title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille -Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti toteutetut toimenpiteet -Jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten pohjalta 11 artiklan mukaisesti laadittu komission yhteenvetokertomus

eurovoc_concepts:
action programme
chemical salt
pollution from agricultural sources
report
water pollution

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 20. 01. 1998 KOM(1998) 16 lopull. Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille Vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti toteutetut toimenpiteet Jäsenvaltioiden toimittamien kertomusten pohjalta 11 artiklan mukaisesti laadittu komission vhteenvetokertomus 1. J0HDANT0 II Kertomuksen rakenne 1. 2 Yhtymäkohtatäytäntöönpanokertomukseen 2. YLEISKATSAUS TOTEUTETTUIHIN TOIMENPITEISIIN 2. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 2. 1. 1 Makeat pintavedet 2. 1. 2 Pohjavesi 2. 1. 3 Rehevöityminen 2. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 2. 3 Toimintaohjelmat 2. 3. 1 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet. 2. 3. 2LiitteessäIHolevassa4 kohdassa vaaditut tiedot 2. 3. 3 Direktiivin 5 artiklan 5 kohdan mukaiset lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet 2. 3. 4 Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaiset valvontaohjelmat 2. 3. 5 Toteutettujen toimenpiteiden vaikutusten ilmenemiseen vesissä todennäköisesti kuluva aika ja aika-arvioihin sisältyvä epävarmuus 3. ITÄVALTA 3. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 3. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 3. 3 Toimintaohjelmat 3. 3. 1 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet. 3. 3. 2 Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditut tiedot 3. 3. 3 Lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet 3. 3. 4 Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaiset valvontaohjelmat A 3. 3. 5 Direktiivin tavoitteiden arvioitu saavuttamisajankohta 4. TANSKA 4. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden mäarittely 4. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 4. 3 Toimintaohjelmat 4. 3. 1 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet. 4. 3. 1. 1 Maatalouden jätteistä tapahtuvan huuhtoutumisen vähentämistä koskevat määräykset 4. 3. 1. 2 Karjanlannan levitystä koskevat määräykset 4. 3. 1. 3 Kasvinvuorotusta, lannoitussuunnitelmaa lannoitetaseen laskemista koskevat velvoitteet ja 4. 3. 1. 4 Karjanlannan vähimmäisvaatimukset varastointia koskevat 4. 3. 2 Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditut tiedot 4. 3. 3 Lisätoimenpiteetjavahvistetut toimet 4. 3. 4 Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaisten valvontaohjelmien tulokset 4. 3. 4. 1 Joetjapurot 4. 3. 4. 2 Pohjavesi 4. 3. 4. 3 Järvet 4. 3. 4. 4 Merivedet 4. 3. 4. 5 Maa-alueiden seuranta 4. 3. 5 Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta 5. SUOMI 5. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden mäarittely 5. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 5. 3 Toimintaohjelmat A CL 6. RANSKA 6. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 6. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 6. 3 Toimintaohjelmat 7. SAKSA 7. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 7. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 7. 3 Toimintaohjelmat 7. 3. 1 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet. 7. 3. 1. 1 LiiteHI, N:o 1. 1 7. 3. 1. 2 Liite II, A. 5ja liite III, N:o 12 7. 3. 1. 3 Liite III, N:o 1. 3 7. 3. 1. 4 Liite III, N:o 2 ja 4 7. 3. 1. 5 LiiteII, A. 2jaA4 7. 3. 1. 6 Liite II, A. 3 7. 3. 1. 7 Liite II, A. 6 7. 3. 1. 8 Liite II, B. 8 j a B9 7. 3. 1. 9 Liite II, B. 8 7. 3. 1. 10 Liite II, B. 9 7. 3. 2 Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditut tiedot 7. 3. 3 Lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet 7. 3. 4 Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaisten valvontaohjelmien tulokset 7. 3. 4. 1 Pohjavesi 7. 3. 4. 2 Pintavedet 7. 3. 4. 3 Rannikkovedet 7. 3. 5 Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta 2 8. KREIKKA 8. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 8 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 8. 3 Toimintaohjelmat 9. IRLANTI. ! 9. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 9. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 9. 3 Toimintaohjelmat 10. LUXEMBURG 10. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 10. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet ja toimintaohjelmat ll. ALANKOMAAT 11. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 11. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 11. 3 Toimintaohjelmat 12 PORTUGALI 12. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 12. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 12. 3 Toimintaohjelmat 13. RUOTSI 13. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 13. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 13. 3 Toimintaohjelmat 13. 3. 1 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet 13. 3. 2 Liitteessä III olevassa 4 kohdassa vaaditut tiedot 3> 13. 3. 3 Lisätoimenpiteetjavahvistetuttoimet 13. 3. 4 Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdassa vaaditut toimet 13. 3. 5 Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta 14. ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 14. 1 Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely 14. 2 Hyvän maatalouskäytännön ohjeet 14. 3 Toimintaohjelmat Li 1. lOHDANTO Nitraattidirektiivin 10 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on annettava Euroopan komissiolle joka neljäs vuosi kertomus1, johon sisältyy direktiivin liitteessä V mainitut tiedot (katso taulukko 1). Ensimmäinen, ajanjaksoa 19. 12. 1991-19. 12. 1995 koskeva kertomus oli määrä toimittaa komissiolle vuoden 1996 joulukuun 20. päivään mennessä. Kertomuksen on sisällettävä tärkeimpiä direktiivin mukaan jäsenvaltioille kuuluvia velvoitteita eli seurantaa, piiaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittelyä, hyvän maatalouskäytännön ohjeiden laatimista ja niiden noudattamista sekä toimintaohjelmia koskevat tiedot. Taulukko 1: Liitteessä V vaaditut tiedot Liite V - Tiedot, jotka on esitettävä 10 artiklassa tarkoiletussa kerlomukscssa 1. Selostus 4 artiklan mukaisesti toteutetuista ehkäisevistä toimista. 2. Karttajostakäy ilmi: a) 3 artiklan 1 kohdan ja liitteen I mukaisesti määritellyt vedet ja kunkin tällaisen veden osaltatämän mä^rittelemiseksi käytetty liitteessä I vahvistettu peruste; b) määriteltyjen pilaanturnisaittiiden vyöhykkeiden sijainti siten, että nykyiset vyöhykkeet ja edellisen kertomuksen jälkeen määritellyt vyöhykkeet eritellään. 3. Yhteenveto 6 artiklan mukaisesti toteutetun valvonnan tuloksista, jossa on selvitys seikoista, jotka ovat johtaneet kunkin pilaantumisalttiin vyöhykkeen määrittelyyn sekä kaikkiin piiaantumisalttiiden vyöhykkeiden määriltelyihin tehtyihin muutoksiin ja lisäyksiin. 4. Yhteenveto 5 artiklan mukaisesti laadituista toimintaohjelmista ja erityisesti: a) direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti vaadituista toimista, b) liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaadituista tiedoista, c) d) e) direktiivin 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti toteutetuista lisätoimenpiteistä tai vahvistetuista toimista, yhteenveto 5 artiklan 6 kohdan mukaisesti toteutettujen valvontaohjelmien tuloksista, toteutettujen jäsenvaltioiden arviot ajasta, jonka kuluessa toimintaohjelmassa toimenpiteiden voidaan olettaa vaikuttavan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti määriteltyihin vesiin, sekä maininta näiden arvioiden epävarmuusasteesta. Direktiivin 11 artiklan mukaisesti komissio julkaisee jäsenvaltioiden loimittamiin tietoihin pohjautuvan yhteenvetokertomiiksen kuuden kuukauden kuluessa siilä, kun se on saanul jäsenvaltioiden kertomukset. Yhteenvelokertomus on puoleslaan annettava Euroopan parlamentille ja ministerineuvostolle. Nyt käsillä oleva asiakirja on mainittu y hteenvetokertomus. l c v vi M-O l 175 31 12 1991 s. 1, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien. 2 päivänä joulukuuta 199. annettu neuvoston direktnv, N:o L « a m a. ta pilaantumiselta ait 91/676/ETY vain loimielimille 20. päivään Direktiivissä säädelyn aikataulun mukaisesti tämä asiakirja olisi pitänyt antaa edellä joulukuuta 1996 mennessä. mikä ei ollut mainituille mahdollista, sillä jäsenvaltiot toimittivat kertomuksensa myöhässä; 20. kesäkuuta 1996 mennessä pidettiin riittävä määrä, ennen kuin larkoituksenmukaisena odottaa, että kertomuksia oli yhteenvetokertomus julkaistaan. Tämän katsottiin toteutuvan 28. helmikuuta 1997. Kolme jäsenvaltiota eli Belgia, Italia ja Espanja eivät ole edelleenkään antaneet komissiolle 10 artiklan mukaista kertomustaan, minkä vuoksi kyseiset maat eivät ole mukana tässä yhteenvetokertomuksessa. kertomuksensa. Siksi toimittanut oman Irlanti oli Tiedot vaihtelivat paljon laadullisesti, erityisesti tietojen yksityiskohtaisuudessa oli eroja. Joidenkin jäsenvaltioiden osalta eräät liitteessä V edellytetyt tiedot puuttuivat. Tämä johtui joko siitä, että tietoja ei esitetty, jolloin komissio pyysi jäsenvaltiota korjaamaan asian, tai siitä, että asiaan kuuluvia toimenpiteitä ei vielä ollut toteutettu jäsenvaltiossa, vaikka määräaika olikin jo umpeutunut. Näin tapahtui erityisesti toimintaohjelmia koskevien tietojen osalta. Suurimpana syynä tietojen vaihtelevuuteen voidaan kuitenkin pitää liilteen V tulkintamahdollisuuksia. Yhteenvedon laajuudeksi voidaan käsittää mitä tahansa yhden virkkeen ja uscan sivun väliltä. Koska tämän yhleenvetokertomuksen keskeinen tarkoilus on tuottaa lietoa kansalaislen käyttöön. on yhlenäisyyden puute valitettava asia. Sen vuoksi komissio pitää välttämältömänä. että neuvosto vahvislaa yhtenäisen esitystavan, jota käytetään seuraavaa. vuoden 2000 kesäkuun 21. päivänä julkaistavaksi tarkoitettua kertomusta laadittaessa. Tämän vuoksi komissio ehdottaa jonka ansiosta seuraava yhteenvetokertomus olisi vielä kertomuksen esitystapaa, käyttökelpoisempi kuin nyt käsillä oleva kertomus. 1. 1. Kertomuksen rakenne jotta kertomus olisi tiedot ovat käytettävissä. Toisessa osassa esitellään Kertomus jakautuu kahteen erilliseen osaan. l^nsimmäisessä osassa esitetään lyhyt yleiskatsaus jäsenvaltioissa toteutettuihin toimenpiteisiin niiden valtioiden osalta, joita koskevat tilanne jäsenvaltioittain. Komissio on pyrkinyt esittämään tiedot toisessa osassa yhtenäisellä lavalla, lukijan kannalta selkeämpi. Jäsenvaltiot ovat tarkastaneet nämä tiedot. Komissio ei ole lisännyt tietoja eri maiden kertomuksiin lukuun ottamatta tapauksia, lisäämiseksi hyvin perusteltua. Joitakin jäsenvaltioiden ilmoittamia tietoja on jätetty pois tai ne on esitetty eri tavalla. Tietojen esittäminen komission kertomuksen tässä osassa ei merkitse sitä, että komissio hyväksyisi lähestymistavan. jota jäsenvaltio käyttää (tai jota se ei käytä) direktiivin soveltamisessa. joissa se on ollut selkeyden 1. 2. Yhtymäkohta täytäntöönpanokertomukseen lokakuuta 1997 neuvostolle ja Euroopan parlamentille Komissio antoi 1. kertomuksen vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien 91/676/ETY aiheuttamalta täytäntöönpanosta2. Täytäntöönpanokertomuksessa direktiivin soveltamisen huomattava viivästyminen jäsenvaltioissa sekä jäsenvaltioita vastaan kohdistetut oikeudelliset toimenpiteet. pilaantumiselta direktiivin neuvoston annetun tuodaan csiin 2 KOM (97) 473 lopullinen 2. YLEISKATSAUS TOTEUTETTUIHIN TOIMENPITEISIIN 2. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Kahdestatoista kertomuksen jättäneestä jäsenvalliosta viisi, eli liävalta, Tanska, Saksa, Luxemnurg ja Alankomaal, määrilleli 3 artiklan 5 kohdnn mukaisesti pilaantumisaltliiksi koko maa-alansa, jolloin nimenomaisesli 6 artiklaan liitlyvä liitteessä V oleva 3 kohla ei koske niitä. Muut seilsemän jäsenmaala toimittivat 6 artiklan mukaista seurantaa koskevia tietoja. Kuviossa 1 esitetään pilaantumisalttiiksi määritellyt mukaisesti määritellyt vyöhykkeet. tai 3 artiklan 5 kohdan 2. 1. 1. Makeat pintavedet Kreikka ilmoitti, että vuosina 1989-1992 tutkittiin 18 joen ja 21 järven nitraattipitoisuus. Portugalissa tutkittiin ainoastaan sellaiset pintavedet, jotka ovat juomaveden ottopaikkoja. Kaikissa näissä paikoissa nitraattipitoisuus oli alle 50 mg/l. Ruotsissa makean veden laatu määritetään viitejärvistä ja - vesiväylistä. Makeiden pintavesien osalta todettiin. että 90 prosentissa ja kaikissa näytteenottopaikoista nitraattipitoisuus oli alle 9 mg/l näytteenottopaikoissa se oli alle 50 mg/l. Järvistä 90 prosentissa nitraattipitoisuus oli alle 2 mg/l ja kaikissa järvissä se oli alle 50 mg/l. Yhdistyneessä 1 122 kuusi pintaveden pilaantumisaltista vyöhykettä, jotka kattavat yhdeksän pintavesialuetta. Irlannissa makeiden pintavesien laatua seurattiin eräistä jciista, joiden veden nitraattipitoisuus oli yli 40 mg/l, mutta kuitenkin alle 50 mg/l. Ranska ja Suomi pintaveden nitraattipitoisuuden seurantatiedoista. nitraattipitoisuutta seurauksena määriteltiin kuningaskunnassa ottopaikasta, minkä yhteenvetoa toimittaneet scuraltiin makean eivät 2. 7. 2. Pohjavesi joilla tehtiin se on yli koska määrityksiä 15 mg/l. Kreikassa on Suomessa on tarkoitus soveltaa direktiiviä määrittelemällä pohjavesialueet, joilla veden nitraattipitoisuus on yli 15 mg/l. Määriteltäväksi tulee siten neljä vyöhykettä, joilla veden nitraattipitoisuus on yli 25 mg/l ja seitsemän toteutettu vyöhykettä, pohjavesilutkimus, mutta tilastollisen luotettavuuden kannalta liian vähän, niiden pohjalta ei ole määritelty pilaantumisalttiita vyöhykkeitä. Neljä "mahdollisesti pilaantumisaltista vyöhykettä" on määritelty, mutta on epäselvää, minkä liitteessä I vahvistetun perusteen mukaisesti ne on määritelty. Irlannissa todettiin seurantatietojen perusteella nitraattipitoisuuden olevan muutamissa pohjavesilähteissä yli 40 mg/l, mutta niitä ei kuitenkaan määritelty pilaantumisalttiiksi. sillä suuren talouskäytännöistä", nitraattipitoisuuden katsottiin tai kuten säilörehuaumojen vuotavista seurattiin ja tämän perusteella määritellään ainoastaan viidestä vedenottopaikasta, todennäköisesti pilaantumisalttiiksi. Yhdistyneessä viisi kuningaskunnassa seurattiin nitraattipitoisuutta 461 pohjavesilähteestä, joista 148 määriteltiin 63 pilaantumisalttiiksi vyöhykkeeksi. Ruotsin tai lietelantakuoppien huonosta sijoittelusta pohjaveden sakokaivoista. Portugalissa johtuvan "huonoisia vyöhykettä laatua Kuva 1: Direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiiksi määritellyt alueet PilaantumisalHs alue ^ f fl Ei pilaantumisaltis (~^) Ei valmis cx> Koko alue (3 artiklan 5 kohta) (===) Tietoja ei saatavilla selvityksissä ei pohjavesivarastoja koskevissa lodeltu yli 50 mg/1 nitraattipitoisuuksia (useimmissa tapauksissa piloisuus oli alle 5 mg/1). Kaivojen osalta pitoisuus oli yli 44 mg/1 viidessä prosentissa kuilukaivoja ja toimiltanut pohjaveden yhdessä prosentissa porakaivoja. Ranska ei nitraattipiloisuutta kuvaavia yhteenvetotietoja eikä tietoja pitoisuuksien vaihteluvälistä. 2. 1. 3. Rehevöilyminen on lahdissa määritelty merialueiksi rehevöityneiksi (Saronikos, Thermaikos, Pagaslikos, Amerakikos Ruotsi määritteli huomattavan osan rannikkovesistään ja Ringsjön-järven rehevöityneeksi. Niihin laskevat vedet määriteltiin pilaantumisalttiiksi. järvien rehevöityminen on arvioitu tämän kertomuksen 5. 1 Suomessa ja kohdassa esitettyjen perusteiden mukaan. Suomenlahti. Saaristomeri Selkämeri sekä pilaantumisallliiksi vyöhykkeiksi. Kreikassa rehevöityminen on ongelma monissa ja livvoikos). Portugali ei ole määritellyt pilaantumisalltiita eteläinen jokisuisto-, rannikkovesi- tai merivesialueita, sillä määritlelyn pohjaksi ei ole rehevöitymisongelmien seurantatietoja. Irlanti katsoi maan sisävesicn rehevöitymisongelmien aiheutuvan Ibsfbrikuormituksesta ja vuorovesien aiheuttajaksi nitraattidirektiivin jotka soveltamisalaan. Se kuitenkin myönsi. että yksityiskohtaisempi jokisuistojen ja rannikkovesien seurantaohjelma on tarpeen. Yhdislynyt kuningaskunta ei määritellyt vyöhykkeitä rehevöitymisen perusteella. Ranskan kertomukseen ei sisältynyt yhteenvetoa tuloksista. eivät kuulii sellaiset tekijät, 2. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Portugalia lukuun ottamatta kaikki kertomuksen jättäneet jäsenvaltiot ovat laatineet hyvän maatalouskäytännön ohjeet. Useimmissa tapauksissa ne muodostavat yhden asiakirjan. Joissakin jäsenvaltioissa, kuten Tanskassa ja Ruotsissa, kaikki ohjeissa larkoitetut toimenpiteel sisältyivät jo voimassa olevaan lainsäädänlöön. l^räissä muissa maissa, kuten Saksassa ja Luxemnurgissa, joissa kokt) maa-ala on määritelty pilaantumisalttiiksi, kuuluvat toimenpiteet on yhdistetty yhdeksi laiksi sekä laadittu erilliset toimintaohjeet. loiminlaohjelmiin tarkoittamal ohjeiden ja Useimmat maat toimittivat jonkinlaisia tietoja siitä, kuinka ohjeiden soveltamista lisätään neuvqjien määrää. järjestetään edistetään. Sitä varten muun muassa koulutusta ja ryhmäkeskusteluja sekä levitetään kirjallista tietoa. 2. 3. Toimintaohjelmat Liitteessä V olevassa 4 kohdassa vaaditut tiedot saatiin mailta. jotka ovat jo laatineet toimintaohjelmia, eli Itävallalta, Tanskalta, Saksalta, Luxemburgilta, Alankomailta ja Ruotsilta. Lisäksi Ranska ja tämänhetkiseen tilanteeseen liittyviä tietoja. Koska Irlannissa ei ole määritelty lainkaan pilaantumisalttiita vyöhykkeitä. ei siltä direktiivin mukaan edellytetä toimintaohjelmia. eikä maa niin ollen toimittanut kyseisiä tietoja. Tärkeää on myös panna merkille, että vaikka Alankomaat antoi kertomuksen yhteydessä komissiolle tojmintaohjelmansa, ohjelma peruutettiin myöhemmin. täytäntöönpanon joitakin toimitti tapaan 2. 3. /. Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja h alakohdassa vaaditut toimet Tietojen esiltäminen vaihleli tietoja toimittaneiden jäsenvaltioiden välillä. Kräät maat, kuten Itävalla, ainoaslaan lolesivat dircktiivissä edellyleltyjen loimenpileiden sisältyvän toiminlaohjelmaan. kun laas loiset maat, kuten Saksa, toimitlivat yksityiskohtaisen erittelyn kyseisen artiklan mukaisesti toteutetuista esitetään lisätarkennuksia asianomaisissa jaksoissa. toimenpiteistä. Kummankin alakohdan osalta 2. 3. 2. Liitteessä III olevassa 4 kohdassa vaaditut liedol Itävalta, Saksa ja Luxemburg soveltavat liitteessä III olevaa 4 kohtaa käyttäen perusteena typpimäärää kg N/ha/v, kun taas Tanska ja Ruotsi käyttävät kyseisiä typpimääriä vastaavia nautayksikkömääriä. Ranska ilmoitti aikovansa käyttää ilmaisutapaa kg N/ha/v sekä ettei se aio hakea kyseisten määrien suhteen poikkeuslupaa. 2. 3. 3. Direktiivin 5 artiklan 5 kohdan mukaisel lisätoimenpiteet ja vahvistetiii toimet liian varhaista arvioida kyseisten Kaikki tähän kohtaan liittyviä tietoja toimitlaneet jäsenvaltiot katsoivat, että larpeellisuuua. oli Useimmat maat mainitsivat tarvittaessa lisätoimenpiteitä. loimenpileiden sitoumuksen loleullaa 2. 3. 4. Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaisel valvontaohjelmal tässä lannoitus- Kohtaan sisältyy kaksi vaatimusta. Ensinnäkin kaikkien jäsenvaltioiden olisi seurattava omien toimintaohjelmiensa tehokkuutta. Tätä varten on käytetty erilaisia menetelmiä. Itävalta pitää riittävänä viljelykäytäntöjen muutosten seuraamista ja eläinmäärätilastojen perusteella. Tanskassa tarkoituksessa kuudella vesialueella yksityiskohtaista toteutetaan seurantaa, jonka piiriin kuuluvat karjanlannan ja keinolannoitleiden käyttö sekä hydrologisen kierron eri vaiheisiin liiltyvät mikro- ja makrotason tarkoilus seurata maatalouden biologiset osatekijät. Alankomaissa on typpitasetta. Ruotsissa vesiin luiuhtoutumista monitekijämallin avulla. Saksa ja Luxemburg eiväl loimittaneel asiaan liittyviä tietoja. seurataan nitraatin Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 5 arliklaa koko maa-alueeseensa. on myös seurattava vesien (pintavesien ja pohjaveden) nitraattipitoisuutta valituissa jolloin maataloudesta peräisin olevien nitraattien määrityspaikoissa, laajuus voidaan vahvistaa. Saatujen aiheuttaman vesien pilaantumisen toteutettu eri tietojen perusteella voidaan jäsenvaltioissa hyvin eri tavoin. Itävallassa nitraattipitoisuus määritetään 244 ja makeiden pohjaveden määrityspaikasta. Direktiivin mukaista rehevöitymisen seurantaa ei toteuteta, sillä fostbrin aiheuttamaksi. Saksassa on maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttaman vesien pilaantumisen seurantaa varten pohjaveden osalta 186 ja makeiden pintavesien osalta 15 viisi määrityspaikkaa. Rannikkovesien todeta, että seuranta on rehevöityminen katsotaan tutkimiseen pintavesien käylössä osalta osalta 2 000 on 10 joiden riittävän paikasta, katsotaaii määrityspaikkaa. Luxemburgissa pohjaveden nitraattipitoisuus määritetään edustamaan maan neljästä pohjavesivarastoja, sekä pintavesien nitraattipitoisuus yhdestä paikasta. Rehevöityminen määritetään kahdesta paikasta. Alankomaat toimitti määritystuloksista yhteenvedon, mulla ei tarkempia tietoja määritysten tekopaikoista, siitä, kuinka usein näytleitä otettiin, mitatuisla suureista, jne. Tanskassa pohjaveden ja pintavesien nitraattipitoisuus määritetään koko maan laajuisesti. Makeiden pintavesien osalta tutkitaan 260 jokea, 58 puroa ja 37 järveä. Myös eläinlajisto arvioidaan luokittain. Pohjavesi tutkitaan, mutta määrityspaikkojen lukumääräslä ei loimitetlu tietoja. Lisäksi seurataan meriveden nitraattipitoisuutta (katso kohta 4. 5. 4). 2. 3. 5. Toteutettujen toimenpileiden vaikulusten ilmeneniiseen vesissä todennäköisesli kuluva aikii ja aika-arvioihin sisältyvä epävarmuus ainoastaan Ruotsi Jäsenvaltioista siitä, milloin toimintaohjelmaan sisältyvien toimenpiteiden odotetaan alkavan tuottaa tulosta. Ruotsin arvion mukaan ihmisen toiminnasta aiheutuva meriveden typpikuormitus vähenee 50 prosenttia vuoteen 2005 mennessä. toimitti arvion 11 3. ITÄVALTA Kertomus annettiin komissiolle 11. marraskuuta 1996. 3. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Toimintaohjelman soveltamisalueeksi on direktiivin 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritelty koko maa-ala. Päätös jotta vesiensuojelun pysyminen tehtiin, korkeatasoisena koko Itävallan alueella voidaan turvata. 3. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Hyvän maatalouskäytännön ohjeet tulivat voimaan 1. tammikuura 1996. Niiden toteutumista edistävät maatalouden neuvontapalvelu, maatalouskamarit ja ammattiliiton edustajat. 3. 3. Toimintaohjelmat Toimintaohjelma on laadittu liittovaltion tasolla, ja se on pantava täytäntöön kaikissa osavaltioissa. 3. 3. 1. Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan aja b alakohdassa vaaditut toimet Direktiivissä edellytetyt toimenpiteet sisältyvät toimintaohjelmaan. Lisäksi siinä vahvistetaan lannoitteissa lisättävän typen suurimmaksi sallituksi määräksi vuodessa 210 kg N/ha. Määrä kattaa sekä karjanlannan että kemialliset lannoitteet. 3. 3. 2. Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditut tiedot Ensimmäisen toimintaohjelman kaudella karjanlantana lisättävän typen suurin sallittu määrä on nurmilla ja talvella kasvipeitteen peittämillä viljelymailla 210 kg N/ha sekä ilman kasvipeitettä olevilla muokatuilla mailla 175 kg N/ha. talvella 3. 3. 3. Lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet Tässä vaiheessa katsotaan olevan direktiivissä tarkoitettuja lisätoimenpiteitä. liian aikaista arvioida, tarvitaanko 3. 3. 4. Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaiset valvontaohjelmat seurantaverkosto muodostuu 244 makeiclen pintavesien Itävallassa tutkimuspaikasta ja 2 000 pohjaveden tutkimuspaikasta. Suuret vesiväylät tutkitaan 12 kertaa vuodessa ja pohjavesi neljä kertaa vuodessa. Pintayesistä vuoden 1991 ja vuoden 1995 puolivälin välisenä aikana tehdystä 4 536 määrityksestä 98,4 prosentissa nitraattipitoisuus oli alle 25 mg/1. Kynnysarvo 50 mg/1 ylittyi ainoastaan kahdesti eli 0,04 prosentissa näytteistä. 12 Makeiden pintavesien (Itävallassa ei ole merivesialueita) rehevöityminen katsottiin fosforin aiheuttamaksi, minkä vuoksi se ei kuulu direktiivin soveltamisalaan. Pohjaveden nitraattipitoisuus määritettiin vuoden 1991 ja vuoden 1995 puolivälin välisenä aikana 18 277 näytteestä, joista 85 prosentissa pitoisuus oli alle kynnysarvon 50 mg/1. Seurantaverkoston katsotaan riittävän 5 artiklan 6 kohdan mukaiseen veden laadun muutosten seurantaan. LisäLsi maatalouskäyläntöjen muuttumista seurataan lannoitus- ja eläinmäärätilastojen avulla. 3. 3. 5. Direktiivin tavoitteiden arvioitu saavuttamisajankohta Pintavesien osalta direktiivin saavutetuksi. Pohjaveden osalta toimintaohjelman odotetaan ehkäisevän veden laadun heikkenemistä nykyisestä. tavoitteet arvioidaan jo Kertomuksesssa huomautettiin, että lannoitteissa lisättävän typen määrä on keskimäärin 49 kg N/ha maatalousmaata karjanlantaa käytettäessä ja 33 kg N/ha käytettäessä. Tämän mukaan karjanlantana lisätyn typen määrän nostaminen 210/170 kg:aan N/ha koko Itävallan alueella heikentäisi pohjaveden laatua merkittävästi. kemiallista lannoitetta Itävalta arvioi, että direktiivissä säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvitaan seuraavia lisätoimenpiteitä: • maatalouden ympäristömaksujen lisääminen. kestävän kehityksen painottaminen EU:n maatalouspolitiikassa, lannoitusmääriä poikkeuksitta vääristymiä voidaan pienentää. koskevien kaikissa enimmäisrajoitusten jäsenvaltioissa, jotta nykyisiä soveltaminen kilpailun 13 4. TANSKA Kertomus annettiin komissiolle 20. joulukuuta 1996. 4. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Toimintaohjelman soveltamisalueeksi on direktiivin 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritelty koko maa-ala. 4. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet sisältyvät seuraavassa Ohjeet toimintaohjelmaan. kohdassa Maanviljelijöille lähetetään yksityiskohtaisia ohjeita ja lisäksi tiedotusta hoidetaan paikallisten neuvontakeskusten kautta. Maatalouden neuvontakeskus avustaa yksittäisiä ja viljelykierto- lannoitussuunnitelmia ja riittävää varastointikapasiteettia koskevia laskelmia. esitettävään viljelijöitä laatimalla muassa muun 4. 3. Toimintaohjelmat 4. 3. 1. Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan aja h alakohdassa vaaditiif toimet Tanskan seuraavassa yksitellen. toimintaohjelma käsittää viisi pääkohtaä, joita käsitellään 4. 3. 1. 1. Maatalouden jätteistä tapahtuvan huuhtoutumisen vähentämistä koskevat määräykset ja jaloittelutarhoja, Muun muassa karjanlannan varastointitiloja, karjan jätevesien poistoaukkoja varten on vahvistettu sitovia lypsytiloja tapahtuvan ammoniakin haihtumisen normeja. Esimerkiksi varastoista vähentämiseksi on virtsasäiliöt, joissa ei ole kelluvaa kiinteää katetta, suljettava jollakin muulla kiinteällä kannella. Avoimet lietelantasäiliöt on varustettava pinnanalaisilla sisääntuloputkilla, joissa nesteen virtaaminen takaisinpäin on estetty, ja muunlaiset täyttöjärjestelmät on suurmiteltava sellaisiksi, että kelluva kate ei rikkoudu. 4. 3. 1. 2. Karjanlannan levitystä koskevat määräykset Määräyksissä vahvistetaan ajankohdat, jolloin karjanlantaa ei saa levittää. Niissä myös vahvistetaan ajankohdat, jolloin lanta on kynnettävä maahan; esimerkiksi paljaaseen maahan lisätty lietelanta ja säilörehun puristeneste on sekoitettava maahan mahdollisimman pian ja viimeistään 12 tunnin kuluttua levityksestä ammoniakin haihtumisen vähentämiseksi. 4. 3. 1. 3. Kasvinvuorotusta, lannoitussuunnitelmaa ja lannoitetaseen laskemista koskevat velvoitteet tanskalaisten maanviljelijöiden laadittava Vuodesta 1988 viljelykierto-ja lannoitussuunnitelmat. jotka kattavat ajanjakson elokuun 1. päivästä seuraavan heinäkuun 31. päivään. Eräät kasvit, joihin kuuluvat syysviljat, pääsadon jälkeen viljeltävät välikasvit ja pitkän kasvukauden on ollut 14 on oltava tarpeesta prosenttia vaativat kasvit, määritellään "vihreiksi kasveiksi". Niiden viljelyalan tilan maatalousmaasta. 65 osuuden typpi- ja Lannoitussuunnitelmassa viljelijöiden on esitettävä arvio losforilannoituksen annostelun laloudellisesli opiimaalisen mukaisesti sekä ilmoitetlava, mitä lannoitetyyppejä on tarkoitus käyttää. Suunnitelmat on toimitettava viranomaisille, ja niitä on tarkistettava aina myöhempien muutosten kokonaismäärä karjanlannan lukien ei saa ylittää viranomaisten asianomaiselle kasville vahvistamaa suurinta sallittua määrää. Lisäksi on otettava huomioon, mikä on karjanlannassa ja muissa eloperäisissä pienin mahdollinen hyväksikäyttöaste. Tästä annetaan esimerkkejä taulukossa 2, jossa esitetään toisen vuoden vaikutus ensimmäisen vuoden vaikutus (jälkivaikutus ensimmäiseltä vuodelta). yhteydessä. Lannoituksen inäärä mukaan ja suluissa lannoitteissa todellinen lisättävän typen typen Taulukko 2: Karjanlannan ja muiden eloperäisten lannoitteiden sisältämän typen pienin mahdollinen hyväksikäyttöaste Karjanlantalaji Alkaen Pienin mahdollinen hyväksikäyttöaste Sian lietelanta : 1. 8. 97 ! 50 % (+10) Naudan lietelanta 1. 8. 97 45 % (+10) Pehku 1. 8. 96 15 % (+15) Muut lantalajit | 1. 8^95 ; 40 % (+10) Tanskan kansankäräjien päätöslauselmassa mahdollista hyväksikäyttöastetta on jatkuvasti teknisten mahdollisuuksien mukaan. todetaan, että pienintä lisättävä kulloistenkin 1993, vuonna käyttöön laskeminen otettiin ja Lannoitustaseen järjestelmässä edellytetään jokaisen viljelijän arvioivan oman tilansa osalta viljelykasvien typentarpeen, typpilannoitteiden käytön. karjanlannan typen hyväksikäyttöasteen sekä tilalle varastoidun typen kokonaismäärän. Arviot on toimitettava viranomaisille pyydettäessä. Sekä lannoitussuunnitelmien että lannoitustasetta koskevien laskelmien on perustuttava karjanlannan ravinnepitoisuuksien nimellisarvoihin, jotka riippuvat eläinsuojan tyypistä ja kuivikeaineen käytöstä. Typpipitoisuuden voi määrittää myös jokin valtuutettu laboratorio. 4. 3. 1. 4. Karjanlannan varastointia koskevat vähimmäisvaatimukset Karjanlanta on voitava varastoida vähintään kuuden kuukauden ajan. Koska varastointimahdollisuuksien on kuitenkin oltava sellaiset, että lannan toteuttaa sitä koskevien määräysten mukaisesti ja levitys voidaan hyväksikäyttöasteet ravinteiden viranomaisten huomioon ottaen, kyse on tavallisesti yhdeksästä kuukaudesta. vahvistamat lannan 15 4. 3. 2. Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditut tiedot Toimintaohjelman viidennessä osassa vahvistetaan karjanlantana lisättävän typen vuotuiset enimmäismäärät. Ne vahvistetaan eläinmäärän mukaan. Yksi nautayksikkö vastaa suuren karjan yhtä lypsylehmää 19. joulukuuta 1999 asti. Levitysmäärät esitetään taulukossa 3. Taulukko 3: Karjanlantana lisättävän typen sallitut enimmäismäärät Karjatyyppi Nautayksiköt Vastaava määrä kg N/ha/v Nautakarja Siat Siipikarja 2,3 1,7 ; 2,0 265-300 i 136-180 Nautakarja/siat yhdessä j 2,0 1 230 tyypillisesti Erot selittyvät sillä, että eri kotieläintuotannon muotoihin erikoistuneilla tiloilla viljellään eri kasvilajeja. Yksi nautayksikkö määritellään 100 kg:ksi N ja suurin sallittu typpimäärä vahvistetaan sen mukaisesti 2,1 nautayksiköksi hehtaaria kohden vuodessa 19. joulukuuta 1999 alkaen, ja enimmäisarvoa lasketaan edelleen 1,7 nautayksikköön hehtaaria kohden vuodessa 23. joulukuuta 2003 alkaen. Tiloihin, joissa yli 50 prosentilla karjanlannan levitykseen soveltuvasta maa-alasta viljellään juurikkaita tai nurmea, sovelletaan erityissääntöjä. Karjanlannan vuokrasopimuksia. toimittamiseksi pois tilalta voidaan käyttää 4. 3. 3. Lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet Tanska on sitoutunut vähentämään nitraatin huuhtoutumista 50 prosentilla vuoteen 2000 mennessä. On annettu säännöksiä tavoitteen saavuttamisessa lisätoimenpiteistä. Alueellisia tapahtuneesta edistymisestä viranomaisia on pyydetty määrittelemään alueet, joilla on vuonna 1997 erityistä arvoa pohjavedestä saatavan juomaveden ottopaikkoina. riippuvista 4. 3. 4. Direktiivin 5 artiklan 6 kohdan mukaisten valvontaohjelmien tulokset Käytössä on laaja seuranta- ja raportointijärjestelmä. Seuraavassa esitetään yhteenveto vesityypeittäin. 4. 3. 4. 1. Joetjapurot Typpipitoisuus, joka määritettiin 260 joesta ja 58 purosta, oli 1,5 mg/1 ja 10,2 mg/1 välillä (nitraattipitoisuudet ovat vastaavasti 6 mg/1 ja 45 mg/1). 16 Määrissä ei todettu merkittäviä muutoksia vuosien 1989-1994 aikana. Vuonna 1994 todettjin 74 prosentissa kaikista näytteistä luokkien II ja II- III mukainen eläinlajisto, ja kymmenessä prosentissa kaikista näytteistä lajisto vastasi luokkaa III tai sitä suurempaa luokkaa. 4. 3. 4. 2. Pohjavesi Pohjaveden nitraattipitoisuus vaihtelee suuresti sijainnista ja syvyydestä riippuen. Pohjavesiluokissa A ja B noin 25 prosentissa näytteistä nitraattipitoisuus oli yli 50 mg/1. Ongelma on suurin hiekkaisissa kalkkikivisissä pohjavesivarastoissa, pohjavesivarastoissa. veden nitraattipitoisuutta on onnistuttu vähentämään merkittävästi niin, että 71 prosentissa tapauksia nitraattipitoisuus on nykyisin alle 5 mg/1, johtuu tämä kuitenkin vähemmän pilaantuneisiin pohjavesivarastoihin eikä pohjaveden laadun paranemisesta. ilmeinen juomavedeksi vedenottopaikkojen mutta Vaikka siirtämisestä tarkoitetun pääasiassa myös 4. 3. 4. 3. Järvet Tilannetta seurataan 37 edustavaksi katsotusta järvestä. Niissä järviveden keskimääräinen vuotuinen fosforipitoisuus laski merkittävästi 0,206 mg:sta 0,154 mg:aan P/l. Järviin valuvan järviveden typpipitoisuus eivät muuttuneet. Rehevöitymisen katsottiin kuitenkin vähentyneen. typen määrä tai 4. 3. 4. 4. Merivedet Seurantaohjelma on suunniteltu muutosten havaitsemiseksi seuraavissa tekijöissä: • eläinten ja kasvien esiintyminen meriveden eri osissa, • mantereelta rannikkovesien kautta meriveteen kulkeva biologinen ja fysikaalis-kemiallinen gradientti, • Jyllannin rannikon myötäinen biologinen ja fysikaalis-kemiallinen gradientti, • sisävesien biologinen ja fysikaalis-kemiallinen gradientti. Seurantaohjelman alkamisen jälkeen ei talven eikä kesän keskimääräisessä typpipitoisuudessa ilmennyt huomattavia muutoksia. Useimmissa vuonoissa ja rannikkovesissä fosforipitoisuus kuitenkin väheni selvästi, mikä johtui pääasiallisesti pistekuormituksen vähenemisestä. 4. 3. 4. 5. Maa-alueiden seuranta Kuudelta valtaosin maatalousmaata käsittävältä vesialueelta seurataan tarkasti maataloudesta aiheutuvia päästöjä ja maataiouskäytäntöjä. Hydrologisen kierron eri vaiheissa seurataan typen lisäksi monien makro- ja viljelymaan juuristokerroksesta, kuivatusvedestä, pohjaveden eri syvyyksistä sekä mikroravinteiden pitoisuuksia esimerkiksi 17 pinta- ja jokivesistä. Lisäksi seurataan maatalouskäytäntöjä, jotka liittyvät karjanlantaan ja kemiallisiin lannoitteisiin. * Tutkimusten perusteella vesialueilta huuhtoutuneet määrät vähenivät 14 1989/90-1994/95. Tämän katsotaan olevan prosenttia ajanjaksona esimerkiksi seurausta maatalouskäytäntöjen lannanlevityksen paremmasta ajoituksesta. tehostumisesta, kuten 4. 3. 5. Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta tavoitteet arvioidaan saavutettavan makeiden Direktiivissä asetetut pintavesien ja pohjaveden osalta silloin, kun nilraattipitoisuus on vähentynyt 50 prosenttia. Merivesien rehevöitymisen osalta tilanne ei ole yhtä selvä, mutta arvioidaan, että mainitun suuruinen nitraattipitoisuuden väheneminen suojaisi niitä rehevöitymiseltä. Tämä tavoite pyritään toimenpiteillä on onnistuttu saavuttamaan vuonna 2000. Nykyisillä pienentämään tarvitaanko on tulevaisuudessa vielä tiukempia toimenpiteitä. Tämä selviää vuonna 1998 tehtävän tarkastelun perusteella. Joka tapauksessa Tanskan kansankäräjät on edelleen sitoutunut kyseisen tavoitteen saavuttamiseen ja se on kehottanut hallitusta toteuttamaan lisätoimenpiteitä. nitraattimääriä, mutta epävarmaa, 18 5. SlJOMI Kertomus annettiin komissiolle 19. syyskuuta 1996. 5. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely arviointia varten Suomen ympäristökeskus arviointiperusteet, ehdotettiin joita pilaantumisalttiiksi määriteltävät vyöhykkeet. Arviointiperusteet. joita kaikkia ei voida soveltaa kaikkiin vesityyppeihin, ovat: Iaati vesien käyttäen ympäristöminisleriölle rehevöitymisen • klorofylli-a:n keskimääräinen piloisuus toukokuun ja syyskuun välisenä aikana yli 2,5 ug/1 tai pitoisuus kolmessa näytteessä kasvukauden aikana yli 8 ug/l, • järven koko pinta-ala yli 1 km2, • typpi/fosfori-suhteen mediaaniarvo pienempi kuin viisi toukokuun ja syyskuun välisenä aikana vähintään kolmessa samaan aikaan otetussa näytteessä, • maatalous typpipäästöjen merkittävin lähde, • typpi/fosfori-suhde meriarueilla suurempi kuin yksi. suhteen pilaantumisalttiiksi direkliivin mukaisesti alueilla, Vyöhykkeet on vielä määriteltävä virallisesti. mutta oletettavasti 10-15 prosenttia maatalousmaasta tullaan määrittelemään pilaantumisalttiiksi. Pohjavesi määritellään nitraatin joilla nitraattipitoisuus on yli 15 mg/I ja joiden pilaantuminen aiheuluu maataiouden päästöistä, kuten esimerkiksi lannoitteista tai karjanhoidosta. Tämä todennäköisesti merkitsee neljän vyöhykkeen, joissa nitraattipitoisuus on yli 25 mg/I. ja seitsemän vyöhykkeen, joissa se on yli 15 mg/I, määrittelemistä pilaantumisalttiiksi. Lisäksi suhteen Suomenlahti, Saaristomeri pilaantumisalttiiksi merialueiksi. ja Selkämeri on määritelty nitraatin 5. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Hyvän maatalouskäytännön ohjeet on laadittu ja toimitettu kaikille Suomen viljelijöille vuonna 1994. Maassa on laaja maataiouden ympäristönsuojeluun liittyvää koulutus- ja ja arvioidaan. että ohjeissa esitetyt toimenpiteet tunnetaan hyvin. tiedotusohjelma, 5. 3. Toimintaohjelmat Toimintaohjelmia ei toimitettu. 19 6. RANSKA Kertomus annettiin komissiolle 23. joulukuuta 1996. 6. 1. Vesicn ja pilaantumisalttiiden vyöhykkciden määrittely Vesien määrittely peruslui 27. elokuuta 1993 annettuun asetukseen 93-1038. Työ yhteensovitettiin jokialueittain, ja sitä varten perustettiin kuhunkin departementtiin työryhmä ja kuultiin korkean tason asiantuntijoita. Departementteja on 96, ja tähän mennessä työ on saatu valmiiksi 90 departementissa. Niistä 69 departementissa määriteltiin pilaantumisalttiit vyöhykkeel, jolka käsittäväl suurin piirtein 12 miljoonaa hehtaaria eli noin puolet Ranskassa käytössä olevasta maatalousmaasta. Vyöhykkeet esitetään kuviossa 2. Määrittely työ on edelleen kesken kuudessa departementissa, läheisyydessä aiheuttaa erityisiä ongelmia. joissa sijainti kaupungin välittömässä Kertomuksessa ei mainita, mitä pilaantumisalttiiksi määritellyn vyöhykkeen yhteydessä. arviointiperusteita on käytetty kunkin 6. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Hyvän maatalouskäytännön ohjeet saatiin valmiiksi 22. marraskuula 1993, ja niiden käyttöönotosta huolehtivat kansallinen hallilus, CORPEN-komilea (nitraattien, fbsfaattien ja kasvinsuojeluaineiden aiheuttaman vesien pilaantumisen vähentämistä käsittelevä ohjauskomitea), maatalouskamarit ja ammatilliset järjestöt. Ohjeiden soveltamista pyritään edistämään sekä kansallisella etlä alueellisella ja konferenssien avulla. tasolla järjeslettävien kokousten, ryhmäkeskustelujen Maatalousneuvojille on järjestetty koulutusta. Tutkimuksia tehdään kentällä, koetiloilla sekä teoreettisella tasolla. Jatkotoimia aletaan suunnitella heti, kun toimintaohjelmat ovat käynnistyneet. 6. 3. Toimintaohjelmat Tammikuun 25. päivänä 1995 päivätyn ministeriön kiertokirjeen mukaan jokaisen laadittava 4. departementin, johon kuuluu pilaantumisalttiita vyöhykkeitä. on marraskuuta perustuva toimintaohjelma. Toimintaohjelmiin on sisällytettävä hyvän maatalouskäytännön ohjeissa tarkoitetut toimenpiteet paikalliset olosuhteet huomioon ottaen ja asettaen etusijalle tiettyjen maatalouskäytäntöjen aiheuttamat riskit. 96-163 määräyksiin asetuksen annetun 1996 Ranskassa on tarkoitus soveltaa typpimääriä 210 ja 170 kg N/ha/v niin, että ne saavutetaan vastaavasti ensimmäisen ja toisen toimintaohjelman viimeisenä vuonna. Poikkeamia kyseisistä määristä ei sallita. 1996 annetussa 4. päivänä kutakin Maaliskuun 5 kohdan mukaisia departementtia lisätoimenpiteitä toimia sekä esittämään ne yksityiskohtaisesti yksittäisissä toimintaohjelmissa. Kansallisilla toimenpiteillä on pyritty estämään uusien tuotantolaitosten rakentaminen ja laidunnustiheyden kasvattaminen alueilla, joilla karjanhoito on niin laajamittaista, että karjanlannan tuotto on rakenteelliselta toteuttamaan ja vahvistettuja asetuksessa määrättiin 5 artiklan tarvittaessa 20 Kuva 2: Nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit alueet Ranskassa (täydellisiä tietoja ei ollut toimitettu 28. helmikuuta 1997) 3 Pilacintumisaltis alue Ei pilaantumisaltis Ei valmis 100 km 200 km kannalta katsoen liian suurta. Suurin osa alueista sijaitsee Bretagnessa, mutta niitä on myös osissa Loiren aluetta ja Rhönen-Alppien alueella. Kyseiset toimenpiteet sisällytetään olennaisena osana toimintaohjelmiin. seuralaan usealla eri Toimintaohjelmien vaikutusten seurantaan on tarkoitus käyttää erilaisia mittareita. sekä Niillä maatalouskäytäntöjen muuttumista. Toimintaohjclman aikana maatalouskäytäntöjen seurannasta vastaavat maatalouskamarit, joita avustavat kansalliset laitokset ja vesiensuojeluyksiköt. sekä hydrologisla lilannetta lasolla Aika-arvioita ei esitetä siitä, milloin toimintaohjelmiin kuuluvien toimenpiteiden vaikutusten odotetaan ilmenevän pilaantumisalttiiden alueiden vesissä. Vaihtelun korostetaan kuitenkin olevan suurta ja lisäksi huomautetaan, että ainakin lyhyellä aikavälillä vesien nitraattipitoisuus määräytyy aikaisempien maatalouskäytäntöjen mukaan ja että siihen vaikuttavat suuresti koko talven sademäärä ja sitä seuraava pohjavesivarastojen uudelleen täyttyminen. Direktiivin tavoitteiden saavuttamisessa vaikeinta on kotieläintilojen, maataloustuotteita jalostavan elintarviketeollisuuden ja jätteidenkäsittelylaitosten riittävien varastointimahdollisuuksien varmistaminen. 22 7. SAKSA Kertomus annettiin komissiolle 6. marraskuuta 1996. 7. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Toimintaohjelman soveltamisalueeksi on direktiivin 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritelty koko maa-ala. 7. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet ottaneet käyttöön Hyvän maatalouskäytännön ohjeet sisältyvät toimintaohjelmaan. Lisäksi osavaltiot noudattavat ovat vapaaehtoisuuden pohjalta. Vastuu koulutuksesta kuuluu osavaltioille, joihin maatalousviranomaiset ovat perustaneet neuvontakeskuksia. Keskukset sekä julkaisevat esitteitä ja tietolehtisiä. Myös ammattilehdet ovat tärkeitä. viljelijät tiedotuksesta tarjoavat neuvontaa, ja vierailukäyntejä joita ja järjestävät laajemmat luentoja ohjeet, 7. 3. Toimintaohjelmat 7. 3. 1. Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan aja h alakohdassa vaaditut toimet Toimenpiteistä lannoitusasetuksessa (Dungeverordnung). säädetään 26. tammikuuta 1996 annetussa 7. 3. 1. 1. Liite III, N:o 1. 1 jolloin lannoitteiden tarvitse. Koska levitys on kiellelly, määritellään Ajanjaksot, lannoitusasetuksen 2 luvun l§:ssä. Siinä säädetään, että lannoitteita ei saa levittää maahan, elleivät kasvit niitä ja maaperäolosuhteet vaihtelevat suuresti Saksan eri alueilla, ei ole mahdollista lainkaan määritellä kaikkia niitä ajanjaksoja, joina levittää. Lannoitusasetuksen kielletään karjanlannan levittäminen marraskuun 15. päivän ja tammikuun 15. päivän välisenä aikana alueilla, joilla helppoliukoiset ravinteet vapautuvat vähitellen lämpötilasta riippuen. Osavaltiot voivat sallia poikkeuksia tai kieltää lannoitteiden levityksen pidemmän ajanjakson aikana erityisten paikallisten olosuhteiden perusteella. lannoitteita ei saisi 4$:ssä kuilenkin ilmasto- luvun 3 7. 3. 1. 2. Liite II, A. 5 ja liite III, N:o 1. 2 Osavaltioiden on otettava käyttöön karjanlannan varastointisäiliöitä koskevat ohjesäännöt. Niitä ei vielä ole saatu valmiiksi kaikissa osavaltioissa. 7. 3. 1. 3. Liite III, N:o 1. 3 l§:ssä olevissa hyvän maatalouskäytännön Lannoitusasetuksen 4 luvun säännöissä edellytetään. että lannoitustarvelaskelmissa otetaan huomioon viljelykasvin ravinnetarpeen lisäksi kasvuvaiheessa kasvien käytettävissä olevat maaperän ravinteet sekä viljelytoimenpiteillä ja jätteiden levityksellä 23 lisätyt ravinteet. Näin tasapaino kasvien typentarpeen ja lisättävän typen määrän välillä varmistetaan. 7. 3. 1. 4. Liite III, N:o 2 j a4 Lannoitusasetuksen 3 luvun 7§:ssä määrätään typen suurimmaksi sallituksi toimintaohjelmaa varten määräksi direktiivin keskiarvo. säädetty määrä 210 kg N/ha/v. Viitepohjana suurten Lannoitusasetuksen karjanlantamäärien levitys yksittäisille peltolohkoille. liitteessä III ensimmäistä on kielletään l§:ssä luvun liian tilan 2 7. 3. 1. 5. Liite II, A. 2jaA. 4 Lannoitusasetuksen 2 luvun 3§:ssä tarkennetaan. että levityksen aikana on estettävä lannoitteiden välitön joutuminen tai valuminen pintavesiin. Maasto on otettava huomioon; levitys ei ole sallittua laajoilla aloilla jyrkkärinteisiä antaa maita. yksittäistapauksissa erityismääräyksiä, kuten määrätä vähimmäisetäisyydestä pintavesiin. Toimivaltainen viranomainen alueellinen voi 7. 3. 1. 6. Liite II, A. 3 Lannoitusasetuksen 2 luvun 4§:n mukaisesti levitys veden kyllästämään, tulvan alla olevaan, jäätyneeseen tai lumen peittämään maahan on kielletty. 7. 3. 1. 7. Liite II, A. 6 Levityslavoista säädetään pääasiassa lannoitusasetuksen 2 ja 3 luvussa. Ne täyttävät direktiivin liitteessä II olevan A kohdan 6 alakohdassa säädetyt vaatimukset. 7. 3. 1. 8. Liite II, B. 8 ja B. 9 Lannoitusasetuksessa nitraattidirektiivin liitteessä II olevan B kohdan 8 ja 9 alakohdassa säädetyt vapaaehtoiset velvoitteet. pakollisiksi myös säädetään 7. 3. 1. 9. Liite II, B. 8 Lannoitusasetuksen 2 luvun l§:ssä säädetään, että jos syysviljelykasvia ei kylvetä, olisi pääsatojen jälkeen viljeltävä välikasveja maassa olevan jäännöstypen hyödyntämiseksi. 7. 3. 1. 10. Liite II, B. 9 Lannoitusasetuksen 5 ravinteiden jolloin ravinnetase voidaan laskea ja siten seurata lannoitusta. luvussa määrätään velvollisuudesla pitää kirjaa lisäyksestä ja niiden poistumisesta korjatun sadon mukana, 7. 3. 2. Liitteessä III olevan 4 kohdan mukaisesti vaaditui liedof Asia on käsitelty edellisen kohdan yhteydessä. 24 7. 3. 3. Lisäloimenpileet ja vahvistelul toimel Jo toteuteltujen toimenpiteiden lisäksi ei ole suunnileltu muita toimenpiteitä. Tilanne arvioidaan uudelleen ensimmäisen toimintaohjelman päätyttyä. 7. 3. 4. Direktiivin 5 arliklan 6 kohdan miikaisten va/vonlaohje/mien luloksel Tulokset ovat käylettävissä ensimmäisen toimintaohjelman päätyttyä vuonna 1999. Veden laatuun liittyviä seurantatietoja on kuitenkin toimitettu. Ne esitetään seuraavassa. 7. 3. 4. 1. Pohjavesi Pohjaveden laadun seurantaa varten valittiin 186 määrityspaikkaa, joista otettiin näytteet kahdesta neljään kerlaan vuodessa. Kvseisiä paikkoja ei voida pitää edustavina nitraatin aiheutlaman pilaanlumisen suhteen, sillä ne aiheuttaman valittiin maataloudesta pilaantumisen määritetyt nitraattipitoisuudet esitetään kuviossa X. olevien määrittämiseksi. nitraallien Suurimmat laajuuden peräisin 7. 3. 4. 2. Pintavedet toimintaohjelma Pintavesien nitraattipitoisuus määritetään Saksan suurimmista joista, joiden vesialueet kattavat suurimman osan Saksan maa-alasta (Tonava, Llbe, Lms. Mosel, Oder, Khein, Ruhr, Weser). Menettely on järkevä. sillä 5 artiklan mukainen vesien pilaantumisen vähentämiseksi toteutetaan koko maassa. ja siksi kyseisten tehdä toimenpiteiden kokonaisvaikutusta koskevat määritykset voidaan muutamista harvoista määrityspaikoista. Käytössä on 15 määrityspaikkaa. kuuluvissa Keskimääräinen nitraattipitoisuus on kaikissa määrityspaikoissa aiheuttama nykyisin pilaantuminen ei ole vähentynyt vuoden 1980 alun jälkeen. luetteloon alle 25 mg/1. Nitraattien typpiyhdisteiden aiheuttaman kertomusta Tulevaisuudessa nitraattien aiheuttaman pintavesien pilaantumisen syyt määritetään erottamaan hajalähteistä (maatalous) ja pistelähteistä (kunnalliset kaatopaikat) peräisin oleva nilraattikuormitus. Kuormiluksen vähentämiseen on suurimmat mahdollisuudet maataloudesta peräisin olevan nitraatin osalla. varten mallilla. jolla pyrilään 7. 3. 4. 3. Rannikkovedet Rannikkovesiä varten on Pohjanmerellä ja Itämerellä käytössä viisi määrityspaikkaa. Pohjanmeren osalta ei oteta huomioon merivesialueita. Itämeren osalta mukana ovat sekä sisemmät että ulommat rannikkovedet. Nitraattikuormituksen ei odoteta vähenevän lyhyellä aikavälillä, sillä pohjaveden virtaus pintavesiin on hidasta. 7. 3. 5. Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta Geologisista tekijöistä johtuen kuluu lodennäköisesti huomattavan pitkä aika, ennen kuin toimenpiteiden vaikutukset ovat todeltavissa. 25 8. KREIKKA Kertomus annettiin komissiolle 19. marraskuuta 1996. Lisätietoja toimitettiin 29. tammikuuta 1997. 8. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkciden määrittcly Pintavesiä koskeva tutkimus tehtiin vuosien 1989 ja 1992 välisenä aikana, jolloin veden nitraattipitoisuus sekä NH4-N- ja P-pitoisuudet määritettiin 18 joesta ja 21 järvestä. Järvissä ei todettu ongelmallisen suuria arvoja. Ainoastaan Rema Soulou - joessa veden nitraattipitoisuus oli suurempi kuin 50 mg/l, ja tämän tilanteen aiheuttajana olivat teollisuuden jätteet. Evros-joessa veden nitraattipitoisuus oli yli 25 mg/l, mutta alle 50 mg/l. Rehevöitymisongelmia ilmeni kaikissa tutkituissa lahdissa (Saronikos, Thermaikos, Pagastikos, Amvrakikos ja eteläinen Lvvoikos). Lokakuussa 1996 saatiin päätökseen pohjavesitutkimus. jossa todettiin, että määrityksiä oli tehty tilastollisen luotettavuuden kannalta liian vähän; tutkimuksessa ilmeni pohjaveden nitraattipitoisuuden vaihtelevan kausiluonteisesti. Todettiin, että kyseiset peruste maatalouskäytäntöjenmuuttamiselle. nitraattipitoisuuden muutokset riittävä eivät ole Ympäristöministeriö ilmoittaa määritelleensä neljä mahdollisesti pilaantumisaltista vyöhykettä, joita koskevista toimenpiteistä päätetään muiden vastuussa olevien ministeriöiden kanssa edellyttäen, että mainittujen vyöhykkeiden vahvistetaan olevan pilaantumisalttiita. Vyöhykkeet esitetään kuviossa 3. 8. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjcct Hyvän maatalouskäytännön ohjeet laadittiin vuonna 1994. mutta kertomukseen ei sisältynyt niiden osalta yhteenvetotietoja. 8. 3. Toimintaohjelmat Toimintaohjelmia ei toimitettu. 26 Kuva 3: Nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit alueet Kreikassa (täydellisiä tietoja ei ollut toimitettu 28. helmikuuta 1997) «* &• <a Pilaantumisaltis - pohjavesi Ei pilaantumisaltis 1 LÀNSI-JAITÀ-THESSALIA 2 PIMJOS-JOENVALUMA-ALUEIUASSA 3 ARGOUDANTASANKO 4 KOPAIDANTASANKO 1 00 km 2 00 km J 9. IRLANTI Kertomus annettiin komissiolle 17. heinäkuuta 1995, viisi kuukautta ennen raporlointiajanjakson päättymistä ja yksitoista kuukautta ennen kertomusten jättämisen virallisla määräpäivää. 9. 1. Vesien ja pilaantuniisalttiiden vyimvkkeiden määrittcly Lokakuussa 1992 paikalliset viranomaiset määrättiin toteuttamaan direktiivissä säädetty vesien tilan seuranta. Seurantaan liittyvien erityisnäkökohtien osalta annettiin yksityiskohtaisia ohjeita. Niihin sisältyi ohje lopettaa nitraattidirektiivissä tarkoitettu seuranta, jos sen ja jälkitutkimusten aikana ilmenee, että nitraatti on peräisin muualta kuin maataloudesta tai että se on peräisin jostakin maatalouden pistelähteestä. Paikallisten viranomaisten suorittaman seurannan tuloslen sekä muiden lietojen, kuten julkaislujen kertomusten ja maanviljelyn voimaperäisyyttä koskevien paikkalietojärjestelmien, sekä ympäristönsuojeluloimislon kuulemisen perusteella ympäristöminisleriö päätteli, ettei direktiivin 3 artiklan I kohdassa ja liitleessä I tarkoitettuja vesiä ollut eikä siis pilaantuniisalttiiden vyöhykkeiden määrittely ollut tarpeen kyseisissä olosuhteissa. Tässä suhteessa merkityksellisiä alueita kuitenkin on. Aghalona-, Munster Blackvvater-, Lerr-. Moyle-. Ovvendufl- ja Stoneytbrd Stream -joissa nilraattipitoisuus on yli 40 mg/l. Kyseiset joet on tarkoitus tutkia huolellisesti seuraavan selvityksen yhteydessä. Muutamissa pohjavesilähteissä nitraattipitoisuus on yli 40 mg/l. Tämän katsottiin kuitenkin johtuvan "huonoista lietelantakuoppien huonosta talouskäytännöistä", kuten säilörehuaumojen sijoittelusta tai vuotavista sakokaivoista. Jotkut Irlannin järvistä ovat ongelmallisesti rehevöityneet, mutta syynä ei pidetä typpiyhdisteitä, vaan pikemminkin lisääntynyttä fosforikuormitusta. tai rannikko- Jokisuistojen vesien sekä ja merivesien osalta arvio perustuu ympäristöntutkimusyksikön katsaukseen, joka kattaa vuodet 1987-1990. Siinä esilettiin, että kuudentoisla arvioidun vuorovesialueen vedet ovat vain hyvin vähän pilaanluneila ja että todetut ongelmat aiheutuvat lekijöistä. jotka eivät kuulu nilraattidirektiivin soveltamisalaan. Irlannin viranomaiset myöntävät kuitenkin, että yksityiskohtaisempi jokisuisto- ja rannikkovesien seurantaohjelma on tarpeen. 9. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Irlannin viranomaiset eivät antaneet hyvän maatalouskäytännön ohjeita kertomuksen yhteydessä, vaan komissio sai ne 20. elokuuta 1996. 9. 3. Toimintaohjelmat Koska pilaantumisalttiiksi määriteltyjä vyöhykkeitä ei ole. direktiivi ei velvoita laatimaan toimintaohjelmia. 28 10. LllXEMBURG Kertomus annettiin komissiolle 4. helmikuuta 1997. 10. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittcly Toimintaohjelman soveltamisalueeksi on direktiivin 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritelty koko maa-ala. 10. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet ja toimintaohjelmat ja säädettyä muotoa. Niiden Hyvän maatalouskäytännön ohjeissa direktiivissä neuvontajärjestö (Chamhres d'Agriculture), joka asettaa tilalla tuotettuja ja tilalle tuotuja karjanlantamääriä koskevat tavoitteet sekä selvittää maa-analyysin pohjalta tarvittavat lannoitemäärät. loimintaohjelmassa on noudatettu edistää maatalouden toteutusta Typpimäärän 170 kg N/ha/v arvioitiin toteutuneen jo vuoden 1996 lopussa eli kuusi vuotta ennen direktiivissä edellytettyä ajankohtaa. Suojelluilla juomavesialueilla edellytetään vielä tiukempia toimenpiteitä, joihin kuuluu lannoitteiden käyttöä alueiden välittömässä läheisyydessä koskeva kielto ja eloperäisissä lannoitteissa lisättävän typen määrän rajoittaminen laajoilla alueilla 130 kg:aan N/ha/v. Pintavesien ja pohjaveden laatua seuralaan direktiivin mukaisesti. Juomavedeksi otettavan pintaveden nilraattipitoisuutta seuralaan yhdellä määritysasemalla, jolla määritysten keskiarvo vuonna 1995 oli 16,7 mg/1. Raja-arvo 50 mg/1 ei ylittynyt kertaakaan. Rehevöityminen tutkitaan kahdesta paikasta, joista loinen on Syre- joessa ja toinen Sure-joessa. Syre-joessa veden keskimääräinen nitraattipitoisuus oli 20,4 mg/1 ja keskimääräinen tbsforipitoisuus 0,61 mg/1. Sure-joen osalta vastaavat pitoisuudet olivat 20,6 mg/1 ja 0,38 mg/1, klorofylli-a:n pitoisuus oli alle 17 ug/1. Pohjaveden laatua seurattiin neljästä paikasta, joista vettä oietaan juomavedeksi ja joiden katsottiin edustavan riittävän kattavasti maan pohjavesivarastoja. Vuonna 1995 veden keskimääräinen nitraattipitoisuus näissä neljässä vedenottopaikassa oli: Riedergronnin lähde 36,8 mg/1, Sivvebueren lähde 12,8 mg/1, Sehrassigin lähde 44,8 mg/1 ja Mertzigin kunnan lähde 2,4 mg/1. 29 II. ALAINKOMAAT Kertomus anncltiin komissiolle 9. heinäkuuta 1996. 11. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeidcn määrittcly Pohjaveden ja makeiden pintavesien nitraattipitoisuutta sekä merivesien ja makeiden pintavesien rehevöitymistä seuraavan verkoston tuottamien tietojen perusteella koko maa-ala määriteltiin toimintaohjelman soveltamisalueeksi direktiivin 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Päätös soveltaa kyseistä direktiivin kohtaa perustui suurelta osin siihen, että rannikkovedet on määritelty ongelmallisesti rehevöityneiksi alueiksi ja maan kaikki vedet laskevat niihin. Lisäksi sen soveltamista puolsi makeiden pintavesien rehevöityminen ja pohjaveden pilaantuminen. 11. 2. Ilyvän maatalouskäytännön ohjcet Hyvän maatalouskäytännön ohjcet on laadittu koko maa-aluelta varten. Niiden käytännön loteulus on hoidettu lainsäädännöllisin toimenpitein sekä neuvonnalla, tiedotuksella ja koulutuksella. Ohjeiden soveltamista edistelään parhaillaan tiedotusohjelmalla, ns. (OMIVIA-hankkeella käynnissä olevalla koulutus- ja (Communication on Manure and Ammonia Policy), jolla pyritään varmistamaan viljelijöiden tietojen pysyminen ajan tasalla voimassa olevan ja suunnitellun lainsäädännön suhteen. Työtapoina on julkaisujen laadinta ja liedotuskokoukset. tavanomaisten Lisäksi DLV -maatalouden neuvontapalvelujen lisäksi ravinnetaseiden laadinnassa ja tehokkaamman ruokinnan ja lannoituksen suunnittelussa. Vuonna 1994 karjanlannan käyttöä koskevia ohjeita tarkkuuden vähentämiseksi muutettiin parantamiseksi. Ravinteiden hallinta kuuluu yhä useammin koulutukseen monella tasolla. tiedotuspalvelu lannoituksen - avustaa käytön lannan tiloja ja 11. 3. Toimintaohjclmat Toimintaohjelma ilmoitus annettiin ja siihen sisältyvää poikkeusta koskeva komissiolle 22. joulukuuta 1995. Alankomaiclen viranomaisel periiullival molemmat asiakirjat 12. marraskuuta 1996, eikä komissiolle ole vielä annettu uutta toimintaohjelmaa. Kertomuksessa todetaan, että toimintaohjelman tehokkuuden arvioimisessa tullaan käyttämään useita eri tietolähteitä. Niihin kuuluvat muun muassa koko maata koskeva maatalouden typpitase sekä pintavesien ja pohjaveden nitraattipitoisuuden ja rehevöitymistä aiheuttavien tekijöiden seurannan tuottamat tulokset. 30 12. PORTUKAM KertomusanneUiin komissiolle 8. lokakuuta 1996. 12. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkcidcn määrittcly viisi vyöhykettä pilaantumisalttiiksi Vesien määrittelyssä on ollut tuntuvia vaikeuksia, sillä seurantaverkko puulluu paikoin ja tietoja ei ole ollut riittävästi. Makeiden pintavesien ja pohjaveden laadun seuranta on rajoitettu alueisiin, joilta otetaan vettä juomavedeksi. Saatujen tietojen pohjalta määriteltiin pohjaveden nitraattipitoisuutta koskevan perusteen mukaisesti \ Yhtään vyöhykettä ei määritelty pilaantumisalttiiksi makeita pintavesiä koskevan perusteen mukaan. sillä seurannan ' perusteella vesien nitraattipitoisuus oli alle 50 mg/1. Rehevöitymisen perusteella ei ole aiottu määritellä yhtään makean veden aluetta pilaantumisalttiiksi, sillä niiden rehevöitymisen aiheuttajana on yleensä fosfori. Myöskään jokisuiden vesiä eikä rannikko- tai merivesiä ei ole määritelty pilaantumisalttiiksi tarvittavien tietojen puuttuessa. Määritellyt vyöhykkeet esitetään kuviossa 4. Kertomuksessa mainitaan lisäksi, että direktiivissä ei ilmoiteta, kuinka simren nitraattipitoisuuden perusteella vesialue voitaisiin katsoa rehevöityneeksi. 12. 2. Ilyvän maatalouskäytännön ohjcet Hyvän maatalouskäytännön ohjeet eivät ole vielä valmiit. Niitä kuitenkin laaditaan parhaillaan, ja kertomukseen sisältyi luonnos kahdesta cnsimmäisestä luvusta. Parhaillaan on ja tiedotusohjelma, jossa käsitellään kaikkia maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttaman pilaantumisen näkökohtia. toteuttamisvaiheessa viljelijöille suunnattu koulutus- 12. 3. Toimintaohjelmat Toimintaohjelmia ei toimitettu. Kansallisen lainsäädännön osaksi saattaminen on vielä kesken. 3A Kuva 4: Nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit alueet Portugalissa (täydellisiä tietoja ei ollut toimitettu 28. helmikuuta 1997) 1 ESPOSENDENJA 17LA DG CCNDEN VALILLÂ SUAITSEVA VAPAA POHJAVESIVARASTO 2 AVEIRON POHJAVESIVARASTO. JOKAON PERAISIN KVARTAARIKAUDELTA 3 VAGOSINPOHJAVESIVARASTO,JOKAON PERÂISIN KVARTAARIKAUDELTA 4 MIRANPOHJAVESIVARASTO, JOKA ON PERAISIN KVARTAARIKAUDELTA 5 CAMINA DEFARON POHJAVESIVARASTO, JOKA ON PERAISIN MI0SEEN1- JAJURAKAUDELTA ^^ Pilaantumisaltis - pohjavesi Ç_J) Ei valmis 13. RIIOTSI Kertomus annettiin komissiolle 4. syyskuuta 1996. 13. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Rehevöitymistä seurataan sekä kansallisesti, alueellisesli eltä paikallisesti. Merivesinäytteitä otetaan sekä merellä että rannikolla olevista määrityspaikoista. Lisäksi määritetään typen kulkeutuminen suurimmista jokisuisloista rannikkovesiin. Makean veden tilaa seurataan muun muassa koko maan laajuisesti valituista viitejärvistä ja -vesiväylistä. Maatalouden vaikutuksia määritetään ja arvioidaan sekä pieniltä havainnointipaikoista. Pintavesi- ja pohjavesivarastoja sekä yksityisiä kaivoja varten on erilaisia määritysohjelmia. kuivatusalueilta, eduslavilta kutsutuilta alueilta, niin Makeiden pintavesien osalta 90 prosentissa näytteenottopaikoista nitraattipitoisuus oli alle 9 mg/1 ja kaikissa näytteenottopaikoissa se oli alle 50 mg/l. Vuonna 1995 suoritetut järvivesien analyysit osoittivat nitraattipitoisuuden olevan 90 prosentissa järviä alle 2 mg/l ja kaikissa järvissä alle 50 mg/l. Pohjaveden laadun seurantapaikoista ei yhdesläkään määriletly yli 50 mg/l nitraattipitoisuutta, ja useimmissa pitoisuus oli alle 5 mg/l. Kuilukaivojen ja porakaivojen osalta 44 mg/l ylittyi viidessä prosentissa kuilukaivoja ja yhdessä prosentissa porakaivoja. Lisäksi seurattiin ravinnesuolojen huuhtoutumista joiltakin maatalousalueilta. ja joissakin paikoissa todettiin yli 50 mg/l nitraattipitoisuuksia. Rannikkovesistä määritetyt ravinne- ja happipitoisuudet osoittavat vesien olevan useissa tapauksissa rehevöityneitä. Nämä vedet on määritelty pilaantuneeksi tai pilaantumisalttiiksi direktiivin 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Samoin on määritelty rehevöityneeksi todettu Ringsjön-järvi. Pilaantumisalttiiksi määritellyt vyöhykkeet esitetään kuviossa 5. 13. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjcet Kaikki liitteessä II olevan A kohdan mukaiset vaatimukset on lisätty voimassa oleviin yleisiin ohjeisiin tai määräyksiin. Viljelijöille on loimitettu maatalouden ympäristönsuojelutoimenpiteisiin liittyviä tieloja ja neuvoja, ja lähän on saatu tukea tutkimus- ja kehityshankeohjelmasta. Ohjeita on annettu eri aiheista, kuten ja lannanlevitystekniikoista, lannoitussuosituksista. Hallinnon eri tasoilla on saatavilla rahoilusta neuvontaa. opintoretkiä, esittelyjä, kenttäkäyntejä sekä viljelijöille ilmaista larkoitettua tiedotusaineistoa varten. Lisäksi. neuvojille myönnetään koulutusapurahoja. varastointikyvyn ravinnetaseista, arvioinnista 33 Kuva 5: Nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit alueet Ruotsissa *n o o o -J "*V 13. 3. Toimintaohjelmat 13. 3. 1. Direktiivin 5 artiklan 4 kohdan a ja h alakohdassa vaaditut toimet asetettiin tavoitteeksi lodettiin Ruotsin Ilallituksen vuonna 1987 anlamassa kertomuksessa rannikko- ja merivesien olevan vakavasti uhattuna. minkä jälkeen on ravinnepitoisuuksien pienentämiseksi mainituilla ponnisteltu yhteisesti alueilla. Rannikkoalueilla ravinnekuormituksen vähentäminen 50 prosentilla vuoden 1987 lasosta vuoteen 2000 mennessä. Myöhemmin ajankohta muutettiin vuodeksi 1995. Yksi kohdealueista oli maatalous, jonka aiheuttamaa typen huuhloulumisla oli arvion mukaan vähennettävä 50 prosenttia vuoden 1985 tasosla vuoteen 1995 mennessä. lyppeä sisällävien kemiallisten Ruotsi on myös asettanut jannoitteiden käytön vähentämisen 20 prosentilla vuoteen 2000 mennessä vuoden 1986 tasoon verrattuna sekä ammoniakkipäästöjen vähentämisen 25 prosentilla eteläisessä Ruotsissa vuodesta 1990 vuoteen 1995. tavoitteeksi Tavoitteiden saavuttamiseksi pidettiin muun muassa välttämättömänä • varmistaa kasvien tarpeita vastaavat ravinnemäärät. • edellyttää, että suurempi osa rannikon lähellä voimaperäisessä tuotannossa olevasta viljelymaasta on kasvuston peittämä. • alentaa maatalouden voimaperäisyyden astelta (mukaan lukien tilojen karjakoko), • rajoittaa karjanlannan levityslä syksyllä ja talvella, • lisätä karjanlannan varastointia koskevia vaatimuksia (pilaantumisalttiiksi määritellyillä vyöhykkeillä on nautakarjan, hevosen. lampaan ja vuohen lannan varastointikapasiteetiksi määrätty kahdeksan kuukautta; muiden eläinten, siat ja siipikarja mukaan lukien, osalta vaatimus on kymmenen kuukautta). Vaatimukset on sisällytetty lakeihin vuodesta 1988 lähtien toimintaohjelman muodossa, huuhtoutumista vähentämään maataloudesta (laajennettu myöhemmin käsittämään myös maataloudessa syntyvät ammoniakkitappiot). jolla pyritään ravinteiden ja lutkimus- lisäksi on harjoitettu toimenpiteiden toteutettu ja laajamittaisesti Lainsäädännöllisten kehittämisohjelmia. neuvontatoimintaa Maatalouden ympäristövaikutusten vähentämiseksi on käytetty myös taloudellisia keinoja. Niihin kuuhiii piiäsadon viljeltävästä välikasvista maksettu palkkio, karjanlannan varastointimahdollisuuksien parantaminen sekä typen perusteella perillävä ympäristövero. Välikasvien viljelyyn, kosteikkojen perustamiseen. suojavyöhykkeiden perustamiseen vesiväylien varrelle sekä laajaperäiseen nurmiviljelyyn on myös mahdollista saada ympäristötukea. jälkeen 35 13. 3. 2. Liilteessä III olevassa 4 kohdassa vaaditut liedot Ruotsi on toteuttanut direktiivin liitteessä III olevassa 2 kohdassa säädetyt toimenpiteet ottamalla käyttöön tilojen suurinta sallittua eläintiheyttä koskevat säännöt. Liitteessä V olevan 4 kohdan h alakohdan mukainen lyppipitoisuutta, kg N/ha vuodessa, sekä suurinta sallittua karjanlannan eläintiheyttä koskeva yhteenveto esiletään laulukossa 4. I lehtaarikohtaisia typpimääriä korjataan eläinten sisälläpitämisen ja varastoinnin aikana ilmenevien tappioiden mukaan. Laidunkauden ajalta ei vähennetä sisälläpitoon tai varastointiin liittyviä tappioita. Taulukko 4: Karjanlannan typpipitoisuus ja suurin sallittu eläintiheys Karjatyyppi Latdun- kaudeu drviöitu pituus Suurin sallittu eläin-tiheys /ha kg N/ha vuodessa ; LyjsyJ. ^mat. 6000 kg I Lypsylehmat 8000 kg 1 Lypsylehmat 10000 kg | Hiehot, sonnit, harat 2-12 kk* 1 Hiehot, sonnit, harat 12-24 kk* 1 Emolehmat i Emakot ; Lihasiat Kanat Nuoret kanat Teuraskananpojal \ Kalkkunat ! Hevoset ! Lampaat ja vuohet 1 4 1 4 1 4 1 3 | 5 6 - - - : - : 5 6 • ! 1. 6 1,6 ; 1,6 ; 5,8 i 4,6 : 2,3 ; 2,2 10,5 100 250 470 140 3 15 ^Jetelanta kiinteä ' 154 160 169 1 1 15 200 ; 138 ; 54 84 56 60 117 70 - - 1 138 1 143 151 j 101 ! 182 ( 150 ! 45 70 49 52 103 61 106 142. j 1 j ! 1 , * Hiehot, sonnit ja härät on arvioitava luokkana "liiehot, sonnit, härät 2-24 kk". Hiehojen, sonnien ja härkien lukumäärä tilalla jakautuu yleensä tasaisesti ikäluokkien 2-12 kk ja 12- 24 kk välillä. 13. 3. 3. Lisätoimenpiteet ja vahvistetut toimet tarkistetaan sääntelyjärjestelmää saataisiin mahdollisimman jotta Voimassa olevaa ravinnetappiot Siksi monia toimintaohjelmiin sisältyviä sääntöjä on ehdotettu tiukennettavaksi. Lisäksi tehtävänä on on muodostettu useita toimintaohjelman syntyvien ammoniakkitappioiden vähentämiseksi 50 prosentilla vuoden 1990 tasosta. yhden joista maataloudessa työryhmiä, jatkuvasti, laatiminen pieniksi. 36. 13. 3. 4. Direkliivin 5 arliklan 4 kohdan aja h alakohdassa vaaditut toimel tiedot, aikana tuottamat ympäristön viljelymaan normaalivuoden seurantaohjelman Koska ravinnetappioiden suuruus riippuu vuotuisesta sademäärästä ja sen jakautumisesta, on suunniteltu menelelmä, jossa ravinnetappiot laskctaan vakiomuotoisten tietojen pohjalta. Tämän simuloinlimallin perustana ovat säätiedot, yleisen viljelykasveja ja lannoitteiden käyttöä koskevat tiedot jne. Mallilla voidaan laskea juuristovyöhykkeestä pohjaveteen tai salaojiin huuhtoutuneet ravinnemäärät. Lisäksi seurataan nitraatin huuhtoutumista vesiin. On arvioitu, että vuosien 1985 ja 1994 välisenäkymmenvuotiskautena ihmisen toiminnan aiheuttamat typpitappiot maatalousmaasta ovat vähentyneet 30 prosenttia. Tilanne kuitenkin vaihtelee alueittain. Ruotsin lounaisosassa, jossa maa on monin paikoin karkeaa ja maataloustuotanto voimaperäistä, vähennys on ollut ainoastaan 10 prosenttia, kun taas Svealandissa tappiot ovat vähentyneet 40 prosentilla. Kaikesta ihmisen toiminnan aiheuttamassa typpikuormituksessa todetusta 30 prosentin vähennyksestä arviolta 10 prosenttia johtuu prosenttia maatalousmaan laidunalan typenoton lannoituksen muutosten ja tehostumisesta paremman viljelytekniikan, parempien kasvilajikkeiden ansiosta. kokonaispinta-alan 50 kasvien pienentymisestä, lisääntymisestä prosenttia 40 ja 13. 3. 5. Direktiivissä asetettujen tavoitteiden saavuttamisen arvioitu ajankohta ihmisen toiminnasta aiheutuvan Arvioidaan, että typpikuormituksen vähentämistä 50 prosentilla koskeva tavoite saavutetaan vuoteen 2005 mennessä. Säävaihteluiden vuoksi kehitys saattaa kuitenkin vaihdella yksittäisten vuosien osalta. Siksi on epätodennäköistä, että kaikkien maataloudessa täyttä vaikutusta vesien toimenpiteiden pilaantumiseen saavutetaan. toteutettujen 37 14. ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-lRLANNIN YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA Kertomus annettiin komissiolle 9. tammikuuta 1997. 14. 1. Vesien ja pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden määrittely Pohjaveden, makeiden pintavesien, jokisuiden vesien ja rannikkovesieh osalta seuranta ensimmäistä vesien määrittelykierrosla varten toteutettiin vuonna 1992. Seurannan piiriin kuului kaikkiaan 1 122 pintavesien vedenottopaikkaa ja 461 pohjavesilähdettä. Seurannan tuottamien tietojen perusteella määriteltiin pilaantumisalttiiksi yhteensä yhdeksän pintavesialuetta ja 148 pohjavesilähdettä. Rehevöitymisen perusteella ei määritelty yhtään vyöhykettä, vaikkakin yksi vesialue, Ythan-joen suisto, olikin ensin ehdolla. Sitä ei kuitenkaan määritelty, sillä kyseisen alueen veden laadun tilaan oli useita mahdollisia selityksiä. Kanta tarkistetaan vuonna 1997. Kaiken kaikkiaan pilaantumisalttiiksi määriteltiin 69 vesialuetta, joista kuusi on pintavesiä. Pohjois-Irlannissa ei määritelty yhtään vyöhykettä. Pilaantumisalttiit vyöhykkeet esitetään kuviossa 6. 14. 2. Hyvän maatalouskäytännön ohjeet Vaatimuksen täyttämiseksi on laadittu kolmet hyvän maatalouskäytännön ohjeet: yhdet Englantia ja Walesia varten, yhdet Skotlantia varten ja yhdet Pohjois-Irlantia varten. Rnglanlia ja VValesia koskevien ohjeiden noudattaminen on vapaaehtoista, mutla niiden perusteella voidaan velvoittaa pilaantumisla aiheutlanut viljelijä vastaamaan siitä oikeudellisesti samalla, kun voidaan ottaa huomioon hänen epäonnistunut yrityksensä toteuttaa ohjeiden mukaisia toimenpiteitä. esittelyjen Ohjeet ovat maksuttomia. Niiden soveltamista on lisäksi pyritty edistämään erilaisin aloittein, kuten lehtiartikkelien, viljelijöille ja muille asianomaisille ryhmille tuotettujen suunnattujen koulutuspakettien viljelijöille maatalouden neuvontakeskusten kautta koko Yhdistyneen kuningaskunnan alueella. Keskukset ovat myös pyrkineet edistämään hyvän maatalouskäytännön ohjeiden soveltamista pilaantumisen arvioimiseen ja vakavien pilaantumistilanteiden ehkäisemiseen liittyvillä tilakäynneillä. sekä oppilaitoksille Jäljennökset ohjeista on yliopistoille toimitettu avulla. ja 14. 3. Toimintaohjelmat Kertomuksen antamisen ajankohtana Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei vielä toteutettu toimintaohjelmia. Kertomukseen oli liitetty luonnos toimintaohjelmaksi tarkoitetustasäädösasiakirjasta. 38 Kuva 6: Nitraatin aiheuttamalle pilaantumiselle alttiit alueet Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneessä kuningaskunnassa RIVERHULL / BRIDUNGTON 2 3 MILINGTON SPRINGS 4 SPRINGfVELLS 5 COTTINGHAM 6 BRAYTQN 7 CARLTON 8 POLUNGTON 9 HATFIELD 10 NORTH LINCOLNSHIRE 11 NORTHNOTTINGHAMSHIRE 12 LONCOLN 13 RIVER W1THAM 14 HUSBANDS BOSWORTH 15 KELSALL 16 SfVYNNERTON 17 TELFORD 18 BEDNALL 19 SHIFNAL 20 LICHFIELD 21 OAKELEY 22 TOMHILL 23 HINKSFORD 24 KINVER 25 WlLDMOOR 26 ASTLEY 27 HASELEY 28 BROMSBERROfV 29 SN0WSH1LL 30 STOW-ON-THE-WOLD 31 GARWAY 32 CHELTENHAM 33 THE SLAUGHTERS 34 FAIRFORD 35 RIVERSLEAM. CHERWELL. ANDGREATOUSE 36 W1GHT0N 37 GREATBIRCHAM 38 SWAFFHAM 39 LYNGFORGE 40 WROXHAM 41 RIVER WAVENEY 42 MOULTON 43 BURYSTEDMUNDS 44 FULBOURN 45 LINTON 46 FOWLMERE 47 SLIPEND 48 WESTON 49 GREATOFFLEY 50 KINGSWALDEN 51 RJVERS BLACKWATER AND CHELMER 52 OLD CHALFORD 53 LEWKNOR 54 OGBOURNE STGEORGE 55 COMPTON 56 TWYFORD 57 DORNEY 58 BOXLEY 59 THURNHAM 60 MINSTER 61 EGFORD 62 CASTLECARY 63 MILBOURNE WICK 64 BEAMINSTER 65 OTTER VALLEY 66 DUCKALLER 67 DYSERTH 68 TRELECH 69 BALMALCOLM ^^ Pilaantumisaltis - pohjavesi ( ^) Pilaantumisaltis - pintavesi <^p) Ei pilaantumisaltis 100 km 2 00 km J ISSN 1024-4492 KOM(98)161opullinen ASIAKIRJAT FI 14 03 Luettelonumero : CB-CO-98-014-FI-C ISBN 92-78-30141-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

formats: pdf print

text: 21. 1. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 15/1 I (Actos cuja publicação é uma condição da sua aplicabilidade) REGULAMENTO (CE) Nº 131/98 DA COMISSÃO de 20 de Janeiro de 1998 que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 3223/94 da Comissão, de 21 de Dezembro de 1994, que estabelece regras de execução do regime de importação dos frutos e dos produtos hortícolas (1), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 2375/96 (2), e, nomea- damente, o nº 1 do seu artigo 4º, Tendo em conta o Regulamento (CEE) nº 3813/92 do Conselho, de 28 de Dezembro de 1992, relativo à unidade de conta e às taxas de conversão a aplicar no âmbito da política agrícola comum (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 150/95 (4), e, nomeadamente, o nº 3 do seu artigo 3º, Considerando que o Regulamento (CE) nº 3223/94 prevê, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de impor- tação dos países terceiros, relativamente aos produtos e períodos que especifica no seu anexo; Considerando que, em aplicação dos supracitados crité- rios, os valores forfetários de importação devem ser fixados nos níveis constantes em anexo, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1º Os valores forfetários de importação referidos no artigo 4º do Regulamento (CE) nº 3223/94 são fixados como indi- cado no quadro constante do anexo. Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor em 21 de Janeiro de 1998. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 20 de Janeiro de 1998. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão (1) JO L 337 de 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 325 de 14. 12. 1996, p. 5. (3) JO L 387 de 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 de 31. 1. 1995, p. 1. L 15/2 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 1. 98 ANEXO do Regulamento da Comissão, de 20 de Janeiro de 1998, que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas (ECU/100 kg) (ECU/100 kg) Código NC 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 Código países terceiros (1) Valor forfetário de importação 204 212 624 999 052 624 999 220 999 052 204 999 052 204 212 220 400 448 600 624 625 999 50,1 94,1 165,0 103,1 159,1 201,3 180,2 107,1 107,1 136,4 126,2 131,3 39,9 40,1 38,2 47,3 54,1 27,6 49,7 55,6 32,0 42,7 Código NC 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 Código países terceiros (1) Valor forfetário de importação 052 204 624 999 052 204 464 624 999 052 400 528 600 999 060 400 404 720 728 800 999 052 064 388 400 999 60,1 64,1 68,9 64,4 71,3 74,2 136,3 87,3 92,3 85,2 73,1 32,4 86,6 69,3 55,7 89,9 86,0 109,0 82,4 100,7 87,3 139,4 90,2 103,8 104,0 109,3 (1) Nomenclatura dos países fixada pelo Regulamento (CE) nº 2317/97 da Comissão (JO L 321 de 22. 11. 1997, p. 19). O código «999» representa «outras origens»


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 200/98, annettu 20 päivänä tammikuuta 1998, Euroopan talousyhteisön ja Kap Verden tasavallan välisessä Kap Verden rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 6 päivän syyskuuta 1997 ja 5 päivän syyskuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä

eurovoc_concepts:
Cape Verde
agreement (EU)
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing regulations

formats: html pdf print

text: 28. 1. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 21/1 I (S(cid:132)(cid:132)d(cid:148)kset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 200/98, annettu 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998, Euroopan talousyhteis(cid:148)n ja Kap Verden tasavallan v(cid:132)lisess(cid:132) Kap Verden rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyss(cid:132) sopimuksessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)t- tyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 6 p(cid:132)iv(cid:132)n syyskuuta 1997 ja 5 p(cid:132)iv(cid:132)n syyskuuta 2000 v(cid:132)liseksi ajaksi koskevan p(cid:148)yt(cid:132)- kirjan tekemisest(cid:132) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka P(cid:148)yt(cid:132)kirjan teksti on t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteen(cid:132) (3). ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 43 artiklan, yhdess(cid:132) 228 artiklan 2 kohdan ensimm(cid:132)isen virkkeen ja 3 kohdan ensim- m(cid:132)isen alakohdan kanssa, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1), sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) Euroopan talousyhteis(cid:148)n ja Kap Verden tasavallan v(cid:132)lisen Kap Verden rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuk- sesta tehdyn sopimuksen (2) mukaisesti sopimuspuolet ovat neuvotelleet sopimukseen teht(cid:132)vist(cid:132) muutoksista ja lis(cid:132)yksist(cid:132) siihen liitetyn p(cid:148)yt(cid:132)kirjan soveltamisajan p(cid:132)(cid:132)t- tyess(cid:132), n(cid:132)iden neuvottelujen tuloksena parafoitiin 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) hein(cid:132)kuuta 1997 uusi p(cid:148)yt(cid:132)kirja, jolla vahvistetaan sopi- ja taloudel- muksessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tyt kalastusmahdollisuudet linen korvaus 6 p(cid:132)iv(cid:132)st(cid:132) syyskuuta 1997 5 p(cid:132)iv(cid:132)(cid:132)n syys- kuuta 2000, ja mainitun p(cid:148)yt(cid:132)kirjan hyv(cid:132)ksyminen on yhteis(cid:148)n edun mukaista, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Hyv(cid:132)ksyt(cid:132)(cid:132)n yhteis(cid:148)n puolesta Euroopan talousyhteis(cid:148)n ja Kap Verden tasavallan v(cid:132)lisess(cid:132) Kap Verden rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyss(cid:132) sopimuk- sessa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ttyjen kalastusmahdollisuuksien ja talou- dellisen korvauksen vahvistamista 6 p(cid:132)iv(cid:132)n syyskuuta 1997 ja 5 p(cid:132)iv(cid:132)n syyskuuta 2000 v(cid:132)liseksi ajaksi koskeva p(cid:148)yt(cid:132)kirja. 2 artikla P(cid:148)yt(cid:132)kirjassa vahvistetut kalastusmahdollisuudet tuvat j(cid:132)senvaltioiden kesken seuraavalla tavalla: jakau- (cid:190) nuottaa k(cid:132)ytt(cid:132)v(cid:132)t tonnikalan pakastusalukset: Ranska: 19 alusta Espanja: 18 alusta (cid:190) vapapyydyksi(cid:132) k(cid:132)ytt(cid:132)v(cid:132)t tonnikala-alukset: Ranska: 8 alusta Espanja: 2 alusta (cid:190) pintasiima-alukset: Espanja: 18 alusta Portugali: 8 alusta (cid:190) pohjasiima-alukset: Portugali: 3 alusta Jos n(cid:132)iden valtioiden lisenssihakemukset eiv(cid:132)t kata p(cid:148)yt(cid:132)kirjassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koko- naisuudessaan, komissio voi ottaa huomioon mink(cid:132) tahansa muun j(cid:132)senvaltion lisenssihakemukset. 3 artikla Neuvoston puheenjohtajalla on oikeus nimet(cid:132) henkil(cid:148)t, joilla on valtuudet allekirjoittaa p(cid:148)yt(cid:132)kirja yhteis(cid:148)(cid:132) sito- vasti. 4 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan kolmantena p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) sen j(cid:132)lkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteis(cid:148)jen viralli- sessa lehdess(cid:132). (1) EYVL C 371, 8. 12. 1997 (2) EYVL L 212, 9. 8. 1990, s. 1 (3) Ks. t(cid:132)m(cid:132)n virallisen lehden sivu 16 L 21/2 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 28. 1. 98 T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 20 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998. Neuvoston puolesta J. CUNNINGHAM Puheenjohtaja


title: Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 143/98 της Επιτροπής της 20ής Ιανουαρίου 1998 για τη θέσπιση των κατά μονάδα αξιών για τον καθορισμό της δασμολογητέας αξίας ορισμένων αναλώσιμων εμπορευμάτων

eurovoc_concepts:
customs valuation
fresh fruit
fresh vegetable
perishable goods

text: L 17/12 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των 22. 1. 98 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 143/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ τηr 20(cid:147)r Ιανουαρ(cid:148)ου 1998 για τη θ(cid:146)σπιση των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν για τον καθορισµ(cid:149) τηr δασµολογητ(cid:146)αr αξ(cid:148)αr ορισµ(cid:146)νων αναλ(cid:150)σιµων εµπορευµ(cid:145)των Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, (cid:130)χονταr υπ(cid:149)ψη: τη συνθ(cid:147)κη για την (cid:148)δρυση τηr Ευρωπαϊκ(cid:147)r Κοιν(cid:149)τηταr, τον κανονισµ(cid:149) (ΕΟΚ) αριθ. 2913/92 του Συµβουλ(cid:148)ου, τηr 12ηr Οκτωβρ(cid:148)ου 1992, µε τον οπο(cid:148)ο καθιερ(cid:150)νεται ο κοινο- τικ(cid:149)r τελωνειακ(cid:149)r κ(cid:150)δικαr (1), (cid:149)πωr τροποποι(cid:147)θηκε τελευ- τα(cid:148)α απ(cid:149) τον κανονισµ(cid:149) (ΕΚ) αριθ. 82/97 (2), τον κανονισµ(cid:149) (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93 τηr Επιτροπ(cid:147)r, τηr 2αr Ιουλ(cid:148)ου 1993, για τον καθορισµ(cid:149) ορισµ(cid:146)νων διατ(cid:145)ξεων εφαρµογ(cid:147)r του κανονισµο(cid:151) (ΕΟΚ) αριθ. 2913/92 του Συµ- βουλ(cid:148)ου µε τον οπο(cid:148)ο καθιερ(cid:150)νεται ο κοινοτικ(cid:149)r τελωνεια- κ(cid:149)r κ(cid:150)δικαr (3), (cid:149)πωr τροποποι(cid:147)θηκε τελευτα(cid:148)α απ(cid:149) τον κανονισµ(cid:149) (ΕΚ) αριθ. 75/98 (4), και ιδ(cid:148)ωr το (cid:145)ρθρο 173 παρ(cid:145)γραφοr 1, Εκτιµ(cid:150)νταr: κατ(cid:145)ταξη που αναφ(cid:146)ρεται στο παρ(cid:145)ρτηµα 26 του εν λ(cid:149)γω κανονισµο(cid:151)· (cid:149)τι η εφαρµογ(cid:147) των καν(cid:149)νων και των κριτηρ(cid:148)ων, που καθο- ρ(cid:148)ζονται στα ανωτ(cid:146)ρω (cid:145)ρθρα επ(cid:148) των στοιχε(cid:148)ων που ανα- κοιν(cid:150)θηκαν στην Επιτροπ(cid:147), σ(cid:151)µφωνα µε τιr διατ(cid:145)ξειr του (cid:145)ρθρου 173 παρ(cid:145)γραφοr 2 του κανονισµο(cid:151) (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93, οδηγε(cid:148), για τα σχετικ(cid:145) προϊ(cid:149)ντα, στον καθορισµ(cid:149) των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν σ(cid:151)µφωνα µε τον τρ(cid:149)πο που αναφ(cid:146)- ρεται στο παρ(cid:145)ρτηµα του παρ(cid:149)ντοr κανονισµο(cid:151), ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: (cid:129)ρθρο 1 Οι κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξ(cid:148)εr που αναφ(cid:146)ρονται στο (cid:145)ρθρο 173 παρ(cid:145)γραφοr 1 του κανονισµο(cid:151) (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93 καθο- ρ(cid:148)ζονται σ(cid:151)µφωνα µε τον π(cid:148)νακα του παραρτ(cid:147)µατοr. (cid:149)τι στα (cid:145)ρθρα 173 (cid:146)ωr 177 του κανονισµο(cid:151) (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93 προβλ(cid:146)πονται τα κριτ(cid:147)ρια για τη θ(cid:146)σπιση, εκ µ(cid:146)ρουr τηr Επιτροπ(cid:147)r, κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν περιοδικ(cid:147)r ισχ(cid:151)οr για τα προϊ(cid:149)ντα που καθορ(cid:148)ζονται σ(cid:151)µφωνα µε την (cid:129)ρθρο 2 Ο παρ(cid:150)ν κανονισµ(cid:149)r αρχ(cid:148)ζει να ισχ(cid:151)ει στιr 23 Ιανουαρ(cid:148)ου 1998. Ο παρ(cid:150)ν κανονισµ(cid:149)r ε(cid:148)ναι δεσµευτικ(cid:149)r ωr προr (cid:149)λα τα µ(cid:146)ρη του και ισχ(cid:151)ει (cid:145)µεσα σε κ(cid:145)θε κρ(cid:145)τοr µ(cid:146)λοr. Βρυξ(cid:146)λλεr, 20 Ιανουαρ(cid:148)ου 1998. Για την Επιτροπ(cid:147) Martin BANGEMANN Μ(cid:146)λοr τηr Επιτροπ(cid:147)r (1) ΕΕ L 302 τηr 19. 10. 1992, σ. 1. (2) ΕΕ L 17 τηr 21. 1. 1997, σ. 1. (3) ΕΕ L 253 τηr 11. 10. 1993, σ. 1. (4) ΕΕ L 7 τηr 13. 1. 1998, σ. 3. 22. 1. 98 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των L 17/13 ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ Περιγραφ(cid:147) εµπορευµ(cid:145)των (cid:135)ψοr των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν/100 Kg καθαρο(cid:151) β(cid:145)ρουr Κ(cid:150)δικαr 1. 10 Ε(cid:148)δη, ποικιλ(cid:148)εr, κωδικ(cid:149)r ΣΟ Πατ(cid:145)τεr πρ(cid:150)ιµεr 0701 90 51 0701 90 59 1. 30 Κρεµµ(cid:151)δια (cid:145)λλα και προr φ(cid:151)τευση 0703 10 19 1. 40 Σκ(cid:149)ρδα 0703 20 00 1. 50 Πρ(cid:145)σα ex 0703 90 00 1. 60 Κουνουπ(cid:148)δια και µπρ(cid:149)κολα ex 0704 10 10 ex 0704 10 05 ex 0704 10 80 1. 70 Λαχαν(cid:145)κια Βρυξελλ(cid:150)ν 0704 20 00 1. 80 Κρ(cid:145)µβεr λευκ(cid:146)r και κρ(cid:145)µβεr ερυθρ(cid:146)r 0704 90 10 1. 90 Μπρ(cid:149)κολα [Brassica oleracea L. convar. botrytis (L. ) Alef var. italica Plenck] ex 0704 90 90 1. 100 Λ(cid:145)χανο του ε(cid:148)δουr κ(cid:147)νοr ex 0704 90 90 1. 110 Μαρο(cid:151)λια στρογγυλ(cid:145) 0705 11 10 0705 11 05 0705 11 80 1. 120 Αντ(cid:148)δια ex 0705 29 00 1. 130 Καρ(cid:149)τα ex 0706 10 00 1. 140 Ραφαν(cid:148)δεr ex 0706 90 90 1. 160 Μπιζ(cid:146)λια (Pisum sativum) 0708 10 90 0708 10 20 0708 10 95 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) ECU FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 58,57 350,41 508,71 85,56 511,89 743,13 93,33 558,38 810,61 41,65 249,18 361,75 75,84 453,74 658,70 91,88 549,70 798,02 25,51 152,62 221. 57 105,95 633,88 920,22 107,96 645,90 937,68 152,67 913,40 1 326,01 21,82 130,54 189,52 37,45 224,06 325,27 156,39 935,65 1 358,32 603,97 3 613,44 5 245,75 814,70 387,99 2 389,09 1 190,13 566,78 3 490,03 1 298,21 618,25 3 806,97 579,35 275,91 1 698,92 1 054,93 502,39 3 093,54 1 278,04 608,65 3 747,82 354,84 168,99 1 040,56 1 473,75 701,85 4 321,74 1 501,71 715,17 4 403,73 2 123,62 1 011,34 6 227,47 303,51 144,54 890,05 520,93 248,08 1 527,60 2 175,37 1 035,99 6 379,21 115,80 45,83 38,78 169,17 66,95 56,65 184,53 73,03 61,79 82,35 32,59 27,58 149,95 59,34 50,21 181,66 71,90 60,83 50,44 19,96 16,89 209,48 82,91 70,15 213,46 84,48 71,48 301,86 119,46 101,08 43,14 17,07 14,45 74,05 29,30 24,80 309,21 122,38 103,54 441,02 113 980,15 18 250,29 130,49 9 813,70 11 840,80 644,25 166 504,04 26 660,32 190,61 14 336,01 17 297,24 702,76 181 624,85 29 081,44 207,93 15 637,91 18 868,06 313,62 81 052,98 12 978,06 92,79 6 978,67 8 420,17 571,06 147 588,43 23 631,59 168,96 12 707,37 15 332,19 691,84 178 803,07 28 629,62 204,69 15 394,95 18 574,92 192,08 49 643,74 7 948,86 56,83 4 274,33 5 157,23 797,78 206 184,00 33 013,81 236,04 17 752,45 21 419,38 812,92 210 095,56 33 640,12 240,52 18 089,24 21 825,73 1 149,57 297 103,45 47 571,67 340,13 25 580,62 30 864,53 164,30 42 462,81 6 799,07 48,61 3 656,05 4 411,24 281,99 72 879,57 11 669,35 83,43 6 274,93 7 571,08 1 177,58 304 342,76 48 730,81 348,41 26 203,93 31 616,58 8 401,16 4 000,93 24 636,18 1 194,16 472,61 399,88 4 547,77 1 175 355,82 188 195,84 1 345,55 101 198,19 122 101,60 L 17/14 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των 22. 1. 98 Περιγραφ(cid:147) εµπορευµ(cid:145)των (cid:135)ψοr των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν/100 Kg καθαρο(cid:151) β(cid:145)ρουr Κ(cid:150)δικαr Ε(cid:148)δη, ποικιλ(cid:148)εr, κωδικ(cid:149)r ΣΟ 1. 170 Vασ(cid:149)λια: 1. 170. 1 Vασ(cid:149)λια (Vigna spp. , Phaseolus spp. ) αριθ. ex 0708 20 90 ex 0708 20 20 ex 0708 20 95 1. 170. 2 Vασ(cid:149)λια (Phaseolus spp. , vulgaris var. Compressus Savi) ex 0708 20 90 ex 0708 20 20 ex 0708 20 95 1. 180 Κ(cid:151)αµοι ex 0708 90 00 1. 190 Αγγιν(cid:145)ρεr 0709 10 00 1. 200 Σπαρ(cid:145)γγια: 1. 200. 1  Πρ(cid:145)σινα ex 0709 20 00 1. 200. 2  (cid:130)τερα ex 0709 20 00 1. 210 Μελιτζ(cid:145)νεr 0709 30 00 1. 220 Σ(cid:146)λινα µε ραβδ(cid:150)σειr [Apium graveolens L. , var. dulce (Mill. ) Pers. ] ex 0709 40 00 1. 230 Μανιτ(cid:145)ρια του ε(cid:148)δουr Chanterelles 0709 51 30 1. 240 Γλυκοπιπερι(cid:146)r 0709 60 10 1. 250 Μ(cid:145)ραθον 0709 90 50 1. 270 Γλυκοπατ(cid:145)τεr ολ(cid:149)κληρεr, νωπ(cid:146)r (που προορ(cid:148)- ζονται για την ανθρ(cid:150)πινη καταν(cid:145)λωση) 0714 20 10 2. 10 Κ(cid:145)στανα (Castanea spp. ), νωπ(cid:145) ex 0802 40 00 2. 30 Αναν(cid:145)δεr, νωπο(cid:148) ex 0804 30 00 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) ECU FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 147,05 879,77 1 277,19 2 045,45 974,12 5 998,23 83,97 502,38 729,32 92,83 555,38 806,27    696,10 4 164,63 6 045,93 333,39 1 994,61 2 895,64 162,51 972,27 1 411,47 1 168,01 556,25 3 425,17 1 291,26 614,94 3 786,57    9 682,68 4 611,23 28 394,20 4 637,42 2 208,50 13 599,11 2 260,50 1 076,53 6 628,85 79,16 473,60 687,54 1 101,11 524,39 3 228,97 290,74 115,07 97,36 166,02 65,71 55,60 183,54 72,64 61,46    1 376,31 544,70 460,88 659,17 260,88 220,73 321,31 127,16 107,60 156,51 61,94 52,41 1 107,26 286 166,65 45 820,49 327,61 24 638,96 29 728,36 632,28 163 409,82 26 164,88 187,07 14 069,59 16 975,80 698,99 180 651,82 28 925,64 206,81 15 554,13 18 766,98       5 241,49 1 354 645,41 216 903,37 1 550,81 116 635,04 140 727,06 2 510,36 648 793,61 103 883,66 742,74 55 861,16 67 399,79 1 223,67 316 252,59 50 637,79 362,05 27 229,36 32 853,83 596,06 154 049,32 24 666,10 176,36 13 263,65 16 003,38 1 631,93 9 763,53 14 174,03 22 699,98 10 810,52 66 567,08 3 226,62 1 276,99 1 080,49 12 288,09 3 175 817,38 508 506,12 3 635,70 273 438,03 329 919,13 156,43 935,89 1 358,66 73,55 440,04 638,81 66,13 395,64 574,37 140,29 839,33 1 218,48 56,31 336,89 489,08 2 175,93 1 036,25 6 380,84 1 023,07 487,22 3 000,13 919,86 438,07 2 697,47 1 951,42 929,33 5 722,49 783,27 373,02 2 296,91 309,29 122,41 103,57 145,42 57,55 48,70 130,75 51,75 43,78 277,38 109,78 92,88 111,34 44,06 37,28 1 177,89 304 420,60 48 743,28 348,50 26 210,63 31 624,67 553,82 143 131,98 22 918,03 163,86 12 323,67 14 869,24 497,95 128 692,29 20 605,98 147,33 11 080,41 13 369,17 1 056,35 273 011,35 43 714,08 312,55 23 506,29 28 361,73 424,00 109 582,08 17 546,08 125,45 9 435,02 11 383,91 22. 1. 98 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των L 17/15 Περιγραφ(cid:147) εµπορευµ(cid:145)των (cid:135)ψοr των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν/100 Kg καθαρο(cid:151) β(cid:145)ρουr Κ(cid:150)δικαr Ε(cid:148)δη, ποικιλ(cid:148)εr, κωδικ(cid:149)r ΣΟ 2. 40 Αχλ(cid:145)δια τηr ποικιλ(cid:148)αr Avocats, νωπ(cid:145) ex 0804 40 90 ex 0804 40 20 ex 0804 40 95 2. 50 Αχλ(cid:145)δια τηr ποικιλ(cid:148)αr goyaves και µ(cid:145)γγεr, νωπα(cid:148) ex 0804 50 00 2. 60 Πορτοκ(cid:145)λια γλυκ(cid:145), νωπ(cid:145): 2. 60. 1  Αιµατ(cid:149)σαρκα και ηµιαιµατ(cid:149)σαρκα 0805 10 10 2. 60. 2  Navels, Navelines, Navelates, Salustianas, Ver- nas, Valencia Lates, Maltaises, Shamoutis, Ova- lis, Trovita, Hamlins 0805 10 30 2. 60. 3  (cid:130)τερα 0805 10 50 2. 70 Μανταρ(cid:148)νια (στα οπο(cid:148)α περιλαµβ(cid:145)νονται και νωπ(cid:145). τα Tangerines Κληµεντ(cid:148)νεr και (Clémentines), Wilkings παρ(cid:149)µοια υβρ(cid:148)δια εσπεριδοειδ(cid:150)ν, νωπ(cid:145): Satsumas) και τα 2. 70. 1  Clémentines 0805 20 10 2. 70. 2  Monréales και Satsumas 0805 20 30 2. 70. 3  Μανταρ(cid:148)νια και εκε(cid:148)να του ε(cid:148)δουr wilkings 0805 20 50 2. 70. 4  Tangerines και (cid:146)τερα ex 0805 20 70 ex 0805 20 90 2. 85 Γλυκολ(cid:146)µονα (Citrus aurantifolia), νωπ(cid:145) ex 0805 30 90 2. 90 Vρ(cid:145)πεr και γκρ(cid:146)ιπ-φρουτ, νωπ(cid:145): 2. 90. 1  Λευκ(cid:145) ex 0805 40 90 ex 0805 40 20 ex 0805 40 95 2. 90. 2  Ροζ 2. 100 ex 0805 40 90 ex 0805 40 20 ex 0805 40 95 Σταφυλα(cid:148) επιτραπ(cid:146)ζιοι 0806 10 21 0806 10 29 0806 10 61 0806 10 30 0806 10 69 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) ECU FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 98,55 589,61 855,95 1 370,82 652,83 4 019,89 194,85 77,12 65,25 742,06 191 783,23 30 707,98 219,55 16 512,55 19 923,36 152,64 913,22 1 325,75 2 123,21 1 011,15 6 226,25 301,80 119,44 101,06 1 149,35 297 045,07 47 562,32 340,06 25 575,60 30 858,47                                                                                                          150,55 900,71 1 307,59 2 094,14 997,30 6 140,99 297,66 117,81 99,68 1 133,61 292 977,83 46 911,08 335,40 25 225,41 30 435,94 37,16 222,32 322,75 47,59 284,72 413,34 516,89 246,16 1 515,77 661,97 315,25 1 941,22 73,47 29,08 24,60 94,09 37,24 31,51 279,81 72 315,22 11 578,98 82,79 6 226,34 7 512,45 358,34 92 612,52 14 828,95 106,02 7 973,94 9 621,03 228,87 1 369,29 1 987,84 3 183,56 1 516,12 9 335,70 452,52 179,09 151,53 1 723,34 445 392,46 71 315,43 509,89 38 348,31 46 269,50 L 17/16 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των 22. 1. 98 Περιγραφ(cid:147) εµπορευµ(cid:145)των (cid:135)ψοr των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν/100 Kg καθαρο(cid:151) β(cid:145)ρουr Κ(cid:150)δικαr Ε(cid:148)δη, ποικιλ(cid:148)εr, κωδικ(cid:149)r ΣΟ 2. 110 Καρπο(cid:151)ζια 0807 11 00 2. 120 Π(cid:146)πονεr (εκτ(cid:149)r των υδροπεπ(cid:149)νων): 2. 120. 1  Amarillo, Cuper, Honey Dew (συµπεριλαµβ(cid:145)- νεται Cantalene), Onteniente, Piel de Sapo (συµπεριλαµβ(cid:145)νεται Verde Liso), Rochet, Tendral, Futuro ex 0807 19 00 2. 120. 2  (cid:130)τεροι ex 0807 19 00 2. 140 Αχλ(cid:145)δια: 2. 140. 1 Αχλ(cid:145)δια-Nashi (Pyrus pyrifolia) ex 0808 20 41 2. 140. 2 (cid:130)τεροι ex 0808 20 41 2. 150 Βερ(cid:148)κοκα 0809 10 10 0809 10 50 2. 160 Κερ(cid:145)σια 0809 20 05 0809 20 95 2. 170 Ροδ(cid:145)κινα 0809 30 90 2. 180 Ροδ(cid:145)κινα υπ(cid:149) την ονοµασ(cid:148)α Nectarines ex 0809 30 10 2. 190 ∆αµ(cid:145)σκηνα 0809 40 05 2. 200 Vρ(cid:145)ουλεr 0810 10 10 0810 10 05 0810 10 80 2. 205 Σµ(cid:146)ουρα 0810 20 10 2. 210 Καρπο(cid:148) των φυτ(cid:150)ν Myrtilles (καρπο(cid:148) του Vacci- nium myrtillus) 0810 40 30 2. 220 Ακτιν(cid:148)δια (Actinidia chinensis Planch. ) 0810 50 10 0810 50 20 0810 50 30 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) ECU FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 49,47 295,97 429,67 688,12 327,71 2 017,90 97,81 38,71 32,75 372,50 96 271,09 15 414,75 110,21 8 288,95 10 001,10 64,39 385,23 559,26 199,59 1 194,11 1 733,53 895,66 426,54 2 626,49 2 776,28 1 322,16 8 141,36 127,31 50,39 42,63 394,63 156,18 132,15 484,84 125 306,16 20 063,80 143,45 10 788,87 13 017,40 1 502,87 388 412,12 62 191,84 444,66 33 442,30 40 350,11       142,03 849,74 1 233,59 296,82 1 775,82 2 578,01 132,31 791,59 1 149,17 205,62 1 230,19 1 785,90 131,83 788,71 1 145,00 463,26 2 771,60 4 023,62       1 975,62 940,86 5 793,46 4 128,74 1 966,25 12 107,41 1 840,42 876,47 5 396,98 2 860,15 1 362,11 8 387,32 1 833,74 873,29 5 377,40 6 443,90 3 068,81 18 896,56       280,82 111,14 94,04 586,87 232,26 196,52 261,60 103,53 87,60 406,55 160,90 136,14 260,65 103,16 87,28 915,95 362,50 306,72             1 069,46 276 397,48 44 256,26 316,42 23 797,84 28 713,49 2 234,99 577 626,56 92 488,52 661,27 49 733,68 60 006,62 996,27 257 481,88 41 227,53 294,77 22 169,20 26 748,45 1 548,28 400 146,80 64 070,78 458,09 34 452,66 41 569,17 992,65 256 547,77 41 077,96 293,70 22 088,78 26 651,41 3 488,25 901 527,12 144 350,89 1 032,07 77 621,53 93 654,96 1 537,72 9 199,89 13 355,77 21 389,53 10 186,44 62 724,21 3 040,35 1 203,27 1 018,11 11 578,71 2 992 480,01 479 150,48 3 425,81 257 652,67 310 873,16 982,92 5 880,62 8 537,09 130,44 780,40 1 132,93 13 672,32 6 511,24 40 093,70 1 943,41 769,14 650,78 1 814,41 864,08 5 320,70 257,90 102,07 86,36 7 401,18 1 912 811,47 306 275,91 2 189,80 164 693,16 198 712,02 982,19 253 842,76 40 644,84 290,60 21 855,87 26 370,40 22. 1. 98 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των L 17/17 Περιγραφ(cid:147) εµπορευµ(cid:145)των (cid:135)ψοr των κατ(cid:145) µον(cid:145)δα αξι(cid:150)ν/100 Kg καθαρο(cid:151) β(cid:145)ρουr Κ(cid:150)δικαr Ε(cid:148)δη, ποικιλ(cid:148)εr, κωδικ(cid:149)r ΣΟ 2. 230 Ρ(cid:149)δια ex 0810 90 85 2. 240 ∆ι(cid:149)σπυροr (συµπεριλαµβ(cid:145)νεται το Sharon) ex 0810 90 85 2. 250 Λ(cid:148)τσι ex 0810 90 30 a) b) c) a) b) c) a) b) c) a) b) c) ECU FIM SEK ATS FRF BEF/LUF DEM IEP GBP DKK ITL GRD NLG ESP PTE 129,22 773,10 1 122,33 104,37 624,43 906,50 175,60 1 050,58 1 525,16 1 797,44 856,00 5 270,94 1 451,78 691,39 4 257,29 2 442,58 1 163,24 7 162,79 255,49 101,11 85,56 206,36 81,67 69,10 347,19 137,41 116,26 973,00 251 468,58 40 264,69 287,88 21 651,46 26 123,76 785,88 203 109,24 32 521,48 232,52 17 487,72 21 099,96 1 322,23 341 726,38 54 716,61 391,21 29 422,66 35 500,17


title: Règlement (CE) n° 193/98 du Conseil du 20 janvier 1998 modifiant le règlement (CEE) n° 1323/90 instaurant une aide spécifique à l'élevage ovin et caprin dans certaines zones défavorisées de la Communauté

eurovoc_concepts:
aid system
aid to agriculture
goat
less-favoured agricultural area
livestock farming
sheep

text: L 20/18 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 27. 1. 98 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 193/98 DU CONSEIL du 20 janvier 1998 modifiant le r(cid:138)glement (CEE) no 1323/90 instaurant une aide sp(cid:130)cifique (cid:133) l’(cid:130)le- vage ovin et caprin dans certaines zones d(cid:130)favoris(cid:130)es de la Communaut(cid:130) LE CONSEIL DE L’UNION EUROP(cid:144)ENNE, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, et notamment son article 43, vu la proposition de la Commission, vu l’avis du Parlement europ(cid:130)en (1), consid(cid:130)rant que le march(cid:130) communautaire des produits laitiers en provenance des brebis (cid:133) vocation laiti(cid:138)re ainsi que des ch(cid:138)vres subit actuellement une forte pression (cid:133) la baisse des prix et que cette situation risque de se prolonger (cid:133) moyen terme; consid(cid:130)rant que cette situation conduit (cid:133) des r(cid:130)percus- sions n(cid:130)gatives sur les revenus des producteurs concern(cid:130)s; que cette r(cid:130)duction des revenus risque d’avoir des cons(cid:130)- quences extr(cid:136)mement d(cid:130)favorables pour les producteurs de brebis laiti(cid:138)res et de ch(cid:138)vres situ(cid:130)s dans les zones d(cid:130)favoris(cid:130)es au sens du r(cid:138)glement (CE) no 950/97 du Conseil du 20 mai 1997 concernant l’am(cid:130)lioration de l’efficacit(cid:130) des structures de l’agriculture (2), o(cid:151) il n’y a gu(cid:138)re d’alternative (cid:133) la production ovine et caprine (cid:133) partir des races laiti(cid:138)res existantes; qu’il y a donc lieu de pr(cid:130)voir pour ces r(cid:130)gions une compensation pour lesdits producteurs en augmentant de 70 (cid:133) 90 % le pourcentage qui leur est accord(cid:130) du montant de l’aide sp(cid:130)cifique (cid:133) l’(cid:130)levage ovin et caprin octroy(cid:130) pour les brebis non laiti(cid:138)res dans certaines zones d(cid:130)favoris(cid:130)es de la Commu- naut(cid:130), calcul(cid:130) sur celui octroy(cid:130) conform(cid:130)ment au r(cid:138)gle- ment (CEE) no 1323/90 (3), A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier (cid:211) l’article 1er du r(cid:138)glement (CEE) no 1323/90, le para- graphe 1 est modifi(cid:130) comme suit: (cid:190) au deuxi(cid:138)me tiret, le montant de «4,589 (cid:130)cus» est remplac(cid:130) par le montant de «5,977 (cid:130)cus», (cid:190) au troisi(cid:138)me tiret, le montant de «4,589 (cid:130)cus» est remplac(cid:130) par le montant de «5,977 (cid:130)cus». Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le septi(cid:138)me jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes. Il est applicable (cid:133) partir du d(cid:130)but de la campagne de commercialisation 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 20 janvier 1998. Par le Conseil Le pr(cid:130)sident J. CUNNINGHAM (1) Avis rendu le 14 janvier 1998 (non encore paru au Journal officiel). (2) JO L 142 du 2. 6. 1997, p. 1. (3) JO L 132 du 23. 5. 1990, p. 17. R(cid:138)glement modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 40/96 (JO L 10 du 13. 1. 1996, p. 6)