title: Relazione sulle visite iniziali svolte dai servizi della Commissione negli Stati membri ai sensi dell'articolo 5 della direttiva 93/99/CEE del Consiglio ai fini della valutazione dei sistemi nazionali di controllo ufficiale dei prodotti alimentari

eurovoc_concepts:
EU Member State
consumer protection
food inspection
foodstuff
health policy

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE Bruxelles, 11. 02. 1998 COM(1998)37def. RELAZIONE SULLE VISITE INIZIALI SVOLTE DAI SERVIZI DELLA COMMISSIONE NEGLI STATI MEMBRI AI SENSI DELL'ARTICOLO 5 DELLA DIRETTIVA 93/99/CEE DEL CONSIGLIO AI FINI DELLA VALUTAZIONE DEI SISTEMI NAZIONALI DI CONTROLLO UFFICIALE DEI PRODOTTI ALIMENTARI (presentata dalla Commissione) INDICI: 1. I N T R O D U Z I O NE 2. S I T U A Z I O NE G E N E R A LE 2. 1. Strutture di controllo 2. 2. Formazione del personale 2. 3. Bilancio - risorse in fatto di personale 2. 4. Priorità 2. 5. Registrazione e autorizzazione degli stabilimenti 2. 6. Frequenza dei controlli 2. 7. Poteri delle autorità preposte al controllo 2. 8. Carenze del controllo 2. 9. Controlli sui prodotti alimentari importati 2. 10. Informazione degli agenti di controllo - informazione dei consumatori 2. 11. Formazione degli addetti al settore alimentare 2. 12. Valutazione dei servizi di controllo 2. 13. Laboratori di analisi 3. RACCOMANDAZIONI 3. 1 Completamento e aggiornamento dellyinformazione 3. 2 Approfondimento di taluni argomenti 3 4 4 5 6 6 7 8 8 9 9 9 IO 10 10 12 12 12 3. 3 Valutazione di attività di controllo in loco, al seguito degli agenti 12 RELAZIONE SULLE VISITE INIZIALI SVOLTE DAI SERVIZI DELLA COMMISSIONE NEGLI STATI MEMBRI AL SENSI DELL'ARTICOLO 5 DELLA DIRETTIVA 9 3 / 9 9 / C EE DEL CONSIGLIO AI FINI DELLA VALITI AZIONE DEI SISTEMI NAZIONALI 1)1 C O N T R O L LO I II K Ï AI I D EI P R O D O T TI A L I M E N T A RI 1. INTRODUZIONE L'articolo 5 della Direttiva 93/99/CEE del Consiglio, riguardante misure supplementari in merito al controllo ufficiale dei prodotti alimentari, dispone che la Commissione controlli e valuti l'equivalenza e l'efficacia dei sistemi di controllo ufficiale dei prodotti alimentari applicati dalle autorità competenti degli Stati membri. A tale scopo la Commissione, inizialmente presso la Direzione generale Industria e successivamente presso la Direzione generale Politica dei consumatori e tutela della loro salute, ha istituito un corpo di ispettori. (ìli agenti operanti presso tale servizio hanno ricevuto l'incarico di effettuare controlli. Con le visite che sono state compiute i funzionari perseguivano lo scopo di ottenere un'immagine precisa del funzionamento e delle responsabilità delle autorità competenti. Le direttive relative al controllo ufficiale dei prodotti alimentari (89/397/CEE) costituivano la base principale della raccolta di informazioni. I servizi di controllo dei prodotti alimentari hanno fornito informazioni precise sui grandi settori in appresso: I. competenza giuridica per i problemi connessi al controllo dei prodotti alimentari, e in particolare capacità di adottare i provvedimenti adeguati in caso di pericoli per la salute; II. politica, educazione e definizione delle priorità in materia di controllo ufficiale; III. panorama particolareggiato delle risorse destinate al sistema di controllo dei prodotti alimentari (bilancio, personale, attrezzature); IV. rapporti fra le autorità centrali e le autorità che effettuano i controlli; V. provvedimenti presi per far sì che la legislazione e le politiche centrali vengano correttamente attuate a livello dell'applicazione del sistema. Le visite hanno avuto luogo fra il mese di febbraio del 1995 e il mese di giugno del 1997. In ciascuno Stato membro esse sono durate una settimana e sono state effettuate da due agenti della Commissione accompagnati, quasi sempre, da un esperto nazionale di uno Stato diverso da quello visitato e scelto su elenchi trasmessi dagli Stati membri. (ìli Stati membri hanno fornito informazioni preliminari sui settori di cui sopra grazie a un questionario trasmesso alle Rappresentanze permanenti. Tulle le visile sono siale svolle allo slesso modo, cioè come segue: I. riunione iniziale con le autorità centrali competenti; visita di laboratori centrali; II. riunione con autorità regionali e locali (a seconda della struttura amministrativa del paese); visita di unità di controllo e di laboratori; IH. riunione finale di valutazione con le autorità competenti e presentazione di una relazione; IV. trasmissione ufficiale della relazione alla Rappresentanza permanente del paese visitato. Le informazioni sono state raccolte durante le riunioni e le visite sulla base di un questionario usato dagli agenti della Commissione. Le visite sono stale agevolale grazie alla collaborazione senza riserve di tutte le autorità incontrate. l'ali visite debbono essere considerate come la fase iniziale dei controlli di cui all'articolo 5 della Direttiva 93/99/CEE, che consentono una vista d'insieme e una valutazione dei sistemi di controllo ufficiale. Esse dovranno dar luogo a visite complementari su argomenti specifici che verranno menzionati nella presente relazione. 2. SITUAZIONE GENERALE I prodotti alimentari fabbricati nella Comunità sono sottoposti al controllo ufficiale, onde garantire la tutela della sanità pubblica e dei consumatori, nonché una concorrenza leale. Il controllo dei prodotti alimentari negli Slati membri è garantito, indipendentemente dalla loro origine all'interno della Comunità. Vengono effettuati controlli anche in tulle le fasi della produzione, del magazzinaggio e della distribuzione. 2. 1. Strutture di controllo Vigono due sistemi, in funzione della struttura politica e amministrativa dei vari paesi: I. competenze per la legislazione e per l'esecuzione dei controlli esercitate da uno o più Ministeri che dispongono di unità di controllo a livello delle regioni o dei dipartimenti. II. competenze per la legislazione esercitate da uno o più Ministeri o da l'esecuzione dei controlli un'agenzia nazionale, e competenze per esercitate da autorità regionali o municipali, mentre le autorità centrali svolgono una funzione di coordinamento. Le competenze per l'esecuzione di laluni collimili, specie di quelli sulle imporla/ioni, sono a volte attribuite alle autorità centrali. In laluni Slati membri è in corso una ristrutturazione dei servizi (trasferimento o accorpamento di competenze). Occorre non dimenticare che, in numerosi paesi, i comuni, a partire da una certa entità demografica, esercitano il controllo sul proprio territorio mediante servizi propri. Nella maggior parte dei casi non è stato possibile valutare il funzionamento di tali servizi. La ripartizione delle competenze fra vari Ministeri dà talvolta luogo al rischio di una definizione inesalta delle responsabilità (con carenza di controllo in taluni settori o sovrapposizione delle competenze e conscguentemente dei controlli). Se ne deduce la necessità di un miglior coordinamento fra tali Ministeri. Si è preso inoltre allo di una collaborazione fra Ministeri. I/attribuzione delle competenze di controllo alle autorità regionali o locali ribadisce la necessità di coordinamento da parte delle autorità centrali o regionali. 2. 2. Formazione del personale In base alle informazioni ricevute risulta che, nella maggioranza dei paesi, l'assunzione avviene a due livelli per il personale in loco, in funzione della natura delle mansioni di controllo: I. universitario: laureati in chimica o chimica alimentare, "environmental health of officers", ingegneri, medici, farmacisti, veterinari: per la carriera di "ispettori", incaricati in generale del controllo degli stabilimenti di livello industriale. II. insegnamento secondario (o medio) completato da una formazione professionale, di durala variabile a seconda dei paesi, imparlila in istituii o in accademie, oppure nelle stesse amministrazioni, e seguila da tirocini: per la carriera di "controllori" incaricati in linea di massima del controllo del commercio al minuto o dei ristoranti, nonché dei prelievi di campioni. In almeno tre paesi, che dispongono di un corpo di polizia annonario, vige il sistema dell'assunzione di agenti. In un numero non esiguo di paesi il livello di assunzione dovrebbe essere, da qualche anno a questa parte, unico, cioè quello dell'insegnamento secondario integrato da un diploma di "esperto per l'ambiente e la salute", acquisito, con un corso triennale o quadriennale, presso un istituto universitario specializzato nelle scienze ambientali. Tali formazioni spiegano perché, nella maggior parte dei casi, il personale non si dedica esclusivamente al controllo dei prodotti alimentari, bensì anche ad altri settori della politica ambientale. Non esiste però in tulli i paesi un obbligo preciso per quanto riguarda la formazione di base del personale. In tale settore saranno necessarie ulteriori informazioni, in particolare per (materie quanto insegnale, insegnamenti pratici). formazione professionale il contenuto della riguarda La formazione continua è assicurata in tutti gli Stati membri, ma a livelli diversi. Essa è impartita sia dai Ministeri che dalle autorità regionali. L'argomento prioritario è quello dell' HACCP (Hazard Analysis and Critical Control Points - Analisi dei rischi e punti critici di controllo) nelle imprese, in cui taluni paesi sono in ritardo rispetto ad altri. In molti paesi i controllori hanno dichiarato di sentirsi finora non del tutto preparati in proposito. Uno studio più approfondito dei temi affrontali nella formazione continua è auspicabile ai fini, anzitutto, di una diffusione di informazioni fra Slati membri. Sono apprezzati favorevolmente gli scambi di funzionari tra amministrazioni degli Stati membri nell'ambito del mercato interno (programma Karolus), permettendo un approfondimento della conoscenza dei sistemi di controllo 2. 3. Bilancio - risorse in fatto di personale A seconda dei sistemi adottati, il finanziamento è assicurato da fondi nazionali, regionali, locali o da una combinazione di essi. Fatti salvi i casi speciali, i controlli in linea di massima sono gratuiti, ma taluni paesi percepiscono un canone per i nullaosta sanitari, per i prelievi di campioni, per le analisi, per le ispezioni o per una combinazione di tali attività. \i difficile raffrontare i bilanci per i controlli negli Stali membri, dato che non sempre vengono presi in considerazione, a fini di calcolo, gli stessi elementi e le attività dei controllori non sono in linea di massima limitate ai soli prodotti alimentari. Nella maggior parte dei casi le autorità visitate hanno ammesso che gli effettivi del personale dovrebbero essere aumentati. Saranno necessarie ulteriori informazioni sugli effettivi in tutti i paesi. 2. 4. Priorità Nella maggior parte dei paesi le autorità centrali, o commissioni composte da autorità regionali, definiscono priorità, tenendo conto anzitutto dei risultati dei controlli delle autorità esecutive, dei programmi coordinati europei e dei pareri di commissioni scientifiche. La funzione svolta dalle autorità esecutive ai fini della fissazione delle priorità centrali varia a seconda dei paesi membri. Sono stati spesso riscontrati ritardi per quanto riguarda la trasmissione dei risultati dei controlli da parte delle autorità esecutive alle autorità centrali o regionali; tali ritardi possono compromettere la fissazione delle priorità e influiscono anche sui ritardi subiti dalla trasmissione delle statistiche di controllo alla Commissione da parte degli Stati membri. La considerazione dei rischi prevista dalla legislazione comunitaria (Direttiva 93/43/CEE) relativa all'igiene dei prodotti alimentari è uno dei fattori della scelta delle priorità applicati in misura più o meno grande a seconda degli Stati membri. Le priorità assumono la forma di piani annui d'ispezione e di campionatura, di azioni programmate, di campagne mensili e di programmi coordinati europei. Olire alle priorità centrali, forma prcscritliva o di trasmesse raccomandazione a seconda del sistema amministrativo dei vari paesi, in ogni paese sono stabilite priorità corrispondenti alle peculiarità delle regioni o degli enti locali. in Si è visto che gli stabilimenti per la ristorazione collettiva (anzitutto per gli asili nido, per le scuole e per i gerontocomi) rappresentano un'attività di controllo prioritaria in tutti i paesi. Taluni paesi hanno messo a punto e applicato, per la programmazione dei controlli sugli stabilimenti, un sistema di valutazione dei rischi basato su vari criteri che determinano il livello di rischio e la frequenza dei controlli da svolgere. Tale sistema presuppone un notevole supporto informatico e la registrazione preliminare di tutti gli stabilimenti. A quanto pare esso si svilupperà, in un futuro più o meno prossimo, in tutti gli Stati membri e sostituirà il sistema tradizionale, più soggettivo, basato sull'esperienza personale dei controllori per quanto riguarda gli stabilimenti, la conoscenza pregressa e quella attuale del tessuto socioeconomico delle regioni, inclusi i punti di vendita a rischio. 2. 5. Registrazione e autorizzazione degli stabilimenti Si riscontra una certa eterogeneità fra gli Stati membri. Anche se nella maggior parte degli Stati membri è necessario un nullaosta sanitario (in seguito alla presentazione di una documentazione alle autorità di controllo e a una visita d'ispezione effettuata da queste ultime) per gli industriali o di talune categorie, e anche se è necessaria stabilimenti un'autorizzazione sanitaria (da parte delle autorità di controllo) per i punti di vendita (fissi o ambulanti), di ristorazione e d'importazioni, sembra che tali obblighi non esistano ancora in tutti i paesi o debbano esservi introdotti. Nell'assenza di questi obblighi il censimento e gli adeguati controlli di tutti gli stabilimenti non potranno essere assicurati. A seconda delle strutture amministrative dei paesi: I. le autorità centrali (uno dei Ministeri) o regionali rilasciano i nullaosta sanitari, e ciò consente una maggiore uniformità; II. le autorità locali (compresi le autorizzazioni sanitarie, nonché, in taluni paesi, i nullaosta sanitari, e ciò può essere causa di una minore uniformità. i municipi) rilasciano il ricorso all'informatica permette una Un certo grado di progresso è slato riscontralo in (aluni paesi o enti locali in cui lutti gli stabilimenti, nonché dei dati ad essi relativi e delle relazioni successive alle visite, nonché la trasmissione degli elenchi alle altre autorità di controllo. Invece altri servizi visitati hanno riconosciuto di non essere in grado di tenere un registro di tutti gli stabilimenti che dovrebbero essere controllati (anzitutto nel settore della ristorazione). registrazione di Sarà necessario uno studio più approfondito di tale argomento. 2. 6. Frequenza dei controlli La considerazione dei rischi, citata sotto 2. 4, è un criterio preso in esame ai fini della frequenza dei controlli. Tale criterio raggiunge il suo sviluppo massimo nei paesi che hanno costituito un sistema informatizzalo, di cui sopra, per la programmazione dei controlli. Nella maggior parte dei paesi le autorità centrali raccomandano o stabiliscono una frequenza che può andare da una volta al mese per la produzione di generi deperibili a una volta ogni due anni per il magazzinaggio di prodotti in barattoli. Peraltro le visite e le statistiche di controllo hanno dimostrato che, anzitutto per l'insufficienza di personale, gli obiettivi non possono essere rispettati in numerosi paesi e che da ciò derivano differenze cospicue nella "pressione di controllo" fra gli Stati membri. 2. 7. Poteri delle autorità di controllo Le visile hanno dimostrato che in tulli i paesi gli agenti preposti al controllo possiedono i poteri necessari per far applicare la normativa e per prendere i provvedimenti adeguali in caso di pericoli per la salute, corredati da poteri di polizia in taluni paesi. Per quanto riguarda i poteri di sequestro di generi che costituiscono un rischio per la salute, essi non sempre sono assegnati all'autorità all'orgine del controllo, ma talvolta anche all'autorità preposta alla sanità, la quale deve emettere un parere. Lo stesso vale per la distruzione di un prodotto sequestrato che, in taluni paesi, può essere decisa soltanto dall'autorità giudiziaria, e per la chiusura di uno stabilimento che costituisce un rischio per la sanità, per la quale, in taluni paesi, la decisione dev'essere confermata dall'autorità preposta alla salute o da un'autorità municipale. In tutti i paesi le violazioni, a seconda della loro gravità, sfociani in particolare in richiami, multe, sanzioni amministrative o penali. Occorre però tener presente che, pur se numerosi paesi adottano in generale un'impostazione di tipo repressivo, altri sono favorevoli a un'impostazione educativa nei confronti delle imprese, fatti salvi i casi d'infrazioni gravi, allo scopo di correggere gli errori, come si rileva dalle statistiche relative alle infrazioni constatate. La verso l'impostazione educativa. tendenza generale sembra peraltro evolvere 2. 8. ( arenze di controllo 1 ) Il ACCI* nelle imprese Analogamente a quanto avviene per la formazione degli ispettori alla HACCP, l'introduzione del sistema nelle imprese accusa ritardi più o meno vistosi in tutti gli Stati membri (in rari casi è prevista la diffusione generalizzata per il 1997), secondo le dichiarazioni ricevute dalle autorità di controllo e qualche specifica visita. I settori delle piccole imprese, della ristorazione e soprattutto del commercio al minuto (nessuna introduzione nella quasi totalità degli Stati membri) sono assai più in ritardo rispetto al settore delle grandi imprese industriali. Taluni Stati membri prenderebbero in considerazione la richiesta, da parte del commercio al minuto, dell'applicazione di guide di prassi proficue invece dello HACCP. La messa a punto di tali guide di prassi proficue è del resto più o meno avanzata, a seconda degli Stali membri. In taluni Slati membri, in cui l'impostazione del controllo é educativa, gli agenti collaborano all'elaborazione di sistemi HACCP nelle piccole imprese e nei negozi per il commercio al minuto. Tale assistenza può però provocare qualche conflitto con la loro funzione di controllori. II ritardo nell'applicazione dello HACCP rappresenta una violazione concreta dei requisiti della Direttiva 93/43/CEE relativa all'igiene dei prodotti alimentari. 2) Altri argomenti In numerosi Stati membri sono risultati insufficienti i controlli relativi al rischio chimico e in particolare agli additivi, ai prodotti contaminanti e ai materiali a contatto con i generi alimentari. 2. 9. ( ontrolli sui prodotti alimentari importati Esiste una certa eterogeneità fra Slati membri a motivo, anzitutto, dei sistemi applicati che possono essere: I. controlli ai punti di entrata nella Comunità, con collaborazione di intensità variabile, a seconda degli Stati membri, con le autorità doganali: controlli documentari sistematici o limitati a taluni prodotti, a seconda degli Stati, e analisi di partite casuali o, in caso di sospetto, per tutti o per taluni generi. II. controlli dei prodotti una volta commercializzati, effettuati sulla stessa base vigente per i generi di produzione europea. III. applicazione del principio di responsabilità, anzitutto dell'importatore, con verifica dei sistemi di controllo interno (in particolare IIACCP) adottati dall'importatore per garantire la conformila dei prodotti importati alle disposizioni comunitarie e nazionali. Ne derivano differenze fra Stati per quanto riguarda la "pressione di controllo" dei prodotti importati che danno luogo, in taluni casi, a un regime più flessibile per i prodotti importati che non per i prodotti comunitari. Tale argomento dovrà costituire approfondito. l'oggetto di uno studio in loco più 2. 10. Informazione degli agenti di controllo - informazione dei consumatori i suoi aggiornamenti, Il livello d'informazione degli agenti, anzitutto per quanto riguarda la le procedure legislazione e d'ispezione e di campionatura (distinte talora per tipi di stabilimento e di prodotti) varia a seconda degli Stati membri. Lo stesso succede per quanto riguarda le informazioni sulla sicurezza dei prodotti alimentari distribuiti ai consumatori. la giurisprudenza, Sarebbe auspicabile uno studio più approfondito in tali settori, anzitutto ai fini della diffusione di informazioni fra Stati membri. 2. 11. Formazione degli addetti al settore alimentare In taluni paesi e richiesta agli impiegati una formazione professionale. In altri paesi le autorità preposte al controllo partecipano alla formazione degli impiegati nel settore dell'igiene, in particolare mediante corsi o conferenze, oppure con la pubblicazione di opuscoli. Tale argomento dovrebbe costituire oggetto di ulteriori informazioni. 2. 12. Valutazione dei servizi di controllo Mentre in taluni paesi la valutazione delle prestazioni dei servizi esecutivi di controllo da parte delle autorità centrali e limitata, a volte per motivi connessi alla costituzione del paese, all'esame delle statistiche di controllo prodotte da tali servizi, altri paesi hanno varato o avviato un sistema di controllo, per il momento a carattere interno. Tale sistema si sviluppa parallelamente all'istituzione di un'assicurazione-qualità nei servizi. Gli sviluppi in tale settore dovrebbero costituire oggetto di ulteriori verifiche. 2. 13. Laboratori di analisi I laboratori impiegati per il controllo ufficiale sono in linea di massima laboratori pubblici, ma anche privati. laboratori, previsto dalla direttiva II procedimento di ammissione dei 93/99/CEE, è in fase più o meno avanzata a seconda degli Stati membri, e ciò rende incerto il rispetto della data del 1° novembre 1998, almeno in taluni casi. Gli organi preposti all'ammissione sono in generale privati e spesso 10 l'ammissione di un laboratorio viene portata avanti per settori di attività. A seconda dei paesi, è stata prescelta l'opzione di ammissione basata su prove isolate o su prove in serie. In molli paesi i laboratori procedono, olire che alle analisi ufficiali, ad analisi private, e ciò non consente di escludere a priori i conllilli d'interessi. La funzione svolta dai laboratori nella fissazione delle priorità di controllo varia a seconda dei paesi. 11 3. RACCOMANDAZIONI In seguito ai risultali delle visite iniziali, emerge il fatto che, conformemente all'articolo 5 della direttiva 93/99/CEE, tali visite debbono essere continuale per ottenere ulteriori informazioni e per approfondire alcuni argomenti in diversi settori, ai lini di una valutazione più completa dei sistemi di controllo, specie di quelli in loco. 3. 1 Completamento e aggiornamento delFinforinazione I. competenze e attivila di taluni Ministeri, servizi e comitati di coordinamento; II. attività di servizi municipali di taluni paesi; III. progressi per quanto riguarda l'ammissione dei laboratori. Qualsiasi mutamento importante della struttura amministrativa dei servizi di controllo di un paese dovrebbe dar luogo a una nuova missione di valutazione. 3. 2 Approfondimento di taluni argomenti I. formazione degli agenti di controllo, formazione continua; II. informazione e istruzioni impartile dalle autorità di controllo ai propri agenti; informazione dei consumatori; MI. valutazione dei servizi di controllo da parte della autorità nazionali o regionali; IV. autorizzazione, registrazione degli stabilimento oggetto di controlli; V. formazione del personale del settore alimentare. 3. 3 Valutazione di attività di controllo in loco, al seguito degli agenti I. controllo dei prodotti importati; II. controlli relativi allo HACCP nelle imprese; III. controlli relativi agli additivi, ai prodotti contaminanti e ai materiali in contatto con i generi alimentari; IV. controlli nei settori prioritari come la ristorazione collettiva; V. modalità di controllo d'imprese e di prelievo di campioni di prodotti alimentari. E stato quindi previsto di organizzare, a partire dal gennaio 1998, una visita di una settimana in ciascuno Stato membro che consenta di mettere insieme la raccolta di ulteriori informazioni, l'approfondimento di taluni argomenti e la valutazione in loco delle attività di controllo. 12 Inoltre dovrebbero essere organizzale, in qualsiasi momento, missioni urgenti, specie nei casi seguenti: I. accompagnamento degli agenti di controllo in un'impresa oggetto di un allarme rapido ed eventualmente in altre imprese dello stesso settore; IL missione originata dall'adozione di una clausola di salvaguardia relativa a un paese terzo, in applicazione dell'articolo 10 della direttiva 93/43/CEE relativa all'igiene. 13 ISSN 0254-1505 COM(98) 37 def. DOCUMENTI IT 03 10 17 15 N. di catalogo : CB-CO-98-06I-IT-C ISBN 92-78-30824-2 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo 4


title: WRITTEN QUESTION No. 221/98 by John IVERSEN to the Commission. Junk medicine

eurovoc_concepts:
EU aid
World Health Organisation
Yugoslavia
emergency aid
health aid
humanitarian aid
medicinal product
perishable goods
pharmaceutical product
waste

formats: html pdf print

text: 2. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 304/55 (98/C 304/76) SKRIFTLIG FR¯GA E-0214/98 fr(cid:229)n Allan Macartney (ARE) till kommissionen (11 februari 1998) A¤mne: Ersa¤ttning fo¤r utbyte av kemtva¤ttsmaskiner Vet kommissionen om det go¤rs n(cid:229)got fo¤r att minska kostnaderna fo¤r de kemtva¤ttar som m(cid:229)ste byta ut 113-va¤tskemaskiner? Maskiner av denna typ h(cid:229)ller p(cid:229) att bytas ut/har gradvis bytts ut, och det verkar som om man anva¤nder destillerad va¤tska tills denna tar slut och da¤refter antingen konverterar befintliga maskiner eller ko¤per nya. De kostnader detta medfo¤r, b(cid:229)de fo¤r konvertering och utbyte, a¤r omfattande sa¤rskilt fo¤r sm(cid:229) fo¤retag. Det verkar da¤rfo¤r rimligt med n(cid:229)gon slags ersa¤ttning eller bidrag fo¤r att fo¤rhindra att sm(cid:229) kemtva¤ttar g(cid:229)r i konkurs. Eftersom denna omsta¤llning sker p(cid:229) krav fr(cid:229)n EU, kan kommissionen omg(cid:229)ende tala om huruvida n(cid:229)gon ersa¤ttning getts eller kommer att ges? Svar fr(cid:229)n Ritt Bjerregaard p(cid:229) kommissionens va¤gnar (24 mars 1998) Kommissionen ka¤nner inte till n(cid:229)gra kompensations- eller sto¤dprogram som kan hja¤lpa kemtva¤ttsa¤gare med att sta¤lla om eller ersa¤tta kemtva¤ttmaskiner som a¤r avsedda fo¤r klorfluorkarbon 113 (CFC 113). CFC 113 a¤r ett ozonnedbrytande a¤mne. Da¤rfo¤r skall det tas ur bruk i enlighet med Montrealprotokollet om a¤mnen som bryter ned ozonskiktet. Montrealprotokollet har nu undertecknats av mer a¤n 165 parter. Dessa har da¤rmed fo¤rpliktat sig att avveckla framsta¤llningen och fo¤rbrukningen av alla ozonnedbrytande a¤mnen. I enlighet med Montrealprotokollet skulle utvecklingsla¤nderna avveckla framsta¤llningen och fo¤rbrukningen av klorfluorkarbon till den 1 januari 1996, med undantag fo¤r n(cid:229)gra viktiga anva¤ndningsomr(cid:229)den som t. ex. i inhalatorer fo¤r astmapatienter. Genom fo¤rordning (EG) nr 3093/94 om a¤mnen som bryter ned ozonskiktet (1) avvecklades detta a¤mne ett (cid:229)r tidigare i gemenskapen. Da¤rfo¤r a¤r det inte kommissionen som kra¤ver omsta¤llning av kemtva¤ttmaskiner som a¤r avsedda fo¤r CFC 113. Det a¤r de avtalsslutande parterna till Montrealprotokollet, inbegripet gemenskapen och alla medlemsstater, som inom ramen fo¤r sitt engagemang till skydd fo¤r ozonskiktet gemensamt beslutat att klorfluorkarboner inte la¤ngre skall framsta¤llas eller sla¤ppas ut p(cid:229) marknaden fo¤r denna typ av anva¤ndningsomr(cid:229)den. Beslutet att stoppa framsta¤llningen av klorfluorkarboner togs 1990 vid det andra mo¤tet fo¤r de avtalsslutande parterna till Montrealprotokollet. Vid det fja¤rde mo¤tet, (cid:229)r 1992, besta¤mde man sig sedan fo¤r ett tidigare datum, med tanke p(cid:229) den tilltagande nedbrytningen av ozonskiktet och den o¤kade tillg(cid:229)ngen till alternativ. Betra¤ffande kemtva¤tt p(cid:229)pekar protokollets tekniska kommitte· att det mest anva¤nda kemtva¤ttmedlet, perkloreten, har varit i bruk i o¤ver 30 (cid:229)r och utgo¤r ett la¤mpligt alternativ till CFC 113. Trots att det finns alternativ att tillg(cid:229) fo¤rbjuder besta¤mmelserna i Montrealprotokollet och fo¤rordning (EG) nr 3093/94 inte kemtva¤ttsa¤gare att anva¤nda (cid:229)tervunna eller lagrade klorfluorkarboner som tillverkats innan fo¤rbudet tra¤dde i kraft. Da¤rigenom har m(cid:229)nga anva¤ndare i gemenskapen kunnat planera sin avveckling av klorfluorkar- boner s(cid:229) att de kunnat undvika tekniska och ekonomiska problem och finansiell ruin. (1) EGT L 333, 22. 12. 1994. (98/C 304/77) SKRIFTLIG FR¯GA E-0221/98 fr(cid:229)n John Iversen (PSE) till kommissionen (11 februari 1998) A¤mne: Oanva¤ndbara la¤kemedel En ny underso¤kning som beskrivs i det danska sjuksko¤terskefo¤rbundets facktidskrift Sygeplejersken visar att tv(cid:229) tredjedelar av de la¤kemedel som donerades till f. d. Jugoslavien var alltfo¤r gamla eller oanva¤ndbara. Slutsatsen av underso¤kningen, som utfo¤rts av Europeiska organisationen fo¤r ha¤lsa och utveckling, a¤r att hja¤lpen i form av la¤kemedel har gjort mer skada a¤n nytta


title: WRITTEN QUESTION No. 218/98 by Florus WIJSENBEEK to the Commission. New road toll in Poland

eurovoc_concepts:
EC Directive
EU law - national law
Poland
charges for use of infrastructure
road transport
tax harmonisation
toll
vehicle tax

text: 9. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 310/39 2. Uudessa yhteisessa¤ markkinaja¤rjestelyssa¤ vahvistetaan na¤iden rakenteellisten ongelmien ratkaisemiseksi asianmukaiset toimintatavat. Niita¤ ovat esimerkiksi kaupan pita¤mista¤ harjoittavien tuottajaorganisaatioiden kannustaminen, toimintarahastot ja toimenpideohjelmat. Ta¤sta¤ syysta¤ komissio ei aio uudistaa hedelmiin ja vihanneksiin sovellettavaa nykyista¤ ja¤rjestelya¤. (98/C 310/46) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0217/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Gianni Tamino (V) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Poikkeusma¤a¤ra¤ykset Italian teurastamoissa Aikaisemmin esitta¤ma¤a¤ni kysymykseeni antamassaan vastauksessa E-3274/97 (1) komissio ilmoitti, etta¤ (cid:148)se ottaa yhteytta¤ Italian viranomaisiin ja pyyta¤a¤ saada lisa¤selvityksia¤ asiasta(cid:148). Vuoden 1998 rahoituslakiin liittyva¤n lain 56 artiklan nojalla ja johon sisa¤ltyy (cid:148)julkisen talouden vakauttamis- toimia koskevia sa¤a¤do¤ksia¤(cid:148) ja jonka Italian parlamentti lopulta hyva¤ksyi 23 joulukuuta 1997, ma¤a¤ra¤aikaa pidennettiin uudelleen aina 31 joulukuuta 1998 saakka niille teurastamoille, jotka olivat jo ka¤ytta¤neet kyseisen lisa¤ajan hyva¤kseen (edellinen ma¤a¤ra¤aika sa¤a¤dettiin vuoden 1997 laissa N:o 228 (cid:148)kiireellisista¤ ma¤a¤ra¤yksista¤ metsa¤palojen kansallisesta torjunnasta seka¤ toiminnasta va¤esto¤n, ympa¤risto¤n ja maatalouden suojelemiseksi(cid:148)). Ta¤ma¤ lisa¤aika ylitta¤a¤ ta¤lla¤ hetkella¤ EU-direktiivissa¤ ma¤a¤ritellyn aikarajan yli kolmella vuodella. Onko komissio tietoinen ta¤llaisesta laista ja miten komissio arvioi sen vastaavan kyseisen alan direktiiveja¤? (1) EYVL C 158, 25. 5. 1998, s. 75. Komission ja¤senen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. huhtikuuta 1998) Komissio on ottanut yhteytta¤ Italian viranomaisiin ja pyyta¤nyt lisa¤tietoja kirjallisessa kysymyksessa¤ mainituista asioista. Vastausta ei ole viela¤ saatu. Komissio pyyta¤a¤ nyt tietoja uudelleen. (98/C 310/47) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0218/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Florus Wijsenbeek (ELDR) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Uusi tienka¤ytto¤maksu Puolassa Pita¤a¤ko¤ paikkansa, etta¤ Puolan teilla¤ kannetaan 1. tammikuuta 1998 alkaen ka¤ytto¤maksua ja etta¤ ta¤ma¤ 1. maksu kannetaan eurovinjetin lisa¤ksi? 2. 3. Pita¤a¤ko¤ paikkansa, etta¤ Puolan vinjettimaksu on noin nelinkertainen verrattuna eurovinjetin hintaan? Pita¤a¤ko¤ paikkansa, etta¤ ulkomaalaisten on puolalaisia vaikeampi saada hankituksi na¤ita¤ vinjetteja¤? Aikooko Euroopan komissio ryhtya¤ toimenpiteisiin 1. tammikuuta 1998 Puolassa tapahtuneesta uuden 4. tienka¤ytto¤maksun ka¤ytto¤o¤notosta aiheutuvien seurausten kumoamiseksi?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 215/98 del Iñigo MÉNDEZ DE VIGO al Consejo. Ayuda urgente a Corea del Norte

eurovoc_concepts:
North Korea
UN Development Programme
World Food Programme
emergency aid
flood
food aid
humanitarian aid
hunger
malnutrition

text: C 223/138 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 17. 7. 98 Respuesta (11 de mayo de 1998) El Consejo espera que el espacio ae·reo chipriota se vuelva ma·s pac(cid:14)·fico en el futuro y que cesen las provocaciones. El Consejo seguira· instando a las partes implicadas a que se abstengan de toda accio·n que pueda aumentar la tensio·n en la regio·n. La Unio·n ha recordado a Turqu(cid:14)·a que, si desea adherirse a la Unio·n Europea, es indispensable que comparta sus objetivos prioritarios, uno de los cuales es el establecimiento de relaciones de buena vecindad. En caso de que aviones militares sobrevolasen sin autorizacio·n las bases brita·nicas de Chipre, los responsables brita·nicos plantear(cid:14)·an la cuestio·n ante las autoridades correspondientes, como ya hicieron en el pasado. En lo que respecta a las negociaciones de adhesio·n de Chipre a la Unio·n Europea, el Consejo tiene la conviccio·n de que la adhesio·n de Chipre a la UE contribuira· a instaurar la paz civil y la reconciliacio·n en la isla. Obviamente, este proceso se vera· fortalecido por los progresos en la v(cid:14)·a de la adhesio·n y por una solucio·n equitativa y viable. El Consejo reitera su total apoyo a la bu·squeda de una solucio·n a trave·s de las conversaciones que se esta·n desarrollando bajo los auspicios de las Naciones Unidas. (98/C 223/180) PREGUNTA ESCRITA E-0212/98 de Glenys Kinnock (PSE) al Consejo (11 de febrero de 1998) Asunto: Retrasos en la ratificacio·n del Acuerdo por el que se modifica el Cuarto Convenio de Lome· ¿Podr(cid:14)·an los Estados miembros de la Unio·n Europea que todav(cid:14)·a no lo hayan hecho comprometerse a ratificar, sin ma·s demora, el Acuerdo por el que se modifica el Cuarto Convenio de Lome·, teniendo en cuenta que los retrasos pueden interferir con los trabajos del Centro para el Desarrollo de la Industria (CDI) y de la Asamblea Paritaria ACP/UE? Respuesta (11 de mayo de 1998) El Consejo comunica con satisfaccio·n a su Sen(cid:152)or(cid:14)·a que todos los Estados miembros ya han ratificado el Cuarto Convenio de Lome·, revisado por el Acuerdo de Mauricio de 4 de Noviembre de 1995. En aplicacio·n del apartado 1 del art(cid:14)·culo 360 del Convenio revisado, e·ste entrara· en vigor el primer d(cid:14)·a del segundo mes posterior a la fecha en que se hayan presentado los instrumentos de ratificacio·n de los Estados miembros y de al menos dos tercios de los Estados ACP, as(cid:14)· como el acta de notificacio·n de la celebracio·n del Convenio por la Comunidad. Esta condicio·n ya la cumplen los Estados ACP y los 15 Estados miembros. En su sesio·n del 27 de abril de 1998, el Consejo adopto· la Decisio·n relativa a la celebracio·n del Acuerdo por el que se modifica el Cuarto Convenio de Lome·. Por lo tanto dicho Convenio revisado entrara· en vigor el 1 de junio de 1998. En lo referente al Centro para el Desarrollo de la Industria (CDI) y a la Asamblea Paritaria ACP-UE, el Consejo de Ministros ACP-CE adopto·, el 19 de diciembre de 1997, las disposiciones necesarias para garantizar su funcionamiento hasta la entrada en vigor del segundo Protocolo financiero del Convenio. (98/C 223/181) PREGUNTA ESCRITA E-0215/98 de In(cid:152)igo Me·ndez de Vigo (PPE) al Consejo (11 de febrero de 1998) Asunto: Ayuda urgente a Corea del Norte Actualmente, Corea del Norte se encuentra afectada por una de las peores hambrunas de su historia. El pa(cid:14)·s so·lo dispone de reserva de alimentos para los pro·ximos tres d(cid:14)·as, por lo que millones de ciudadanos se encuentran


title: WRITTEN QUESTION No. 217/98 by Gianni TAMINO to the Commission. Derogations granted by Italy for slaughterhouses

eurovoc_concepts:
EC Directive
Italy
derogation from EU law
marketing
meat processing industry
public finance
slaughter of animals
veterinary inspection

text: 9. 10. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 310/39 2. Den nya marknadsordningen fo¤reskriver la¤mpliga mekanismer fo¤r att lo¤sa dessa strukturproblem s(cid:229)som uppmuntran till de producentorganisationer som salufo¤r p(cid:229) marknaden, driftsfonder och verksamhetsprogram. Fo¤ljaktligen ra¤knar kommissionen inte med att a¤ndra den nuvarande ordningen fo¤r frukt och gro¤nsaker. (98/C 310/46) SKRIFTLIG FR¯GA E-0217/98 fr(cid:229)n Gianni Tamino (V) till kommissionen (11 februari 1998) A¤mne: Italiens undantag fo¤r slakterier I kommissionens svar p(cid:229) min fr(cid:229)ga E-3274/97 (1) sade kommissionen att den skulle ta kontakt med de italienska myndigheterna och bega¤ra ytterligare upplysningar i a¤rendet. I anslutning till 1998 (cid:229)rs budget utfa¤rdades en lag om stabiliserings(cid:229)tga¤rder fo¤r de offentliga finanserna. I artikel 56 i den ha¤r lagen, som antogs definitivt av det italienska parlamentet den 23 december 1997, fo¤rla¤ngs a¤nnu en g(cid:229)ng fristen, nu till den 31 december 1998, fo¤r slakterier som redan tidigare beviljats anst(cid:229)nd med mer a¤n tre (cid:229)r uto¤ver vad som faststa¤lls i gemenskapens lagstiftning (den tidigare fristen hade faststa¤llts i lag nr 228/1997 om br(cid:229)dskande (cid:229)tga¤rder fo¤r att fo¤rebygga och beka¤mpa skogsbra¤nder p(cid:229) nationellt territorium samt (cid:229)tga¤rder fo¤r att skydda civilbefolkningen, miljo¤n och jordbruket). Ka¤nner kommissionen till den ha¤r nya ra¤ttsakten? Anser kommissionen att den o¤verenssta¤mmer med direktivet i fr(cid:229)ga? (1) EGT C 158, 25. 5. 1998, s. 75. Svar fr(cid:229)n Franz Fischler p(cid:229) kommissionens va¤gnar (2 april 1998) Kommissionen har kontaktat de italienska myndigheterna med en bega¤ran om ytterligare uppgifter om de fakta som na¤mns i den skriftliga fr(cid:229)gan. N(cid:229)got svar har a¤nnu inte inkommit. Kommissionen a¤mnar p(cid:229) nytt bega¤ra att f(cid:229) dessa uppgifter. (98/C 310/47) SKRIFTLIG FR¯GA E-0218/98 fr(cid:229)n Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen (11 februari 1998) A¤mne: Nya va¤gtullar i Polen Sta¤mmer det att Polen sedan den 1 januari 1998 kra¤ver va¤gtull p(cid:229) de polska va¤garna och att denna uppbo¤rd 1. av avgifter skall anknytas till (cid:148)Eurovinjetten(cid:148)? Sta¤mmer det att de polska va¤gavgifterna a¤r ungefa¤r fyra g(cid:229)nger s(cid:229) ho¤ga som avgifterna fo¤r (cid:148)Eurovin- 2. jetten(cid:148)? 3. Sta¤mmer det att va¤gavgifterna a¤r dyrare fo¤r utla¤ndska medborgare a¤n fo¤r polacker? Planerar kommissionen att vidta (cid:229)tga¤rder fo¤r att uppha¤va giltigheten hos de den 1 januari 1998 info¤rda 4. va¤gtullarna i Polen?


title: WRITTEN QUESTION No. 214/98 by Allan MACARTNEY to the Commission. Replacement of dry-cleaning machines and compensation

eurovoc_concepts:
cleaning industry
environmental protection
household electrical appliance
indemnification
ozone
small and medium-sized enterprises
stratospheric pollution
substitute product
technological change
withdrawal from the market

text: 2. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 304/55 (98/C 304/76) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0214/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): Allan Macartney (ARE) (11. helmikuuta 1998) Aihe: Kuivapesukoneiden vaihtaminen ja korvaus Onko komissio tietoinen siita¤, onko ryhdytty mihinka¤a¤n toimenpiteisiin niiden kuivapesuloiden kustannusten va¤henta¤miseksi, joiden on ta¤ytynyt vaihtaa yhteensa¤ 113 nesteella¤ toimivaa konetta? Ta¤lla¤ hetkella¤ ollaan va¤hitellen poistamassa tai ollaan jo poistettu ka¤yto¤sta¤ 113 konetta ja na¤ytta¤a¤ silta¤, etta¤ ka¤yta¤nto¤na¤ on tislatun nesteen ka¤ytta¤minen siihen saakka kunnes se loppuu, ja sen ja¤lkeen joko nykyisten koneiden muuntaminen tai uusien ostaminen. Seka¤ muuntamisen etta¤ vaihtamisen kustannukset ovat huomattavia erityisesti pienille yrityksille. Ta¤ma¤n vuoksi olisi kohtuullista, etta¤ pienille kuivapesuloille annettaisiin jonkinlainen korvaus tai luotaisiin avustusja¤rjestelma¤, jotta niiden taloudellinen tuho estetta¤isiin. Koska ta¤ta¤ muutosta vaaditaan EY:n ka¤skysta¤, voisiko komissio pikaisesti vahvistaa, onko korvausta annettu tai onko sita¤ tarkoitus antaa? Komission ja¤senen Ritt Bjerregaardin komission puolesta antama vastaus (24. maaliskuuta 1998) Komissio ei ole tietoinen korvauksista tai tuista, jotka olisi tarkoitettu kuivapesuloiden avustamiseen kloorifluorihiilivetya¤ (CFC) 113 ka¤ytta¤vien kuivapesulaitteiden vaihdoksissa tai korvaamisessa. CFC 113 ha¤vitta¤a¤ otsonikerrosta. Ta¤ma¤n vuoksi sen ka¤ytto¤a¤ ollaan kielta¤ma¤ssa¤ otsonikerrosta heikenta¤via¤ aineita koskevan Montrealin po¤yta¤kirjan mukaisesti. Montrealin po¤yta¤kirjan on nyt allekirjoittanut yli 165 osapuolta, jotka ovat siis kaikki sitoutuneet lopettamaan kaikkien otsonia ha¤vitta¤vien aineiden tuotannon ja ka¤yto¤n. Po¤yta¤kirjan mukaan teollistuneiden maiden oli lopetettava CFC -yhdisteiden ka¤ytto¤ 1. pa¤iva¤a¤n tammikuuta 1996 mennessa¤ muutamia ta¤rkeita¤ ka¤ytto¤tarkoituksia kuten astmainhalaattoreita lukuun ottamatta. Otsonikerrosta heikenta¤vista¤ aineista annetun asetuksen (EY) N:o 3093/94 (1) mukaisesti yhteiso¤ssa¤ yhdisteet kiellettiin jo vuotta aikaisemmin. Niinpa¤ komissio ei ole vaatimassa CFC 113:a ka¤ytta¤vien kuivapesulaitteiden vaihtamista. Kyse on pikemmin siita¤, etta¤ Montrealin po¤yta¤kirjan osapuolet yhteiso¤ ja sen ja¤senvaltiot mukaan luettuina ovat yhdessa¤ pa¤a¤tta¤neet, etta¤ osana otsonikerroksen suojelua CFC-yhdisteita¤ ei saisi ena¤a¤ tuottaa tai tuoda markkinoille ta¤ta¤ ka¤ytto¤a¤ varten. Pa¤a¤to¤s CFC-yhdisteiden tuotannon lopettamisesta tehtiin ensimma¤isen kerran Montrealin po¤yta¤kirjan osapuolten toisessa kokouksessa vuonna 1990. Pa¤iva¤ma¤a¤ra¤a¤ aikaistettiin nelja¤nnessa¤ kokouksessa vuonna 1992 otsonin nopeutuneen tuhoutumisen ja vaihtoehtojen lisa¤a¤ntyneen saatavuuden ansiosta. Po¤yta¤kirjan tekninen komitea huomauttaa, etta¤ ka¤ytetyinta¤ kuivapesuainetta, perkloorietyleenia¤, on ka¤ytetty menestyksekka¤a¤sti yli 30 vuotta, ja se on todenna¤ko¤inen vaihtoehto CFC 113:lle. Vaihtoehtoja on olemassa, mutta Montrealin po¤yta¤kirjassa tai asetuksessa (EY) N:o 3093/94 ei ole mita¤a¤n, mika¤ esta¤isi kuivapesuloita ka¤ytta¤ma¤sta¤ edelleen ennen kieltoa tuotettuja, kierra¤tettyja¤ tai varastoon kertyneita¤ CFC-yhdisteita¤. Monet CFC-yhdisteiden ka¤ytta¤ja¤t ovat na¤in pystyneet suunnittelemaan niiden ka¤yto¤n lopetta- misen va¤ltta¤en tekniset ja taloudelliset vaikeudet, myo¤s taloudellisen tuhon. (1) EYVL L 333, 22. 12. 1994. (98/C 304/77) KIRJALLINEN KYSYMYS E-0221/98 komissiolle esitta¤ja¤(t): John Iversen (PSE) (11. helmikuuta 1998) Aihe: La¤a¤keja¤te Tanskan sairaanhoitajaliiton julkaisemassa Sygeplejesken-lehdessa¤ kerrotaan uudesta tutkimuksesta, jonka mukaan kaksi kolmasosaa niista¤ la¤a¤kkeista¤, jotka lahjoitettiin entiseen Jugoslaviaan, oli vanhentunutta tai ka¤ytto¤kelvotonta. Ta¤ssa¤ Euroopan terveys- ja kehitysja¤rjesto¤n tekema¤ssa¤ tutkimuksessa pa¤a¤dyta¤a¤n johtopa¤a¤to¤k- seen, etta¤ la¤a¤keavusta on ollut enemma¤n haittaa kuin hyo¤tya¤


title: WRITTEN QUESTION No. 208/98 by Katerina DASKALAKI to the Commission. Problems facing the olive oil market

eurovoc_concepts:
EU agricultural market
Greece
intervention buying
market support
olive oil
over-production
price reduction
private stock
sales aid
storage premium

formats: html print


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 219/98 van Joaquim MIRANDA aan de Commissie. Gebruik van communautaire fondsen door de regeringen van de lidstaten om hun begrotingstekort te verminderen

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
European Court of Auditors
Portugal
Spain
accession to the European Union
budget deficit
fraud against the EU
fund (EU)
judicial inquiry

text: C 310/40 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 10. 98 Antwoord van de heer Kinnock namens de Commissie (31 maart 1998) Op 3 december 1997 heeft het Poolse ministerie van vervoer bij besluit het per 1 januari 1998 geldende nieuwe tarief van de wegentol vastgesteld. Dit besluit was gebaseerd op de Poolse wet inzake de voor het internationale wegvervoer geldende voorwaarden van 2 augustus 1997. Bij deze wet werd de structuur van het Poolse wegentolsysteem in overeenstemming gebracht met de hoofdlijnen van de zogenoemde Eurovignetrichtlijn (1), door te bepalen dat dezelfde tarieven voor het gebruik van de Poolse infrastructuur zouden gelden voor binnenlandse en buitenlandse voertuigen die voor het internationale vervoer worden gebruikt. In het besluit zijn de bedragen vastgesteld die per dag, week, maand, halfjaar of jaar moeten worden betaald voor de tolkaart, die ook hier de vorm heeft van een vignet. In Polen is de dagprijs circa viermaal hoger dan die van het Eurovignet, maar het jaartarief bedraagt slechts iets meer dan het Eurovignettarief. Buitenlandse vervoerders moeten deze kaarten aan de grens kopen. Polen is niet verplicht het niveau van de Eurovignettarieven of de opbouw van de tariefschaal over te nemen. De hoogte van de Poolse wegentol zal niettemin worden besproken tijdens een speciale vergadering over het wegvervoer met de Poolse autoriteiten. De Commissie is niets bekend van problemen voor buitenlanders om bij de grens tolkaarten te verkrijgen, maar ook deze zaak zal bij die vergadering ter sprake worden gebracht. (1) Richtlijn 93/89/EEG van de Raad van 25 oktober 1993 betreffende de toepassing door de lidstaten van de belastingen op sommige voor het goederenvervoer over de weg gebruikte voertuigen en van de voor het gebruik van sommige infrastructuurvoorzieningen geheven tolgelden en gebruiksrechten › PB L 279 van 12. 11. 1993. (98/C 310/48) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-0219/98 van Joaquim Miranda (GUE/NGL) aan de Commissie (11 februari 1998) Betreft: Gebruik van communautaire fondsen door de regeringen van de lidstaten om hun begrotingstekort te verminderen Het Duitse blad Die Welt publiceerde onlangs een artikel met de titel: Andere EU-lidstaten gebruiken Duits geld om in aanmerking te komen voor de euro, waarin uitdrukkelijk wordt verklaard dat Spanje en Portugal het geld van de EU gebruiken om hun begrotingssituatie te verbeteren, teneinde hun tekort te verminderen en in de EMU te worden opgenomen. In hetzelfde artikel staat tevens dat de Europese Rekenkamer deze illegale begrotingspraktijken zal onderzoeken en trachten hieraan een einde te maken, en er wordt hiertoe verwezen naar verklaringen van de voorzitter van de Rekenkamer, de heer Bernhard Friedmann, volgens welke de geldende voorschriften maximalisatie van de voorschotten toelaten, zonder dat het gebruik ervan nauwkeurig wordt gegarandeerd binnen een termijn overeenkomstig de communautaire doelstellingen, zodat deze subsidies in handen van de intermediaire instanties blijven in plaats van te worden toegezonden aan de definitieve bestemmelingen. Kan de Commissie, gezien het belang en de ernst van deze verklaringen, vooral met het oog op de nabijheid van het ogenblik van vaststelling welke lidstaten al in de eerste fase in de euro worden opgenomen, dringend opheldering verschaffen en met name mededelen: 1. of zij genoemde beschuldigingen volledig of gedeeltelijk bevestigt en zo ja, welke lidstaten van deze praktijk gebruik maken, op welk niveau zij dit doen en welke maatregelen zijn of zullen worden getroffen, 2. welke samenwerking er op dit gebied bestaat tussen haar en de Rekenkamer, 3. wat zij van bovengenoemde openbare verklaringen van de voorzitter van de Rekenkamer denkt?


title: Forslag til Rådets afgørelse om den fælles holdning vedrørende forretningsordenen for Det Samarbejdsråd og Det Samarbejdsudvalg, der er etableret ved partnerskabs- og Samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side

eurovoc_concepts:
Association Council (EU)
Ukraine
cooperation agreement (EU)
rules of procedure

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 11. 02. 1998 KOM(1998) 35 endelig udg. Forslag til RÅDETS AFGØRELSE OM DEN FÆLLES HOLDNING VEDRØRENDE FORRETNINGSORDENEN FOR DET SAMARBEJDSRÅD OG DET SAMARBEJDSUDVALG, DER ER ETABLERET VED PARTNERSKABS- OG SAMARBEJDSAFTALEN MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG DERES MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG UKRAINE PÅ DEN ANDEN SIDE (forelagt af Kommissionen) 1. 2. 3 4. 5. 6. BEGRUNDELSE Partnerskabs- og samarbejdsaftalen om etablering af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side forudser nedsættelse af et samarbejdsråd sammensat af medlemmer af Rådet for Den Europæiske Union og medlemmer af Europa-Kommissionen på den ene side og medlemmer af Ukraines regering på den anden side. Dets rolle består i at overvåge gennemførelsen af aftalen og i at undersøge eventuelle større spørgsmål, der opstår i forbindelse med aftalen, og eventuelle andre bilaterale eller internationale spørgsmål af fælles interesse med det formål at nå denne aftales mål. fastsætter Samarbejdsrådet I henhold til bestemmelserne i partnerskabs- og samarbejdsaftalen, særlig artikel 85-89 tillige forretningsordenen for Samarbejdsudvalget, hvis rolle består i at forberede Samarbejdsrådets møder og generelt bistå Samarbejdsrådet med udførelsen af dettes opgaver. forretningsorden og sin egen 19981 om Artikel 2, stk. 1, i Rådets og Kommissionens fælles afgørelse af indgåelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen fastsætter, at den holdning, der skal indtages af EF i Samarbejdsrådet, fastlægges af Rådet på forslag fra Kommissionen I overensstemmelse med denne bestemmelse foreslås det ved en rådsafgørelse at vedtage vedlagte udkast til forretningsorden som EF's holdning. af Kommissionen). omstændighederne (eller efter Som institutioner har Samarbejdsrådet og Samarbejdsudvalget som model de associeringsråd og associeringsudvalg, som er nedsat i henhold til de forskellige Europaaftaler med de central- og østeuropæiske lande, med (så godt som) identiske forretningsordener. - De relevante institutionelle bestemmelser i Ukraine aftalen (og i partnerskabs- og samarbejdsaftaler med andre nye uafhængige stater (NIS-landene)), som udgør "retsgrundlaget" for forretningsordenen, afviger ikke væsentligt fra dem i Europaaftalerne (undtagen hvad angår det aspekt, der er nævnt i afsnit 7 ndf). De forretningsordener, der er udarbejdet i Europaaftalernes regi, er derfor oplagte som udgangspunkt for udarbejdelse af forretningsordenerne for Samarbejdsrådet og Samarbejdsudvalget forbindelse med Ukraine-aftalen. De i bilaget foreslåede udkast til forretningsordener følger nøje udkastet for Rusland. Nøjagtig hvordan møderne i Samarbejdsrådet og Samarbejdsudvalget vil udvikle sig, er ikke til at vide i dag. Imidlertid er det sandsynligt, at Ukraine vil foretage en nøje sammenligning med de regler og den praksis, der vil opstå i forholdet til Rusland i denne forbindelse, og vil henvise til dem i fremtidige anmodninger. Forretningsordenen bør derfor udformes så blødt og fleksibelt som muligt, så der kan tages hensyn til de mange forskellige modeller af de pågældende institutioner. De forretningsordener, der er udformet i forbindelse med Europaaftalerne, er derfor egnede som model for forretningsordenen i forbindelse med Ukraine- KOM xx, som endnu ikke er formelt vedtaget 7. 8. 9. aftalen, da de udgør tilstrækkelig fleksible rammer, der er begrænset til en fastlæggelse af hovedlinierne i institutionernes virke uden at gå ud i de yderste detaljer. En væsentlig forskel mellem Europaaftalernes institutionelle bestemmelser og de er, at i partnerskabs- og tilsvarende bestemmelser samarbejdsrådene kun kan komme med (ikke-bindende) henstillinger (art. 85 i aftalen med Ukraine), mens associeringsrådene kan træffe afgørelser. Der skal derfor foretages mindre justeringer af modellen til forretningsorden for at afspejle dette. samarbejdsaftalen Det er normal praksis i forbindelse med Europaaftalerne, at alle møder i associeringsrådene finder sted i EU. Selv om dette svarer til normal praksis, når det drejer sig om blandede aftaler, er det ikke i overensstemmelse med normal diplomatisk skik og brug. Skønt der ikke er fremsat nogen anmodning fra de ukrainske myndigheder om alternerende mødesteder, er det sandsynligt, at Ukraine vil anmode om en behandling svarende til den behandling, Rusland far. Derfor kunne den formel, der foreslås for Rusland om, at mødestedet er i EU, medmindre parterne træffer anden beslutning, bruges i denne forbindelse. Vedlagte udkast til forretningsorden åbner mulighed for, at møderne i Samarbejdsrådet om nødvendigt afholdes skiftevis i EU og Kiev. Vedlagte udkast til forretningsorden foreslås vedtaget som EF's holdning, jf. artikel 2, stk. 1, i den fælles afgørelse truffet af Rådet og Kommissionen af. 19982 om indgåelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Ukraine, og det foreslås vedtaget i form af en rådsafgørelse. 10. Rådet anmodes derfor om at vedtage vedlagte forslag fra Kommissionen om EF's holdning vedrørende Samarbejdsrådets og Samarbejdsudvalgets forretningsorden i forbindelse med aftalen med Ukraine. 2 KOM xx, som endnu ikke er formelt vedtaget FORSLAG TIL RÅDETS AFGØRELSE OM DEN FÆLLES HOLDNING VEDRØRENDE FORRETNINGSORDENEN FOR DET SAMARBEJDSRÅD OG DET SAMARBEJDSUDVALG, DER ER ETABLERET VED PARTNERSKABS- OG SAMARBEJDSAFTALEN MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG DERES MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG UKRAINE PÅ DEN ANDEN SIDE RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom), under henvisning til artikel 2, stk. 1, i afgørelse truffet af Rådet og Kommissionen af. 1998 om indgåelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fælles skaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Der nedsættes et samarbejdsudvalg samarbejdsaftalen; i henhold til artikel 85 i partnerskabs- og det fastsættes i partnerskabs- og samarbejdsaftalens artikel 87, at Samarbejdsrådet bistås af et samarbejdsudvalg, og det fastsættes yderligere i artikel 86 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen, at Samarbejdsrådet selv fastsætter sin forretningsorden; det fastsættes desuden i sin forretningsorden fastsætter Samarbejdsudvalgets funktionsmåde, og at Samarbejdsrådet kan uddelegere enhver af sine beføjelser til Samarbejdsudvalget; i artikel 87 i nævnte aftale, at Samarbejdsrådet det fastsættes desuden i artikel 88 i nævnte aftale, at Samarbejdsrådet kan beslutte at ned sætte særlige udvalg eller arbejdsgrupper til at bistå det i varetagelsen af dets opgaver - TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE : Den holdning, der skal indtages af EF i Samarbejdsrådet, som er nedsat i henhold til artikel 85 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side vedrørende forretningsordenen for nævnte samarbejdsråd og for det samarbejdsudvalg, der er nævnt i partnerskabs- og samarbejdsaftalens artikel 87, baseres på udkastet til forretningsorden, som er vedlagt denne afgørelse. Mindre ændringer af dette udkast til forretningsorden kan accepteres uden yderligere afgørelse truffet af Rådet. Udfærdiget i Bruxelles, den UDKAST FORRETNINGSORDEN FOR SAMARBEJDSRÅDET MELLEM DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER OG DERES MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG UKRAINE PÅ DEN ANDEN SIDE SAMARBEJDSRÅDET HAR - under henvisning til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side, særlig artikel 85-87, og ud fra følgende betragtning: Aftalen trådte i kraft den. - TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Formandskab Formandskabet for Samarbejdsrådet udøves på skift for tolv måneder ad gangen af henholdsvis et medlem af Rådet for Den Europæiske Union på Fællesskabernes og deres medlemsstaters vegne og af en repræsentant for Ukraines regering. Den første periode løber imidlertid fra datoen for det første møde i Samarbejdsrådet og til den 31. december samme år. Artikel 2 Møder / Samarbejdsrådet træder sammen på ministerplan en gang om året. Der kan efter anmodning fra en af parterne afholdes særlige møder i Samarbejdsrådet, hvis parterne er enige herom. Medmindre parterne bliver enige om andet, holdes Samarbejdsrådets møder på det sædvanlige sted for EU-Rådets samlinger på datoer, som parterne er enige om. Samarbejdsrådets sekretærer indkalder i fællesskab til møderne i Samarbejdsrådet. Artikel 3 Repræsentation Medlemmer af Samarbejdsrådet, som er forhindret i at deltage i et møde, kan lade sig repræsentere. Hvert medlem kan normalt lade sig repræsentere af lederen af missionen eller den faste repræsentation ved Den Europæiske Union eller en højtstående embedsmand med tilsvarende status. I alle andre tilfælde skal et medlem, hvis han ønsker at lade sig repræsentere, meddele formanden navnet på den, der skal repræsentere ham, inden det møde, hvor han lader sig repræsentere. Den, der repræsenterer et medlem'af Samarbejdsrådet, udøver alle dette medlems rettigheder. Artikel 4 Delegationer Medlemmerne af Samarbejdsrådet kan ledsages af embedsmænd. Før hvert møde underrettes formanden om den planlagte sammensætning af parternes delegationer og deres leder. Samarbejdsrådet kan indbyde ikke-medlemmer til at deltage i møderne med henblik på oplysninger om særlige spørgsmål. Artikel 5 Sekretariat En tjenestemand i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og en embedsmand i Ukraines mission i Bruxelles fungerer sammen som sekretærer for Samarbejdsrådet. Artikel 6 Dokumenter Hvis forhandlingerne i Samarbejdsrådet er baseret på skriftlige dokumenter, nummereres disse og rundsendes af de to sekretærer som dokumenter fra Samarbejdsrådet. Artikel 7 Korrespondance Korrespondance til Samarbejdsrådet eller til formanden for Samarbejdsrådet sendes til begge sekretærer for Samarbejdsrådet. De to sekretærer sørger for, at korrespondancen videresendes til Samarbejdsrådets formand og efter omstændighederne rundsendes som dokumenter som omtalt i artikel 6 til de øvrige medlemmer af Samarbejdsrådet. Den rundsendte korrespondance fremsendes til Kommissionens Generalsekretariat, EU-medlemsstaternes Ukraines mission i Bruxelles og Europa-Kommissionens delegation i Kiev. faste repræsentationer, Meddelelser fra Samarbejdsrådets formand sendes til adressaterne af den respektive sekretær og rundsendes efter omstændighederne som dokumenter som omtalt i artikel 6 til de øvrige medlemmer af Samarbejdsrådet på de i ovennævnte stykke omhandlede adresser. Artikel 8 Dagsorden for møderne 1. Samarbejdsrådets sekretærer udarbejder i forståelse med de to parter en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes til de adressater, der er nævnt i artikel 7, senest femten dage inden mødet. Den foreløbige dagsorden omfatter de emner, som den ene af parterne senest enogtyve dage inden mødet har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen; dog optages emner ikke på den foreløbige dagsorden, medmindre den fornødne dokumentation er fremsendt til sekretærerne inden udsendelsen af dagsordenen. Dagsordenen vedtages af Samarbejdsrådet ved hvert mødes begyndelse. Et emne, som ikke findes på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis de to parter er enige herom. 2. Efter aftale mellem de to parter kan de i stk. 1 nævnte tidsfrister afkortes for at tage hensyn til særlige omstændigheder. Artikel 9 Protokol De to sekretærer udarbejder et udkast til protokol for hvert møde. Protokollen indeholder i almindelighed for hvert punkt på dagsordenen oplysning om: dokumenter, der er forelagt Samarbejdsrådet erklæringer, som et medlem af Samarbejdsrådet har anmodet om at få optaget i protokollen de vedtagne henstillinger og erklæringer samt de konklusioner, der vedtages i specifikke spørgsmål. Protokollen indeholder ligeledes en fortegnelse over medlemmer af Samarbejdsrådet eller deres repræsentanter, som deltog i mødet. Udkastet til protokol forelægges Samarbejdsrådet til godkendelse ved det næste møde. To autentiske genparter af den godkendte protokol undertegnes af de to sekretærer og arkiveres af parterne. En genpart sendes til hver af de i artikel 7 nævnte adressater. Artikel 10 Henstillinger 1. Samarbejdsrådet parterne. fremsætter henstillinger ved fælles overenskomst mellem I perioden mellem møderne kan Samarbejdsrådet fremsætte henstillinger ved skriftlig procedure, hvis de to parter er enige herom. En skriftlig procedure består af udveksling af noter mellem de to sekretærer, der handler i forståelse med parterne. 2. Samarbejdsrådets henstillinger, jf. partnerskabs- og samarbejdsaftalens artikel 85 benævnes »henstillinger« efterfulgt af et løbenummer, datoen for vedtagelsen og en beskrivelse af emnet. Ægtheden af Samarbejdsrådets henstillinger bekræftes de to sekretærer, og to autentiske genparter underskrives aflederne af de to parter delegationer. Henstillingerne fremsendes til hver enkelt af de i artikel 7 nævnte adressater som dokumenter fra Samarbejdsrådet. Artikel 1 Offentlighed 1. 2. Møderne i Samarbejdsrådet er ikke offentlige, medmindre der træffes anden afgørelse. Hver part kàn træffe beslutning om at offentliggøre Samarbejdsrådets henstillinger i deres respektive officielle tidende. Artikel 12 Sprog Samarbejdsrådets officielle sprog er parternes officielle sprog. Samarbejdsrådet vil normalt basere sine forhandlinger på dokumenter på disse sprog. Artikel 13 Udgifter De Europæiske Fællesskaber og Ukraine afholder hver især de udgifter, de har som følge af deres deltagelse i Samarbejdsrådets møder, såvel udgifter til personale, rejser og underhold som udgifter til postforsendelser og telekommunikation. Udgifter til tolkning ved møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter afholdes af De Europæiske Fællesskaber bortset fra udgifter til tolkning eller oversættelse til eller fra ukrainsk, som afholdes af Ukraine. Andre udgifter i forbindelse med den materielle tilrettelæggelse af møderne afholdes af den part, der er vært for møderne. Artikel 14 Samarbejdsudvalg Der nedsættes hermed i henhold til partnerskabs- og samarbejdsaftalens artikel 87 et samarbejdsudvalg til at bistå Samarbejdsrådet i udførelsen af dets opgaver. Det består af repræsentanter for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og medlemmerne af Rådet for Den Europæiske Union på den ene side og af repræsentanter for Ukraines regering på den anden side, normalt på højtstående embedsmandsplan. forbereder Samarbejdsrådets møder og efter omstændighederne gennemførelsen forhandlinger, Samarbejdsudvalget af Samarbejdsrådets overvåger henstillinger og sørger i partnerskabsforholdet, og at partnerskabs- og samarbejdsaftalen fungerer efter hensigten. Det overvejer ethvert forelagt af Samarbejdsrådet, samt ethvert andet spørgsmål, som måtte opstå under den daglige gennemførelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen. Det forelægger forslag til henstillinger til godkendelse i Samarbejdsrådet. for, at der er kontinuitet spørgsmål, som det i almindelighed far Konsultationer som forudset i artikel 18 og 49 samt bilag 2 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen finder sted i Samarbejdsudvalget. Konsultationen kan fortsætte i Samarbejdsrådet, hvis de to parter er enige herom. Samarbejdsudvalgets forretningsorden. forretningsorden er indeholdt i bilaget til denne 1. 2. 3. 4. Udfærdiget i På samarbejdsudvalgets vegne Formand for EU's delegation Formand for Ukraines delegation SAMARBEJDSUDVALGETS FORRETNINGSORDEN BILAG Artikel 1 Formandskab Formandskabet for Samarbejdsudvalget udøves på skift for tolv måneder ad gangen af henholdsvis en repræsentant for Europa-Kommissionen på Fællesskabernes og deres medlemsstaters vegne og af en repræsentant for Ukraines regering. Den første periode løber imidlertid fra datoen for det første møde i Samarbejdsrådet og til den 31. december samme år. Artikel 2 Møder Samarbejdsudvalget holder møde en gang om året og efter aftale mellem parterne, når omstændighederne kræver det. Det enkelte møde i Samarbejdsudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, som de to parter er enige om. Formanden indkalder til møderne i Samarbejdsudvalget. Artikel 3 Delegationer Før hvert møde underrettes formanden om den planlagte sammensætning af parternes delegationer. Artikel 4 Sekretariat En tjenestemand i Europa-Kommissionen og en embedsmand fra Ukraines regering fungerer sammen som sekretærer for Samarbejdsudvalget. Alle meddelelser til og fra formanden i henhold til dette bilag fremsendes til sekretærerne for Samarbejdsudvalget og til sekretærerne og formanden for Samarbejdsrådet. Møderne i Samarbejdsudvalget er ikke offentlige, medmindre der træffes anden afgørelse. Artikel 5 Offentlighed 10 Artikel 6 Dagsorden for møderne 1. Samarbejdsrådets sekretærer udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes til de adressater, der er nævnt i artikel 4, senest femten dage inden mødet. Den foreløbige dagsorden omfatter de emner, som formanden senest enogtyve dage inden mødet har modtaget anmodning om at fa optaget på dagsordenen, dog fornødne optages emner dokumentation inden udsendelsen af dagsordenen. ikke på den ikke er fremsendt foreløbige dagsorden, hvis den til sekretærerne Dagsordenen vedtages af Samarbejdsudvalget ved hvert mødes begyndelse. Et emne, som ikke findes på den foreløbige dagsorden, kan optages på dagsordenen, hvis de to parter er enige herom. 2. 3. Efter aftale mellem de to parter kan de i stk. 1 omhandlede tidsfrister afkortes for at tage hensyn til særlige omstændigheder. Samarbejdsudvalget kan anmode eksperter om at deltage i møderne med henblik på oplysninger om særlige spørgsmål. Artikel 7 Protokol Der udarbejdes en protokol for hvert enkelt møde, som bygger på formandens opsummering af de konklusioner, Samarbejdsudvalget er nået frem til. Når Samarbejdsudvalget har vedtaget protokollen, undertegnes den af formanden og af sekretærerne, og den arkiveres af begge parter. En genpart af protokollen fremsendes til hver af de i artikel 4 nævnte adressater. Artikel 8 Forhandlingsprocedure Samarbejdsudvalget fremsætter ikke henstillinger undtagen i de særlige tilfælde, hvor det i henhold til artikel 87, stk. 2, bemyndiges hertil af Samarbejdsrådet. I sådanne tilfælde benævnes disse akter »henstillinger« efterfulgt af et løbenummer, datoen for vedtagelsen og en beskrivelse af emnet. Henstillinger fremsættes efter fælles aftale mellem parterne. Samarbejdsudvalgets henstillinger fremsendes til de i artikel 4 i dette bilag nævnte adressater. Samarbejdsudvalget kan beslutte, at disse henstillinger offentliggøres. Samarbejdsudvalgets henstillinger underskrives af formanden og sekretærerne. Artik. cl. 9 Udgifter De Europæiske Fællesskaber og Ukraine afholder hver især de udgifter, de har som følge af deres deltagelse i Samarbejdsudvalgets og dets særlige udvalgs og arbejdsgruppers møder, såvel udgifter til personale, rejser og underhold som udgifter til postforsendelser og telekommunikation. 11 Udgifter til tolkning ved møderne og til oversættelse og reproduktion af dokumenter afholdes af De Europæiske Fællesskaber bortset fra udgifter til tolkning eller oversættelse til eller fra ukrainsk, som afholdes af Ukraine. Andre udgifter i forbindelse med den materielle tilrettelæggelse af møderne afholdes af den part, der er vært for møderne. Artikel 10 Særlige udvalg eller arbejdsgrupper Samarbejdsudvalget kan på sit første møde udarbejde en fortegnelse over særlige udvalg og arbejdsgrupper. De anses for at arbejde under Samarbejdsudvalgets myndighed, og de aflægger rapport til dette efter hvert møde. Samarbejdsudvalget kan ændre eksisterende særlige udvalgs og arbejdsgruppers kommissorium eller nedsætte nye særlige udvalg eller arbejdsgrupper til at bistå sig i udførelsen af sine opgaver. 12 FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE Forretningsordenen for det samarbejdsråd og det samarbejdsudvalg, der er etableret ved partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side: Etablering og forvaltning af et samarbejdsråd, et samarbejdsudvalg og særlige (under)udvalg og andre organer efter behov i samarbejdet mellem EU og Ukraine 2. BUDGETPOST A-130: Udgifter til tjenesterejser A-2510: Udvalgsmøder 3. RETSGRUNDLAG Rådets og Kommissionens fælles afgørelse om indgåelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (endnu ikke vedtaget) 4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 4. 1 Foranstaltningens generelle formål Gennemførelse af partnerskabs- og samarbejdsaftalens institutionelle bestemmelser 4. 2 Foranstaltningens varighed og nærmere bestemmelser for dens forlængelse 10 år (= partnerskabs- og samarbejdsaftalens varighed, artikel 101, med mulighed for forlængelse) 5. KLASSIFIKATION AF U DGIFTERNE/INDTÆGTERNE 5. 1 Obligatoriske udgifter/Ikke-obligatoriske udgifter Ikke-obligatoriske udgifter 5. 2 Opdelte bevillinger/Ikke-opdelte bevillinger Ikke-opdelte bevillinger 5. 3 Indtægtstype Ingen indtægter / 3- H 6. UDGIFTERNES ART - 100% tilskud (tjenestemænd på missioner, afholdelse af konferencer, tolkning, oversættelse, reproduktion af dokumenter) 7. FINANSIELLE VIRKNINGER 7. 1 Beregningsmetode for de samlede omkostninger ved foranstaltningen individuelle omkostninger og de samlede (forholdet mellem de omkostninger) Se afsnit 10. Der er ingen operationelle udgifter 7. 2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer Forpligtelsesbevillinger i mio. ECU (i løbende priser) Elementer Regn skabsar n n+l n+2 n+3 n+4 n+5 og folgende regnskabsar lalt Ialt 7. 3 Udgifter til undersøgelser, eksperter m. m. inkluderet i budgettets del B Forpligtelsesbevillinger i mio. ECU (løbende priser) Regn skabsar n n+l n+2 n+3 n+4 n+5 og folgende regnskabsar lalt Unders0gelser Ekspertmeder Konferencer og kongresser Information og publikationer Ialt. 15 7. 4 Forfaldsplan for forpligtelses-/betalingsbevillinger mio. ECU Regn skabsar n n+l n+2 n+3 n+4 n+5 og folgende regnskabsar lalt Forpligtelsesbevillinger Betalingsbevillinger Ar n n+l n+2 n+3 n+4 n+5 og folgende regnskabsar Ialt FORHOLDSREGLER MOD SVIG - Kontrolforanstaltninger foretaget af ansvarlige tjenestemænd 9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 9. 1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe Den institutionaliserede dialog mellem EU og Ukraine vil være en afgørende forudsætning for at nå partnerskabs- og samarbejdsaftalens mål, nemlig handels- og investeringsfremme, støtte til politiske og økonomiske reformer i Ukraine og snævert samarbejde inden for en lang række politiske områder. Målgrupper er de erhvervsdrivende og offentligheden i almindelighed i Ukraine og EU 9. 2 Begrundelse for foranstaltningen De Europæiske Fællesskabers og deres medlemsstaters koordinerede tilnærmelse til samarbejdet med Ukraine, så man undgår dobbeltarbejde og etablerer EU som en af Ukraines vigtigste aftalepartnere. Tilnærmelsen er af samme art som til partnerskabs- og samarbejdsaftalerne med de øvrige NIS- lande såvel som Europaaftalerne med de central- og østeuropæiske lande. 9. 3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen Kommissionen og Rådet gør regelmæssigt status over resultaterne og effektiviteten af dialogen 16 10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION BUDGETS SEKTION III, DEL A) (DET ALMINDELIGE Den faktiske mobilisering af de nødvendige administrative ressourcer afhænger af Kommissionens årlige beslutning om ressourceallokeringen under hensyntagen til, hvor stort et personale og hvilke yderligere beløb budgetmyndigheden bevilger. 10. 1 Indvirkningen på antallet af stillinger Stillingstype Antal ansatte, der skal tilknyttes forvaltningen af foranstaltningen faste stillinger midlerti dige stillinger Tjenestemaend eller midlertidigt ansatte A B C Andre ressourcer lait 2,0 0 0,5 0 2,5 0 0 0 0 0 heraf varighed eksisterende res sourcer i det pagaeldende gene- raldirektorat eller den pagaeldende tjeneste 2 0 0,5 0 2,5 yderligere ressourcer 0 0 0 10. 2 De supplerende menneskelige ressourcers indvirkning samlede finansielle ^ __ Tjenestemaend Bel0b 0 0 Midlertidigt ansatte Andre ressourcer (arrfcfr budgetpost) Ialt 0 [0 Beregningsmetode (ECU) Der kraeves ingen yderligere menneskelige ressourcer. 1 17 10. 3 Forøgelse af andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen Budgetpost A-130 Bel0b Beregningsmetode (ECU) p. m. 30 000 Samarbcjdsrarict NB: Allc modcr holdcs i Bruxcllcs en gang om arct. Radct star for aflioldclscn af dissc modcr, sii Koininissioncn kun dcllagcr med sine tjencstcnuend, men ikke afholdcr nogen omkostninger (tilrcUckeggclsc af konferencer, tolkning) Samarhcjdsudvalgct NB: Modcrne (normalt 1 gang om arct) afholdes skiftevis i Bruxcllcs og Kiev Moder i Bruxelles (en gang hyert andet ar) • 4-dages mission forskclligc GD'cr til 15 tjenestemaend fra Kommissionen fra UntfcrtirivalK og andre organcr NB: Skonsimcssigt 6 modcr om arel. halvdclcu i Kiev, halvdclcn i Bruxcllcs 20 000 hinder i Kiev (3 om and) • f. ;„ 4-dngcs mission om arc! til 10 tjcncslcimund (Trade Facts- arbcjdsgruppcn) • To 4-dages missioner til 3 tjenestemaend (andre underudvalg) A-2510 p. m. Rcjscudgiflcr i moder i for Radcls repnuscnlanter, der dcllagcr Samarbejdsudvalget eller underudvalg og andre grupper, betales af Radcls generalsekretariat A-130 A-2S10 l A LT 62 000 32 000 1 p. m. = f°r de ar, hvw udvalget holder mode i Kiev = f°r de ar, hvor udvalget holder mode i Bruxelles I NB. De nødvendige midler til tjenesterejser for Kommissionens tjenestemænd skaffes ved omfordeling af bestående ressourcer. 18 ISSN 0254-1459 KOM(98) 35 endelig udg. DOKUMENTER DA 11 02 01 Katalognummer : CB-CO-98-035-DA-C ISBN 92-78-30344-5 Kontoret for De europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 19