetaks need üldkasutatavasse pos- tivõrku. 188 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd mõjutada tulusid eri viisil, võivad teatavad liikmesriigid juhul, kui see on vajalik konkreetsete asjaolude tõttu ja ilma et see piiraks punkti 8. 3 kohaldamist, säilitada teatavad ole- masolevad piirangud seoses postisaadetistega, mille kogumi- se, sorteerimise ja transpordiga tegelevad vahendajad, (1) et võimaldada punktis 4. 2 nimetatud ettevõtja vajalikku ümberstruktureerimist. Siiski tuleks selliseid piiranguid kohaldada põhimõtteliselt ainult olemasolevate monopoli- dega hõlmatavate postisaadetiste suhtes, need ei tohiks keh- tida asjaomases liikmesriigis juba vastuvõetu suhtes ning peaksid olema kooskõlas postivõrgule mittediskrimineeriva juurdepääsu põhimõttega, mis on sätestatud punkti 8b ala- punktis vii. tagama, et kõnealuses korras sätestatud tingimused oleksid läbipaistvad, objektiivsed ja mittediskrimineerivad ning et iga keeldumise korral oleks olemas tõhus kohtusse kaebamise kord. (ii) Üldise majandushuvi teenuste tagamiseks vajalike vähem pii- ravate meetmete puudumine (b) Artikli 90 lõike 2 kohaldamise tingimused postisek- tori suhtes Ainuõigusi võib anda või säilitada ainult juhul, kui need on hädavajalikud selleks, et tagada üldise majandushuvi ülesan- nete toimimine. Paljudes valdkondades võiks erioskuste ja -teadmistega uute ettevõtjate tulek turule kaasa aidata üldise majandushuvi teenuste osutamisele. Erandi suhtes artikli 90 lõike 2 alusel tuleks kohaldada järg- misi tingimusi. (i) Muude postiteenuste liberaliseerimine Kui punktis 4. 2 nimetatud ettevõtja ei suuda olenemata üld- kasutatava postivõrgu ja eri- või ainuõiguste olemasolust rahuldavalt osutada kõiki postidirektiiviga ettenähtud univer- saalteenuse osi (näiteks võimaldada asjaomaste liikmesriikide kõigile kodanikele, eriti kõrvalistes piirkondades elavatele kodanikele juurdepääsu ajalehtedele, ajakirjadele ja raamatu- tele), peab asjaomane liikmesriik võtma meetmed. (2) Liikmes- riigid peaksid juba antud õiguste laiendamise asemel looma võimaluse, et konkurendid saaksid teenuseid pakkuda ning kehtestama sel eesmärgil kõnesolevatele konkurentidele olu- lisi nõudeid täiendavad kohustused. Kõik need kohustused peaksid olema objektiivsed, mittediskrimineerivad ja läbipaist- vad. Välja arvatud teenuste puhul, mille reserveerimine on vajalik ja postidirektiivi kohaselt lubatud, peaksid liikmesriigid kõr- valdama kõik postiteenuste osutamisega seotud eri- või ainu- õigused ulatuses, mis annab punktis 4. 2 nimetatud ettevõtja- tele võimaluse täita üldise majandushuvi teenuse osutamise konkreetset ülesannet ilma õigusliku või tegeliku takistuseta, välja arvatud juhul, kui post on seotud avaliku võimu teosta- misega, ning liikmesriigid peaksid võtma kõik vajalikud meet- med, et tagada kõigile postiettevõtjatele postiteenuste osuta- mise õigus. (iii) Proportsionaalsus See ei takista liikmesriike kohaldamast selliste teenuste suhtes deklareerimiskorda või klassilitsentse ning vajaduse korral üksiklitsentsimist, eesmärgiga kehtestada olulised nõuded ja juhul kaitsta universaalteenust. Liikmesriigid peaksid sel Peale selle peaksid liikmesriigid tagama, et iga antud eri- ja ainuõiguse kehtivusala oleks proportsionaalne üldise majan- dushuviga, mida nende õiguste abil taotletakse. Iseteenindava kättetoimetamise keelamine, see tähendab postiteenuste osu- tamise keeld posti saatvale füüsilisele või juriidilisele isikule (sealhulgas tütar- või allettevõtjale) või postisaadetiste kogu- mise ja transportimise keeld täielikult kõnesoleva isiku nimel (1) Isegi monopoli korral on saatjatel õigus kasutada teatavaid vahenda- jate osutatavaid teenuseid, näiteks eelsorteerimine enne deponeeri- mist postiettevõtja juurde. (2) Postidirektiivi artikli 3 kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et kasu- tajatel on õigus universaalteenusele. 08/1. kd ET Euroopa Liidu Teataja 189 tegutsevale kolmandale isikule ei oleks näiteks proportsio- naalne avalikule postivõrgule nõuetekohaste vahendite taga- mise eesmärgiga. Liikmesriigid peavad samuti korrigeerima kõnealuste eri või ainuõiguste kohaldamisala vastavalt vaja- duste ja postiteenuste osutamise tingimuste muutumisele ning arvesse võttes punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjale antud mis tahes riigiabi. (iv) Sõltumatu reguleeriva organi teostatav järelevalve Järelevalve punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjate avaliku teenuse sooritamise ja üldkasutatavale postivõrgule avatud juurde- pääsu ning vajaduse korral litsentside andmise või deklarat- sioonide kontrollimise üle, aga ka selle üle, kuidas punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjad järgivad eri- või ainuõigusi, peaks tagama ettevõtjatest sõltumatu organ või organid. (1) Kõnesolev organ peaks eelkõige tagama, et: reserveeritud tee- nuste lepingud on läbipaistvad, nende kohta esitatakse eraldi arved ja need eristatakse reserveerimata teenustest, nagu on väljatrükk, märgistamine ja ümbrikusse panek; osaliselt reser- veeritud ja osaliselt liberaliseeritud teenuste tingimused on eri- nevad; reserveeritud osa on kõigile postikasutajatele avatud, olenemata sellest, kas reserveerimata osa ostetakse või mitte. kasutavad ettevõtjad saavad kergesti rakendada kliendirühma- devahelist või -sisest diskrimineerimist hinna- ja teenuse osas, kui arvestada märkimisväärseid üldkulusid, mida ei saa täieli- kult ega täpselt ühegi teenusega siduda. Seetõttu on äärmiselt raske kindlaks määrata, kas nende hulgas esineb ristsubsidee- rimist nii üldkasutatavas postivõrgus käideldavate postisaade- tiste eri etappide vahel kui ka reserveeritud teenuste ja kon- kurentsitingimuste kohaselt osutatavate teenuste vahel. Peale selle pakuvad paljud ettevõtjad kultuurialastele postisaadetis- tele soodustariife, mis kindlasti ei kata keskmist üldmaksu- must. Liikmesriigid on artiklite 5 ja 90 kohaselt kohustatud tagama, et ühenduse õigust täidetakse täielikult. Komisjon on seisukohal, et kõige asjakohasem kõnealuse kohustuse täit- mise viis oleks liikmesriikide nõue, mille kohaselt punktis 4. 2 nimetatud ettevõtjad peavad eraldi finantsdokumente ja tähis- tavad muu hulgas eraldi kulud ja tulud, mis on seotud nende ainuõiguste kohaselt osutatavate teenustega ja teenustega, mis nad osutavad konkurentsi tingimustes, ning võimaldavad sel- lega täielikult hinnata üldkasutatava postivõrgu eri juurdepää- supunktides kohaldatavaid tingimusi. Teenuste puhul, mis koosnevad nii reserveeritud teenuste kui ka konkurentsitingi- mustes osutatavate teenuste hulka kuuluvatest teenustest, tuleks mõlema elemendi kulud eristada. Sisemised raamatu- pidamissüsteemid peaksid põhinema järjepidevalt kohaldata- vatel ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtetel. Finantsaruanded tuleks koostada, esitada auditeerimiseks sõl- tumatule audiitorile, kelle võib määrata siseriiklik seaduseand- ja, ning avaldada äriühingute suhtes kohaldatavate asjaomaste ühenduse ja siseriiklike õigusaktidega ettenähtud korras. (v) Reserveeritud teenuste tõhus järelevalve (vii) Mittediskrimineeriv juurdepääs postivõrgule Liikmesriikidel tuleks konkurentsi reguleerimisalast välja jäe- tud ülesannete üle teostada tõhusat järelevalvet vastavalt tee- nuse avaldatud sihtidele ja toimimistasemetele ning nende täitmisest tuleks regulaarselt ja avalikult aru anda. (vi) Raamatupidamise läbipaistvus Ettevõtjad peaksid universaalset postiteenust osutades võimal- dama klientidele või vahendajatele nende vajadustele vastava, igasuguse diskrimineerimiseta juurdepääsu asjakohastele üld- kasutatavatele juurdepääsupunktidele. Juurdepääsutingimu- sed, sealhulgas lepingud (kui neid pakutakse), peaksid olema läbipaistvad, avaldatud asjakohasel viisil ja pakutud võrdse kohtlemise põhimõttel. Iga punktis 4. 2 nimetatud ettevõtja kasutab eri turgudel kon- kureerimiseks ühte postivõrku. Universaalset postivõrku (1) Vaata eelkõige postidirektiivi artikleid 9 ja 22. Näib, et mõne ettevõtja soodustustariifide pakkumised teata- vatele kliendirühmadele ei ole läbipaistvad. Liikmesriigid peaksid teostama järelevalvet võrgule juurdepääsu tingimuste üle eesmärgiga tagada, et nii kasutamistingimusi kui ka 190 ET Euroopa Liidu Teataja 08/1. kd väljamakstavaid tariife kohaldatakse diskrimineerimiseta. Eriti tuleks tagada, et vahendajad, sealhulgas muude liikmesriikide ettevõtjad, saaksid valida üldkasutatava postivõrgu juurdepää- supunktide vahel ning omandada juurdepääs mõistliku aja jooksul hindadega, mis põhinevad kuludel ning vastavad tege- likult nõutavatele teenustele. Üldkasutatavale postivõrgule diskrimineerimiseta juurdepääsu kindlustamise kohustus ei tähenda seda, et liikmesriigid peak- sid oma territooriumilt pärit kirjasaadetistele, mis äriühingud on ainsa eesmärgiga ära kasutada madalad postitariifid, pos- timonopoli rikkudes teise riiki toimetanud, tagama kõnealuse teise riigi ettevõtja kaudu juurdepääsu üldkasutatavasse pos- tivõrku. Muid majanduslikke põhjusi, nagu on tootmise ja tootmisvahenditega seotud kulud, lisandväärtus või muudes liikmesriikides osutatud teenuse tase, ei peeta ebasobivateks. Pettuse suhtes võib kohaldada sõltumatu seaduseandja mää- ratud karistusi. Käesoleval ajal lükatakse rahvusvaheline juurdepääs postivõr- gule aeg-ajalt tagasi või lubatakse vaid kindlaksmääratud tin- gimuste kohaselt nende postisaadetiste puhul, mille valmista- mise käigus edastatakse rahvusvahelised andmed enne, kui postisaadetis saab füüsilise vormi. Neid juhte nimetatakse tavaliselt mittefüüsiliseks taaspostituseks (non-physical remail). Praegustel asjaoludel võib see posti kättetoimetavale ettevõt- jale postiettevõtjate vaheliste lõppmaksete taseme tõttu tõesti olla majanduslikuks probleemiks. Ettevõtjad otsivad sellele probleemile lahendust asjakohase lõppmaksete süsteemi sis- seseadmise abil. Komisjon võib nõuda, et liikmesriigid teavitavad komisjoni asutamislepingu artikli 5 esimese lõiguga ettenähtud korras kohaldatud juurdepääsutingimustest ja nende põhjendustest. Komisjon ei tohi avaldada sellist taotluste tulemusena saadud teavet, mille suhtes kohaldatakse ametisaladuse hoidmise kohustust. 9. LÄBIVAATAMINE Käesolev teadaanne on vastu võetud ühenduse tasandil, et soodustada teatavate ettevõtjate käitumise ja teatavate riikide postiteenustega seotud meetmete hindamist. On asjakohane, et pärast teatavat arenguperioodi, võib-olla 2000. aastaks, annab komisjon postisektorile hinnangu seoses asutamisle- pingu eeskirjade täitmisega, et kindlaks teha, kas käesolevas teadaandes ettenähtud seisukohti on vaja sotsiaalsetel, majan- duslikel või tehnoloogilistel kaalutlustel ning postisektori juh- tudes saadud kogemuste põhjal muuta. Komisjon annab nõuetekohase aja jooksul ning käesoleva teadaande eesmärke silmas pidades üldhinnangu olukorrale postisektoris


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 310/98, annettu 6 päivänä helmikuuta 1998, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 7. 2. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 33/1 I (S(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset, jotka on julkaistava) KOMISSION ASETUS (EY) N:o 310/98, annettu 6 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1998, tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)rit- t(cid:132)miseksi EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ja huomioon ottaa vihannesten hedelmien tuont¶(cid:132)rjestelm(cid:132)n soveltamista koskevista yksityiskohtai- sista s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ist(cid:132) 21 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1994 annetun komission asetuksen (EY) N:o 3223/94 (1), sellaisena kuin se (EY) N:o 2375/96 (2), ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan, on viimeksi muutettuna asetuksella ottaa huomioon yhteisess(cid:132) maatalouspolitiikassa sovellet- tavista laskentayksik(cid:148)st(cid:132) ja muuntokursseista 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3813/92 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (4), ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) asetuksessa (EY) N:o 3223/94 s(cid:132)(cid:132)det(cid:132)(cid:132)n Uruguayn kier- roksen monenv(cid:132)listen tulosten mukaisesti komission vahvistamista kolmansien maiden kauppaneuvottelujen tuonnin kiinteiden arvojen perusteista liitteiss(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritel- t(cid:132)vien tuotteiden ja ajanjaksojen osalta, ja edell(cid:132) mainittujen perusteiden mukaisesti tuonnin kiin- te(cid:132)t arvot on vahvistettava t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteess(cid:132) esite- tylle tasolle, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Asetuksen (EY) N:o 3223/94 4 artiklassa tarkoitetut tuonnin kiinte(cid:132)t arvot vahvistetaan liitteess(cid:132) olevassa taulukossa merkityll(cid:132) tavalla. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 7 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 6 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 337, 24. 12. 1994, s. 66 (2) EYVL L 325, 14. 12. 1996, s. 5 (3) EYVL L 387, 31. 12. 1992, s. 1 (4) EYVL L 22, 31. 1. 1995, s. 1 L 33/2 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 7. 2. 98 LIITE tuonnin kiinteist(cid:132) arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan m(cid:132)(cid:132)ritt(cid:132)miseksi 6 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1998 annettuun komission asetukseen CN-koodi Kolmannen maan koodi (1) Tuonnin kiinte(cid:132) arvo (ecua/100 kg) 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 204 212 624 999 204 999 220 999 052 204 999 052 204 212 600 624 999 204 999 052 204 464 600 624 662 999 052 400 600 999 060 400 404 720 728 999 388 400 512 528 999 54,8 106,4 149,7 103,6 85,9 85,9 167,4 167,4 140,9 161,3 151,1 39,4 35,3 33,9 58,7 60,6 45,6 72,7 72,7 57,4 74,6 86,4 82,0 83,3 51,5 72,5 86,4 61,7 75,2 74,4 50,3 94,5 97,0 69,3 84,9 79,2 106,2 112,5 129,1 102,8 112,7 (1) Komission asetuksessa (EY) N:o 2317/97 (EYVL L 321, 22. 11. 1997, s. 19) vahvistettu maanimikkeist(cid:148). Koodi ”999” tarkoittaa ”muuta alkuper(cid:132)(cid:132)”


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 352/98 dell'on. Ernesto CACCAVALE alla Commissione. Natura dei costi ammissibili per le attività formative cofinanziate dall'FSE

eurovoc_concepts:
European Social Fund
association
eligibility criteria
regional development
vocational training

formats: html pdf print

text: C 304/84 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 2. 10. 98 Risposta comune data dalla Signora Bjerregaard in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 e E-0348/98 (18 marzo 1998) Il Parlamento europeo esaminera‘, nelle riunioni del comitato per l(cid:146)ambiente, che si terranno nel marzo e nell(cid:146)aprile 1998, la proposta di direttiva del Consiglio che istituisce un quadro per un(cid:146)azione comunitaria nel settore della politica in materia di acque (1). La Commissione affrontera‘ le questioni sollevate dall(cid:146)onorevole parlamentare in occasione di tali riunioni. (1) COM(97) 47. COM(97) 614. COM(98) 76. (98/C 304/127) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0352/98 di Ernesto Caccavale (UPE) alla Commissione (6 febbraio 1998) Oggetto: Natura dei costi ammissibili per le attivita‘ formative cofinanziate dall(cid:146)FSE Gli Organismi di Sviluppo Locale, costituiti sotto forma di Consorzi e/o Associazioni, e che raggruppano istituzioni, PMI, universita‘ e associazioni di categoria, acquisiscono oggi sempre maggior rilevanza come figura di promotori/attuatori di attivita‘ rivolte allo sviluppo territoriale, anche in virtu‘ della capacita‘ di aggregare istanze e di identificare obiettivi, nonche· di consentire il raggiungimento di sinergie per una efficiente gestione delle risorse. Tra le loro attivita‘ per lo sviluppo territoriale rappresentano un elemento imprescindibile le attivita‘ formative. Premesso che i Consorzi e/o le Associazioni in parola sono giuridicamente e operativamente entita‘ distinte e separate dai partecipanti alle compagini consortili e/o associative, in quanto titolari di proprie partite IVA, nonche· di specifiche e separate attivita‘ amministrativo-contabili e di proprie strutture; preso atto della decisione della Commissione 97/322/CE (1) (in particolare della scheda 4 › «precisazioni sul concetto di costi reali»), nonche· della circolare del Ministero del lavoro n. 130/95 del 25. 10. 1995 sul concetto di «delega dell(cid:146)attivita‘ formativa»; onde evitare di far generare un(cid:146)eccessiva burocratizzazione e nell(cid:146)intento di salvaguardare il livello qualitativo delle attivita‘ progettuali, si chiede alla Commissione: 1. devono tali Organismi di Sviluppo Locale essere privilegiati nell(cid:146)attuazione e gestione di azioni di sviluppo, tra cui quelle formative? 2. l(cid:146)affidamento, da parte di uno degli Organismi titolare di un progetto formativo, di una o piu‘ fasi delle attivita‘ previste ad un proprio consorziato e/o associato, in possesso degli idonei requisiti richiesti, e‘ preferito ad analogo affidamento ad entita‘ esterne alla compagine consortile e/o associativa, proprio per le sinergie auspicate e da realizzare? 3. sancito che gli Organismi di Sviluppo, titolari di progetti di formativi, non devono perseguire scopi di lucro, nell(cid:146)eventualita‘ di cui al punto 2, viene legittimato, nel rispetto del budget approvato e dei parametri stabiliti, l(cid:146)addebito delle prestazioni, da parte di consorziati e/o associati, a valori di mercato? 4. attiene quindi ai soli Organismi di Sviluppo il mero recupero del costo sopportato per la relativa prestazione dal parte del proprio consorziato e/o associato? 5. e‘ obiettivo della Commissione sostenere le attivita‘ e le progettualita‘ sviluppate da questi Organismi? (1) GU L 146 del 5. 6. 1997, pag. 11. Risposta data dal sig. Flynn a nome della Commissione (10 marzo 1998) 1. La Commissione non privilegia ne· l(cid:146)uno ne· l(cid:146)altro organismo, in quanto non interviene nel processo di selezione e di valutazione ex ante delle azioni. La Commissione si limita a fissare in linea generale e nel quadro di partnership con lo Stato membro, i criteri e le linee di orientamento cui dovranno attenersi i beneficiari finali delle azioni cofinanziate tramite il Fondo sociale europeo (FSE)