title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet - På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: en europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS)

eurovoc_concepts:
satellite communications
technological change
trans-European network
transmission network
transport policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 21. 01. 1998 Bruxelles, den 21. 01. 1998 Bruxelles, den 21. 01. 1998 Bruxelles, den 21. 01. 1998 KOM(1998)29 endelig udg. KOM(1998)29 endelig udg. KOM(1998)29 endelig udg. KOM(1998)29 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET På vej mod et transeuropæisk net På vej mod et transeuropæisk net På vej mod et transeuropæisk net På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) En europæisk strategi for globale navigationssatellitsystemer (GNSS) HP HP HP HP puras puras puras puras SAMMENFATNING 1. INDLEDNING 2. MÅL 3. DEN NUVÆRENDE SITUATION 3. 1 Jordbaserede systemer 3. 2 Satellitbaserede systemer 3. 2. 1 Potentielle fordele ved satellitbaseret navigation 3. 2. 2 GPS og GLONASS 3. 3 USA's politik 3. 3. 1 Fremme af GPS som global standard 3. 3. 2 WAAS og LAAS og Loran-C 3. 3. 3 En ny generation af GPS 3. 4 Den Russiske Føderations og SNGs politik 3. 5 Andre landes politik 3. 6 De internationale organisationer 4. EU'S ROLLE OG DEN NUVÆRENDE SITUATION 5. EN STRATEGI FOR EU 6. ETABLERING AF OMKOSTNINGSEFFEKTIV OG SIKKER SATELLITNAVIGATION I EUROPA (I STARTEN VED HJÆLP AF GNSS-1) 6. 1 Brugerbehov og opgaveformulering 6. 2 Garantier og ansvar 6. 3 Certificering 6. 4 Sikring af frekvenser og kredsløb 6. 5 Interoperabilitet og optimal udvikling og anvendelse af EGNOS 9 10 10 10 11 11 12 13 13 13 14 14 14 15 16 18 20 20 21 22 22 23 6. 6 Undersøgelser, forskning og teknologiudvikling 7. GNSS-2 7. 1 Gennemførelsesplan 7. 2 Undersøgelser, forskning og udvikling 8. ERHVERVSPOLITISKE SPØRGSMÅL 9. INTERNATIONALE SPØRGSMÅL 9. 1 Hvad der hidtil er opnået 9. 2 De næste skridt 10. ORGANISATORISK OG INSTITUTIONEL RAMME 10. 1 Rollefordeling og ansvarsområder 10. 2 Forholdet mellem civile og militære anvendelser 11. FINANSIERINGSSPØRGSMÅL 12. RUM- OG JORDBASEREDE SYSTEMER: OPSTILLING AF EN EUROPÆISK RADIONAVIGATIONSPLAN 13. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER BILAG I: HANDLINGSPLAN BILAG II: INITIALNAVNE BILAG III: FINANSIERINGSOVERSIGT BILAG IV: JORDBASEREDE SYSTEMER 24 24 24 25 25 26 26 27 28 28 31 31 33 34 3/49 SAMMENFATNING I denne meddelelse stilles der forslag til en EU-strategi for, hvordan man kan sikre sig, at det globale navigationssatellitsystem GNSS får en europæisk dimension. Strategien bidrager til etableringen af et transeuropæisk positionsbestemmelses- og navigationsnet. EU's institutioner og medlemsstater opfordres til at tilslutte sig den foreslåede strategi og den handlingsplan for GNSS, der skal understøtte strategiens gennemførelse (bilag I til meddelelsen). EU har betydelige strategiske, politiske, økonomiske, industrielle, beskæftigelsesmæssige, sikkerhedsmæssige og forsvarsmæssige interesser i GNSS: • • Satellitbaserede systemer for positionsbestemmelse og navigation rummer mulighed for kraftige sikkerheds- og effektivitetsmæssige forbedringer af transportsystemer inden for alle transportmåder. Derudover kan de anvendes på mange andre områder, fra landbrug til olie- og gasefterforskning. Der gør sig sikkerheds- og forsvarsmæssige betragtninger gældende, for de to nuværende globale satellitsystemer er stadigvæk under USA's og Den Russiske Føderations militære kontrol. Fornuftige skøn tyder på at verdensmarkedet kunne være 50 mia. dollars værd om syv år. Europa råder ikke blot et stort hjemmemarked, men har også en chance for at skabe et nyt marked for systemer og tjenester i tredjelande. Skal chancen udnyttes, kræver det dog, at vores erhvervsliv får alle muligheder for at bidrage til udviklingen af GNSS, og det kan vise sig at være svært, hvis de grundlæggende systemer og teknologier udvikles uden europæisk indflydelse. • Der er strategiske og politiske interesser knyttet til Europas evne til at kontrollere positionsbestemmelses- og navigationstjenesterne inden for sit eget område. Disse overvejelser får omfattende virkninger for vores forhold til andre lande, idet spørgsmålet er, om vi kan udvikle systemer i fællesskab med dem eller bliver nødt til at klare os selv. Et af Kommissionens hovedformål med at fremlægge en strategi er at fa EU og medlemsstaterne til at vise deres engagement i en fuldgyldig europæisk deltagelse i GNSS, så Europas industri og potentielle brugere kan have tillid til, at de kan investere i systemets udvikling. Et sådant signal er også vigtigt for Europas troværdighed i forhandlinger med andre lande. EU's strategi må stadig omfatte de to faser af GNSS: • En første europæisk komponent (EGNOS1) til første generation af det globale satellitsystem (GNSS-1) skal etableres og sættes i drift. Det indebærer, at man må bygge på de amerikanske og russiske basissignaler, men øge deres præcision og infrastruktur. Dette integritet ved hjælp af supplerende jord- og rumbascret European Geostationary Navigation Overlay Service. 4/49 overgangssystem, som skal udfyldet hullet frem til det endelige system træder til, tænkes sat i drift fra år 2000. • GNSS-2 tænkes udviklet som et system, der er udformet til civil brug, og skal afløse de eksisterende miltære systemer. Dette system er stadig i projekteringsfasen. Ved at deltage i GNSS-1 får Europa foden indenfor i denne vigtige sektor og kommer lettere med i GNSS-2 på lige vilkår. Overordnet strategi Det afgørende strategiske spørgsmål er, hvordan man bedst sikrer EU en effektiv rolle i den langsigtede udvikling af GNSS. Både teknisk og politisk rejser GNSS komplekse problemstillinger. Der er både tekniske og økonomiske usikkerhedsmomenter, og der er usikkerhed om vores internationale partneres samarbejdsvillighed. EU's strategi må være smidig nok til at rumme disse usikkerhedsmomenter. Både medlemsstaterne, brugerverdenen (især den civile luftfart) og militære kredse har lagt vægt på de politiske og strategiske farer ved - hinsides EGNOS - at bygge på et system, der kontrolleres af et eller flere tredjelande: • Det må sikres, at europæiske brugere ikke tages som gidsler for mulige kommende afgifter eller gebyrer, der synes overdrevne: hvis der etableres en dominerende stilling eller et de facto-monopol, bliver de svært at modstå sådanne afgifter og måske umuligt at udvikle alternativer i en fart. • EU-industriens konkurrenceevne på dette lukrative marked ville blive alvorligt hæmmet. (Europas konkurrenceevne på det potentielt lukrative marked for tjenester ville blive undermineret, hvis der ikke er lige adgang til den teknologiske udviklingen inden for systemet selv, og især USA viser alle tegn på vilje til at udnytte sin strategiske fordel af det militære positionsbestemmelsessystem GPS til at skaffe sig en dominerende stilling på verdensmarkedet for systemer og tjenester. • Der ligger alvorlige problemer med både suverænitet og sikkerhed i en situation, hvor Europas navigationssystemer ligger uden for Europas kontrol. Dette er grunden til at Kommissionen foreslår, at EU og medlemsstaterne i utvetydige vendinger bør bekræfte deres forpligtelse på at yde et fuldgyldigt europæisk bidrag til GNSS. I store træk er der tre mulig veje at gå: • GNSS udvikles i fællesskab af alle større aktører. • EU udvikler et GNSS sammen med en eller flere internationale partnere. Der kunne blive tale om et af de to lande, der allerede nu råder over et system, og/eller andre større aktører som f. eks. Japan. • EU udvikler selv sit eget system. 5/49 På langt sigt ville det ideelle være et globalt system med EU og nogle af eller helst alle vores internationale partnere som deltagere i et GNSS til civil brug. Lader det sig ikke gøre på acceptable vilkår, må EU satse på et selvstændigt europæisk GNSS, hvori der tages hensyn til teknologiske fornyelser, som potentielt kunne reducere omkostningerne ved et sådant system væsentligt. Gennem intense kontakter med vore vigtigste internationale partnere bør vi hurtigst muligt undersøge mulighederne for at nå frem til et acceptabelt fælles system, der bør bygge på følgende vilkår: • Der skal straks fra starten være sikre garantier for, at tjenesten (som bliver grundlaget for en række vitale, sikkerhedsrelevante anvendelser i Europa) ikke inddrages eller afbrydes, og EU skal være ligeberettiget med i kontrollen med systemet. • Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling og drift. • Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere på alle dele af markedet og ligeberettiget adgang til den grundlæggende teknologi. Det er vigtigt at være opmærksom på betydningen af disse drøftelser. Derfor foreslås det at de lanceres på højeste plan i de strukturer, der er oprettet til varetagelse af vores bilaterale forbindelser. Kommissionen tænkes at skulle føre forhandlingerne og vil holde Rådet fuldt orienteret. Det er ingenlunde givet, at de andre hovedaktører vil imødekomme disse betingelser. Derfor foreslås det, at Europa intensiverer arbejdet med GNSS-2 (forskning, demonstration osv. ) for at holde muligheden for at udvikle et helt uafhængigt europæisk system åben. Endelige afgørelser om det europæiske bidrag til GNSS kan træffes i lyset af resultaterne af disse drøftelser og af de igangværende tekniske og costbenefitmæssige vurderinger af GNSS-mulighederne. Afgørelserne må træffes på grundlag af Europas interesser på længere sigt, og ikke ud fra kortsigtede betragtninger. Det foreslås, at man sigter mod første kvartal 1999 som det tidspunkt, hvor beslutningsprocessen om GNSS skal sættes i gang. Da vil Kommissionen fremsætte sine anbefalinger. Med en længere tidsplan risikerer man, at Europa forspilder sin mulighed for at blive konkurrencedygtig på dette marked. Gennemførelse Der er mange spørgsmål at tage stilling til, hvis EGNOS skal etableres med held. Tilsvarende spørgsmål vil dukke op for GNSS-2. Medlemsstaterne og EF's institutioner må arbejde tæt sammen med de andre organisationer, der er involveret på dette område, ikke mindst ESA og Eurocontrol. De vigtigste problemer skitseres i denne meddelelse, og handlingsplanen i bilag I redegør for hvem der skal tage sig af dem og hvornår. De mest følsomme spørgsmål vedrører internationale forhandlinger, organisationsspørgsmål og finansiering. 6/49 Den internationale dimension Kontakterne med vores internationale partnere skal intensiveres. Det vigtigste er at vurdere muligheden for at udvikle et fælles globalt system, som opfylde Europas behov. Men der må også forhandles om etablering af ordninger, der gør det muligt at etablere GNSS-1 som et primært navigationssystem sammen med EGNOS, både i Europa og andre steder. Kommissionen vil udforme mandater til forhandling: - med USA og Den Russiske Føderation som dem, der stiller de grundlæggende satellitsendte signaler til rådighed, specielt om tjenestegaranti og ansvar for GNSS-1 - med USA Den Russiske Føderation og Japan om driftskompatibilitet mellem deres GNSS-systemer og -komponenter og vores. Derudover må der føres forhandlinger med andre lande, som kunne tænkes at ønske at benytte EGNOS. I denne forbindelse bør man måske overveje at sætte ind med EF's finansieringsinstrumenter. Organisatoriske og institutionelle spørgsmål Rettidig etablering af EGNOS forudsætter klare ordninger for lovpligtige godkendelser af sikkerhedsmæssigt følsomme aktiviteter og sikring af en driftsstruktur for systemet: - Et egnet organ på EU-niveau ser ud til at være den mest praktiske måde at få etablere ordninger i en fart, som kan regulere de tjenester, der udbydes via EGNOS, således at systemets multimodale karakter afspejles, og under fuld udnyttelse af eksisterende organisationers ekspertise. - På grundlag af det videre arbejde og i samråd med højniveaugruppen om GNSS-2 bør der træffes beslutninger - helst før udgangen af 1998 - om en juridisk og driftsmæssig struktur, i første omgang for EGNOS og GNSS-1. Denne struktur bør omfatte en "tjenestegarant" (som påtager sig ansvaret for at holde tjenesten i gang) og en operatør for EGNOS-tjenesten. Det er helt afgørende, at der findes tilfredsstillende løsninger på disse spørgsmål, hvis europæiske systemer skal være klar i tide til at blive konkurrencedygtige. Dette anser den private sektor som lakmusprøven på EU's beslutsomhed, når det gælder om at gennemføre GNSS. Også spørgsmålene vedrørende grænsefladen mellem civile og militære anvendelser må drøftes på et tidligt tidspunkt. Adgangen til meget præcise navigations- og positionsbestemmelsessystemer, der dækker hele kontinentet indebærer både risici og muligheder. Muligheden for GNSS med dobbelt anvendelsesformål må udforskes, ikke mindst af hensyn til omkostningseffektiviteten. Men det er også vigtigt at sikre, at funktionerne i et system, der er udformet med henblik på civil brug, ikke kan udnyttes på måder, der giver anledning til sikkerhedsmæssige bekymringer. Finansiering Der må tilvejebringes enighed om finansieringen af den fremtidige udvikling af GNSS samtidig med at de strategiske beslutninger træffes i begyndelsen af 1999. Det må 7/49 udforskes, hvilke muligheder der er for at opkræve afgifter for brug af GNSS-1- og GNSS-2-tjenester, og målet bør være at systemet nærmer sig selvfinansiering på mellemlangt sigt. Dette vil sammen med costbenefitanalyserne være et nøgleelement i beslutningsprocessen om finansieringen af GNSS-2, uanset hvilken form den får. Erhvervsmæssige spørgsmål I erkendelse af at GNSS byder på en vigtig chance for EU's rum- og højteknologiske industrier og har potentielt dobbelt civilt-militært anvendelsesformål, bør der igangsættes en dialog om GNSS med erhvervsinteresser, både brugere og producenter. Konklusion Rådet og de øvrige institutioner bedes derfor give klar støtte til den overordnede strategi og tilslutte sig handlingsplanen, så Kommissionen sammen med den brede vifte af andre, bade offentlige og private aktører kan tage fat på gennemførelsen. 8/49 1. INDLEDNING I denne meddelelse stilles der forslag om en EU-strategi for, hvordan man kan sikre sig, at det globale navigationssatellitsystem GNSS får en europæisk dimension. Strategien bidrager til etableringen af et net af transeuropæiske positionsbestemmelses- og navigationssystemer, som i nødvendigt omfang under støttes af jordbaserede systemer. Strategien bygger på fremgangsmåden i Rådets resolution af 19. december 19942 og satser på udvikling af et GNSS, som yder en optimal service til en acceptabel pris. Satellitbaseret positions- og tidsbestemmelse giver mulighed for anvendelse på mange områder som f. eks. navigation, kortlægning, landbrug og olie- og gasefterforskning. Hvor stor støtte der bliver behov for fra jordbaserede systemer vil i vid udstrækning afhænge af, hvordan GNSS udvikler sig. Men meddelelsen indeholder en foreløbig analyse af de eksisterende systemers potentielle fremtidige rolle og søger at sikre en sammenhængende fremgangsmåde under planlægningen af, hvordan navigationsstøttesystemerne skal stykkes sammen, så fremtidens behov kan blive dækket. Et af Kommissionens hovedmål med at fremlægge denne strategi er at få EU og medlemsstaterne til at vise deres engagement i en europæisk deltagelse i et globalt navigationssatellitsystem, så europæisk industri og potentielle brugere trygt kan investere i udviklingen af systemet. Der står transportpolitiske, økonomiske, industrielle, sikkerhedsmæssige og militære interesser på spil. GNSS udgør en strategisk udfordring, der har betydning for Europas stilling i verden. Strategien underbygges af en særlig handlingsplan for udvikling af GNSS3 som foreslået i Kommissionens meddelelse om rumfart4 og under hensyntagen til arbejdet i "højniveaugruppen"5. Derudover har man arbejdet med den nuværende situation med hensyn til Loran-C og nogle af de andre primære jordbaserede 2 Rådets resolution af 19. december 1994 om et europæisk bidrag til udvikling af et verdensomspændende satellitnavigationssystem (GNSS), EFT nr. C 379 af 31. 12. 1994, s. 2, herefter omtalt som rådsresolutionen fra 94. Handlingsplanen er gengivet i bilag I til denne meddelelse. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlament - Den Europæiske Union og rummet: Fremme af applikationer, markeder og industriens konkurrenceevne, KOM (96) 617 endelig udgave af 4. december 1996. Samordningsgruppen på højt niveau er sammensat af repræsentanter for de nationale regeringer, brugere, teleoperatører, de relevante internationale organisationer, herunder Den Europæiske Rum organisation, ICAO og Eurocontrol samt industrien for at sikre, at aktiviteter, der iværksættes i Europa på området satellitnavigation, sigter mod samme mål, og for at bistå Kommissionen i dens opgaver. 9/49 radionavigationssystemer6, og Kommissionens tjenestegrene er i færd med at udarbejdet er arbejdsdokument herom. 2. MÅL På linje med det overordnede mål om bæredygtig mobilitet og i overensstemmelse med Europas erhvervsmæssige og strategiske interesser har Kommissionen udstukket følgende mål for udvikling af nettet af positionsbestemmelses- og navigationssystemer: • Der skal udvikles effektive og prismæssigt fordelagtige navigations- og positionsbestemmelsessystemer, der er bestemt til civil brug og forenelige med militære nødvendigheder. • Der skal tilvejebringes et højt sikkerhedsniveau, som indbefatter garantier for tilstrækkelig europæisk kontrol med et eventuelt fremtidigt system, der bliver afgørende for sikkerhedsmæssigt forsvarlig transport i Europa. • Det skal sikres, at europæisk industri er i stand til at konkurrere på lige fod i konkurrencen på det kommende marked for satellitnavigation. Når de foreliggende muligheder skal bedømmes i forhold til disse kriterier, må man afbalancere hensynene til økonomiske, politiske og militære forhold. 3. DEN NUVÆRENDE SITUATION 3. 1 Jordbaserede systemer De eksisterende jordbaserede systemer er overvejende udviklet med henblik på bestemte transportformer. Efterhånden som satellitnavigation vinder accept til brug i stadig mere præcisionskrævende anvendelser, opstår der muligheder for at rationalisere den eksisterende infrastruktur. Mange jordbaserede systemer står derfor over for udfasning i det kommende årti. Men i det mindste ind til videre vil nogle af de jordbaserede systemer fortsat være vigtige for lokal præcision og måske også som opbakning til satellitsystemerne. I denne meddelelse diskuteres forholdet mellem de jord- og de rumbaserede komponenter i det transeuropæiske net af positionsbestemmelses- og navigationssystemer og hovedpunkterne i spørgsmålet om opretholdelse og eventuel videreudvikling af jordbaserede systemer. I sin planlægning må EU i fuldt omfang tage hensyn til medlemsstaternes planer og særlige behov og de investeringer, de allerede har gjort, til rekommandationer og krav fra de relevante regel udstedende organisationer, 6 Rapporten er en opfølgning af Rådets beslutning 92/143/EF af 25. februar 1992 om radionavigations systemer for Europa, EFT L 59 af 4. marts 1992, i det følgende omtalt som rådsbeslutningen fra 92. 10/49 som f. eks. ICAO og IMO, samt til andre indflydelsesrige landes planer. Disse faktorer vil tilsammen få afgørende indflydelse på fremtiden for de forskellige jordbaserede systemer. 3. 2 Satellitbaserede systemer 3. 2. 1 Potentielle fordele ved satellitbaseret navigation Som påpeget i tidligere meddelelser7 kan satellitbaseret navigation og positionsbestemmelse komme til at spille en central rolle for, om det skal lykkes at nå det politiske mål om effektiv og bæredygtig mobilitet - transport af gods og personer på en måde, der er prismæssigt overkommelig, sikkerhedsmæssigt forsvarlig, produktiv og så godartet som muligt i forhold til nutidens og fremtidens miljø. Satellitbaserede systemer kan nemlig være en mere omkostningseffektiv måde at håndtere positionsbestemmelse og navigation på end jordbaserede hjælpemidler, og det forventes, at udviklingen af sådanne systemer kan mindske belastningen af statsfinanserne på mellemlangt sigt. Hvis regeringerne er villige til at lade brugerne betale for ydelserne, kan systemerne blive helt selvfinansierende. Dertil kommer, at der vil opstå stadig større produktions- og jobmuligheder i forbindelse med satellitnavigation i takt med en hurtig vækst i den civile brug af sateliitsendte signaler til navigation og til tids- og stedsbestemmelse. Fornuftige skøn peger på, at verdensmarkedet kunne få en værdi på 50 mia. dollars i løbet af syv år8. Systemerne kan give udbytte inden for alle transportformer: - Lufttrafikstyringen kan blive forandret til ukendelighed. En stor del af fly veledelsesopgaverne kan flyttes til flyene selv; flyenes hastighed og spredning kan styres, så kapaciteten øges, uden at det går ud over sikkerheden, og så der spares tid, brændstof og omkostninger. Desuden vil mange lufthavne, som ikke selv har udstyr til start og landing i al slags vejr, kunne tilbyde denne mulighed via satellitsystemer uden at skulle foretage de store investeringer i fysisk infrastruktur, som der ellers ville være behov for. - I skibsfarten vil man kunne styre sikkert uden om farer og hårdt vejr, og tilkajlægning vil blive forenklet. - Biler kan udnytte vejledningstjenester, der drives via satellit; det kan mindske trængslen på vejene og i kombination med GSM bidrage til at revolutionere udnyttelsen af bilparker ved at reducere tomkørslen i til de nuværende europæiske niveau på omkring 30%. forhold 7 Meddelelserne "Satellitbårne navigationsydelser: en europæisk strategi", KOM (94) 248 af 14. juni 1994 og "Den Europæiske Union og rummet", KOM (96) 617 endelig udgave af 4. december 1996. 8 Se afsnit 8 i denne meddelelse. 11/49 Satellitsystemerne kan også bidrage til gennemførelsen af et omfattende system til elektronisk opkrævning som led i en politik for fair og effektiv prissætning på vejbenyttelse, enten for godstransport eller mere generelt. - Også forvaltningen af jernbanevirksomhedernes rullende materiel bliver enklere. Der bliver nye muligheder for signalering og togstyring, især i tyndt befolkede områder - også her til en brøkdel af den pris, det ville koste at udbygge den fysiske infrastruktur. Desuden vil logistikken i forbindelse med kombineret transport blive kraftigt forbedret ved lokalisering af lastenheder. Til alt dette kommer, at satellitsystemer kan lette interoperabiliteten. fordi de er tilgængelige over hele Europa. Her er udbyttet umiddelbart størst i ud kantsområder, hvor den eksisterende navigationsinfrastruktur i almindelighed er mindre veludviklet. Endelig er der store muligheder for anvendelse til andet end transport, f. eks. inden for fritidsaktiviteter (sejlsport, vandring, fjeldsport), landbrug (gødsk ning), fiskeri (genfinding af net, lokalisering af stimer, overvågning af fiske riaktiviteter), præcis tidsbestemmelse, vejledning af blinde, jordobservation og kortlægning, håndtering af naturskabte risici (seismisk aktivitet, jordskred, vulkanologi), meteorologi, forebyggelse af svig (ved lokalisering af stjålne varer) samt olie- og gasefterforskning. Udviklingen af GNSS skulle derfor kunne understøtte andre EF-politikker, f. eks. på områder som beskæftigelse, industri, samhørighed, miljø og udviklingssamarbejde. 3. 2. 2 GPSogGLONASS Der findes i øjeblikket to globale satellitsystemer til positionsbestemmelse og navigation, som udsender signaler i rummet. Systemerne er udviklet af USA (GPS) og af USSR (GLONASS9) hovedsagelig af militære grunde. I grove træk valgte begge lande konstellationer af 24 satellitter i kredsløb, som udsender: • kodede præcisionssignaler, som i øjeblikket kun kan modtages af god kendte (som regel militære) brugere; • standardsignaler, som kan modtages af alle, men som ikke er præcise nok til de mest sikkerhedsfølsomme anvendelser (f. eks. til at vejlede fly under indflyvning eller skibe, der skal lægge til en havn). Derfor skal der i sådanne situationer bruges supplerende navigationsly ælpemidler. Det globale navigationssatellitsystem (GLONASS) kontrolleres nu af Den Russiske Føderation. 12/49 Hverken GPS eller GLONASS yder tilstrækkelig sikkerhed for driftsbered- skab og integritet10 (det kan f. eks. vare over 12 timer, inden brugerne bliver advaret om ukorrekte signaldata). 3. 3 USA's politik 3. 3. 1 Fremme af GPS som global standard GPS's standardsignal sendes uden direkte gebyr for brugerne, og USA's præsident har forsikret, at dette vil fortsætte i overskuelig fremtid. Dette har tilskyndet til udviklingen af et stort US A-domineret marked for GPS-udstyr til civile anvendelser. USA forringer imidlertid standardsignalet af for at gøre det mindre præcist, men regeringen har lovet at tage nødvendigheden af denne forringelse op til nyvurdering en gang om året fra år 2000. Ifølge USA's føderale radionavigationsplan vil man som hovedstrategi fortsat fremme international accept og gennemførelse af GPS som en del af GNSS til navigation under alle faser af flyvning og sideløbende hermed gradvis afvikle jordbaserede systemer. Et udkast til tidsplan for inddragelse af de forskellige systemer tyder på, at GPS bliver det eneste hovedsystem i 2010. 3. 3. 2 WAAS og LAAS og Loran-C USA erkender dog, at GPS uden forstærkning ikke vil kunne opfylde alle ydeevnekrav for luftfarten, for havneanløbs- og indsejlingsfaserne i søfarten og for mange anvendelser på landjorden. Derfor vil der blive udviklet et langtrækkende forstærkningssystem {Wide Area Augmentation System, WAAS) i to faser over de kommende seks år: de første tjenester skulle være klar til certificering i 1999 og mere avancerede tjenester stå til rådighed fra 2001. Til supplement af GPS og WAAS forventer USA, at der vil opstå et behov for lokale forstærkningssystemer {Local Area Augmentation Systems, LAAS), som skal understøtte visse præcisionsoperationer. LAAS-specifikationerne skal være udviklet i slutningen af 1998, og systemerne skal kunne tilbydes brugerne i 2005. Ind til LAAS er fuldt driftsklar, skal kravene fra præcis indsejling og/eller indflyvning imødekommes med andre jordbaserede systemer. USA føderale radionavigationsplan erkender, at Loran-C er det radionavigationssystem, der har flest brugere. Det forventes imidlertid, at brugen af Loran-C vil gå tilbage, efterhånden som GPS slår igennem, og 10 Præcision: (Militære) præcisionssignaler viser rigtigt ned til ±20 m. For (civile) standardsignaler for positionsbestemmelse er præcisionen ±70-100 m. Integritet (eller sikkerhed): brugerne skal være sikre på at kunne modtage de signaler, de har brug for. Ethvert svigt skal meddeles brugerne inde for en given tidsperiode. Driftsberedskab: Systemet skal være til rådighed for kontinuerlig brug i et givet geografisk område. 13/49 planen regner med at systemet inddrages i 2000. Transportministeriet har allerede udviklet et differentielt GPS-net1 ' langs USA's kyster, og det forventes, at nettet vil blive udvidet, så det også kan betjene banesektoren. 3. 3. 3 En ny generation af GPS USA er allerede i færd med at udvikle næste generation af GPS-systemet12 med et ekstra signal til civil brug: frekvensen skal være fastlagt og en plan for dets tilvejebringelse udarbejdet i marts 1998. Det nye signal bliver præcisere end de signaler, der kan fås fra GPS nu. Det nye system forventes at være fuldt driftsklart kort efter 2010. 3. 4 Den Russiske Føderations og SNGs politik GLONASS-konstellationen byder på større præcision end den, der kan fås fra GPS's civile del, og bedre dækning af de nordeuropæiske breddegrader. Standardsignalet fra GLONASS vil ligesom GPS-signalet, i overskuelig fremtid være fri for direkte brugerafgifter. Systemforbedringer er under udvikling, men vedligeholdelsen af det gamle system vil kræve store ressourcer, som Den Russiske Føderation måske får svært ved at stille til rådighed uden hjælp udefra. SNG-medlemsstaternes mellemstatslige radionavigationsprogram sigter mod at samordne udviklingen af hjælpemidlerne til radionavigation for at øge sikkerheden. Det er planen at øge samarbejdet med de relevante internationale organisationer og andre stater med sigte på udvikling af en sammenhængende radionavigationspolitik. Programmet dækker perioden frem til år 2000. Det indebærer ikke inddragelse af noget af de systemer, der nu drives af SNG-staterne. 3. 5 Andre landes politik Flere andre lande arbejder på at udvikle deres egne forstærkninger af de rumbaserede systemer, eller forhandler om at kunne benytte EGNOS- signalet13 med størst muligt udbytte. Ikke mindst arbejder Japan, Indien og Australien på mulige regionale bidrag til GNSS; disse lande har væsentlige andele i jordbaserede systemer, især til brug for flyveruter og til søfarten. Det er vigtigt at holde nøje øje med, hvordan deres radionavigationsplaner udvikler sig, så der bliver mulighed for at samordne regionale fremgangsmåder og opnå størst mulig interoperabilitet for systemerne til 1 ' Et differentielt GPS korrigerer GPS-signalerne for at forbedre tjenesten i et givet lokalområde. 12 Kongressen har godkendt, at der iværksættes forundersøgelser vedrørende udviklingen af en tredje generation af GPS-satellitter med dobbelt (civilt og militært) anvendelsesformål; satellitterne skal være beskyttet mod kernevåbenangreb. 13 EGNOS: European Geostationary Navigation Overlay Service, et system, som er under udvikling som Europas bidrag til GNSS-1. 14/49 gavn for brugerne. Dermed skulle man også kunne undgå overlappende arbejde og således minimere omkostningerne. De afrikanske lande er opmærksomme på det presserende behov for at udvikle en navigationsinfrastruktur, især for den civile luftfart. Der er en ganske stor lufttrafik gennem Afrikas luftrum. Det er bl. a. europæiske selskaber, som arbejder her, og der er alvorlig bekymring for sikkerheden. De berørte lande har erkendt, at GNSS, og specielt ved brug af EGNOS, kan tilbyde en løsning for hele regionen. De forhandler derfor om en egnet udviklingsplan, fortrinsvis med Europa. 14 En tilsvarende situation foreligger for Sydamerikas og det caribiske områdes vedkommende, hvor der er betydelig europæisk trafik og stærkt begrænset infrastruktur. Også her vises der interesse for at udnytte GNSS. Desuden betyder regionens geografi, at det er svært at etablere jordbaseret dækning, hvorfor en rumbaseret løsning er tillokkende. Støtte til udviklingen af en egnet navigationsinfrastruktur vil være i både Europas og de berørte landes interesse. 3. 6 De internationale organisationer Den Internationale Søfartsorganisation og Den Internationale Organisation for Civil Luftfart er de vigtigste af de internationale organisationer, der fastlægger standarder og anbefaler fremgangsmåder inden for luft- og søfart. De fleste af disse er ikke umiddelbart bindende, men bliver det, når medlemsstaterne eller de relevante organisationer (f. eks. de civile luftfartsmyndigheder) ratificerer dem. For GNSS's vedkommende arbejdes der allerede på at fastlægge en ramme for anbefalede fremgangsmåder og minimumsstandarder for drift. IMO erkender, at der netop nu er behov for mindst to forskellige og indbyrdes uafhængige systemer for positionsbestemmelse. I juli 1996 noterede IMO's underkomité for navigationssikkerhed, at regeringerne i Frankrig, Tyskland, Irland, Nederlandene, Norge, Rusland, Japan, Korea og Kina havde til hensigt at foreslå, at deres Loran-C/Chayka-kæder anerkendes som egnede systemer. Verdensomspændende systemer som GPS og GLONASS anerkendes også15. Disse synspunkter har i vid udstrækning fået tilslutning fra andre relevante organisationer, herunder IALA {International Association of Lighthouse Authorities), General Lighthouse Authorities of UK and Ireland og SNG's Internavigationsråd. 14 Regionale møde i ICAO, AFI 7, Abuja, maj 1997. 15 IMO anerkendte GPS i juni 1996 som et egnet system. Men IMO advarede brugerne om, at det nuværende system ikke er egnet til navigation ved havneanløb og -indsejling og i andre farvande, hvor manøvrefriheden er begrænset, og at det ikke har samtidig advarsel om fejlfunktion. GLONASS blev med samme forbehold anerkendt i december 1996. 15/49 ICAO har accepteret GNSS, som organisationen vil bruge til sit fremtidige system for kommunikation, navigation, overvågning/lufttrafikstyring (CNS/ATM: communication, navigation, surveillance/air traffic management). De har indset betydningen af at have to basissystemer (GPS + GLONASS) og har anbefalet anvendelse af forstærkningstjenester til sikkerhedsformål. Disse spørgsmål drøftes videre af et GNSS-panel, som vil udarbejde globale standarder. Desuden er der nedsat et juridisk panel, som skal drøfte juridiske aspekter af GNSS, herunder ansvarsspørgsmål. 4. EU'S ROLLE OG DEN NUVÆRENDE SITUATION Konventionelle jordbaserede navigationssystemer er generelt blevet organiseret på nationalt plan, og det er medlemsstaterne, der har påtaget sig bindende forpligtelser i forskellige internationale organer til at sikre en vis minimumsstandard på navigationsområdet. Medlemsstaterne vil således fortsat spille en førende rolle i udviklingen af satellitsystemer. Der er dog enighed om, at satellitnavigation ifølge sagens natur er et grænseoverskridende anliggende, og EF-institutionerne har erkendt, at der må gøres en fælles indsats for at sikre, at Europa får muligheden for at deltage i udviklingen i fuldt omfang. For at sikre, at bestræbelserne hænger sammen og udnytter den forhåndenværende ekspertise optimalt, er der nedsat en trepartsgruppe (ETG: European Tripartite Group16). De tre involverede organisationer har paraferet en aftale om, hvilken rolle hver af parterne skal spille, og forelagt den for EF's institutioner til godkendelse17. Aftalen fastlægger følgende hovedansvarsområder: • • institutionelle, erhvervsmæssige og strategiske forskning: Det Europæiske Fællesskab, repræsenteret ved Kommissionen (som bistås af rådgivende grupper fra medlemsstaterne, internationale organisationer og industrien); forhold samt teknisk-videnskabelig udvikling: Den Europæiske Rumorganisation (ESA) med bistand fra medlemsstaternes nationale rumorganisationer; • fastlæggelse af brugerkrav: Eurocontrol (for civil luftfart) og Kommissionen (for andre brugere). De nuværende EU-strategi, som den er opstillet i rådsresolutionen fra 94, omfatter de to faser i GNSS: 16 ETG består af Fællesskabet (repræsenteret ved Kommissionen), ESA og Eurocontrol. 17 Forslag til Rådets afgørelse om aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til udvikling af et globalt navigationssatellitsystem, KOM (97) 442 endelig udgave, 23. september 1997. 16/49 • GNSS-1, som EU bidrager til med EGNOS, indebærer anvendelse af de basissignalerne fra USA og Rusland, men sådan at disse signalers præcision og integritet forstærkes ved hjælp af supplerende jord- og rumbaseret udstyr. EGNOS skal efter planerne være på plads inden år 2000. • GNSS-2, der tænkes udviklet som et civilt kontrolleret system som afløser for de eksisterende miltære systemer. Dette system befinder sig stadig i de tidlige udviklingsfaser. Ved at deltage i GNSS-1 med EGNOS-projektet far Europa foden indenfor i denne vigtige sektor og kommer lettere med i GNSS-2. Selvom de to faser er principielt adskilte, så vil der nok i praksis blive tale om en glidende overgang mellem dem, efterhånden som eksisterende systemer ældes. Tidligt udbytte af Europas bidrag til forstærkning af GPS og GLONASS (GNSS-1) Europa arbejder allerede nu på at udvikle et bidrag til GNSS-1 i form af EGNOS18. Denne tjeneste skal overvåge signalerne fra GPS/GLONASS og levere tidstro korrektioner, således at signalernes præcision, integritet og driftsberedskab sikres i et stort område, der strækker sig fra det nordvestlige Atlanterhav til Fjernøsten, fra Arktis til Afrikas Horn og fra Sydamerika til ASEAN-landene og det vestlige Australien. Der er særlige fordele ved at benytte både GPS og GLONASS frem for at bygge på kun ét af dem: hvis en satellit eller signalerne svigter kan det ene system fungere som opbakning for det andet; og den omstændighed, at GPS og GLONASS arbejder på forskellige frekvenser gør generelt systemet mere robust (modstandsevne over for interferens, jamming m. v. ). Denne fremgangsmåde i forbindelse med GNSS-1 vil forbedre navigationstjenesterne19 ved at sikre GPS- og GLONASS-signalernes integritet, ved som noget helt nyt at tilvejebringe fuldt ud harmoniseret og integreret dækning af hele det europæiske område, ved at øge transportkapaciteten, fordi det muliggør mindre separation, og ved i sidste ende mindske navigationslyælpemidlernes omkostninger. Dertil kommer, at europæisk industri får en trædesten på vejen til GNSS-2. Udbyttet vil i starten blive særlig mærkbart i områder, hvor der i øjeblikket savnes navigationsinfrastruktur, og dermed især være til gavn for samhørighedspolitikken. Udviklingen af EGNOS giver den europæisk rumfartsindustri mulighed for i hvert fald en vis deltagelse i GNSS og tilbyder transporterhvervet (som er den vigtigste målgruppe) et system, der imødekommer de fleste behov inden for navigation og trafikstyring. 8 European Geostationary Navigation Overlay Service. 19 I begyndelsen med en præcision på ±20 meter. 17/49 Enhver troværdig EU-strategi må indebære et klart engagement i fuld gennemførelse af EGNOS, så EU kan etablere et solidt grundlag for at spille en rolle i den videre udvikling. Senere udbytte og et system konstrueret til civil anvendelse (GNSS-2) GNSS-2 bør byde på en række fordele, ud over hvad man kan få ud af GNSS-1. Disse bør omfatte navigationstjenester, der indbefatter alle faser under flyvning (og ligeledes præcisionsanvendelser inden for andre transportformer, som f. eks. skibes tilkajlægning) og mulighed for at rationalisere den eksisterende infrastruktur. Der foreligger en række interessante forslag fra europæisk industri, f. eks. om brug af mikrosatellitter eller om at udnytte muligheden for at installere navigationsudstyr i telekommunikationssatellitter. En sådan fremgangsmåde kunne hjælpe industrien til at engagere sig meget stærkere i et stort og ekspanderende marked for udstyr og tjenester. Omkostninger og udbytte ved de forskellige muligheder må vurderes, og det må fastlægges, hvad der er det optimale serviceniveau for rumbaseret teknologi. 5. EN STKATKC;I FOR Eli I dette afsnit fremstilles i grove træk de valgmuligheder, som EU står over for, hvorefter der fremlægges en strategi for, hvordan Europa kan sikres en fuldgyldig rolle i GNSS på de bedst mulige vilkår. GNSS-strategien må naturligvis bygges op om en praktisk anvendelig vision, som alle berørte parter (den offentlige og den private sektor, myndigheder, markedsregulerende instanser, industrien og brugerne) kan samles om i et fungerende arbejdsfællesskab. Fællesskabet har allerede forpligtet sig på EGNOS som et middel til på kort sigt at stille en satellittjeneste til rådighed i Europa. Den praktiske indsats for at gennemføre programmet med et godt resultat er dog endnu ikke sat i værk. Senere i dokumentet og i bilag I redegøres der for, hvad der skal gøres på dette punkt. Medlemsstater, brugerverdenen (især den civile luftfart) og militære interesser har peget på, at der hinsides EGNOS ligger politiske og strategiske farer i at basere sig på et system, som kontrolleres af et eller flere tredjelande. • Det må sikres, at europæiske brugere ikke tages som gidsler i en strid om eventuelle fremtidige afgifter eller gebyrer, der forekommer overdrevne; hvis der skulle opstå en situation med en dominerende virksomhed eller et de facto- monopol, ville det være svært at modstå sådanne afgifter og måske umuligt at udvikle alternativer i en fart. • Dette ville også være alvorligt hæmmende for EU-industriens konkurrenceevne på dette lukrative marked. • Der ligger alvorlige problemer med både suverænitet og sikkerhed i en situation, hvor Europas navigationssystemer ligger uden for Europas kontrol. 18/49 Derfor er det afgørende vigtigt, at EU kommer til at spille en fuldgyldig rolle i GNSS. I store træk er der tre mulig veje at gå: • GNSS udvikles i fællesskab af alle større aktører. • EU udvikler et GNSS sammen med en eller flere internationale partnere. Der kunne blive tale om et af de to lande, der allerede nu råder over et system, og/eller andre større aktører som f. eks. Japan. I denne forbindelse vil det være relevant at notere sig, at Rusland agter at lade kontrollen med GLONASS overgå til deri civile sektor og finder byrden ved at opretholde systemet tung. Derfor er der måske store muligheder for samarbejde med Rusland. • EU udvikler selv sit eget system - enten som et regionalt eller et globalt system. Allerede nu er der omfattende kontakter mellem de andre aktører på scenen, og USA indtager her hovedrollen i overensstemmelse med deres strategiske stræben efter at sikre GPS-systemets dominans. Principielt vil fælles udvikling nok være det mest omkostningseffektive, fordi man så ville undgå fordobling af eksisterende satellitkonstellationer og kunne dele udgifterne til systemudvikling. Men skal der udvikles et system sammen med USA eller Rusland, bliver der sandsynligvis tale om at benytte GPS og/eller GLONASS som udgangspunkt. EU bliver derfor som absolut minimum nødt til at forhandle sig frem til rimelige og bindende ordninger med sine internationale partnere - ordninger som i realiteten sikrer, at man efterhånden går over til et system, der kontrolleres i fællesskab. Ordningen skal omfatte følgende vilkår: • Der skal straks fra starten være sikre garantier for, at tjenesten (som bliver grundlaget for en række vitale, sikkerhedsrelevante anvendelser i Europa) ikke inddrages eller afbrydes, og EU skal spille en fuldgyldig rolle i kontrollen med systemet. • • Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling og drift. Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere frit og loyalt på alle dele af markedet. På grundlag af denne analyse foreslås følgende strategi: Det bedste ville være, hvis EU kunne udvikle et civilt GNSS i fællesskab med vores internationale partnere, dog kun hvis de ovenfor skitserede betingelser for fælles udvikling imødekommes. Derfor er der brug for intensive kontakter med de berørte lande til bedømmelse af, om der er realistisk mulighed for at nå frem til et acceptabelt globalt system, der imødekommer Europas strategiske interesser. Hvis de europæiske betingelser ikke kan imødekommes, bør der træffes beslutning om at arbejde for et selvstændigt europæisk system, idet der tages hensyn til teknologiske udviklinger, som kunne bringe prisen for et sådant system betydeligt ned. 19/49 I mellemtiden bør Europa fortsat investere i GNSS-2 (forskning, demonstration osv. 20) for at sikre, at det bliver muligt at tage fat på udviklingen af et europæisk system, som sætter europæisk industri i stand til at konkurrere effektivt på dette felt, hvis fælles udvikling viser sig at være urealistisk. Bedømmelsen af vores partneres hensigter bliver et afgørende moment i afgørelsen af, hvilke strategiske beslutninger der må tages om GNSS. Det er vigtigt at indse, hvor stor betydning disse drøftelser far, og de bør lanceres på højeste plan inden for rammerne af vores bilaterale forbindelser: den transatlantiske dialog med USA og partnerskabs- og samarbejdsaftalerne med Rusland. Der er al mulig grund til at føre tilsvarende drøftelser med Japan. Kommissionen forestiller sig, at den skal føre samtalerne og holde Rådet fuldt informeret. Endelige afgørelser om det europæiske bidrag til GNSS kan træffes i lyset af resultaterne af disse drøftelser og af de igangværende tekniske og costbenefit- mæssige vurderinger af GNSS-mulighederne. Afgørelserne må træffes på grundlag af Europas interesser på længere sigt, og ikke ud fra kortsigtede betragtninger. Det foreslås, at man sigter mod første kvartal 1999 som det tidspunkt, hvor beslutningsprocessen om GNSS skal sættes i gang. På grund af sin multinationale, multimodale og multifunktionelle karakter rejser GNSS en hel række komplekse politiske, tekniske, finansielle, industrielle og organisatoriske spørgsmål. Dem redegøres der for i de følgende afsnit og i handlingsplanen2 '. 6. ETABLERING AF OMKOSTNINGSEFFEKTIV OG SIKKER SATELLITNAVIGATION I EUROPA (I STARTEN VED HJÆLP AF GNSS-1) Mange af de spørgsmål, der opstår omkring etablering af et omkostningseffektivt og sikkert system for satellitnavigation, og som drøftes i dette afsnit, har også betydning for GNSS-2. Især spørgsmålene om ansvar og certificering, frekvens og kredsløbsbeskyttelse samt interoperabilitet er afgørende. 6. 1 Brugerbehov og opgaveformulering En omkostningseffektiv tjeneste skal udformes og indføres til både sikkerhedsrelaterede og forretningsmæssige anvendelser, som kan tænkes at blive udviklet, efterhånden som der fremkommer nye tjenester. Derfor er det vigtigt, at brugerbehovene identificeres i så tidlig en fase som muligt. Brugerbehovene bør hurtigst muligt vurderes endelig inden for rammerne af ETG. Kommissionen bør så vidt muligt holde øje med situationen ved at konsultere brugergrupper og industrien og rapportere om udviklingen til 20 Der arbejdes under det fjerde rammeprogram og i andre sammenhænge med forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration (FTU). I det femte rammeprogram vil der blive medtaget flere projekter. 21 Se bilag I. 20/49 GNSS-ekspertgruppen og Ad hoc-gruppen på Satellitområdet. Brugerne bør kunne bidrage til Kommissionens arbejde, og det netsted, som er under oprettelse for det nuværende GNSS-kontor22, bliver en af kanalerne for sådanne bidrag. Blandt de tekniske problemer, der skal besvares, kan nævnes fastlæggelsen af, hvilket serviceniveau, som EGNOS-tjenesten skal kunne betjene en multimodal målgruppe med ('opgaveformulering'), og hvilket geografisk område den skal dække (hvad der indebærer afklaring af, hvilke andre lande der ønsker at benytte EGNOS), samt hvordan signalerne skal være karakteriseret. EGNOS udvikles med henblik på at sætte de første tjenester i gang fra år 2000, og det er meningen, at den skal kunne udvides til at omfatte mere sikkerhedskritiske anvendelser fra år 200323. 6. 2 Garantier og ansvar Hvis GNSS-tjenesterne skal kunne benyttes til sikkerhedsfølsomme civile anvendelser, må der etableres et solidt juridisk grundlag, der omfatter: - garantier for at signalerne vil blive stillet permanent til rådighed med et mindste garanteret præcisionsniveau; - varslingsperioder før der må indføres væsentlige ændringer (f. eks. signalkarakteristik, frekvens eller infrastruktur), således at regeringerne, industrien og brugerne har tid til at indrette sig; - en afgrænsning af, hvilke handlinger der er tilladelige, og tidsplaner for permanent eller midlertidig inddragelse af signalerne, herunder i tilfælde af force majeure (som f. eks. et uundgåeligt teknisk svigt i et system eller en del af et system eller fjendtlige handlinger); - bestemmelser om, hvilke administrative eller retslige klageprocedurer der skal følges, og en ordning, der fastlægger omfanget af og grænserne for ansvarligheden forskellige for forsikringsniveauer). applikationer forskellige (med Det får afgørende indflydelse på den endelige udformning af GNSS- systemet, om disse spørgsmål kan besvares tilfredsstillende. For GNSS-1, som vil være afhængigt af signalerne fra GPS- og GLONASS- konstellationerne, må der derfor hurtigst muligt forhandles med USA og Den Russiske Føderation for at finde ud af, om der kan indgås acceptable og bindende aftaler. Der bliver også brug for aftaler om de langtrækkende 22 I ETG-aftalens artikel 5, stk. 2, er der hjemmel for oprettelse af et sekretariat, som skal yde administrativ støtte og teknisk bistand til ETG. 23 Tidspunkter på grundlag af ARTES-9-planerne. 21/49 forstærkningssystemer EGNOS, WAAS og MS AS. Hvis der kan indgås sådanne aftaler, kan de eventuelt danne grundlag for en bredere international konvention, som kan tænkes tilpasset, efterhånden som GNSS udvikler sig. Hvis der ikke kan opnås garantier, må der hurtigst muligt træffes afgørelse om mulige alternative fremgangsmåder: disse kunne påvirke udviklingen af anden fase af EGNOS og strukturen i GNSS-2. Kommissionen bør med bistand fra ETG følge de internationale organisationers (især ICAO, IMO og IALA) drøftelser om ansvar og sikre, at der tages behørigt hensyn til Fællesskabets holdning. Dette stiller i det mindste krav om samarbejde mellem medlemsstaterne om mødeforberedelse og samarbejde med andre indflydelsesrige lande og blokke, hvis holdninger ligger tæt på Fællesskabets. 6. 3 Certificering Før GNSS kan benyttes til sikkerhedsrelaterede anvendelser, skal det certificeres af de relevante organer (på grundlag af ICAO's retningslinjer for luftfartens vedkommende og IMO's for søfarten; for transport på landjorden findes der ingen tilsvarende organer i øjeblikket). Certificeringen skal gælde signalet i rummet, det jordbaserede net og brugerudstyret. EGNOS er et europæisk system og bør derfor naturligvis certificeres på europæisk plan. Supplerende systemer (de amerikanske og japanske langtrækkende forstærkningssystemer, WAAS og MSAS) skal også certificeres af de relevante myndigheder, og derefter vil en form for gensidig anerkendelse måske være hensigtsmæssig. EGNOS-tjenesten bliver muligvis lettere at få certificeret for sikkerhedsfølsomme anvendelser end WAAS og MSAS, fordi den ikke bygger på GPS alene, men får en alternativ kilde til satellitsignaler, hvis enten GPS eller GLONASS svigter eller bliver upålidelig (midlertidigt eller permanent). Det andet nøglespørgsmål er, om systemerne bør certificeres for hver transportform for sig, eller om der bør gennemføres en generel certificering, der gælder for alle transportformer. Effektivitetshensyn taler for den sidstnævnte fremgangsmåde, hvis den kan gennemføres i praksis. 6. 4 Sikring af frekvenser og kredsløb Det er afgørende, at de nødvendige frekvenser stilles til rådighed og, når GNSS er sat i drift, beskyttes tilstrækkeligt. Desuden er det vigtigt, at de relevante kredsløbsbaner beskyttes, og at det så vidt muligt sikres, at satellitterne ikke trues af affald i rummet. Tilsvarende må enhver strategi anvise, hvordan disse navigationssatellitter selv skaffes af vejen på fornuftig vis, når de er udtjente. Den verdensomspændende konference for radiokommunikation (WRC) i 1997 satte projektør på vigtigheden af spørgsmålet om frekvenser til GNSS, både med hensyn til kravet om tildeling af flere frekvenser og med hensyn til nødvendigheden af at sikre, at driften af GNSS ikke forstyrres af andre 22/49 radiokommunikationstjenester. Disse spørgsmål vil blive drøftet på den kommende WRC i 1999. Det er en kendsgerning, at den stigende efterspørgsel efter telekommunikationstjenester (f. eks. personlig mobilkommunikation) kan føre til flere og flere interessekonflikter, når der søges adgang til frekvensbånd, som i øjeblikket er forbeholdt navigation. De konkrete frekvensbehov til EGNOS og andre europæiske elementer i GNSS bør identificeres og mulighederne for at dele frekvensbånd undersøges. Derefter må Fællesskabet fastlægge en fælles indstilling til frekvensspørgsmål i internationale organisationer som Den Internationale Teleunion og dens WRC-konferencer, og det må gøre det klart, at det står fast på, at der skal stilles de nødvendige frekvenser til rådighed for GNSS, samtidig med at det sikres, at dette gennemføres på en måde, der begrænser mulighederne for andre frekvensbrugere mindst muligt. Der bør tages de nødvendige skridt, herunder samordning med andre berørte lande, ikke mindst USA, Den Russiske Føderation og Japan, i deres egenskab af bidragydere til GNSS, til at sikre, at det internationale samfund støtter frekvenskravene for GNSS på den kommende WRC i 1999, og at parterne overholder deres forpligtelser i henhold til den internationale ramme for tildeling af radiofrekvenser. 6. 5 Interoperabilitet og optimal udvikling og anvendelse af EGNOS Hvis GNSS-1-infrastrukturens effektivitet skal optimeres, er det nødvendigt, at der er fuld interoperabilitet mellem alle dens komponenter i forskellige lande, f. eks. overvågningsstationer og kontrolcentre, såvel som de rumbaserede forstærkningssystemer, der er under udvikling, (f. eks. Japan og USA). Der bør lægges stor energi i at videreføre de tekniske drøftelser om interoperabilitet (se afsnit 8 nedenfor). I øjeblikket udvikles GNSS-systemets jordbaserede infrastruktur i det store og hele af nationale organer, som bidrager med deres arbejde. Hvis dette arbejde ikke samordnes, er der fare for, at der udvikles en uafbalanceret infrastruktur. Kommissionen foreslår derfor, at den i samarbejde med ESA tager initiativ til at udarbejde en detaljeret plan for den påkrævede infrastruktur (både de rum- og jordbaserede segmenter). Derefter bør organisationer der bidrager til programmet vælge elementer fra denne plan. Mange lande uden for den europæiske region vil kunne modtage EGNOS- signalet. I en række af disse lande er de nuværende navigationsly ælpemidler utilstrækkelige. Derfor bør det overvejes at udvide EGNOS-systemets jordbaserede net til at omfatte disse regioner, især da hensigtsmæssige overvågningsaktiviteter uden for EU i høj grad vil styrke EGNOS/GNSS-1- løsningen. En sådan udvidelse vil give brugerne en række yderligere driftsfordele i kraft af forbedret sikkerhed for transportsystemet. Også her bør konfigurationen bygge på en helhedsplan, der fastlægger en optimal jordbaseret driftsinfrastruktur for EGNOS for at sikre den bedst mulige betjening til de lavest mulige omkostninger. 23/49 Etablering af jordstationer uden for EU's område er ikke kun vigtigt for EGNOS, men kunne også lette udviklingen af GNSS-2. Et sidste teknisk punkt er behovet for et harmoniseret system for geografiske referencer, så signaliserede positioner kan forbindes direkte med digitaliserede kort. Her er der behov for samordning med de relevante internationale standardiseringsorganisationer. 6. 6 Undersøgelser, forskning og teknologiudvikling Flere vigtige GNSS-relaterede FTU-projekter og forundersøgelser har fået eller er indstillet til støtte fra Fællesskabet. Et at disse går ud på at udvikle flerkanalsmodtagere af høj kvalitet, hvad der afgørende for GNSS- programmets succes og levedygtighed. Blandt de fremtidige FTU-behov kan særlig nævnes samarbejde med de øst- og centraleuropæiske lande, især Den Russiske Føderation, og opgaver i forbindelse med forbedring af fremstillingsprocesser, indkredsning afløsninger på frekvensspørgsmål og problemet med affald i rummet. Der dannes i stadig større omfang konsortier omkring fælles undersøgelser og FTU - en udvikling, som har Kommissionens fulde støtte. Det bliver desuden af stor betydning at sikre, at den indsats, der gøres af EU, medlemsstaterne, ETG og organisationer, supplerer hinanden; dette gælder særlig for arbejdet i ESA og denne organisations ARTES-programmer samt temaprogrammerne og de direkte og indirekte aktioner under det femte rammeprogram. 7. GNSS-2 7. 1 Gennemførelsesplan Fællesskabet og ESA har arbejdet på GNSS-2 sammen med industrien, som allerede har fundet frem til en række forslag24, især ved brug af forskningsrammerne. Forslagene er for tiden til bedømmelse. De omfatter særlige satellitter til transportanvendelser, hvor der bygges videre på erfaringerne med de vellykkede GPS- og GLONASS-systemer; konstellationer i lavt eller mellemhøjt kredsløb, hvis formål primært er telekommunikation, men som også kan medtage navigationsudstyr; samt mikrosatellitter. De spørgsmål, der skal undersøges, vil uundgåeligt komme til at omfatte navigationssignalets kvalitet og de samlede omkostninger ved at udvikle og vedligeholde hele navigationsnettet i forhold det udbytte, man kan få af det. Under alle omstændigheder bør det sikres, at der er interoperabilitet i forhold til andre satellitnavigationssystemer og -tjenester. Brugerbehov og mulige anvendelser og markeder må indkredses tidligst muligt, så man kan fastlægge et optimalt ydeevneniveau, som systemet 24 De nuværende forslag til anskaffelser til GNSS-2 anslås at ville koste mellem 300 og 4000 mio. ECU. 24/49 (rumsegmentet, jordsegmentet og eventuelle forstærkninger) skal konstrueres til at klare. Muligheden for samtidig at tage højde for navigation og andre behov (f. eks. militære behov eller forebyggelse af svindel) vil også blive undersøgt grundigt. Så snart de tekniske og sammenlignende undersøgelser er afsluttet og resultaterne vurderet i lyset af fremskridtene med certificering og med tilrådighedsstillelse af udvidede GPS-tjenester, må der som anført i strategiafsnittet straks træffes beslutning om etablering af GNSS-2. Derpå kunne der foreslås en tidsplan for indkøbsfaserne til GNSS-2, herunder udarbejdelse af en helhedsplan for infrastrukturen og for afprøvning, etablering og validering af systemet. Det må fastlægge, hvordan rollefordelingen skal være mellem ESA og andre bidragydere til GNSS-2. 7. 2 Undersøgelser, forskning og udvikling Fortsatte undersøgelser, forskning og udvikling samt gennemførligheds undersøgelser spiller en særlig stor rolle for GNSS-2. Der skal især sigtes mod validering og demonstration af koncepter, udvikling og validering af generiske teknologier, optimering af systemudformning, gennemførelse af de første demonstrations- eller pilotprojekter, specificering af innovative syste mer, som kan understøtte avancerede tjenester, forbedring af fremstillings processer og indkredsning afløsninger på frekvensspørgsmålene. Det reviderede forslag til femte rammeprogram25 åbner mulighed for denne form for indsats. 8. ERHVERVSPOLITISKE SPØRGSMÅL I år 2000 forventes det europæiske marked for udstyr og tjenester i forbindelse med GNSS at nå op over 4 mia. ECU. Tilsvarende markeder er under udvikling i USA, Japan og andre dele af verden. Europæisk erhvervsliv er opmærksom på den store økonomiske betydning af dette hastigt voksende marked og på de muligheder, det vil byde på i fremtiden26. Men for udstyrets vedkommende er udgangspositionen svag: europæisk industri har kun en andel på ca. 15% af det europæiske marked og 5% af verdensmarkedet. 25 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om femte rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (1998-2002), KOM (97) 142 endelig udgave. 26 Til det amerikanske GPS-system (Global Positioning System) skønnes det i amerikanske kilder, at salget af udstyr, som var på 600 mio. $ i 1993, vil stige til 2 mia. i år 2000 og 30 mia. i 2005. Alene for integrerede bilistinformationssystemer forventes det årlige salg at nå op på 14 mia. $ i 2011, heraf størstedelen i Europa og Japan. Dette har også foranlediget Højniveaugruppen om den Europæiske Rumindustris Udvikling og Konkurrenceevne til i januar 1996 at anbefale Kommissionen, at der gøres en indsats på EU-plan. 25/49 Udviklingen af GNSS stilller EF over for det vigtige spørgsmål om sikringen af europæisk industris muligheder for at konkurrere på alle markedssegmenter (rum-, jord- og brugersegmenterne samt tillægstjenester). Under de foreslåede internationale forhandlinger agter Kommissionen at lægge stor vægt på nødvendigheden af at opstille retfærdige rammer for industrielt samarbejde. Dette indebærer bl. a. fremme af adgangen til teknologi, som udvikles af militæret, og adgang til nyudviklede specifikationer eller standarder samtidig med internationale konkurrenter samt brug af åbne indkøbsprocedurer. Ved regelmæssige konsultationer kan industrien holdes orienteret, og dette skulle være nok til at sikre det størst mulige engagement på det globale marked. Specielt i betragtning af det store antal af berørte grupper, satellitløsningernes tekniske komplikationer og betydningen af europæisk samordning foreslår Kommissionen, at der iværksættes en særlig dialog med industrielle interessegrupper, både producenter i hele kæden fra rumbaseret infrastruktur til tjenesteudbud og brugere inden for alle transportformer. Hensigten med en sådan dialog er at fremme udvekslingen af tekniske, videnskabelige og industrielle synspunkter og at øge det praktiske samarbejde om GNSS. Den vil også være et vigtigt middel til at bekræfte de formodede brugerbehov. Tilsvarende bør der udvikles kontakter med andre sektorer, der benytter satellitteknologi med henblik på fælles anvendelser og synergivirkninger. Der skal tages stilling til spørgsmål om forretningshemmeligheder og immaterialrettigheder. De berørte erhvervsbrancher vil sandsynligvis omfatte rum- og jordbaseret udstyr, applikationer og tillægstjenester. Det vil blive overvejet, hvad der bør gøres for at stimulere fremkomsten af nye applikationer og tillægstjenester. Den foreslåede fremgangsmåde for internationalt samarbejde og udvikling bør også skabe muligheder for eventuel etablering af konsortier mellem europæiske og lokale virksomheder. 9. INTERNATIONALE SPØRGSMÅL 9. 1 Hvad der hidtil er opnået Kommissionen er allerede begyndt på sonderende samtaler med nogle af de internationale aktører, der er direkte berørt af gennemførelsen af GNSS. Drøftelserne med USA finder sted på to planer. Den nye transatlantiske dagsorden har GNSS som hovedemne for drøftelser mellem EU og USA. I denne ramme har der allerede fundet møder sted. Gennem disse drøftelser vil Kommissionen vurdere, hvor realistisk udsigt der er til at opnå garantier for, at GPS-signalerne vil stå til rådighed for EGNOS. Derudover har der fundet tekniske drøftelser sted for at vurdere mulighederne for en fælles fremgangsmåde i forbindelse med benyttelsen af geostationære satellitter, der skal forstærke GPS-signalerne, og for at se på kravene med hensyn til interoperabilitet. 26/49 EU og Rusland erkender også behovet for samarbejde på dette område inden for rammerne af aftalen om partnerskab og samarbejde. Der er opnået enighed om, at parterne skal gennemføre og styrke EU-Rusland-dialogen om rummet, idet bestræbelserne på at iværksætte et samarbejde om GLONASS- systemet videreføres og forstærkes med henblik på videreudvikling af den globale satellitnavigation til civile formål. Sonderende drøftelser har allerede fundet sted, og der er udført undersøgelser under Tacis-programmet for at finde frem til samarbejdsmuligheder. For at sikre interoperabilitet mellem det japanske program MSAS og EGNOS er der indledt tekniske drøftelser om samarbejde og interoperabilitet. Disse drøftelser skule gøre det muligt at forbedre navigationsforholdene mellem Japan og Europa. Kommissionen støtter en studiegruppe af eksperter fra den afrikanske region, som vil undersøge mulighederne for at indføre GNSS. 9. 2 De næste skridt Den foreslåede strategi for GNSS indebærer, at der skal bygges videre på de hidtidige kontakter for at vurdere de strategiske valgmuligheder, og at der skal forhandles om rimelige og bindende ordninger med EU's internationale partnere. Hvordan det fremtidige GNSS kommer til at se ud, vil i vid udstrækning afhænge af resultatet af disse forhandlinger. Den ovenfor skitserede fremgangsmåde rejser en formidabel dagsorden: a) Strategiske drøftelser på højt niveau med relevante lande, især USA og Den Russiske Føderation, om hvordan de ser på udviklingen af andengenerationssystemer, for at vurdere, om det er realistisk at stræbe mod et globalt system, der udvikles i fællesskab, eller om EU bør arbejde videre med sit eget særskilte, men driftskompatible system - enten som en regional komponent eller som et globalt system. b) Forhandlinger med USA og Den Russiske Føderation, som har kontrollen over grundsignalerne, om servicegarantier og ansvar samt om industrispørgsmål for GNSS-1. c) Forhandlinger med USA, Den Russiske Føderation og Japan, som operatører af grundsystemer og langtrækkende forstærkningssystemer, om den afgørende interoperabilitet: GNSS kan kun blive helt vellykket, hvis den infrastruktur, der udvikles og installeres i forskellige lande og i rummet er fuldt kompatibel. Derfor skal der både være politisk enighed om målet og teknisk enighed om midlerne. d) Regionalt samarbejde med andre interesserede lande og blokke, hvis den europæiske fremgangsmåde skal vinde accept som en del af en global satellitnavigationstjeneste. Alle mulighederne i EGNOS skal udnyttes, især til gavn for lande, hvor signalet kan modtages, men som ikke har de fornødne navigationslyælpemidler (Afrika, Indien, Sydøstasien, SNG, 27/49 Kina, Sydamerika og det caribiske område). De sonderende drøftelser bør videreføres hurtigst muligt med henblik på at nå frem til foreløbige politiske og tekniske aftaler, hvor det er muligt inden for rammerne af eksisterende samarbejdsaftaler mellem EU og tredjelande. e) Fremme af Fællesskabets strategi i internationale organisationer (f. eks. ICAO, IMO, ITU) og fremhævelse af Fællesskabets forpligtelse på frihandel og åbne markeder; ethvert brud på internationale regler, som f. eks. regler om offentlige indkøb eller om handelshindringer, bør henvises til de relevante mæglingsinstanser, f. eks. WTO. På denne måde kan Europa påvirke fastlæggelsen af globale standarder. Hvis EU ikke griber denne lejlighed, så vil andre lande med en stærkt proaktiv politik sætte sig på markedet, og store industrielle, handelsmæssige og beskæftigelsesmæssige muligheder vil gå uigenkaldeligt tabt for EU. De strategiske drøftelser, der er nævnt ovenfor under a) kræver ikke noget formelt forhandlingsmandat, men har naturligvis afgørende betydning. På grundlag af Rådets tilslutning af den samlede strategi og betingelserne for samarbejde om et fælles system, vil Kommissionen gennemføre drøftelser inden for rammerne af den nye atlantiske dagsorden og partnerskabs- og samarbejdsaftalen og rapportere tilbage til Rådet. For emneområderne under b) og c) vil Kommissionen anmode Rådet om et forhandlingsmandat. Dertil kan der blive behov for fælles standpunkter eller forhandlingsmandater i forbindelse med det arbejde, der foregår i de internationale institutioner. 10. ORGANISATORISK OG INSTITUTIONEL RAMME 10. 1 Rollefordeling og ansvarsområder Hvis EGNO S -planerne skal blive til virkelighed i rette tid, er det afgørende vigtigt, at det lykkes at tilrettelægge de organisatoriske forhold rigtigt. Her må der blive tale om to hovedkomponenter: en til at varetage myndighedsopgaver og en til at varetage driftsopgaver. Om begge disse organer må der hurtigst muligt træffes en afgørelse. Oprettelsen af egnede organisatoriske strukturer ses også af den private sektor som en prøve på myndighedernes forpligtethed på GNSS. Hidtil har flere forskellige europæiske aktører, herunder ETG, været involveret i udviklingen af det europæiske bidrag til GNSS. Mange af opgaverne vil før eller senere blive overdraget til andre organisationer, om end hvert organ instans fortsat bør varetage sine hidtidige opgaver, indtil overdragelsen kan finde sted på en effektiv måde. For så vidt muligt at sikre at udførelsen og forvaltningen af de europæiske bidrag til GNSS følger den fastlagte tidsplan og overholder budgettet, vil eksisterende samarbejdsordninger blive udnyttet fuldt ud, og effektiviteten af de 28/49 nuværende strukturer vil blive overvåget. Viser det sig tydeligt, at de kan forbedres, vil der blive grebet ind på passende måde. Der er to hovedgrunde til, at GNSS rejser en række nye institutionelle spørgsmål: Systemet har pr. definition international rækkevidde, og dets potentielle anvendelser dække en lang række forskellige transportformer og mere til. Derfor slår de nationale institutioner, som hidtil har løst myndigheds- og driftsopgaver i forbindelse med tilrådighedsstillelse og vedligeholdelse af navigationshjælpemidler, ikke længere til. De enkelte stater vil ikke længere stille navigationssignaler til rådighed, men de vil bevare ansvaret for signalerne inden for deres territorium. Tilsvarende har de eksisterende internationale organisationer ansvaret for en enkelt transportform (f. eks. Eurocontrol). Som på andre områder mener Kommissionen, at myndighedsopgaver og driftsopgaver skal holdes adskilte. Myndighedsopgaver Myndighedsinstansen skal tilrettelægge certificeringen af EGNOS med henblik på sikkerhedsfølsomme aktiviteter. Den kunne også få en rolle ved udstedelsen af licenser til lokale tjenesteudbydere og applikationer og ved overvågning af interoperabilitetsaftaler med tredjelande. I år 2000 bliver der behov for en fungerende sikkerhedsmyndighed. Hvis ikke der kommer en sådan i stand, forsinkes etableringen af EGNOS, i hvert fald for sikkerhedsfølsomme aktiviteter. Derfor er det nødvendigt at træffe hurtige afgørelser på dette punkt, i betragtning af at det tager tid at gennemføre ordningerne. Myndighedsinstansen bør: • først og fremmest oprettes i en fart • bygge på eksisterende organer • afspejle GNSS-systemets multimodale karakter • sikre, at ansvaret for certificering af satellitsystemer for Europa varetages i Europa (på længere sigt bliver det måske muligt at varetage disse opgaver på globalt plan, hvis der udvikler sig et globalt system for civile formål) • sikre, at medlemsstaternes og Fællesskabets kompetenceområder respekteres. Intet af de eksisterende organer opfylder disse kriterier. Fællesskabet kunne overveje et system, der bygger på aftaler mellem de kompetente nationale myndigheder om certificering af EGNOS-tjenesten, men det ville 29/49 sandsynligvis medføre overlappende arbejde og kunne skabe usikkerhed om, hvad de lovbestemte krav går ud på. Da det er så vigtigt, at der vedtages en struktur i god tid inden EGNOS- tjenesten går i luften, mener Kommissionen, at den bedste mulighed er at oprette en organisation på EU-plan under hensyntagen til alle EF-rettens krav, herunder især vedrørende uddelegering af beføjelser. Dette vil sandsynligvis gå hurtigere en at forhandle en ny international organisation med en større medlemskreds på plads, og selvom det kunne være ønskværdigt, er det ikke afgørende, at alle lande (europæiske eller fra andre regioner, der måtte vælge at benytte EGNOS) er medlemmer af myndighedsinstansen, i hvert fald i begyndelsen. Det må drøftes nøjere, hvordan man bedst trækker på eksisterende organisationers ekspertise, f. eks. Eurocontrols, og hvordan tredjelande kan inddrages. Driftsopgaver På driftssiden kan der udskilles en række særskilte roller, og der må arbejdes videre med spørgsmålet om, hvilken organisationsstruktur de bedst kan indgå i. Der skelnes mellem følgende roller: • Tjenestegarant: Tjenestegaranten pålægges ansvaret for, at der udbydes en tjeneste af et vist kvalitetsniveau. Denne instans skal påtage sig medlemsstaternes ansvar for at etablere og vedligeholde tjenesten. Det anbefales at garantorganet oprettes hurtigst muligt. • Operatør: Driften af EGNOS-tjenesten er et særskilt ansvarsområde i forhold til sikringen af, at tjenesten udbydes. Det kunne f. eks. et offentligt-privat partnerskab påtage sig. • Ejer: Ejendomsforholdet til infrastrukturen er det sidste organisatoriske spørgsmål, som skal behandles i denne fase af GNSS-udviklingen. Hidtil er infrastrukturen blevet anlagt af nationale bidragydere og ESA. Men ESA kan ifølge sin vedtægt ikke eje infrastruktur, når først udviklingen og installationen er afsluttet. Derfor må der inden 2001/2002 oprettes en instans til dette formål. Den arbejdsgruppe, som højniveaugruppen27 har nedsat, bør drøfte disse spørgsmål og sammenknytningen af ejendomsforhold, drift og tjenestegaranti. Den bør fremsætte sine anbefalinger senest i juli 1998. 27 Koordineringsgruppen på højt niveau er sammensat af repræsentanter for de nationale regeringer, brugerne, teleoperatørerne, de relevante internationale organisationer, bl. a. Den Europæiske Rumorganisation, ICAO og Eurocontrol, samt industrien. Se rådsresolutionen fra 94. 30/49 10. 2 Forholdet mellem civile og militære anvendelser Også den militære side af GNSS må tages op. Det skal vurderes, om et system, der kontrolleres af militæret, kan godkendes til civile anvendelser, og om et GNSS-2 kan imødekomme militære krav om dels sikkerhed mod misbrug, dels opfyldelse af militære behov. Endvidere bliver det nødvendigt at undersøge en eventuel videre udvikling af teknologi med dobbelt anvendelsesformål (civilt og militært)28, risikoen for jamming samt en mulig synergi mellem militære og civile brugerbehov. Disse spørgsmål behandles for tiden i en arbejdsgruppe, som højniveaugruppen har nedsat, i kontakt med de relevante organisationer og interessegrupper. Der bør findes frem til kanaler, som egner sig til udveksling af oplysninger mellem civile og militære interessegrupper. 11. FINANSIERINGSSPØRGSMÅL i. Udviklingsomkostninger Foreløbige undersøgelser af EGNOS tyder på, at det fremtidige GNSS kan levere navigationstjenester til civil luftfart og andre transportmåder mere økonomisk end de nuværende systemer. Første fase af EGNOS-udviklingen koster rundt regnet 270 mio. ECU, inklusive bidrag fra ESA, medlemsstaterne og Eurocontrol (bidrager med arbejdsindsats). EF- bidraget (1995-1999) skulle beløbe sig til 50 mio. ECU, hovedsagelig til dækning af afgifter for brug af navigationstranspondere på satellitterne Inmarsat og Artemis. Anden fase af EGNOS-udviklingen vil kræve yderligere investeringer i størrelsesordenen 130 mio. ECU. Også hertil vil Fællesskabet skulle bidrage, men det er for tidligt at skønne over, hvor meget der bliver brug for. Det afhænger bl. a. af hvor meget brugerne kommer til at betale for systemet. Til støtte for udvikling i tredjelande, hvor Fællesskabets bistandsprogrammer i forvejen udnyttes, og for at øge nytten af EGNOS-tjenesten mest muligt, bliver der brug for jordstationer i Afrika, Sydamerika og Caribien, Øst- og Centraleuropa samt det forhenværende Sovjetunionen til en anslået udgift på omkring 50 mio. ECU. For GNSS-2's vedkommende skal der vælges mellem mange muligheder, som bygger på forskellige koncepter, og som det stadig står tilbage at bedømme. Anskaffelsesomkostningerne svinger mellem 300 mio. ECU og 4000 mio. ECU. ii. Finansplanlægning I den nuværende fase er det svært at sige noget præcist om, hvordan man bedst kan finansiere udviklingen og driften af andengenerations GNSS, eftersom systemets art 28 Jf. Kommissionens meddelelse om Europas forsvarsrelaterede industri og de udfordringer, den står overfor, et bidrag til indsats på europæisk plan, KOM (96) 10 af 24. januar 19196. 31/49 og dets specifikationer endnu ikke er fastlagt endeligt. Kommissionen har igangsat undersøgelser af de forskellige muligheder og skulle kunne fremsætte anbefalinger i 1998 på grundlag af costbenefitoverslag2<). Også andre lande undersøger omkostninger og udbytte ved de forskellige muligheder, og Kommissionen vil holde øje med, hvad de når frem til. Før der skal træffes beslutninger, vil der blive fremlagt en redegørelse for de forretningsmæssige muligheder og omkostningso verslag. Det europæiske bidrag til GNSS bør betragtes som en højt prioriteret strategisk projekt, som der kan bevilges penge til fra budgetterne for de transeuropæiske net. Alt efter hvordan projektet skrider frem, kan det også blive aktuelt at etablere et flerårigt vejledende program. Hvad angår forsknings- og udviklingsaktiviteterne, er det hensigten at benytte det femte rammeprogram til at støtte udviklingen af GNSS. Desuden bør Fællesskabet sikre, at EGNOS giver driftsmæssige fordele over så stort et område og så tidligt som muligt. Dette indebærer bl. a. , at der skal tilvejebringes infrastruktur uden for EF's område (f. eks. jordstationer til EGNOS's overvågningsnet). Også fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond vil der måske være mulighed for at yde støtte til udviklingen af GNSS. Hvilke muligheder der er for at bruge EF's finansieringsinstrumenter til støtte herfor, vil blive yderligere undersøgt. Projekter af denne art ville være en effektiv og prisbillig måde at opfylde udviklingslandenes infrastrukturbehov på. iii. Afgiftsmuligheder Det offentlige spiller naturligvis en central rolle for sikringen af, at der står navigationstjenester til rådighed, men dermed er ikke sagt, at det offentlige nødvendigvis skal bære omkostningerne ved sådanne systemer. Brugerbetaling ville faktisk være mere på linje med EF's overordnede transportpolitik. Derfor bør målet for GNSS være, at tjenesten på mellemlangt sigt skal komme tæt på at være selvfinansierende: udvikling, etablering og drift på forretningsmæssigt grundlag er faktisk ingen umulighed. Afgifter på dette område bør stemme overens med de mere generelle principper for infrastrukturafgifter, som der vil blive gjort rede for i den kommende hvidbog. Der er dog to væsentlige bindinger på dette område: - GPS og GLONASS leverer allerede nu gratis signaler, og det kan sætte grænser for brugernes villighed til at betale for en ny tjeneste, selvom den er bedre. - De potentielle brugere er meget forskelligartede, og en del af dem kan det vise sig svært at finde frem til og afkræve brugerbetaling. Det er afgjort for tidligt at træffe beslutninger om afgiftsspørgsmålet. Sådanne beslutninger forudsætter, at hovedvalgene for GNSS-2 er truffet, og det er afklaret, 2y I hele denne meddelelse benyttes 'costbenefit'-begrebet ikke kun om forholdet mellem indkomst og udgifter, men omfatter en bedømmelse af alle relevante hensyn, som f. eks. omkostningsbesparelser og effektivitetsgevinster, miljøvirkninger, beskæftigelsespotentiale og samfundsøkonomiske virkninger. 32/49 hvordan organisationsstrukturen udvikler sig. Men ethvert system bør sikre, at forskellige brugergrupper ikke forskelsbehandles. Kommissionen vil derfor arbejde videre med spørgsmålet om muligheden for og ønskeligheden af forskellige afgiftsformer. Der kunne blive tale om: - afgifter på køb af modtagere (for alle transportformer) - integration i eksisterende brugerbetalingssystemer (hovedsagelig luft- og søfart) - afgifter på licenser til tjenesteudbydere (eller en eller anden form for auktion) - kodning af EGNOS-signalet, hvad der ville gøre det muligt at lægge afgifter på dekodere (lige som ved satellit-tv) - dækning af omkostninger ved en slags forsikringsordning, hvor brugere betaler et registreringsgebyr til en udpeget myndighed (ligesom en forsikringspræmie). Kommissionen modtager gerne kommentarer om, hvilke af disse muligheder der bør udforskes nøjere. 12. RUM- OG JORDBASEREDE SYSTEMER: OPSTILLING AF EN EUROPÆISK RADIONAVIGATIONSPLAN Selvom der satses på en optimal udvikling af satellitsystemer, er det vigtigt, at EU har en strategi for både satellitsystemer og konventionelle jordbaserede systemer. Denne strategi vil tage form af dén europæiske radionavigationsplan (ERNP), som der lægges op til som led i de transeuropæiske net for at undgå unødige udgifter og opretholde navigationssikkerheden. Denne meddelelse er et første skridt hen imod en ENRP. Jordbaserede systemer (som beskrives nærmere i bilag IV) vil nok fortsat spille en stor rolle, både i sig selv og som opbakningsssystem til satellitbaserede systemer på kort og mellemlangt sigt, selvom satellitbaserede navigationshjælpemidler, når først de er på plads, vil være billigere at vedligeholde og drive end alternative jordbaserede hjælpemidler. Nogle af de eksisterende systemer vil blive afviklet; andre må måske videreføres og udbygges. Kriterierne for den fremtidige afvikling af jordbaserede systemer kan defineres: jordbaserede hjælpemidler bliver overflødige, når GNSS er certificeret for et givet serviceniveau i et givet geografisk område, forudsat at der er tilstrækkelige opbakningssystemer, så længe der er fare for at GN S S-tjene sten svigter. Derimod kan de væsentlige beslutninger om jordbaserede systemer (dvs. hvilke systemer der skal videreføres og udbygges, og hvornår) først træffes, når de overordnede planer for GNSS er afklaret, og når der er fundet løsninger på ydeevnestandarder og en tidsplan for certificerede GNSS-tjenester. Men højniveaugruppen er sammen med Kommissionen i gang med vigtigt forberedende arbejde med finde frem til, hvilke tekniske betingelser med hensyn til tjenesteudbud der skal være opfyldt, før bestemte jordbaserede tjenester kan 33/49 afvikles. Medlemsstaternes og tredjelandes nationale radionavigationsplaner får også væsentlig betydning for de endelige forslag. Det er ikke sandsynligt, at et enkelt system i nær fremtid vil kunne opfylde alle krav. Etablering af et positionsbestemmelses- og navigationsnet forudsætter derfor, at det defineres, hvilken rolle jordbaserede systemer skal spille, og at deres rolle regelmæssigt tages op til nyvurdering, efterhånden som GNSS-tjenesterne udbygges. På den måde skulle det være muligt at finde frem til, hvordan radionavigationssystemerne skal skrues sammen, så der kan leveres omfattende tjenester på kort til mellemlangt sigt. Brugerne vil blive inddraget i høringerne. Det forventes, at Kommissionen i 1999 kan begynde på arbejdet med at udarbejde en sådan europæisk radionavigationsplan, der omfatter både rum- og jordbaserede systemer. I mellemtiden vil Kommissionen også samarbejde med medlemsstater, der ønsker at forbedre dækningsgraden eller ydelserne for radionavigationshjælpemidler og tilhørende udstyr, som f. eks. geografiske referencesystemer og digitale kort. Til den ende vil Kommissionen se på egnede finansieringsansøgninger under FTU-rammen og TEN-budgettet. Kommissionen vil således søge at tilskynde til vedligeholdelse og i givet fald udbygning af eksisterende systemer for at sikre, at jordbaserede radionavigationshjælpemidler opfylder brugernes behov på en måde, der er forenelig med udviklingen af GNSS. 13. KONKLUSIONER OG ANBEFALINGER 1. Overordnet strategi • EU bør bekræfte betydningen af GNSS for de transeuropæiske net. • EU bør fortsætte etableringen af EGNOS med brug af både GPS- og GLONASS- signaler. Dette bør være vores bidrag til GNSS-1. • • På langt sigt ville idealet være et globalt enhedssystem, hvor EU og helst alle, men i hvert fald nogle af vores internationale partnere deltager i et GNSS-system med civile anvendelsesformål. Lader dette sig ikke gøre, må EU vælge et selvstændigt europæisk GNSS. Der bør hurtigst muligt optages intense kontakter med vores vigtigste internationale partnere for at vurdere, hvilke muligheder der er for at nå frem til et acceptabelt fælles system, hvor følgende betingelser er opfyldt: Der skal fra starten være sikre garantier for at tjenesten (som Europa bliver afhængig af med hensyn til visse vitale og sikkerhedsrelaterede applikationer) ikke inddrages eller afbrydes, idet EU i sidste ende får en fuldgyldig rolle at spille i kontrollen af systemet. Der skal være fuldgyldig europæisk deltagelse i systemets udformning, udvikling og drift. 34/49 - Europæisk industri skal have lejlighed til at konkurrere frit og loyalt på alle dele af markedet. • Det skal anerkendes, at disse drøftelser har stor betydning. Derfor forslås det, at de lanceres på højeste plan inden for rammerne af vores bilaterale forbindelser, idet drøftelserne føres af Kommissionen, som holder Rådet fuldt orienteret. • I mellemtiden bør Europa intensivere arbejdet med at udvikle en europæisk strategi for GNSS-2, herunder ved udnyttelse af det femte rammeprogram for at sikre, at muligheden for at udvikle et helt selvstændigt europæisk system ikke går tabt. • En beslutning om, hvordan man skal bevæge sig frem mod GNSS-2, bør træffes under hensyntagen til, hvordan det går med de internationale drøftelser, hvordan GPS og GLONASS udvikler sig, og hvordan vurderingen af de tekniske og finansieringsmæssige muligheder falder ud. Måldatoen for påbegyndelse af beslutningsprocessen vedrørende GNSS bør fastsættes til første kvartal 1999. Til den tid vil Kommissionen fremsætte anbefalinger. 2. Gennemførelse Etablering af GNSS-1 • Der bør søges bindende garantier fra USA og Den Russiske Føderation for, at signalerne sendes og er korrekte, således at EGNOS/GNSS-1 kan opnå accept som afgrænsede, sikkerhedsfølsomme anvendelser. navigationshjælpemiddel nærmere primært for • Der bør opstilles en detaljeret plan for den påkrævede infrastruktur (både rum- og jordsegmenter), så man undgår unødvendigt dobbeltarbejde og får mest muligt ud af pengene. Finansiering • EF bør fortsat finansiere arbejdet med GNSS-1 og 2 over TEN- og forskningsbudgetterne, indtil der træffes beslutninger i begyndelsen af 1999. Der bør etableres stabile finansieringsordninger for det europæiske bidrag til GNSS, når der er truffet strategiske beslutninger i begyndelsen af 1999. • Forskellige muligheder for, hvordan der kan opkræves afgifter for GNSS-1's og 2's tjenester med det mål at gøre dem selvfinansierende på mellemlangt sigt, bør udforskes. Disse finansieringsmuligheder vil sammen med costbenefitanalyserne af dem indgå som centrale dele af beslutningsgrundlaget for, hvordan GNSS-2 skal finansieres, uanset hvilken form finansieringen ender med at tage. Erhvervspolitiske forhold • I erkendelse af, at GNSS rummer en væsentlig chance for EU's rumindustri og højteknologiske industri, og at systemet har mulighed for dobbelt civil og militær anvendelse, bør der iværksættes en særlig dialog om GNSS-spørgsmål med deltagelse af erhvervsinteresser, herunder både producenter og brugere. 35/49 Internationale dimensioner • Højeste prioritet må gives til drøftelserne med vores partnere om muligheden for fælles udvikling af et system, der imødekommer vores kriterier for acceptabilitet, for dette er afgørende for kommende strategiske afgørelser. Desuden bør kontakterne med relevante tredjelande intensiveres om andre emner med fokus på spørgsmål om servicegarantier og ansvar, interoperabilitet og bred accept af det europæiske bidrag til GNSS. • Europæiske institutioner, medlemsstater og erhvervsliv bør fremme EU's standpunkt under internationale møder. Navnlig bør Fællesskabet indkredse særlige behov for frekvensadgang, kredsløb osv. og sikre, at disse anerkendes og får tislutning i de relevante internationale fora, samt sikre, at EGNOS præsenteres for tredjelande som en levedygtig komponent i GNSS og et værdifuldt navigationshjælpemiddel, som står til deres rådighed. • Der bør udarbejdes mandater for forhandlinger: - med USA og Den Russiske Føderation, især om servicegarantier og ansvar for GNSS-1; - med USA, Den Russiske Føderation og Japan om interoperabilitet mellem EGNOS, WAAS og MSAS; samt i givet fald • Endelig bør der føres drøftelser med andre lande, som selv kunne tænkes at være interesseret i at benytte EGNOS. Hertil kan der blive brug for at overvej brug af Fællesskabets finansieringsinstrumenter. Organisatoriske og institutionelle spørgsmål • En rettidig etablering af EGNOS forudsætter klare myndighedsstrukturer og en driftsorganisation for systemet. Derfor: - bør der oprettes et organ på EU-plan, som skal regulere satellitbaserede navigationstjenester og muligvis lokale forstærkningstjenester. Dette organ skulle i princippet omfatte alle transportformer og andre anvendelser. Hvordan organets mandat nærmere skal se ud, og hvilke forbindelser det skal have til andre organisationer, f. eks. Eurocontrol og den kommende europæiske sikkerhedsstyrelse, kræver yderligere overvejelser. som - er der behov for at arbejde videre med den juridiske og driftsmæssige struktur for i første omgang EGNOS og GNSS-1 sammen med højniveaugruppen for GNSS, således at der kan træffes afgørelser inden udgangen af 1998. Der skal arbejdes med spørgsmålet om, hvilke funktioner der skal varetages af en 'tjenestegaranf (der påtager sig det juridiske ansvar for at tjenesten holdes i drift) og en operatør for EGNOS-tjenesten (muligvis et offentligt-privat partnerskab); desuden skal det drøftes, hvem der skal overtage ESA's rolle og generelle ejerskab til infrastrukturen. 36/49 • Som noget af det første må der arbejdes med spørgsmålene om den civil-militære grænseflade. Jordbaserede/konventionelle systemer • GNSS vil gøre det muligt at afvikle en række af de konventionelle navigationssystemer, men der kan ikke lægges nøjere planer herfor, før der er truffet endelige beslutninger om etablering af GNSS. Når den tid kommer vil Kommissionen stille forslag, som udarbejdes i samråd med højniveaugruppen. I mellemtiden forekommer det ikke rimeligt at foretage større nye investeringer i sådanne systemer. 3. De næste skridt Fællesskabets institutioner opfordres til at tilslutte sig denne helhedsstrategi og handlingsplan. På dette grundlag vil Kommissionen videreføre den indsats, som der er redegjort for i disse konklusioner. 37/49 n iv BILAGI: HANDLINGSPLAN Afsnit Handling: Overordnet strategi Hovedansvarlige Tidspunkt 5 5 5 5 Der skal arbejdes videre med etablering af EGNOS med brug af både GPS- og GLON AS S-signaler. Dette bør være vores bidrag til GNSS-1. ETG Det skal vurderes, om det er muligt at nå frem til et globalt enhedssystem, hvor Unionen og dens internationale partnere eller nogle af dem bidrager til et GNSS-system, der fuldt ud opfylder EU's betingelser. Dertil kræves intense kontakter med EU's internationale hovedpartnere. Kommissionen, på grundlag af Rådets konklusioner Den samordnede indsats for GNSS-2 skal intensiveres for at sikre, at muligheden for at udvikle et helt selvstændigt europæisk system ikke går tabt. Det skal afgøres, hvordan man skal bevæge sig frem mod GNSS-2, under hensyntagen til, hvordan det går med de internationale drøftelser, hvordan GPS og GLONASS udvikler sig, og hvad der sker med hensyn til udvikling af nye koncepter. Kommissionen, ETG med bistand fra høj niveaugruppen Rådet efter forslag fra Kommissionens Fremskreden driftsfase i år 2000 Rapport med henblik på afgørelser i l. kvt. 1999 Løbende fra nu af Afgørelser senest medio 1999 Afsnit 6. 1 6. 2 6. 5 6. 5 6. 3 6. 5 6. 5 6. 6 Handling: Etablering af omkostningseffektiv og sikkerhedsmaissigt forsvarlig satellitnavigation i Europa (i starten gennem GNSS-1) Hovedansvarlige Tidspunkt En endelig opgaveformulering for EGNOS skal fastlægges med udgangspunkt i en vurdering af brugerbehov og et ønskværdigt geografisk dækningsområde for systemet. Fastlæggelse af brugerbehov i luftfarten. Fastlæggelse af brugerbehov i andre transportformer. Der skal søges bindende garantier fra USA og Den Russiske Føderation for, at signalerne sendes og er korrekte, således at EGNOS/GNSS-1 kan opnå accept som primært navigationshjælpemiddel for nærmere afgrænsede, sikkerhedsfølsomme anvendelser. Der skal sikres interoperabilitet mellem langtrækkende forstærkningssystemer (især EGNOS, WAAS og MSAS), herunder relevante garantier og ansvarsbestemmelser. Det skal overvejes om der skal udarbejdes en international konvention om rettigheder og forpligtelser (herunder ansvar) ETG Eurocontrol Kommissionen Kommissionen på grundlag af rådsmandat Kommissionen med bistand fra ETG Kommissionen Afsluttes ved udgangen af 1998 Afslutning i 1999 Afslutning i 1999 1999- Der skal ydes støtte til certificering af EGNOS gennem udvikling af datasæt vedrørende varetagelse sikkerhedshensyn for at muliggøre godkendelse til regulerede anvendelser inden for alle transportformer. ETG, indtil et særligt organ er oprettet 1998 Harmonisering af geografiske referencer skal fremmes i samarbejde med relevante internationale organisationer. Der skal opstilles en detaljeret plan for den påkrævede infrastruktur (både rum- og jordsegmenter), så man undgår unødvendigt dobbeltarbejde og far mest muligt ud af pengene: til det indledende serviceniveau FTU-behov og påkrævede forundersøgelser skal indkredses. Støtte hertil fra EF-midler i tæt samarbejde med ES A-programmer (validering, demonstration, pilotprojekter, fremme af forretningsmæssige applikationer, udvikling af brugerudstyr osv. ). ETG/Fællesskabet ETG-medlemmer + undergruppe under høj niveaugruppen Kommissionen, medlemsstater, ESA/ETG Afslutning i 1999 inden udgangen af 1998 1998- 39/56 7. 1 7. 1 7. 2 Afsnit Handling: GNSS-2 Undersøgelser og FTU-aktiviteter skal samordnes med henblik på vurdering af den tekniske gennemførlighed af alternative forslag til systemarkitektur, disses potentielle imødekommelse af brugerbehov, anslåede udviklings- og driftsomkostninger, mulighed for certificering til bestemte sikkerhedsfølsomme anvendelser og finansieringsmuligheder. Hovedansvarlige Tidspunkt Kommissionen/ETG /mer 1998 Der skal ydes bistand til sammenligning af alternative forslag og udvælgelse af den bedste mulighed. Kommissionen 1998-99 Behovene for yderligere undersøgelser og forskning under femte rammeprogram skal indkredses med henblik på støtte til udvikling, demonstration, designoptimering og endelig validering af det valgte system. Kommissionen 1999 Afsnit Handling: Erhvervsforhold Hovedansvarlige Tidspunkt 7 Der skal etableres en systematisk og regelmæssig dialog om GNSS-spørgsmål med erhvervsinteresser, både producenter og brugere med henblik på: Kommissionen/ETG Start i l. kvtl998 at validere brugerkrav at holde erhvervslivet underrettet at fremme synergi mellem forskellige sektorer at fremme udbygningen med tillægstjenester og -applikationer 40/56 Afsnit Handling: Internationale dimensioner 5 Der skalk føres drøftelser på højt plan inden for rammerne af de eksisterende bilaterale forbindelser (især "den nye transatlantiske dagsorden' og partnerskabs- og samarbejdsaftalen med Rusland) Hovedansvarlige Tidspunkt Kommissionen på grundlag af Rådets konklusioner Rapportering med henblik på afgørelser il. kvt. 1999 9. b, 9. c og9. d Kontakterne med de relevante lande skal intensiveres med henblik på at fastlægge en egnet ramme for drift og brug af GNSS. Dette vedrører især: Kommissionen/ETG 1998 USA og Den Russiske Føderation om henholdsvis GPS og GLONASS, især om servicegarantier og ansvar i forbindelse med GNSS-1. USA, Den Russiske Føderation og Japan om interoperabilitet mellem EGNOS, WAAS og MSAS. Afrika, Indien, Kina, SNG, Sydamerika og Caribien om anvendelse af GNSS til at forbedre den nuværende navigationsinfrastruktur og optimere dækningen samt om anvendelse af det globale system. Kommissionen med henblik på forelæggelse for Rådet Udgangen af 1998 Der bør udarbejdes forhandlingsmandater på de to første punkter. 6. 4 9 9 9. e Det skal sikres, at der findes en fælles holdning til frekvens- og kredsløbskrav i forbindelse med GNSS med henblik på internationale møder som f. eks. WRC. Holdningen baseres på konstaterede behov. Der skal sørges for nødvendig samordning og fremme af EUrs holdninger på internationale møder (f. eks. ICAO, IMO, ITU) til spørgsmål som mulighederne for at afbryde eller væsentligt ændre tilrådighedsstillelsen af tjenester, ansvar, standarder og tilladte anvendelser af GNSS-tjenester. Kommissionen, medlemsstaterne Kommissionen, medlemsstaterne 1998-99 1998- Der skal søges samarbejde med ligesindede tredjelande i drøftelser om GNS S-udviklingen, standarder og praksisser i internationale fora; søge relevante forhandlingsmandater. medlemsstaterne, Kommissionen/ETG 1998- Der skal føres frihandelspolitik på GNSS-området. Enhver illoyal praksis skal henvises til det relevante internationale organ. Fællesskabet 1998- 41/56 10. 1 10. 1 Afsnit Handling: Organisatoriske og institutionelle spergsmal Der skal oprettes et myndighedsorgan for EGNOS: Under hensyntagen til mulige forbindelser til andre organisationer, som f. eks. Eurocontrol og den kommende europæiske sikkerhedsstyrelse bør der oprettes et selvstændigt EU-organ, som skal regulere de tjenester, der udbydes via EGNOS og muligvis lokale forstærkningstjenester. Hovedansvarlige Tidspunkt Kommissionen / Højniveaugruppen / ETG I drift ved udgangen af 1999 Arbejdet med en juridisk og organisatorisk struktur for EGNOS skal intensiveres, så der kan træffes afgørelser inden udgangen af 1998, i første omgang for EGNOS og GNSS-1, omfattende ansvar for, at tjenesten holdes i drift og står til rådighed samt ejerskabsspørgsmål. Undergruppe under højniveaugruppen og ETG Der skal etableres en overgangsordning indtil den juridiske og organisatoriske struktur er på plads. ETG 1998 1998 10. 2 Spørgsmål vedrørende den civil/militære grænseflade skal analyseres hurtigt, så de kan tages i betragtning i beslutningen om den overordnede strategi og i udviklingen af GNSS. Arbejdsgruppe nedsat af højniveaugruppen Første rapport inden udgangen af 1998 42/56 Afsnit Handling: Finansiering På grundlag af det nedenfor anførte arbejde skal der fremsættes forslag til finansiering af den foreslåede EU-strategi for GNSS. Hovedansvarlige Tidspunkt Kommissionen l. kvt. 1999 ll. ii • Forretningsplan for EGNOS færdiggøres på grundlag af trufne tekniske valg. af arbejde vedrørende brugerafgifter samt på grundlag af udsigterne for inddragelse af den private sektor i driften. • Behovet for et flerårigt bidrag til EF-budgettet til GNSS skal vurderes. • Anvendelse af EF's finansieringsinstrumenter til støtte for tilbud om anvendelse af EGNOS i ETG Kommissionen inden udg. 98 inden udg. 98 Kommissionen 1998- tredjelande skal drøftes. ll. iii Mulighederne for opkrævning af afgifter for brug af GNSS-1 og GNSS-2 sonderes (med eksterne undersøgelser) med det formål at gøre systemet tilnærmelsesvis selvfinansierende på mellemlangt sigt. Kommissionen sammen med ETG og medlemsstaterne 1998- 43/56 Afsnit Handling: Jordbaserede systemer Hovedansvarlige Tidspunkt 12 Der skal afklares, hvilke jordbaserede systemer der kan afvikles hvornår. Kommissionen og undergruppe under høj niveaugruppen 12 Der skal ydes støtte til udvikling af nødvendige lokale forstærkningssystemer i et sammenhængende net for at minimere omkostninger og sikre interoperabilitet. medlemsstaterne / Kommissionen / ETG Indledende arbejde i 1998; validering efter beslutninger om GNSS- strategi 1998- Afsnit Handling: Opstilling afen sammenhcengende europceisk radionavigationsplan Hovedansvarlige Tidspunkt 12 Handlingsplanen skal revideres efter behov, og der skal udarbejdes en europæisk radionavigationsplan, der omfatter både satellit- og jordbaserede systemer. Kommissionen Påbegyndes i 1999 44/56 BILAG II: INITIALNAVNE GNSS: (Global Navigation Satellite System) • GNSS-1 • GNSS-2 Et verdensomspasndende system til positions-, hastigheds- og tidsbestemmelse, som varigt imodekommer potentielle brugerkrav inden for civile anvendelser. Forste fase af GNSS. Etableres pa grundlag af GPS og GLONASS, forstaerket med civile systemer (som f. eks. EGNOS, WAAS og MSAS). Systemet udfor- mes sadan, at brugerne sikres tilstraekkelig uafhaengig kontrol med hele systemet. Et verdensomspasndende civilt navigationssatellit- system, som skal kontrolleres og ledes pa inter national! plan. Det skal imodekomme alle bruger- kategoriers krav til positions-, hastigheds- og tids bestemmelse og kunne fungere som eneste naviga- tionsmiddel for naermere bestemte anvendelser. GPS (Global Positioning System) Et satellitbaseret navigations- og positionsbestem- melsessystem, som er udviklet og drives af USA. GLONASS: (Global Navigation Satellite System) Et satellitbaseret navigations- og positionsbestem- melsessystem, som er udviklet og blev drevet af USSR (og nu drives af Den Russiske Foderation) Differentielt GNSS: EGNOS: (European Geostationary Navigation Overlay Service) I differentiel GNSS korrigeres de satellitsendte ud- gangssignaler (fra GPS og GLONASS) ved bereg- ninger udfort pa en jordstation. Korrigerede signaler udsendes som lokal eller langtraskkende forstaerkning af tjenesterne. En regional forstaerkning af GPS og GLONASS, der er under udvikling i Europa. Der benyttes geostatio- naere satellitter med et net af jordbaserede overvag- ningsstationer og et kontrolcenter. EGNOS er den europasiske komponent i GNSS 1. 1. Serviceniveau i forste fase (fra 2000): primaert navigationsmiddel for naermere bestemte anvendelser (praecision: ± 20 meter). 2. Fuldt udbygget (fra 2003): eneste navigationsmiddel for bestemte anvendelser (precision: ± 5 meter). Dette forudsastter yderligere infrastruktur. 38/49 MSAS: (Multi Satellite-based Augmentation System) WAAS: (Wide Area Augmentation System) LAAS: (Local Area Augmentation System) Regionalt forstaerkningssystem til GPS under udvikling i Japan. Regionalt forstaerkningssystem under udvikling i USA. Lokalt forstaerkningssystem, som der generelt er brug for ved bestemte anvendelser, som f. eks. prascisionsnavigation (landing af fly ved darlig sigtbarhed, f. eks. ) eller forstaerkning af satellitsignaler, hvor det er nodvendigt af geografiske arsager (f. eks. egne langt mod nord, som er langt fra de geostationaere forstaerkningssatellitter over aekvator). Sadanne systemer kan indga i subregionale net. 39/49 BILAG III: FINANSIERINGSOVERSIGT 1. FORANSTALTNINGENS BETEGNELSE Meddelelse fra Kommissionen: "På vej mod et transeuropæisk net af positionsbestemmelses- og navigationssystemer" 2. BUDGETPOST - De vigtigste berørte budgetposter: B2-702 B2-704 B5-700 B6-7 Særlige foranstaltninger, navnlig transportsikkerhed. Etablering og udvikling af en fælles, bæredygtig transportpolitik. Finansieringsstøtte til projekter af fælles interesse i transeuropæiske net Støtte til teknisk-videnskabelig indsats Telematikapplikationer af fælles interesse Transport (forskningsprogram) Der vil også blive benyttet andre relevante budgetposter, bl. a. efter vedtagelsen af det femte rammeprogram. 3. RETSGRUNDLAG Et eller flere af følgende, alt efter hvilke foranstaltninger der er tale om: Traktatens artikel 74, 84, stk. 2, 113, og 129 C og 130 I. Europa-Parlamentet og Rådets beslutning nr. 1692/96/EF af 23. juli 1996 om Fællesskabets retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet. Rådets forordning (EF) nr. 2236/95 af 18. september 1995 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net. Rådets beslutning af 23. november 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for telematiksystemer af almen interesse (1994-1998) Rådets beslutning af 15. december 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for transport (1994-1998) Forslag til rådsafgørelse om en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab, Den Europæiske Rumorganisation og Den Europæiske Organisation for Luftfartssikkerhed om et europæisk bidrag til udvikling af et globalt navigationssatellitsystem, KOM (97) 442 endelig udgave af 23. september 1997. 40/49 4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 4. 1 Foranstaltningens generelle formål Den forslåede strategi bidrager til etablering af et transeuropæisk positionsbestemmelses- og navigationsnet. Målet med etableringen af et sådant net er at forbedre transportsystemernes effektivitet ved at tilbyde brugerne et system, som giver dem mulighed for at bestemme deres geografiske position. Dermed højnes person- og godstransportens bæredygtighed og sikkerhed - et af de grundlæggende mål for den fælles transportpolitik. Strategien understøtter også f. eks. beskæftigelses-, industri-, miljø-, samhørighed- og udviklingspolitikken i EF. Endelig vil dette initiativ sætte europæisk industri i stand til at trænge ind på eksportmarkeder, som i øjeblikket beherskes af USA, der støtter sin nationale industri med offentlige midler. 4. 2 Foranstaltningens varighed og bestemmelser for dens forlængelse eller fornyelse 1998-2002 5. KLASSIFIKATION AF UDGIFTER ELLER INDTÆGTER 5. 1 Ikke-obligatoriske udgifter 5. 2 Opdelte bevillinger 5. 3 Indtægtstype Ikke relevant. 6. UDGIFTERNES ART - Tilskud til samfinansiering med andre parter (Den Europæiske Rumorganisation, Eurocontrol) - Forsknings- og udviklingsaktiviteter (rammeprogrammet) - Forundersøgelser og demonstrationsprojekter (maksimalt EF-tilskud: 50%) der er støtteberettigede i henhold til støttereglerne for transeuropæiske net. - Forundersøgelser og demonstrationsprojekter. 41/49 7. FINANSIELLE VIRKNINGER 7. 1 De vedtagelser, der fremlægges i denne meddelelse har kun begrænset finansiel rækkevidde og kræver ikke supplerende midler ud over hvad der i forvejen er påtænkt i finansplanlægningen eller, for TEN's vedkommende, udgør en rimelig ekstrapolering af ressourcerne ud over 1999. Men den foreslåede strategi indebærer påfølgende beslutninger (f. eks. om GNSS-2, hvor de muligheder, der drøftes, anslås at koste mellem 355 mio. og 4 mia. ECU). Finansieringsoversigten her omfatter derfor kun de områder, hvor de finansieringsmæssige implikationer er tydeligere: • Løbende udgifter fra TEN-budgettet til gennemførelse af EF's del af GNSS-1, EGNOS, og til de første faser af GNSS-2. • Forskning og udvikling, hovedsagelig vedrørende GNSS-2, som allerede er udpeget som prioritet i Kommissionens forslag til femte rammeprogram: både i nøgleaktionen om bæredygtig mobilitet og intermodalitet og i programmet om konkurrence- og bæredygtig vækst samt endelig i delprogrammet om systemer og tjenester for borgerne under informationssamfundsprogrammet. På to hovedområder vil den foreslåede strategi indebære følgebeslutninger, som vil kræve supplerende finansiering: • En beslutning om gennemførelse af GNSS-2, hvor det forventes at beslutningerne skal træffes i begyndelsen af 1999. EF's bidrag må finansieres hovedsagelig af TEN- og forskningsbudgetterne. • Hvis EGNOS-systemet skal stilles til rådighed for tredjelande - i Østeuropa, ex-Sovjet, Latinamerika og Caribien eller Afrika - kan dette forudsætte, at der efter aftale med de pågældende lande sættes ind med EF's finansieringsinstrumenter. 7. 2 Omkostningernes fordeling på foranstaltningens elementer3" Fordeling 1998 1999 2000 2001 2002 I alt mio. ECU (løbende priser) TEN (B5-70) 17 Forskning (B6-7) 4 [20] [20] I alt [21] pm [20] [25] [205] [107] pm pm pm pm pm pm pm pm 30 Tallene for 1999 og fremefter er vejledende og afhænger af godkendelsesprocedurerne i de forskellige finansieringsinstrumenter og af handlingsplanens tidsskema. 42/49 7. 3 Vejledende forfaldsplan for bevillingerne31 1998 1999 2000 2001 mio. ECU (løbende priser) 2002 I ALT [21] pm pm pm pm pm Forpligtelses- bevillinger Betalings- bevillinger 1998 1999 2000 2001 2002 N+5 og fig. ar [8] [8] [5] pm pm pm pm pm pm I ALT [21] pm pm pm pm pm pm pm pm pm pm FORHOLDSREGLER MOD SVIG (OG FORVENTEDE RESULTATER HERAF) Hvert af de finansieringsinstrumenter, som foreslås anvendt til finansiering af de forskellige aktiviteter, omfatter forholdsregler mod svig. I henhold til forordning 2236/95 om generelle regler for Fællesskabets finansielle støtte inden for transeuropæiske net omfatter disse forholdsregler inspektioner, rapportering, overvågning og evaluering. Specielt artikel 12, stk. 4 og 5, hjemler Kommissionens personale ret til at foretage regelmæssig kontrol på stedet, og iflg. artikel 15, stk. 5 og 7 skal der foretages overvågning og evaluering. Tilsvarende forholdsregler træffes i henhold til Fællesskabets andre finansieringsinstrumenter. 31 Tal for 1999 og fremefter er vejledende og afhænger af godkendelsesprocedurerne for de forskellige finansieringsmidler. 43/49 9. OPLYSNINGER OM COST/EFFECTIVENESS 9. 1 Specifikke og kvantificerbare mål, målgruppe Det europæiske bidrag til udviklingen af GNSS er stærkt ressourcekrævende (se Kommissionens meddelelse KOM (94) 248 fra juni 1994 om satellitnavigations- tjenester). I det nuværende GPS har USA allerede investeret 10 mia. dollars og de årlige omkostninger ved at holde konstellationen i drift anslås til 420 mio. dollars. Den Russiske Føderation driver også en satellitkonstellation, der har opslugt store offentlige midler. Niveauet for USA's og Den Russiske Føderations investeringer illustrerer, hvilken strategisk betydning disse landes regeringer tillægger denne infrastruktur. Uden en klar strategi og er lige så klart engagement på dette nye område gør EU sig afhængig af deres systemer på områder, hvor sikkerheden er afgørende (luft- og søfart), og uden at have nogen garantier for tjenestekontinuitet og acceptabelt serviceniveau. Fællesskabets strategi har følgende mål: - Effektivisering af det multimodale transportsystem (større trafikkapacitet, mindre transportforårsaget miljøbelastning, overvågning af transport af farligt eller forurenende stoffer osv. ) og samtidig forøgelse af sikkerheden. - Sikring af tæt samarbejde mellem medlemsstater og institutioner for at maksimere udbyttet og minimere omkostningerne på EF-plan samt støtte til udviklingen af interoperabilitet i et globalt system, der modsvarer dagens og fremtidens transportbehov. - Sikring af EF-industriens muligheder for at konkurrere loyalt og frit på alle dele af det marked for satellitudstyr og -tjenester, som er ved at udvikle sig, med applikationer inden for transport og andre områder. - Støtte til teknologisk udvikling i rumsektoren (adgang til ny satellitteknologi). 9. 2 Begrundelse for foranstaltningen - EF's bidrag bør ses i sammenhæng med de foranstaltninger, der iværksættes til gennemførelse af retningslinjerne for udbygningen af det transeuropæiske transportnet. Kun ved at tilrettelægge et samarbejde på baggrund af en klar strategi og udnytte de ressourcer, der findes i Europa kan Fællesskabet sikres en rolle i udviklingen af GNSS. - En indsats fra Fællesskabets side kan gøre det muligt at etablere en rumbaseret infrastruktur, der kan transmittere signaler over et stort område til gavn for Europa som helhed. Men skal dette lykkes, forudsætter det, at der iværksættes et projekt af betydeligt omfang. Rådets resolution 378/94 af 19. december 1994 44/49 opfordrede Kommissionen til at udarbejde de fornødne forslag. Rådet har desuden vedtaget et forhandlingsmandat i juni 1996 om indgåelse af en aftale mellem EU. ESA og Eurocontrol. Kommissionen anbefalede i sin meddelelse om rumfart (KOM (96) 617 endelig udgave, 4. december 1996) at der udarbejdes en særlig handlingsplan for udvikling af GNSS som en nøgleapplikation for europæisk rumfartsindustri. 9. 3 Overvågning og evaluering af foranstaltningen Foranstaltningen skal overvåges og evalueres på grundlag af følgende kriterier: - Bidrag til bæredygtig mobilitet gennem øget kapacitet i luftrummet og anden trafikkapacitet. - Mindskelse af miljøbelastning forårsaget af transport og overvågning af sendinger af farlige eller forurenende stoffer. - Bedre sikkerhed og derpå følgende fald i antallet af ulykker, der forårsages af fejl eller svigt i vejledningssystemer (landing, havneanløb, kollisioner mellem fartøjer osv. ). - Rationalisering og optimering af navigationssystemer med henblik på en mere sammenhængende og driftskompatibel global struktur for navigationshjælpemidler, der modsvarer dagens og fremtidens transportbehov. - Sikring af EF-industriens muligheder for at konkurrere loyalt og frit på alle dele af det marked for satellitudstyr og -tjenester, som er ved at udvikle sig, herunder markeder for forretningsmæssige transportapplikationer, udvikling og vedligeholdelse af satellitudstyr, jordstationer og modtagere. - Støtte til teknologisk udvikling i rumfartssektoren (adgang til ny satellitteknologi). 10. UDGIFTER TIL ADMINISTRATION (Det Almindelige Budget, del A, afsnit III) De fornødne administrative ressourcer vil blive afsat af Kommissionens årlige beslutning om ressourcefordelingen under hensyntagen til budgetmyndighedens bevillinger til øget personale og beløb. 45/49 10. 1 Virkninger for personalestørrelsen Stillingstype Personate til forvaltning af foranstaltningen Kilde Varighed Faste stillinger Midlertidige stillinger Eksisterende midler i vedk. GD eller afdeling Supplerende midler Tjeneste- maend eller midlertidigt ansatte A B C Andre midler I ALT 4 2 1 7 2 1 1 4 2 1 3 3 3 3 3 10. 2 Hvor store drifts- og personaleudgifter medfører foranstaltningen? Beleb Beregningsmetode (ECU) Tjenestemaend 2 205 000 7 x 3 a rx 105 000 Midlertidig ansatte Andre ressourcer (anfor budgetpost) I ALT 2 205 000 De anførte beløb omfatter de samlede omkostninger til ekstra stillinger i hele foranstaltningens varighed (fast varighed) eller for 12 måneder (ubestemt varighed). 10. 3. Stigning i andre driftsudgifter som følge af foranstaltningen Budgetpost (nummer og betegnelse) A-7010 (Tjenesterejser. ) 105 000 I ALT 1Q5 000 Beleb Beregningsmetode (ECU) 30 arlige tjenesterejser i EF 25 arlige tjenesterejser uden for EF Anslåede udgifter Artikel A-130: til tjenesterejser ved omprioritering af eksisterende midler: 46/49 BILAG IV: JORDBASEREDE SYSTEMER Lokal forstærkning Der er brug for jordbaserede forstærkningssystemer som supplement til langtrækkende systemer og til at dække særlige lokale behov, som f. eks. præcise positionsbestemmelsessignaler på de nordligste breddegrader. For tiden bruges de meget som differentialstationer for GNSS-signaler32. Lokale forstærkningssystemer vil for fremtiden retransmittere signaler, der tilvejebringes aflangtrækkende forstærkningssystemer. En planløs fremvækst af lokale forstærkningssystemer kan føre til unødvendige statsudgifter og vil måske skade interoperabiliteten (hvis tjenesten ikke er kontinuert eller der er uoverensstemmelse mellem de lokale signaler). Det er derfor afgørende vigtigt, at de lokale forstærkningssystemer udvikles som et net. Dette problem er allerede på vej til at blive løst på de nordlige breddegrader (hvor signaler fra geostationære satellitter over ækvator ikke er gode nok) ved etablering af et integreret subregionalt net. Differentiel GNSS med Loran-C Undersøgelser har vist, at der gennem Loran-C-nettet kan transmitteres differentielle satellitkorrektioner og integritetssignaler, så Loran-C's præcision kan forbedres til 10-20 meter. Systemet kaldes 'Eurofix'; det kan byde på langtrækkende dækning og omkostningseffektiv udnyttelse af eksisterende infrastruktur samt fungere som opbakningssystem hvis et af de andre svigter. Desuden betyder Loran-C-signalet lave frekvens, at det kan trænge igennem, hvor satellitsignaler måske er svage (f. eks. i byområder). Denne faktor betyder, at Loran-C også potentielt egner sig til visse specialiserede anvendelser som f. eks. 'tracking and tracing'-systemer. Også disse muligheder må undersøges nærmere. ESA har foreløbigt tilsluttet sig tanken om Loran-C's værdi til forbedring af GNSS's integritet, men kræver mere forskning før endelig stillingtagen. En effektiv udnyttelse af disse muligheder kræver dog, at der udvikles en kombineret GNSS/Loran-C-modtager - et emne som er under overvejelse i forbindelse med FTU-indsatsen. L uftfartssystemer På luftfartsområdet arbejder Eurocontrol med et omfattende program for at udvikle et nyt harmoniseret og integreret europæisk flyveledelsessystem ''European Air Traffic Control Harmonisation and Integration Programme'' (EATCHIP). Der er nedsat flere arbejdsgrupper under programmet til at tage sig af navigation. Arbejdet her og gruppernes anbefalinger om krav til 32 Differentiel GNSS er et middel til at tilvejebringe korrektioner til basissignalerne fra satellitter (GPS og GLONASS) for at øge kvaliteten af den tjeneste, der kan fås i et bestemt område. EGNOS er et eksempel på langtrækkende differentiel GNSS. "i? •48/49 fremtidige navigationssystemer for luftfarten må følges nøje og skal afspejles i udviklingen af EF's strategi. Relevante standarder, som Eurocontrol vedtager, kan indarbejdes i EF-retten via bestemmelserne i direktivet om harmonisering af udstyr og systemer til regulering af lufttrafikken (direktiv 93/65/EØF af 19. juli 1993). Søfartssystemer På søfartsområdet er man i færd med at udvikle et nyt harmoniseret og integreret europæisk system for kontrol og rapportering. Udstyr, som skal opfylde navigationsbehov, skal certificeres i overensstemmelse med de relevante prøvningsstandarder, som er fastlagt i EF-retten gennem direktivet om udstyr på skibe (direktiv 96/98/EØF af 20. december 1996), som bl. a. handler om modtagere til både satellit- og jordsendte navigationssignaler. Udviklingen i internationale fora og disses anbefalinger vedrørende fremtidige krav til navigationssystemer må følges nøje og skal afspejles i udviklingen af EF's strategi. 49/49 ISSN 0254-1459 KOM(98) 29 endelig udg. DOKUMENTER DA 07 10 11 15 Katalognummer : CB-CO-98-042-DA-C ISBN 92-78-30410-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg w