title: Komission valmisteluasiakirja -Tutkimus ja standardointi -Standardointia edeltävän toiminnan ottaminen paremmin huomioon yhteisön tutkimusohjelmissa kehitettyjen tuotteiden ja palveluiden kestävän kasvun, kilpailukyvyn ja yhteentoimivuuden parantamiseksi

text: •Ct it EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 27. 01. 1998 KOM(1998)31 lopull. Komission valmisteluasiakirja TUTKIMUS JA STANDARDOINTI Standardointia edeltävän toiminnan ottaminen paremmin huomioon yhteisön tutkimusohjelmissa kehitettyjen tuotteiden ja palveluiden kestävän kasvun, kilpailukyvyn ja yhteentoimivuuden parantamiseksi. 1. Johdanto 2. Standardien välttämättömyys 2. 1 Taloudelliset ja sosiaaliset hyödyt 2. 2 Kansainvälinen kauppa 2. 3 Standardien taloudellinen vaikutus 3. Standardointia edeltävän tutkimuksen osuus Komission erityisohjelmista 3. 1 Tieto- j a viestintätekniikka 3. 2 Valmistus-ja materiaalitekniikka 3. 3 Standardointi, mittaus ja kokeet 3. 4 Maatalous ja kalastus 3. 5 Biotekniikka 3. 6 Ympäristö ja ilmasto 3. 6 YTK:n standardointia edeltävä tutkimustoiminta l. Yhteisön standardointia edeltävän tutkimuksen tehokkuuden parantaminen 4. 1 Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen neljännen puiteohjelman erityisohjelmien välinen koordinointi 4. 2 Erityisesti standardeihin liittyvä tutkimus 4. 3 Standardointia edeltävä tutkimus ja ympäristö 4. 4 Standardointia edeltävä tutkimus ja teollis- ja tekijänoikeudet 4. 5 Standardointia edeltävä tutkimus ja innovaatio 4. 6 Tulosten toimittaminen standardointijärjestöille 4. 7 Standardointia edeltävän tutkimuksen kansainvälinen ulottuvuus 4. 8 Standardointia, mittausta ja kokeita koskevan erityisohjelman kohdennetut ehdotuspyynnöt 4. 9 Viidennen tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman avainalueet 5. Päätelmät 1. JOHDANTO Samanarvoisina laaduntakaamisen välineinä12-* mittausten, kokeiden, johtamistekniikan ja laadunvarmistuksen kanssa standardeilla on strateginen sija kestävän kasvun, tuotteiden ja palvelujen^ kilpailukyvyn ja yhteentoimivuuden parantamisessa. Standardit toimivat siis siltana teknisten alojen sekä sääntelykehyksen ja talouselämän välillil Uusien standardien kehittäminen ja käyttöön ottaminen perustuvat alustaviin tutkimuksiin. Niiden toimiminen siltana olisi siis otettava huomioon tutkimushankkeiden valinnassa, suuntaamisessa ja sisällössä. Tällä siltana toimimisella on kaksi merkitystä: toisaalta standardointia edeltävä tutkimus^ edistää uusien standardien kehittämistä, toisaalta taas näiden avulla luodaan mahdollisuudet tutkimustulosten paremmalle levittämiselle. Molemmissa tapauksissa on välttämätöntä laatia erityisstrategia tulosten saattamiseksi siihen muotoon, että standardoija voi käyttää niitä. 2. STANDARDIEN VÄLTTÄMÄTTÖMYYS 2. 1 Taloudelliset ja sosiaaliset hyödyt Standardoinnista aiheutuvat edut ovat johtaneet standardien käyttöönottoon lukuisilla teollisuudenaloilla. Standardit ovat välttämättömiä hyvän toimintaympäristön ja hyvien talouselämälle. Ne ovat myös erinomaisia keinoja kuluttajien käytäntöjen suojelussa sekä kansalaisten terveyden, turvallisuuden ja ympäristön turvaamisessa. Niillä edistetään suurtuotannon etuja ja tuotteiden ja palvelujen yhteentoimivuuden varmistamista. takaajina Tuotteiden yleinen turvallisuus Kehysdirektiivi 92/59/ETY antaa eurooppalaisten standardien tehtäväksi määritellä kyseisiin tuotteisiin sovellettavat tekniset määräykset. Määräysten kehittäminen ja standardien käyttöönotto edellyttävät ennalta tutkimustyötä monilla aloilla: ergonomian, rakentamisen, koneenrakennuksen, toksikologian, biomekaniikan jne. Laatua pidetään nykyisin erinomaisen hyvänä strategisena välineenä. Näin ollen siitä on tullut yritysten kilpailukyvyn ja sen seurauksena myös niiden innovaatiokapasiteetin kannalta eräs tärkeimmistä tekijöistä. Laatua ja innovaatiota ei voi erottaa toisistaan. Laadulla taataan myös Euroopan kansalaisten terveyteen, turvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun liittyvien palvelujen kilpailukyky. Laadunkohottaminen Euroopan kilpailukyvyn parantamiseksi, SEC(96) 2000. Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn esikuva-analyysi (benchmarking), KOM(96) 463 lopullinen, 9. 10. 1996. Palvelut: tässä asiakirjassa termi kattaa kaikki tekniset palvelut: julkiset tai yksityiset palvelut lukuunottamatta pankkitoimintaan, vakuutuksiin, jakeluun ja koulutukseen liittyviä. Standardointia edeltävä tutkimus: Kaikki tutkimusta ja kehittämistä koskevat toimenpiteet, mukaan lukien esittelyhankkeet, joita tarvitaan standardin kehittämiseen ja sen käyttöönottoon. Vihreäkirja innovaatiosta, KOM(95) 688 lopullinen, 20. 12. 1995. Vaikka niiden laloudellisen vaikutuksen määrällinen arviointi on vaikeaa, on standardicn merkitys teollisuudelle ja palvelualalle kiistaton. Esimerkiksi • • standardoitua tekniikkaa käyttämällä teollisuudenalat säästävät aikaa ja kustannuksia, jotka voidaan sitten hyödyntää niiden oman tekniikan kehittämisessä; standardointi antaa usein mahdollisuuden valita lukuisista samanarvoisista ratkaisuista sopivin ja näin ollen helpottaa laitteiden suunnittelua ja tuotantoa; • kun markkinoilla myytävät standardien mukaisia, potentiaaliset ostajat voivat saada tarkat tiedot niiden teknisistä ominaisuuksista ja näin valita laatu ja hinta huomioon ottaen heille sopivin; ja komponentit ovat tuotteet • kun laitteet ja komponentit ovat standardien määrittelyjen mukaisia, yhteentoimivuus helpottuu. Näin kuluttajat voivat käyttää eri paikoista hankkimiaan laitteita yhdessä. Euroopan tasolla standardeja ovat pääasiassa kehittäneet CEN, CENELEC ja ETSI1 erilaisia lähestymistapoja käyttäen: • Ensiksikin teollisuuden aloitteesta kchitettyjen ja kaupankäyntiä laatimincn yhlenäislen markkinoiden kehittämiscksi ja puitteidcn luomiseksi. Valmistajat voivat käyttää yleisesti hyväksyttyjä standardeja suumiilcllessaan tuotteiden muotoilua, toimintaa, sisältöä, kestävyyttä ja muita ominaisuuksia. standardien suosivicn sääntöjen Järkevä energiankävtiö rakennuksissa Vuosien 1986 ja 1993 välisenä aikana 12 kansallista rakennusalan tutkimuslaitosta toteuttivat yhdessä JOULE-hankkeen (Muu kuin ydinenergia) kehittääkseen toisaalta rakennusalan innovatiivisten komponenttien testausta (esimerkiksi supereristetyi tai älykkäät ikkunat) ja toisaalta näiden komponenttien optisienja lämpöä koskevien ominalsuuksien luotettavaa ja nopeaa mittausta. Tutkimuslaitosten ryhmittymä teki koko ajan aktiivisesti yhteisiy&tä CEN:in 89. teknisen komitean kanssa rakennusten lämpbkäyttäytymistä ja siihen litityviä komponentteja koskevien standardien kehittämiseksL Nyt testausmenetelmät ovat käytÖssdjttniiMM JOULE GEIE Joint Opportunities for Unlimited Long-term Energies Groupement Europeen d'Intiret Economique - Euroopan taloudeilinen eturyhmä täytäntöönpanemiseksi2. Näiden Toisena komission luomat standardit, jotka on kehitetty uutta lähestymistapaa edustavicn direktiivien ominaisuuksia määrittelevien standardien1 avulla teollisuuslaitoksct voivat osoittaa, cttä niiden tuotteet ovat direktiiveissä säädettyjen perusvaatimusten mukaisia. Näistä standardeista useimpien kohdalla on ollut välttämätöntä suorittaa alustavia tai jälkikäteen tehtäviä tutkimuksia tuotteiden lähinnä Euroopan standardointijärjestö Euroopan telealan standardointilaitos päätöslauselma CEN CENELEC Euroopan sähkötekniikan standardointikomitea ETSI Neuvoston standardoinnissa", EYVL N:o C 136, 4. 6. 1985. Standardeja, joilla määritellään jonkin järjestelmän yleiset puitteet, kutsutaan tuotteiden ominaisuudet määritteleviksi standardeiksi, jotta ne erotettaisiin standardeista, joissa jokin tuotc tai menetelmä kuvataan yksityiskohtaisesti. Näiden standardicn joustavuudcn avulla tcollisuus voi tuottaa maailmanlaajuisesti kilpaiiukykyisiä tuottcita ja palvcluja suosicn sanialla innovointia jatkuvasti muuttuvilla aloilla ja säilyttäen käyttäjicn ja kuluUajien luottamukscn. yhdenmukaistamisessa lähestymistapa teknisessä "Uusi ja toteuttamisvaikeuksien ratkaisemiseksi. Tässä asiakirjassa annetaan lukuisia esimerkkejä edellä mainitusta toiminnasta. Efmiarvikepakkaukset Vuonna 1992 EY:ssä käytettiin 28 miljoonaa tonnia muovimateriaaleja elintarvikkeiden pakkauksissa, joiden oli oltava direktiivissä 89/109/EY säädetyn mukaisia eli: a) niistä ei saa siirtyä elintarvikkeisiin ainesosia, jotka aiheuttavat näiden pilaantumista b) ne eivät saa alheuttaa elintarvikkeen koostumuksen muuttumista ja c) ne eivät saa aiheuttaa elintarvikkeen aistinvaraisten ominaisuuksien pilaantumista. CEN valmistelee parhaillaan 33 epäpuhtauksien määrää ilmaisevan analyyttisen menetelmän standardointia. Nämä on kehitetty standardointia, mittausta ja kokeita koskevassa tutkimushankkeessa ja niiden tueksi valmistellaan sertifioitua viitemateriaalia. Kolmantena, ISO/EN 9000 ja EN 45000 -standardit, joilla määritellään laboratorioiden laaduntarkkailu- ja valtuutusjärjestelmistä. Näiden standardien avulla on voitu laatia tuotteiden jotka valtiol vastavuoroisesti tunnustavat. Samalla tavalla meneteltiin ISO 14001 -standardin kanssa, ja palveluiden ympäristövaikutusten jolla otetaan käyttöön arviointimenetelmä. ja palveluiden yhdenmukaisuuden arviointimenctclmät, toiminnan teollisen ISO 9000 -standardit julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1987, jonka jälkeen teollisuus on suurelta osin hyväksynyt ne ja melkein kaikki Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) jäsenvaltiot ottaneet ne käyttöön. Mobile Europe Ltd:n loppuvuonna 1995 tekemä selvitys osoittaa, että maailmassa on annettu yli 127 000 ISO 9000 -todistusta ja että niiden määrä kasvaa jatkuvasti. ISO 9000 -todistus on usein vaatimuksena tärkeitä julkisia hankintoja koskevien sopimusten saamisessa ja lukuisat suuret teollisuusyritykset ovat ottaneet käyttöön laatujärjestelmiä, joita sovelletaan niiden alihankkijoihin. Nykyään suuret yritykset eivät enää olc ainoita näiden järjestelmien käyttäjiä, vaan näihin lukeutuvat myös pk-yritykset, ja niiden käyttö on leviämässä palvelualallekin. Toinen selvitys, jonka on tehnyt Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva Manchester Business School vuonna 1995, osoitti, että ISO 9000- laatumerkinnän saaneiden yritystcn myyntiluvut ovat suuremmat kuin kansallinen keskiarvo ja että niillä on neljä kertaa suuremmat mahdollisuudet selvitä nykyisestä talouslamasta. • Viimeisenä huipputeknologian alojen kehittymiseen liittyvät standardit (tietoyhteiskunta (myös satelliitit1) tai biotekniikka). Teollisuuden ja palvelujen kilpailukyvyn osalta näillä standardeilla on tärkeä tehtävä, sillä niiden avulla eurooppalainen lähestymistapa voi saada etusijan muuaila maailmassa. Valmisteleva tietoyhteiskunnassa", KOM(97)9l lopullinen, 5. 3. 1997. "Kuroopan asiakirja unionin toiminUisuunnitdimi satclliiltilicloliikcnnc Matkaviestintii Vuonna 1993 tietoliikenteen laitteiden tuotannon arvo Euroopan yhteisossd oli 18 425 miljoonaa ecua - 16 prosenttia enemman kuin USA:ssaja 53 prosenttia enemmiin kuin Japanissa. Tamti on seurausta sellaisten merkittavien standardien kehittdmisestd kuin ISDN (Integrated Services DigiUU Network), GSM (Global System for Mobile Communications) ja DECT (Digital European Cordless Telecommunications), jotka kaikki ovat eurooppalaista alkupertili. RACE-ohjelmassa ja sen seuraajassa ACTS-ohjelmassa avustetaan tiillii hetkella maailmanlaajuisen matkaviestintdjarjestelmdn (VMTS) standardien kehittdmistii ja kayttobn ottamista. Ndihin kuuluvat seka kotitalouksille ettd yrityksille suunnatut tarjoamaan multimedia- palvelut, matkaviestintUpalveluita. yksittiiisilld pystytaan laitteilla joissa RACE ACTS Research in Advanced Communications in Europe Advanced Communications Technologies and Services 2. 2 Kansaioyalinen kawppa Euroopan sisamarkkinoiden toteuttaminen, Uruguayn kierroksen sopimusten ratifiointi ja Maailman kauppajarjeston (WTO) perustaminen nopeuttivat kauppaa hankaloittavien1 tullien ja teknisten esteiden poistamista, erityisesti menettelyohjeiden avulla. Seurauksena tasta yhteiso on asettanut itselleen kaksi perustavaa laatua olevaa tavoitetta: • vahentaa protektionistisia standardeja tai teknisia esteita yhteison ja sen ulkopuolisten markkinoiden valilla tai estaa niiden luominen; • edistaa sita, etta yhteison kauppakumppanit soveltavat sellaisia standardeja ja saannoksia, jotka sopivat yhteen eurooppalaisten kaytantqjen kanssa tai jopa perustuvat niihin. Naita yhteison huolenaiheita kasitellaan yha enemman keskusteluissa, joita kaydaan Amerikan ja Euroopan valisessa standardeja, sertifiointia ja saantelypolitiikkaa kasittelevassa neuvoa-antavassa komiteassa (TACS). OTE TACS:NKESAKUUSSA 1996IAAD1TVSTA KERTOMUKSESTA "Atlantin yli ulottuvien markkinoiden toteuttamiseksi on sovellettava monimuotoista strategiaa, johon keskinaisten sopimusten hyvaksymisen lisaksi sisaltyy kansainvdlisten standardien kaytto entistd useammin, sertijiointimenettelyistd ja kaksinkertaisista tarkastuksista ja kdyttaminen, toiminnallisten standardien kayttaminen asetuksissa ja direktiiveissa sekd yha enemman avoimuutta, osallistumista ja yhteistyota standardien kehittdmisessd. " Lyhyesti sanottuna periaatteena olisi oltava "yksi ainoa, kaikkien hyvaksymd tarkastus". standardien kehittaminen luopuminen, yhteisten teollisten YhteisOn ulkoinen kauppapolitiikka standardien ja vaatimustenmukaisuuden arvioinnin alalla, KOM (96) 564 lopullinen. Kansainvälisten standardien avulla suurtuotannon cduista civät nauti ainoastaan monikansallisct yritykset vaan myös vientialalla toimivat tai vienliin tarkoitcttuihin tuotteisiin osia toimittavat pk-yritykset. Tiivistäen markkinoiden kehittämistä niillä talousalueilla, joissa niitä sovelletaan. sanottuna standardit vähentävät kaupankäynnin esteitä ja edistävät 2. 3 Standardien taioudeilinen vaikutus Ensimmäinen kuvio osoittaa, miten tärkeinä eurooppalaiset järjestöt pitävät kansainvälisiä standardeja1. Tämä näkyy niiden johtamien ISO-sihteeristöjen määrässä. Kolme muuta kuviota osoittavat, miten kolme eurooppalaista standardointijärjestöä ovat edistyneet teollisuuden tarpeiden täyttämisessä standardien avulla. Kansainv[alisten sihteeristot alueittain (loppuvuosi 1994) teknisten ryhmien Japani 00/ i Mu ut 70/ _ 3% m^ ^ ^ ^\ V \ \ W |T r VV y-':^\J -Pohjois- J Amcrika 26% liurooppa 04 Vo C EN - Standardien vuosituotanto ™J 700 w 600 500 400 300 200 100 0 C E N E L EC - Standardien vuosituotanto ETSI- Standardien vuosituotanto Standardien käyttöönoton taloudellisista vaikutuksista on useita esimerkkejä, mm. kadut vallanneet matkapuhelimet (katso laatikko cdelliseliä sivulla). Telematiikkaan liittyen voidaan mainita autojen ohjausjärjestelmän menestyminen Japanissa. Järjestelmä asennettiin 400 000 autoon heti, kun saatiin näyttöjä koskevat standardit. ISO:n sihteeristö on ollanut tehtäväksecn tietyillä lckniikan aloilla tchdyn standardointityön merkittävyyttä koskcvan tutkimuksen2, jossa lähtökohtana on PERINORM-tictopankki (jonka ovat tuottaneet AFNOR, DIN ja BSI). Tässä tutkimuksessa verrataan vuosien 1965 ja 1994 välisenä aikana jollakin tietyllä talouden alalla tuotettuja standardeja sekä tuonnin ja viennin määrää Yhdysvaltain dollareina. Seuraavat esimerkit tuloksista viittaavat siihen, että pyrkimys standardien laatimiseen on vähäistä joillakin aloilla, erityisesti rakennusalalla. Sen sijaan esimerkiksi terveydenhuollon/lääketieteen alalla, jolla oikeastaan ei oleteta olevan 1 Euroopan standardoinnin edistymiseen liittyvä kertomus, SEC(95) 2104. 2 R. Weissinger: ISO standards and international markets; a preliminary analysis of their correlative development. Toukokuu 1995, ISO Geneve. huomattavaa standardointitoimintaa, pyrkimys standardointiin on kaupankäynnin kasvun kanssa samassa suhteessa tai sitä suurempi. Rakennusala Tervcydenhuolto 3000 r 2500 } - - 2000 '• 1500. 1000. 500 r - o i - r » J l " C- lO o> / y E S «* Q. OT x 3 aS s vt a E D. JJ) x 3 U N Sf « HT ?s 3 «o 350 d E d« x 3 •g iS 200 300 250 c Ä 3 150 100 50 ISO - EXPCRT/lfYPCRr a E ~ «• d« X 3 Ui a "EÄ « :5T x> s e ** 3 s? y/ O* 0\ O o> Koneet Euroopan tasolla CEN:in, CENELEC:in ja ETSI. n 25 000 standardia (jo hyväksyttyjä tai valmisteilla, mikä tarkoittaa 5 uutta standardia työpäivää kohti) ovat kiistaton talouden yhdenmukaistamis- ja yhdentämistekijä. Ottaen huomioon Euroopan standardointijärjestöjen ISO:n kanssa tekemät sopimukset tämä pyrkimys heijastuu myös maailmanlaajuisesti tehtävään yhdenmukaistamiseen. Kaksi viimeistä kuviota osoittavat, kuinka suuri osuus CEN:in ja CENELEC. in standardeista on hyväksytty ISO:ssa. CEN CENELEC Päätelmänä voi sanoa, että eurooppalainen strategia, jossa taistellaan protektionistisia standardeja vastaan ja edistetään kansainvälisten sääntöjen ja standardien käyttöönottoa, varmistaa Euroopan teollisuudelle esteettömän pääsyn maailmanmarkkinoille. Uusien ja sopivien standardien tuotantoa varten tarvitaan etukäteen tehtävää kehittelyä ja tutkimusta, jota yhteisön on tuettava. 3. STANDARDOINTIA EDELTÄVÄN TUTKIMUKSEN OSUUS KOMISSION ERITYISOHJELMISTA Eräs näiden erityisohjelmien päätavoitteista on Euroopan tieteellisen teknologisen perustan vahvistaminen Euroopan unionin perustamissopimuksen mukaisesti. (1994-1998) tutkimusta Neljännen avaintoimintakokonaisuuksiin kuuluu erityisohjelmissa mainitaan standardointia edeltävä tutkimus. Suuria ohjelmakohtaisia eroja on siinä, miten tällaista tutkimusta sovelletaan ja miten tärkeänä sitä lopulta pidetään. 15 erityisohjelmaa. Kaikissa puiteohjelman kehittämistä teollisuuden koskevan ja ja 3. 1 Tieto- ja viestintätekniikka strategiaan Standardointia edeltävä täydellisen yhteentoimivuuden varmistamiseksi. Euroopan tuotteiden standardointijärjestöjen (CEN, CENELEC, ETSI) kanssa tapahtuvaa tictojen vaihtamisla ja konsultointia varten on otettu käyttöön mekanismi. tutkimus kuuluu kiinteästi tämän erityisohjelman ja palvelujen TIETO- JA VIESTINTÄTEKNIIKKA Edistynyt tietoliikenne lääketieteen alalla (Advanced Informatks in Medicine, AIM) AIMissa on valmistettu työohjelma ja aloitettu laajaa, patenttien käyttöön ottamista, suojaamista ja vaihtamista koskevien teknisten erittelyjen kehittäminen perustamalla teknisiä komiteoita ja työryhmiä yhdessä CEN:inja EWOS:in kanssa. Vammaisia ja vanhuksia koskeva teknologiahanke (Technology initiative for the Disabled and the Elderly, TIDE) TIDE-ohjelman kehittämistä edeltäviä tutkimuksia on aloitettu. Nämä ovat johtaneet toimeksiantojen tekemiseen ETSIdle, CEN:illeja CENELEOille sekä yhteiseen toimintaan COST:issa. Edistynyt liikennetelematiikka (Advanced Transport Telematics, ATT/DRIVEII) Kymmenen työryhmää onperustettu etsimään ohjelmaan liittyviä aiheita. Nämä työryhmät ovat valmistelleet CEN:inja CENELEC:in teknisten komiteoiden tarvitsemia asiakirjoja. ESPRIT tieteellisesti vastuussa olevia kehotetaan Ohjelmasta hankkeiden ja standardien väliset yhteydet, jotta kehittämistä voitaisiin parantaa. Tätä koskevat tutkimukset kulkevat nimellä "liitännäistoimenpiteet". Standardointijärjestöille voidaan näin määritellä uusia tutkimusta koskevia prioriteetteja toiminnanmuutoksia tai antaa jäsenvaltioiden edustajien muodostamien teknisten koordinointiryhmien kautta uusia standardointia koskevia toimeksiantoja. STEP:issä (Standard for the Exchange and Representation of Product Model Data) ja CNMAcssa (Communications Network for Manufacturing Applications) tätä toimintaa sovelletaan tutkimukseen sekä esittelyhankkeisiin. löytämään mahdolliset käynnistettyjen tulosten hyödyntämistä ja uuden tekniikan ja 3. 2 Valmistus- ja materiaalitekniikka edeltäviä BRITE-EURAM III -erityisohjelma koskee teollisuuden ja tekniikan aloja laajalti. Siinä ei rahoiteta erityisesti juuri standardointia edeltäviä hankkeita, mutta hankkeiden valinnassa levittäminen) sisältyy käytettäviin arviointikriteereihin suorittamassa standardointia tieteellisessä arvioinnissa pyritään tarkastelemaan käynnissä olevan työn mahdollisia vaikutuksia joko uusien standardien luomiseen tai jo olemassa olevien käyttämiseen ja kehittämiseen. Rahoitetuista hankkeista kaiken kaikkiaan 26 prosentista on paljon tai erittäin paljon hyötyä teollisuuden tarvitsemille standardeille. Näistä neljäsosaa voidaan kutsua erityisohjelman "menestystarinoiksi". ja tutkimusvaiheessa (tulosten hyödyntäminen näkökohtia. Komission rBRITE-EURAM III: llma-alusten tekninen tarkastus Euroopan lentokalustoon kuuluvien lcntokoneiden runkojen huoltamisesta aiheutuvat kustaimukset ylittivät 15 000 miljoonaa ecua vuonna 1992. Vuonna 2000 tämä luku on luultavimmin jo yli 24 000 miljoonaa ecua. Hiljattain BRITE-ohjelmassa kehitetyillä, standardoiduilla tarkastusmenetelmillä (jotka koskevat sekii suuria että pieniä lentokoneita), minimoidaan ihmisten tekemät virheet ja maksimoidaan luotettavuus. Niiden avulla voidaan myös voimavaroja käyttää tehokkaammin ja näin ollen lentokaluston käyttö on kannattavampaa. Kun tarkastus onyksi lentokoneiden huoltokustannusten suurimmista eristä, voitaisiin olettaa, että standardoitu, kilpailukykyisempi tarkastusjärjestelmä saisi lentoyhtiöt hankkimaan vain eurooppalaisia koneita. BRITE-EURAM II: Autojen istuinten valmistus Alkuperäisenä tavoitteena hankkeessa oli vähentää istuinten suunnitteluun ja kehittämiseen kuluvaa aikaa käyttämällä rinnakkaista teknologiaa. Nykyiset istuinten mukavuutta ja turvallisuutta koskevat standardit perustuvat tämän työn aikana laadittuihin istuinten teknisiin erittelyihin. Uusi menetelmä on niin onnistunut, että sitä hyödyntävät Lcar Corporationissa jo useat autonvalmistajat. 3. 3 Standardointi. mittaus ja kokeet tukevia komission välineitä. Ohjelma laadunedistämispolitiikkaa Standardointia, mittausta ja kokeita koskeva erityisohjelma on ainoa, jossa tavoitteena on kehittää on poikkitieteellinen ja sitä käytetään aktiivisesti kaikkeen fysiikkaa, kemiaa ja biologiaa koskevaan toimintaan, jota varten on kehitettävä mittaus- tai koemenetelmiä. Siinä suositaan standardointia edeltävää tutkimustoimintaa ja se onkin edesauttanut sisämarkkinoiden standardien parantamista eri aloilla. moitteettoman (metallien murtolujuus), Esimerkkeinä voidaan mainita valmistettujen tuotteiden luonnehtiminen (ikkunoiden äänieristys) tai palvelujen laadun tarkastaminen). Tässä ohjelmassa parantaminen vastataan ja tuotannosta. Lukuisten sertifioitujen viitemaleriaalien (CRM) kehittämisen tavoitteena on varmistaa standardien ja direktiivien käyttöönolto (ks. ruudukot). (uimavcden mikrobiologisen lisäksi sertifioituja viitemaleriaaleja tärkeiden raaka-aineiden toiminnan kannalta (CKM) koskevasta lutkimuksesta valvonta laadun 10 Standardointi. mittausja kokeet: sertifloidut viitemateriaalit (CRM) ja kokeiia koskevassa erityisohjelmassa on kehitetty yhteistyössä yhteisen lilhes 400 CRM:ää ympärlstön, työympäristön hygienian, etintarvikkeiden, Standardointia, mittausta tutkimuskeskuksen YTK:n kanssa mikrobiologian, biolääketieteen, materiaalien ominuisuuksien ym. aloilla. Tällä hetkellä valmisteilla on 90 muuta CRM. ää. YTK-IRMM myy/jakaa sekä näitä CRMHä että YTK:n ydinteknologian alalla tuottamia, sillä ne ovat tärkeitä tekijöitä: • • • yhteisön terveydenhoitoaja ympäristönsuojelua koskevan lainsäädännbn toteuttamisessa; • laboratorioiden mittausten vertailtavuuden varmistamisessa; lukuisten standardien soveltamisessa; tulosten vastavuoroisessa tunnustamisessa sekä laboratorioiden laadunvarmistusta ja valtuutusta koskevien järjestelmien käyttöön ottamisessa. Standardointi. mittausja kokeet: uimaveden laatu EY:n uimavesiä koskevassa direktiivissä pidetuun veden mikrobiologista laatua tärkeimpänä parametrina kaikkien Euroopan uima-paikkojen laadun määrittelemisessä. Standardointia, mittausta ja kokeita koskevassa erityisohjelmassa vuonna 1992 aloitetun hankkeen avulla on kehitetty veden mikrobiologisen laadun mittausta ja laadittu yhteistyössä PO XI:n kanssa suositukset mittausten vertailukelpoisuuden parantamiseksi. Hankkeen tuloksia käytetään veden mikrobiologisen laadun mittausmenetelmien toimintaa koskevan eurooppalaisen standardin laatimiseksi. Standardointi. mittausja kokeet: pehmustettujen istuinten palonkestävyys Kotien pehmustettujen istuinten, kuten sohvien, syttyminen palamaan on erittäin vaarallista ja aiheuttaa lukuisia kuolemantapauksia joka vuosi. PO lll:n (Teollisuus) kehotuksesia aloitettiin vuonna 1993 standardointia, mittausta ja kokeita koskevassa erityisohjelmassa hanke, jossa kehitetään menetelmiä, joilla mitataan pehmustettujen istuinten käyttäytymistä tulipalossa. Loppuvuodesta 1995 päätiikseen saalu hanke onnistui ja PO III arvioi, että saadut tulokset hyödyttävät pehmustettujen istuinten puUmkestiivyyttii miUaavien eurooppalaisten standardien kehittämistä ju ntiin ollen Euroopan kuluttajien turvullisuuden parantamista. Standardointia, mittausta ja kokeita koskevan erityisohjelman vuotuisissa ehdotuspyynnöissä hyväksytään standardointia edeltävää tutkimusta koskevia ehdotuksia. Tässä neljännen puiteohjelman erityisohjelmassa on kehitetty myös kohdennettujen ehdotuspyyntöjen järjestelmä, jolla voidaan täyttää Euroopan säännösten ja direktiivien täytäntöönpanemisesta ja standardien kehittämisestä aiheutuvat, tutkimusta ja kehittämistä koskevat tarpeet. Standardointia tukevien aiheiden valinta tehdään yhteistyössä standardointijärjestöjen (CEN, teknisten tätä CENELEC ja ETSI) kanssa. CEN on ja komiteoidensa kuulemiseksi järjestelmän (CEN-STAR), jonka avulla laatia teknologista kehittämistä koskevat aiheet voidaan inventoida ja niistä voidaan prioriteettiluettelo. tarkoitusta varten kehittänyt tutkimusta 11 CEN-STAR CEN/BT WG 70 Standardointi ja tutkimus (STAR) luotiin vuonna 1992. Sen avulla on tarkoituksena: • valmistella ohjeita, joilla pyritään tehokkaammin sitomaan yhteen tutkimus ja kehittäminen sekä eurooppalainen standardointi - lopullisena tavoitteena on standardointimenettelyn nopeuttaminen ja laadun parantaminen. • edistää niiiden ohjeiden käyttöä osaUistumallu tutkimusta ja kehittämistä koskevien ohjelmien ennakkokonsultointiin jäseniä ovat CEN. in alakohtaisten komiteoiden CEN-STAR-komitean ja ohjelmointikomiteoiden puheenjohtajat, EFTA:n> EUREKA. n ja EUROLABtin sihteeristöt ja komission edustajat (PO III ja XII sekä YTK) sekä muut tahoU joita standardointi koskee. Kohdistettu ehdotuspyyntö: joitakin CENinja komission pääosastojen aihe- ehdotuksia 27. 11. 1997 tehtyyn kohdistettuun ehdotuspyyntöön: Desinfiointiaineiden vaikutus orgaanisiin aineisiin juomavedessä, Lapsille tarkoitettujen tuotteiden, erityisesti lelujen, puremisen kestävyyttä mittaava testi, Rautatiekiskojen väsymismurtumien laajentumiselle määritellyt luokitteluvaatimukset: testiolosuhteiden optimointU Eksoottisten karanteenissa olevien elibiden Euroopan unionin kasvien terveydelle aiheuttamien riskien arviointi: analyysimenetelmät. 3. 4 MaataJous ja kalastus Maataloutta ja kalastusta koskevaan erityisohjelmaan kuuluu jonkin vcrran slandardoinlia edeltävää toimintaa. Tämä koskee erityisesti elintarvikealaa, maalaloustuoUeiden muiila käyttöä kuin elintarvikekäyttöä ja hyväksyttävän elintarvikkeiden epäpuhtauksicn tason määrittelyä. Analyyttisia menetelmiä koskevien standardien määrän kasvu osoittaa selkeästi, että sellaisia tarvitaan. Sitä voidaan myös pitää merkkinä edistymisestä. Näyttää kuitenkin siltä, että vaihtoehtoiset ratkaisut, kuten toimintavaatimuksien määrittäminen viitemenetelmien sijaan, ovat tarpeen. ÄIR: Biodiesel - uusiutuva riskitön vaihtoehtoinen polttoaine Biodiesel koostuu kasviöljyistä ja niiden johdannaisista, jotka on uutettu muista maatalouden tuotteista kuin eliniarvikkeista. Sitä voidaan puhtaampana, uusiutuvana energiamuotona käyttää sellaisenaan tai sekoitettuna tavalliseen dieseliin. Vaikka vuonna 1994 tuoteltiin vain 65 000 tonnia biodieseliii, AIR-esiltelyohjelmassa pyritään laatimaan perusta tulevien markkinoiden tutkimiselle. Täsxä tilanteessu ohjelmassa pyritään mm. : määrittelemään tulevien eurooppalaisten suorittamaan standardien poUtoainesekoituksia koskevat ja määrittelemään kenttäkokeita ___________ eurooppalainen strategia suuria tuotantolaitoksia varten. fysikaaliskemialliset parametrit; vaikutusla ympäristöön erilaisilla autoilla; tulkimaan 12 3. 5 Biotekniikka Biotekniikan erityisohjelmassa käsitellään yhtenä alana muun muassa standardointia edeltävää tutkimusta bioturvallisuuden alalla biotekniikan sääntelyn tukemiseksi Euroopan pääosastot). teollisuuden, maatalouden tasolla Biotekniikkaa koskevaa sääntelyä pidetään cnnalta varautumiscn pcriaatteen nojalla yleisesti eräänä tärkeimmistä tekijöistä Euroopan biotekniikan teollisuuden kilpailukyvyn kannalta. ja ympäristön (toimintaa johtavat Biotekniikka: Standardointia edeltävään tutkimukseen kuuluu myös uusien farmakologis-toksisten in vitro - menetelmien kehittäminen, joiden avulla vältetään eläinkokeet. Tätä tutkimusta kehitetään yhteistyössä YTK:n Isprassa sijaitsevien Euroopan uusien menetelmien validointikeskusten kanssa (ECVAM, Eurooppalaisten vaihtoehtoisten menetelmien validointikeskus) ja in vitro testausryhmässä (IVTIP),johon osallistuu noin 20 toksikologian alan yritystä. 3. 6 Ympäristö ja ilmasto Erityisohjelman Ympäristön ja ilmaston alan erityisohjelman tavoitteena on edistää ympäristöä kunnioittavien tuotteiden, teknologioiden ja palvelujen kehittämistä sekä ympäristöllisten laatuperusteiden määrittämistä. viidennen ympäristötoimintaohjelman Kohli kestäväu kehityslä henkeä, mutta toisaalta se kuuluu laajempaan kokonaisuuleen ja osallistuu joihinkin OECD:n toimiin (kemiallisten tuotteiden testaus). Erityisohjelmaan kuuluu hyvin erilaisia toiminnan aloja, mm. vedcn ja ilman suojelu ja niiden riskinhallinnan kehittäminen. Ympäristö-ja ilmasto-ohjelman standardointia edeltävää tutkimusta koordinoidaan YTK:n ja standardien, mittauksen jatestauksen erityisohjelman toiminnan kanssa. laadun parantamincn sekä teollisen tutkimusloiminta komission toiminnan noudattaa i 1 ' I 1 Vaarallisten jätteiden polttaminen i ] Vaarallisten jätteiden polttamisesta annetussa Euroopan yhteisön direktiivissä J i 94/67/EY asetetuan enimmäispäästörajoituksia useille vaarallisille aineille ja i [ muun muassa säädetään, että jäsenvaltioiden on valvottava polttolaitosten \ i dioksiinipäästöjen määrää. Kolmessa CENin laatimassa standardissa i ! määritetään dioksiinien näyttcenotto- ja mittausmenetelmät, ja parhaillaan , 1 valmistetaan yhdeksän sertifioidun vertailumateriaalin sarjaa yhteistyössä ' i standardien, mittauksen ja testauksen erityisohjelman kanssa. i i t Ympäristö ja ilmasto: ilmanlaatu i i i Rikkidioksidin ja typen oksidien raja-arvoja ja ilman hiukkaspitoisuutta i ! koskevien APIIEA- ja PEACE-hankkeiden tulokset viittaavat siihen, että \ i näiden kaupunki-ilmassa esiintyvien ilmansaasteiden pitoisuudella on yhteys ' J hengityselinten sairauksiin ja sydän- ja verisuonitauteihin. Tällä tavalla | 1 määritettyjä ja Maailman j i terveysjärjestön asettamien arvojen tarkistamiseen (direktiivit 80/779/ETY, \ \ I 8S/203/ETY). raja-arvoja voidaan käyttää komission i i i i i \ 13 3. 7 YTK;n standardointia edeltävä tutkimustoiminta Komissio hoitaa välittömästi tutkimusta ja kehittämistä koskevaa toimintaa yhteisen tutkimuskeskuksensa avulla. Tämä osallistuu standardointia edeltävään tutkimustoimintaan useilla tutkimusaloilla, joita ovat kehittyneet materiaalit (valmistus- ja matcriaalitekniikka - erityisohjelman yhteydessä), rakenteiden lujuus ja ympäristö. YTK on aloittanut keskustclut CEN-STAR:in kanssa parantaakseen tutkimustensa tulosten hyödyntämistä standardoinnin avulla. YTK; seisminen kesfäyyys Maanjäristyksen tuloksena tapahtuva rakennusten, siltojen ja muiden rakenteiden sortuminen johtaa taloudellisiin ja ihmishenkien menetyksiin. YTK:n koelaboratorio ELSA osallistuu 18 muun eurooppalaisen laboratorion kanssa tutkijoiden liikkuvuutta ja kouluttamista koskevassa ohjelmassa rakennuksia (pienoismalleja tai oikean kokoisia malleja) tai muita rakenteita koskeviin kokeisiin. Tavoitteena on kehittää ja validoida eurokoodeja (rakennus-tarvikkeita koskeva direktiivi) koskevat parannukset. Tämä laitos on ainoa taatuaan Euroopassa. 4. YHTEISON STANDARDOINTIA EDELTAVÄN TUTKIMUKSEN TEHOKKUUDEN PARANTAMINEN 4. 1 Tutkimuksen ja teknologisen kehittämisten neljännen puiteohjelman erityisohjelmien välinen koQrdjnQtPti ja kehittämistä koskevan neljännen puiteohjelman erityisohjelmien Tutkimusta ja standardointijärjestöjen välistä koordinointia ei ole olemassa. Jos halutaan ottaa huomioon eurooppalaisten tuotteiden ja palvelujen laadun kehittämisestä aiheutuvat, standardointia koskevat tarpeet, olisi kaikkien erityisohjelmien ja YTK:n osalta kehitettävä niiden, standardointijärjestöjen ja standardien käyttäjien välistä tiedonvaihtoa. Näin voitaisiin varmistua siitä, että tutkimushankkeissa standardointikysymykset otetaan yhdenmukaisesti ja tehokkaasti huomioon. SVOSITVS Olisi otettava käyttöön mekanismi, jonka avulla parannetaan tutkimus- ja innovaatio- erityisohjelmien, YTK:n ja standardoinnissa mukana olevien taloudellisten toimijoiden välistä tiedonvaihtoa ja yhteensovittamista. 4. 2 Erityisesti standardeihin liittyvä tutkimus On paljon standardointia edeltäviä Euroopan laajuisia tutkimushankkeita, joita ei koskaan ehdoteta suoritettaviksi tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman erityisohjelmissa. Syynä on se, että niiden osapuolet eivät tiedä näiden hankkeiden olevan valintakelpoisia, koska heillä ei ole ohjelmista riittävää tietoa. Vain standardointia, mittausta ja kokeita koskeva erityisohjelma on aktiivinen standardointia edeltävässä tutkimuksessa. Sillä taas ei täytetä kaikkia tarpeita, koska toiminta rajoittuu mittaukseen ja kokeisiin. Tilanne pahence vieiä, jos yhteisön tutkimuksessa ei selkeästi sitouduta sellaisen laatupolitiikan tukemiseen, jonka välttämätön väline standardien on oltava. Eri erityisohjelmissa olisi siis korostettava standardointia edeltäväksi tutkimukseksi hyväksyttäviä aloja. 14 SUOSITUKSIA Olisi saatava sellaiset erityisohjelmiin osallistujat, joiden aktiivisuus standardoinnissa on vähäistä tarjoamista standardien mahdollisuuksista. tulosten hyödyntämisen tai olematonta, tietoisiksi Ehdotusten tekijät olisi saatava alustavassa arviointivaiheessa standardiulottuvuus (erityisesti hankkeissa) on tulosten hyödyntämisessä tietoisiksi siitä, miten tärkeä liittyvissä laatutavoitteisiin Jäsenvaltioita olisi kehotettava korostamaan standardoinnin kanssa tekemisissä olevien talouselämän ja tietoisuuden lisäämisessä standardien osuutta tulosten hyödyntämisessä ja toimijoihin, myös pk-yrityksiin, keskittämässään tiedottamisessa levittämisessä. 4. 3 Standardointia edeltävä tutkimus ja vmpäristö tavoitleiden Viidennen ympäristötoimintaohjelman Kohti kestävää kehitystä asettamien mukaan on välttämätöntä edistää standardointia cdeltävää tutkimusta ympäristönsuojelun alalla. Tämä koskee etenkin teollisuus- ja materiaaliteknologiaa koskevia tutkimushankkeita. Ympäristökysymykset koskevat samalla sekä hankkeiden tieteellisiä ja teknisiä näkökohtia että niiden sosiaalis-taloudellisia vaikutuksia. SUOSITUS Tehdä erityisohjelmien tutkimushankkeissa tulosten osallistujat ja toimijat ympäristöulottuvuus. tietoisiksi tarpeesta ottaa huomioon 4. 4 Standardointia edeltävä tutkimus ja tcollis- ja tckijänoikeudet teollis- ja Tuotaessa standardointi mukaan tutkimusen ja kehittämisen erityisohjelmiin on erityisesti ymmärrettävä ja hyväksyttävä se, että standardointia edeltävää tutkimusta ei voida pilää esteenä tekijänoikeuksen suojallc. Tutkijoidcn ja standardoijien varhaisessa vaiheessa käymien keskustclujen ja yhteistyön avulla voidaan ratkaista mahdolliset teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat ongelmat. Sopimusneuvotteluissa ja sopimuksissa on tärkeää määritellä yksityiskohtaisesti se, miten tutkimus vaikuttaa tulosten omistamiseen ja niiden levittämiseen. Tuotteiden ominaisuudet määrittelevien standardien ja uusien teknologian yhteentoimivuutta määrittelevien standardien osalta joudutaan harvoin ristiriitatilanteisiin. CEN/CENELEC on julkaissut vuonna 1992 muistion tutkimuksen ja standardoinnin välisestä suhteesta tällä alueella (Muistio N:o 8, CEN/CENELEC, 1992/03). Sen tärkein päätelmä on, että standardien alat ja tavoitteet huomioiden ristiriitamahdollisuudet ovat vähäiset. On myös kehitetty tekijänoikeudet turvaava menettely. SUOSITUKSET Parannetaan tutkijoiden ja standardoijien välistä tiedonvaihtoa ja näin helpotetaan ja tekijänoikeuksien suojaa siinii vaiheessa, kun tutkimustiedot siirretään teollis- standardoijille1. Ensimmäinen Euroopan innovaatiota koskeva toimintasuunnitelma, KOM (96) 589, 20. 11. 1996. 15 4. 5 Standardointia edeltävä tutkimus ja innovaatioi Sellaisen ympäristön luomiseksi, joka suosii innovaatiota eikä jarruta sitä, tarvitaan tuotteiden ominaisuudet määritteleviä standardeja ja vapaaehtoisia sopimuksia, parempaa yhteensopivuutta standardien laatimisessa ja tieteellisessä ja tekniscssä kehittämisessä sckä standardien laatijien ja käyttäjien, erityiscsti pk-yritysten, lietoisuuden lisäämistä. SUQSITVS Jäsenvaltioita kehotetaan rohkaisemaan valmistajia ja alihankkijoita vapaaehtoisten standardien, erityisesti tuotteiden ominaisuudet määrittelevien standardien, soveltamiseen aina kun mahdollista. 4. 6 Tulosten toimittaminen standardointijärjestöille riippuu toisaalta standardoinnin ja niiden lähtien. avulla. Hyödyntäminen Yhteisön tutkimushankkeiden (YTK:n suora tai välillinen toiminta) tulosten hyödyntäminen tulosten on mahdollista toimittamisesta niille, joita standardointi koskee (standardoijat ja käyttäjät), ja toisaalta tutkimuksen vaiheittaisesta valmistelusta standardia edeltävien tavoitteiden avulla. Tulosten esittämisen jo hankkeen koskevassa suunnitteluvaiheesta erityisohjelmassa saadut kokemukset osoittavat, että tutkijat vaivautuvat harvoin esittelemään tuloksien sisältöä tai muotoa, hakemaan CEN:in, CENELEC:in tai ETSI:n asiasta vastaavan komitean, ottamaan tämän mukaan tutkimuksen tulosten määrittelyyn ja hyödyntämiseen jne. jo heti ehdotusvaiheessa Näiden puutteiden poistamiseksi on ehdotusten (arviointiperuste) pyydetty sisällyttämään ehdotuspyyntöön kaikki tarpeelliset tiedot ja menettelyt, joita he käyttävät. Lisäksi sopimuksiin on lisätty lauseke takaamaan tutkijoiden ja standardoijien välinen tiedonvaihto. toimittamistavan on oltava selvillä Standardointia, mittausta tekijöitä kokeita ja SUQSITVKSET Varmistetaan, että standardoijien tarpeet otetaan huomioon hankkeita arvioitaessa. Varmistetaan, että määräykset, jotka koskevat tulosten siirtämistä standardoijille, ovat selvät tutkimustaja teknistä kehittämistä koskevien hankkeiden sopimusvaiheessa. Varmistetaan, että selkeästi standardointiin liittyvää toimintaa suoritetaan hankkeiden toteutusvaiheessa yhtä aikaa tutkimustoiminnan kanssa. YTK:n on standardointijärjestöille. varmistettava sen omien tutkimusten tulosten siirtäminen 4. 7 Standardointia edeltävän tutkimuksen kansainvälinen ulottuvuus Standardointi toimii tuotteiden ja palvelujen laadun parantamisen välincenä. Se ei toimi enää ainoastaan yhteisön tasolla vaan, kuten aiemmin mainittiin, maailmankaupan tasolla. Tämä on erityisen selkeää uusien ja jakelua koskevan tekniikan kohdalla. Tällaisessa tapauksessa on standardointia koskevan tutkimus-ympäristön oltava yhteisön rajat ylittävä. On siis toimittava yhteistyössä kolmansien maiden kanssa, jotta varmistutaan siitä, että myös ne hyväksyvät tutkimuksen tuloksena syntyneet standardit. Tällä tavalla standardoinnissa Ensimmäinen Euroopan innovaatiota koskeva toimintasuunnitelma, KOM (96) 589,20. 11. 1996. 16 voitaisiin maailman tasolla suosia eurooppalaista lähestymistapaa ja näin ottaa huomioon sopimuskumppanien taloudelliset ja sosiokulttuuriset tarpeet. SUQSOTJS Tutkitaan yhdessä talouselämän toimijoiden (IRDAC, CEN, CENELEC, ETSIjne. ) kanssa mahdollisuutta ottaa standardointia edeltävää tutkimusta koskeviin hankkeisiin mukaan muitakin kuin eurooppalaisia yhteistyökumppaneita ja näin varmistaa standardien soveltaminen ja hyväksyminen sekä tulosten siirtäminen kansainvälisellä tasolla. 4. 8 Standardointia. mittausta ja kokeita koskevan erityisohjelman kohdennetut ehdQtuspyynnQt tutkijoita suunnittelemaan Standardointia koskevan tutkimuksen suorittajista ja edistäjistä luntuu usein siltä, että työ ei ole palkitsevaa. Lisäksi komission tavanomaisten ehdotuspyyntömekanismien kautta on harvoin onnistuttu saamaan läpi standardointia koskevia ehdotuksia, mikä ei ole omiaan tällaisia hankkcita. Sen sijaan standardointia, innostamaan mittausta ja kokeita koskevan erityisohjelman kokeiluhanke vaslaa standardointia edeltävän tutkimuksen tarpeisiin. Tällaisen järjestelmän kehittämiseksi standardointijärjcstöt ovat ottaneet käyttöön aiheiden valintaa ja niiden ensisijaisuutta koskevan valintamenetelmän, jonka avulla voidaan taata tasapuolisuus ja avoimuus. Aiheiden valintamenetelmä ja valintaperusteet poikkeavat eri järjestöissä ja toimintasääntöjen vuoksi. Komissio järjestää tutkimusaiheille ja niiden mukana lähetetyille teknisille asiakirjoille riippumattoman arvioinnin. Tämän järjestelmän avulla voitaisiin lisäksi ottaa huomioon myös käsiteltävien kysymysten aiheiden omaleimaisuuden "kiireysjärjestys" ja lyhentää aikaa, joka kuluu tutkimushankkeen valinnan ja tutkimuksen alkamisajankohdan välillä. Standardeja, mittausta ja kokeita koskevassa täysin poikkitieteellisessä erityisohjelmassa voitaisiin avustaa muita tutkimusohjelmia ja varmistaa standardointia edeltävää tutkimusta koskevan toiminnan koordinointi. toisistaan niiden erilaisen rakenteen SIJOSITIJKSET Yksilöidään tutkimusta ja kehittämistä koskevassa neljännessä puiteohjelmassa havaitut erityisohjelmia ja YTK. ta koskevat tarpeet standardointia edeltävän tutkimuksen osalta niin, että osoitetaan ongelmien kiireellisyys. Mukautetaan kohdennettujen ehdotuspyyntöjen aiheiden ja hankkeiden valintamenete/miä erityisesti kiireellisissä tapauksissa. 4. 9 Viidennen tutkimusta ja kehittämistä koskevan puiteohjelman avainalueet1 Standardointia edeltävälle tutkimukselle antaa selkeästi lisäarvoa standardoinnin strateginen tasolla. Viidennen puiteohjelman aihealuekohtaisessa ohjelmassa merkitys Euroopan kehitetyn standardointia edeltävää tutkimusta koskevan hankkeen tulokset saattaisivat kiinnostaa muissa hankkeissa tai ohjelmissa osallisina olevia toimijoita. Komission valmisteluasiakirja Kohli viidettä puileohjelmaa: lieteellisct ja tcknolo^isct tavoittcet. KOM(97)47, 12. 02. 1997. 17 Lisäksi muiden aihealuekohtaisissa ohjelmissa tai YTKrssa kehitettyjen, laatua koskevien välineiden (kuten uudet mittauslaitteet, uudet tuotannon mittausta ja valvontaa koskevat menetelmät, tuotteiden tai menetelmien vaikutusta koskevien tutkimusten tulokset jne. ) olisi kuuluttava yhteen, loogiseen kokonaisuuteen standardointia edeltävien tutkimushankkeiden kanssa. Standardointia tukeva tutkimushankkeiden ja -välineiden kokonaiskoordinointi on välttämätöntä menettelytapojen ja investointien optimoimiseksi. Koska standardien toiminta- ala on laaja, koordinoinnin on ylitetävä TTK-ohjelmien rakenteiden rajat ja integroitava ne lainsäädäntöhankkeisiin (esimerkiksi direktiiveihin). Tällaista strategiaa voitaisiin noudattaa jokaisessa viidennen TTK-puiteohjelman aihealuekohtaisessa ohjclmassa, esimerkiksi painottamalla tarvittacssa "avainalueita", jotla standardointia edeltävään tulkimukseen liittyvät tarpcet voidaan ottaa huomioon. SIJOSITIJKSET Jokaiselle viidennen TTK-puiteohjelman aihealuekohtaiselle ohjelmalle on luotava rakenne, painottamalla tarvittaessa "avainalueita", joka vastaa standardointia edeltävien hankkeiden ja muiden sellaisten hankkeiden seurannasta, joissa kehitetään Euroopan laadunedistämispolitiikkaa ja laatutakuutekniikat. ; tukevia välineitä, kuten mittaus, kokeet, hallinto- tekemisissä oleviin Jäsenvaltioita kannustetaan taloudellisiin ja toimijoihin, muun muassa pk-yrityksiin kohdistuvaa valistustoimintaansa, joka koskee standardien asemaa tulosten hyödyntämisessä ja niitä koskevan tiedon levittämisessä. lisäämään standardoinnin kanssa tiedotus- 5. PAATELMAT Yhteisön tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevien lähestymistapojen ja investointien yhteensovittaminen ja optimointi on välttämätöntä, jotta standardien vaikutusmahdollisuuksia parannetaan. Edellä ehdotettuja toimenpiteitä olisi pidettävä ensisijaisina, sillä niiden avulla kehitetään standardointia edeltävää tutkimusta ja rakenteiden ja standardien laatua. Jotkut näistä suosituksista vaativat melko suuria muutoksia, toiset taas voidaan ottaa käyttöön hyvinkin nopeasti. Tärkeysjärjestyksessä nämä ovat seuraavat: • Kehitetään ja otetaan käyttöön mekanismi, jolla parannetaan tutkimus- ja innovaatio- ohjelmien, YTK:n ja standardoinnin kanssa tekemisissä olevien talouden toimijoiden välistä tiedonvaihtoa ja koordinointia; Luodaan jokaista viidennen TTK-puiteohjelman aihealuekohtaista ohjelmaa varten rakenne, painottamalla tarvittaessa "avainalueita", joka vastaa standardointia edeltävien hankkeiden ja muiden sellaisten hankkeiden seurannasta, joissa kehitetään Euroopan laadunedistämispolitiikkaa ja laatutakuutekniikat. ; tukevia välineitä, kuten mittaus, kokeet, hallinto- • Pyydetään jäsenvaltioita korostamaan standardoinnin kanssa tekemisissä olevien talouden toimijoihin, myös pk-yrityksiin, keskittämässään tietoisuuden ja lisäämisessä standardien osuutta tulosten hyödyntämisessä ja levittämisessä. tiedottamisessa 18 ISSN 1024-4492 KOM(98) 31 lopullinen ASIAKIRJAT FI 15 01 10 Luettelonumero : CB-CO-98-024-FI-C ISBN 92-78-30240-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg n


title: Forretningsorden for Samarbejdsrådet mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side af 27. januar 1998 - Samarbejdsudvalgets forretningsorden

eurovoc_concepts:
Association Council (EU)
Russia
cooperation agreement (EU)
rules of procedure

formats: html pdf print

text: 21. 3. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/17 FORRETNINGSORDEN FOR SAMARBEJDSR(cid:143)DET mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:134) den ene side og Den Russiske Føderation p(cid:134) den anden side af 27. januar 1998 (98/228/EF) SAMARBEJDSR(cid:143)DET HAR — under henvisning til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater p(cid:134) den ene side og Den Russiske Føderation p(cid:134) den anden side, som blev undertegnet den 24. juni 1994 p(cid:134) Korfu, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 90 til 93 (1), under henvisning til protokollen til aftalen, som blev underskrevet den 21. maj 1997 i Bruxelles, og ud fra følgende betragtning: Aftalen tr(cid:134)dte i kraft den 1. december 1997 — FASTLAGT FØLGENDE FORRETNINGSORDEN: Artikel 1 Formandskab Formandskabet for Samarbejdsr(cid:134)det udøves p(cid:134) skift for tolv m(cid:134)neder ad gangen af henholdsvis en repræsentant for R(cid:134)det for Den Europæiske Union p(cid:134) Fællesskabernes og dets medlemsstaters vegne og af en repræsentant for Den Russiske Føderations regering. Første periode begynder dog p(cid:134) datoen for afholdelse af Samarbejdsr(cid:134)dets første møde og ender den 31. december samme (cid:134)r. skaber eller chefen for den faste repræsentation ved EU eller en højtst(cid:134)ende embedsmand. I alle andre tilfælde skal et medlem, som ønsker at blive repræsenteret, meddele formanden navnet p(cid:134) sin repræ- sentant før det møde, hvor han skal repræsenteres. Den, der repræsenterer et medlem af Samarbejdsr(cid:134)det, udøver alle dette medlems rettigheder. Artikel 4 Delegationer Medlemmerne embedsmænd. af Samarbejdsr(cid:134)det kan ledsages af Før hvert møde underrettes formanden om, hvorledes parternes delegationer vil være sammensat og om, hvem der vil være formænd for disse. Samarbejdsr(cid:134)det kan indbyde andre personer til at deltage i møderne med henblik p(cid:134) at give oplysninger om særlige spørgsm(cid:134)l. Artikel 5 Sekretariat Artikel 2 Møder En tjenestemand i Generalsekretariatet for R(cid:134)det for Den Europæiske Union og en embedsmand udpeget af Den Russiske Føderation fungerer sammen som sekretærer for Samarbejdsr(cid:134)det. Samarbejdsr(cid:134)det træder sammen p(cid:134) ministerplan en gang om (cid:134)ret. Der kan efter anmodning fra en parterne afholdes ekstraordinære møder i Samarbejdsr(cid:134)det, hvis parterne er enige herom. Samarbejdsr(cid:134)dets sekretærer indkalder efter aftale med partnerne til møderne i Samarbejdsr(cid:134)det. Artikel 3 Medlemmerne og deres repræsentation i Samar- bejdsr(cid:134)det Medlemmerne af Samarbejdsr(cid:134)det som defineret i aftalens artikel 91 kan repræsenteres af en udpeget minister eller embedsmand, hvis de selv er forhindret i at deltage. Embedsmanden skal normalt være chefen for Den Russiske Føderations Mission ved De Europæiske Fælles- (1) EFT L 327 af 28. 11. 1997, s. 1. Artikel 6 Dokumenter N(cid:134)r Samarbejdsr(cid:134)dets drøftelser foreg(cid:134)r p(cid:134) grundlag af skriftlige baggrundsdokumenter, skal disse nummereres og fremsendes af de to sekretærer som Samarbejdsr(cid:134)dets dokumenter. Artikel 7 Korrespondance Alle meddelelser til Samarbejdsr(cid:134)det eller formanden for Samarbejdsr(cid:134)det skal fremsendes til begge Samarbejdsr(cid:134)- dets sekretærer. De to sekretærer sørger for, at korrespondancen videre- sendes til Samarbejdsr(cid:134)dets formand og i givet fald frem- jf. artikel 6 til de øvrige sendes som dokumenter L 87/18 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 3. 98 af Samarbejdsr(cid:134)det. Den fremsendes medlemmer til Kommissionens Generalsekretariat, EU-medlemsstaternes faste repræsentationer og Den Russiske Føderations Mission i Bruxelles. godkendelsen underskriver de to sekretærer to genparter af protokollen, og den arkiveres af begge parter. Der sendes en genpart til hver af de i artikel 7 omhandlede adressater. fra Samarbejdsr(cid:134)dets Meddelelser til adressaterne af den respektive sekretær og fremsendes i givet fald som dokumenter jf. artikel 6 til de øvrige medlemmer af Samarbejdsr(cid:134)det p(cid:134) de i ovennævnte stykke omhandlede adresser. formand sendes Artikel 8 Dagsorden for møderne 1. Parterne aftaler en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes af den respektive sekretær til de adressater, der er omhandlet i artikel 7, senest femten dage inden mødet. senest Den foreløbige dagsorden omfatter de punkter, som de to sekretærer inden mødet har enogtyve dage modtaget anmodning om at f(cid:134) optaget p(cid:134) dagsordenen; dog optages punkter ikke p(cid:134) den foreløbige dagsorden, hvis sekretærerne ikke har modtaget den fornødne doku- mentation inden udsendelsen af dagsordenen. Dagsordenen godkendes af Samarbejdsr(cid:134)det ved hvert mødes begyndelse. Et punkt, som ikke findes p(cid:134) den fore- løbige dagsorden, kan kun optages p(cid:134) dagsordenen, hvis de to parter er enige herom. 2. Parterne kan aftale, at de i stk. 1 omhandlede tids- frister afkortes for at tage hensyn til kravene i forbindelse med et specifikt tilfælde. Artikel 9 Protokol De to sekretærer udarbejder i protokol for hvert møde i to genparter. fællesskab et udkast til Protokollen skal dagsordenen indeholde oplysning om i almindelighed for hvert punkt p(cid:134) — dokumenter, der er forelagt Samarbejdsr(cid:134)det — erklæringer, som et medlem af Samarbejdsr(cid:134)det har anmodet om at f(cid:134) optaget i protokollen — de fremsatte henstillinger, de vedtagne erklæringer og de dragne konklusioner. Protokollen skal ogs(cid:134) omfatte en liste over de medlemmer af Samarbejdsr(cid:134)det eller deres repræsentanter, som deltog i mødet. Udkastet til godkendelse senest en m(cid:134)ned efter hvert møde. Efter forelægges Samarbejdsr(cid:134)det til protokol Artikel 10 Henstillinger Samarbejdsr(cid:134)det fremsætter sine henstillinger ved fælles overenskomst mellem parterne. I perioden mellem møderne kan Samarbejdsr(cid:134)det frem- sætte henstillinger eller godkende protokoller ved skriftlig procedure, hvis de to parter er enige herom. En skriftlig procedure best(cid:134)r i en officiel brevveksling mellem de to sekretærer, som handler efter aftale med parterne. 2. Samarbejdsr(cid:134)dets henstillinger i henhold til aftalens artikel 90 benævnes »henstilling« efterfulgt af et løbenum- mer, af datoen for deres vedtagelse og af en generel angi- velse af emnet. Ægtheden af Samarbejdsr(cid:134)dets henstillinger bekræftes af de to sekretærer, og to genparter underskrives af cheferne for de to parters delegationer. Henstillinger fremsendes til hver enkelt af de i artikel 7 omhandlede adressater. Artikel 11 Offentlighed Møderne i Samarbejdsr(cid:134)det er ikke offentlige, medmindre andet besluttes. Hver af parterne kan beslutte at offentliggøre Samarbejds- r(cid:134)dets henstillinger i deres respektive officielle tidender. Artikel 12 Sprog Samarbejdsr(cid:134)dets officielle sprog er parternes officielle sprog. Samarbejdsr(cid:134)dets forhandlinger foreg(cid:134)r normalt p(cid:134) grund- lag af dokumenter p(cid:134) disse sprog. Artikel 13 Udgifter De Europæiske Fællesskaber og Den Russiske Føderation afholder hver især de udgifter til personale, rejser og underhold, de har som følge af deres deltagelse i Samar- bejdsr(cid:134)dets møder, samt udgifter til postforsendelser og telekommunikation. 21. 3. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/19 Udgifter til tolkning ved møderne og til oversættelse af dokumenter afholdes af De Europæiske Fællesskaber bortset fra udgifter til tolkning eller oversættelse fra et af de officielle fællesskabssprog til russisk, som afholdes af Den Russiske Føderation. Fællesskaber og af repræsentanter for medlemmerne af R(cid:134)det for Den Europæiske Union p(cid:134) den ene side og af repræsentanter for Den Russiske Føderations regering p(cid:134) den anden side, normalt p(cid:134) højtst(cid:134)ende embedsmands- plan. Andre udgifter i forbindelse med den praktiske tilrette- læggelse af møderne, herunder udgifter til reproduktion af de dokumenter, der anvendes p(cid:134) møderne, afholdes af den part, der er vært for møderne. Artikel 14 Samarbejdsudvalg 1. Der nedsættes hermed et samarbejdsudvalg i over- ensstemmelse med aftalens artikel 92 til at bist(cid:134) Samar- i udførelsen af dets opgaver. Det best(cid:134)r af bejdsr(cid:134)det for Kommissionen for De Europæiske repræsentanter fører Samarbejdsudvalget forbereder i givet Samarbejdsr(cid:134)dets 2. møder og drøftelser, fald kontrol med gennemførelsen af Samarbejdsr(cid:134)dets henstillinger og sørger i almindelighed for, at der er kontinuitet i partner- skabet, og at aftalen fungerer efter hensigten. Det fore- lægger forslag eller udkast til henstillinger til godkendelse i Samarbejdsr(cid:134)det. 3. De konsultationer, der henvises til i aftalens artikel 16, 17 og 53 samt bilag 2, finder sted i Samarbejdsudval- get. Konsultationerne kan fortsætte i Samarbejdsr(cid:134)det, hvis de to parter er enige herom. Samarbejdsudvalgets forretningsorden er indeholdt i 4. bilaget til denne forretningsorden. L 87/20 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 3. 98 BILAG SAMARBEJDSUDVALGETS FORRETNINGSORDEN Artikel 1 Formandskab Artikel 6 Dagsorden for møderne for Den Russiske Føderations Formandskabet for Samarbejdsudvalget udøves p(cid:134) skift for tolv m(cid:134)neder ad gangen af henholdsvis en repræsentant for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber p(cid:134) Fællesskabernes og deres medlemsstaters vegne og en repræsentant regering. Første periode begynder p(cid:134) datoen for afholdelse af Samarbejdsr(cid:134)dets første møde og ender den 31. december samme (cid:134)r. I denne periode og derefter i hver periode p(cid:134) tolv m(cid:134)neder udøves formandskabet for Samarbejdsud- valget af den part, der har formandskabet for Samarbejds- r(cid:134)det. Artikel 2 Møder Samarbejdsudvalget holder møde en gang om (cid:134)ret, og n(cid:134)r omstændighederne kræver det og de to parter er enige herom. Møderne i Samarbejdsudvalget holdes p(cid:134) et tidspunkt og et sted, som de to parter aftaler. De to sekretærer indkalder i fællesskab til møderne i Samarbejdsudvalget. Artikel 3 Delegationer Før hvert møde underrettes formanden om, hvorledes parternes delegationer vil være sammensat. Artikel 4 Sekretariat En tjenestemand i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og en embedsmand fra Den Russiske Føde- rations regering fungerer sammen som sekretærer for Samarbejdsudvalget. Alle meddelelser til og fra formanden for Samarbejdsud- valget i henhold til dette bilag fremsendes til sekretærerne for Samarbejdsudvalget og til sekretærerne for Samarbejds- r(cid:134)det og formanden for Samarbejdsr(cid:134)det. 1. Sekretærerne for Samarbejdsudvalget udarbejder en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes til de adressater, der er omhandlet i artikel 4, senest femten dage inden mødet. som Den foreløbige dagsorden omfatter de punkter, formanden senest inden mødet har enogtyve dage modtaget anmodning om at f(cid:134) optaget p(cid:134) dagsordenen; dog optages punkter ikke p(cid:134) den foreløbige dagsorden, hvis sekretærerne ikke har modtaget den fornødne doku- mentation inden udsendelsen af dagsordenen. Dagsordenen godkendes af Samarbejdsudvalget ved hvert mødes begyndelse. Et punkt, som ikke findes p(cid:134) den fore- løbige dagsorden, kan optages p(cid:134) dagsordenen, hvis de to parter er enige herom. 2. Parterne kan aftale, at de i stk. 1 omhandlede tids- frister afkortes for at tage hensyn til kravene i forbindelse med et specifikt tilfælde. 3. Samarbejdsudvalget kan anmode eksperter om at deltage i møderne med henblik p(cid:134) at give oplysninger om særlige spørgsm(cid:134)l. Artikel 7 Protokol Der udarbejdes en protokol for hvert møde. Protokollen skal opsummere de konklusioner, som Samarbejdsud- valget er n(cid:134)et frem til. N(cid:134)r Samarbejdsudvalget har vedtaget protokollen, under- tegnes den af formanden og af sekretærerne og arkiveres af begge parter. En genpart af protokollen fremsendes til hver af de i artikel 4 i dette bilag omhandlede adressater. Artikel 8 Henstillinger Artikel 5 Offentlighed Møderne medmindre andet besluttes. Samarbejdsudvalget i fremsætter kun henstillinger i de Samarbejdsudvalget specifikke tilfælde, hvor Samarbejdsr(cid:134)det i henhold til aftalens artikel 92, stk. 2, har givet det beføjelse. I s(cid:134) fald benævnes disse retsakter »henstilling« efterfulgt af et løbe- nummer, af datoen for deres vedtagelse og af en angivelse af emnet. Henstillinger fremsættes efter aftale mellem parterne. er ikke offentlige, 21. 3. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 87/21 Samarbejdsudvalgets henstillinger til de i artikel 4 i dette bilag omhandlede adressater. Samarbejds- udvalget kan beslutte, at henstillingerne skal offentliggø- res. fremsendes Samarbejdsudvalgets henstillinger underskrives af forman- den og sekretærerne. de officielle fællesskabssprog til russisk, som afholdes af Den Russiske Føderation. Andre udgifter i forbindelse med den praktiske tilrette- læggelse af møderne, herunder udgifter til reproduktion af de dokumenter, der omdeles p(cid:134) møderne, afholdes af den part, der er vært for møderne. Artikel 9 Udgifter Artikel 10 Underudvalg og arbejdsgrupper Fællesskabet og Den Russiske Føderation afholder hver især de udgifter til personale, rejser og underhold, de har som følge af deres deltagelse i møderne i Samarbejdsud- valget og dets underudvalg og arbejdsgrupper, samt udgifter til postforsendelser og telekommunikation. Samarbejdsudvalget kan nedsætte underudvalg og arbejds- grupper, der skal bist(cid:134) det med udøvelsen af dets opgaver. arbejde under Samarbejdsudvalgets De anses myndighed, og de aflægger rapport til dette efter hvert af deres møder. Underudvalg og arbejdsgrupper fremsætter ikke henstillinger. for at Udgifter til tolkning ved møderne, og til oversættelse af dokumenter afholdes af De Europæiske Fællesskaber bortset fra udgifter til tolkning eller oversættelse fra et af Samarbejdsudvalget kan ændre alle underudvalgs eller arbejdsgruppers mandater, opløse dem eller nedsætte nye underudvalg eller arbejdsgrupper


title: Dyrektywa Komisji 98/11/WE z dnia 27 stycznia 1998 r. wykonująca dyrektywę Rady 92/75/EWG w zakresie etykietowania energii lamp gopodarstwa domowegoTekst mający znaczenie dla EOG.

eurovoc_concepts:
European standard
consumer information
energy consumption
labelling
lighting equipment

text: 13/t. 20 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 31998L0011 10. 3. 1998 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH DYREKTYWA KOMISJI 98/11/WE z dnia 27 stycznia 1998 r. wykonująca dyrektywę Rady 92/75/EWG w zakresie etykietowania energii lamp gopodarstwa domowego (Tekst mający znaczenie dla EOG) 103 L 71/1 KOMISJA WSPÓLNOT EUROPEJSKICH, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając dyrektywę Rady 92/75/EWG z dnia 22 września 1992 r. w sprawie wskazania, poprzez etykietowanie oraz standardowe informacje o produkcie, zużycia energii oraz innych zasobów przez urządzenia gospodarstwa domowego (1), w szczególności jej art. 9 i 12, są (CENELEC) Europejski Komitet Normalizacji (CEN) oraz Europejski Komitet jednostkami Normalizacyjny Elektrotechniki uznanymi za właściwe, aby przyjmować zharmonizowane nor- my zgodnie z ogólnymi wytycznymi współpracy między Ko- misją i tymi dwoma jednostkami podpisanymi w dniu 13 listopada 1984 r. ; w myśl niniejszej dyrektywy norma zharmo- nizowana to wymagania techniczne (norma europejska lub dokument harmonizacyjny), przyjęte przez CENELEC na pod- stawie upoważnienia Komisji, zgodnie z przepisami dyrektywy Rady 83/189/EWG z dnia 28 marca 1983 r. ustanawiającej procedurę udzielania informacji w dziedzinie norm i uregulo- wań technicznych (2), ostatnio zmienionej decyzją Komisji 96/139/WE (3), oraz na podstawie tych ogólnych wytycznych; a także mając na uwadze, co następuje: środki przewidziane w niniejszej dyrektywie są zgodne z opinią komitetu ustanowionego na podstawie art. 10 dyrekty- wy 92/75/EWG, na mocy dyrektywy 92/75/EWG Komisja ma przyjąć dyrekty- wę wykonawczą w odniesieniu do urządzeń gospodarstwa domowego, w tym źródeł oświetlenia (lamp); PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: zużycie energii elektrycznej przez lampy stanowi znaczną część wspólnotowego zapotrzebowania na energię elektryczną; moż- liwości ograniczenia zużycia energii przez te urządzenia są znaczne; Artykuł 1 Wspólnota, potwierdzając swoje zainteresowanie międzynaro- dowym systemem normalizacji, zdolnym do tworzenia norm, które są w praktyce stosowane przez partnerów w handlu międzynarodowym oraz spełniającym wymogi polityki wspól- notowej, wzywa europejskie organizacje normalizacyjne do tego, aby kontynuowały współpracę z międzynarodowymi or- ganizacjami normalizacyjnymi; Niniejsza dyrektywa stosuje się do zasilanych prądem z 1. sieci elektrycznych lamp gospodarstwa domowego (lampy ża- rowe i kompaktowe lampy fluorescencyjne z wbudowanym opornikiem), a także do domowych lamp fluorescencyjnych (łącznie z lampami podłużnymi lampami fluorescencyjnymi bez wbudowanego opornika), również gdy nie są sprzedawane do użytku domowego. i kompaktowymi (1) Dz. U. L 297 z 13. 10. 1992, str. 16. (2) Dz. U. L 109 z 26. 4. 1983, str. 8. (3) Dz. U. L 32 z 10. 2. 1996, str. 31. 104 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 20 W przypadku urządzeń, które mogą być demontowane przez użytkowników końcowych, do celów niniejszej dyrektywy wy- raz „lampa” oznacza część(-ci), które emitują światło. c) informacje, łącznie z odpowiednimi rysunkami, dotyczącymi głównych cech konstrukcyjnych modelu, w szczególności tych, które znacznie wpływają na wielkość zużycia energii elektrycznej przez te lampy; 2. Z zakresu niniejszej dyrektywy wyklucza się: a) lampy o strumieniu świetlnym powyżej 6500 lumenów; b) lampy, których pobór mocy jest mniejszy niż 4 waty; c) reflektory; d) lampy dostępne i sprzedawane na rynku, służące zasadniczo do użytku z innym źródłem energii, takim jak baterie; e) lampy dostępne i sprzedawane na rynku, dla których za- sadniczą funkcją nie jest emisja światła widzialnego w paśmie (400–800 nm); f) lampy dostępne i sprzedawane, jak część składowa danego produktu, niesłużące zasadniczo do oświetlania. Jednakże gdy lampa jest oferowana na sprzedaż, do najmu lub kupna jako część na raty czy jest wystawiona oddzielnie, np. zapasowa, niniejsza dyrektywa ma względem niej zastoso- wanie. 3. Dla lamp, o których mowa w ust. 2, etykiety i karty mogą być sporządzane zgodnie z niniejszą dyrektywą, pod warunkiem że zharmonizowane normy dotyczące miar odno- szące się do takich lamp zostały przyjęte i opublikowane zgodnie z ust. 4. Informacje wymagane przez niniejszą dyrektywę przed- 4. stawione są zgodnie ze zharmonizowanymi normami, których numery referencyjne zostały opublikowane w Dzienniku Urzę- dowym Wspólnot Europejskich i dla których Państwa Członkow- skie opublikowały numery referencyjne norm krajowych trans- ponujących normy zharmonizowane. Zharmonizowane normy, określone w ust. 4, są ustana- 5. wiane na podstawie mandatu Komisji zgodnie z dyrektywą 83/189/EWG. 6. W niniejszej dyrektywie, o ile z kontekstu nie wynikają inne wymagania, użyte wyrażenia mają takie samo znaczenie jak w dyrektywie 92/75/EWG. Artykuł 2 Dokumentacja techniczna, określona w art. 2 ust. 3 1. dyrektywy 92/75/EWG, zawiera: a) nazwę, znak towarowy i adres dostawcy; d) sprawozdania z odpowiednich badań pomiarowych przepro- wadzonych na podstawie norm zharmonizowanych, okreś- lonych w art. 1 ust. 4 niniejszej dyrektywy; e) instrukcję obsługi w danym wypadku. Etykieta określona w art. 2 ust. 1 dyrektywy 92/75/EWG 2. jest zgodna ze wzorem w załączniku I do niniejszej dyrektywy. Etykieta jest umieszczona lub nadrukowana czy załączona do pojedynczego opakowania lampy. Nic innego umieszczonego, nadrukowanego lub załączonego do pojedynczego opakowania lampy nie może zasłaniać etykiety lub zmniejszać jej widocz- ności. Załącznik I określa, jak etykieta może być umieszczona w przypadku bardzo małych opakowań. Karta, określona w art. 2 ust. 1 dyrektywy 92/75/EWG, 3. jest zgodna ze wzorem w załączniku II do niniejszej dyrekty- wy. 4. W okolicznościach określonych w art. 5 dyrektywy 92/75/EWG oraz jeżeli oferta sprzedaży, najmu lub sprzedaży ratalnej podawana jest za pomocą informacji w formie druko- wanej, takiej jak katalog, powiadomienie w formie drukowanej zawiera wszelkie informacje określone w załączniku III do niniejszej dyrektywy. Klasa efektywności energetycznej 5. etykiecie i karcie, są ustalone zgodnie z załącznikiem IV. lampy, jak podane na Artykuł 3 Państwa Członkowskie podejmą wszelkie niezbędne środki zapewniające, aby dostawcy i pośrednicy posiadający swe sie- dziby na ich terytorium spełniali wymogi niniejszej dyrektywy. Artykuł 4 Państwa Członkowskie wprowadzą w życie przepisy usta- 1. wowe, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wykonania niniejszej dyrektywy najpóźniej do dnia 15 czerwca 1999 r. i niezwłocznie powiadomią o tym Komisję. Państwa Członkow- skie stosują te przepisy od dnia 1 lipca1999 r. b) opis ogólny lampy, umożliwiający jej identyfikację; Jednakże Państwa Członkowskie zezwalają do dnia 31 grudnia 2000 r. na: 13/t. 20 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 105 — wprowadzenie do obrotu, sprzedaż i/lub wystawienie pro- Artykuł 5 duktów, oraz — dystrybucję broszur reklamowych określonych w art. 3 ust. 2 dyrektywy 92/75/EWG oraz ofert pisemnych okreś- lonych w art. 2 ust. 4 niniejszej dyrektywy, dotyczących produktów, które nie są zgodne z niniejszą dyrek- tywą. Przepisy przyjęte przez Państwa Członkowskie określone w akapicie pierwszym zawierają odniesienie do niniejszej dyrekty- wy lub odniesienie takie towarzyszy ich urzędowej publikacji. Metody dokonywania takiego odniesienia określane są przez Państwa Członkowskie. Państwa Członkowskie przekażą Komisji teksty przepisów 2. prawa krajowego, przyjętych w dziedzinach objętych niniejszą dyrektywą. Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie dwudziestego dnia po jej opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Artykuł 6 Niniejsza dyrektywa skierowana jest do Państw Członkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 27 stycznia 1998 r. W imieniu Komisji Christos PAPOUTSIS Członek Komisji 106 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 20 ZAŁĄCZNIK I ETYKIETA Projekt etykiety 1. Etykieta jest wybierana spośród poniższych projektów. W przypadku gdy etykieta nie jest nadrukowana na opakowaniu, ale oddzielna etykietka jest do niego przymocowana lub oddzielnie na nim umieszczona, należy użyć wersji barwnej. Jeżeli używana jest wersja etykietki czarno-biała, nadruk i tło mogą być w dowolnych kolorach, które zapewniają dobrą czytelność etykiety. 2. Poniższe uwagi określają informacje, jakie mają być zawarte na etykiecie: Uwagi I. II. Klasa efektywności energetycznej lampy, ustalona zgodnie z załącznikiem IV. Litera wskazująca jest umieszczona na tym samym poziomie, co odpowiednia strzałka. Strumień świetlny lampy wyrażony w lumenach, mierzony zgodnie z procedurami zharmonizowanych norm, określonymi w art. 1 ust. 4. III. Moc wejściowa lampy (wyrażona w watach) mierzona zgodnie z procedurami zharmonizowanych norm, określonymi w art. 1 ust. 4. Średnia długość życia lampy wyrażona w godzinach, mierzona zgodnie z procedurami zharmonizowanych norm, określonych w art. 1 ust. 4. Jeżeli żadna inna informacja dotycząca długości życia lampy nie znajduje się na opakowaniu, może być pominięta. IV. 3. Jeżeli informacja określona w pkt 2 uwaga II, III oraz, gdzie to stosowne, pkt 2 uwaga IV znajduje się w dowolnym miejscu na opakowaniu lampy, może zostać pominięta na etykiecie, jak również na pudełku, w którym znajduje się lampa. Etykietę należy wtedy wybrać spośród poniższych rysunków: 13/t. 20 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 107 Druk 4. Poniższy schemat określa niektóre cechy etykiety: Jeżeli żadna ze ścianek Etykieta musi posiadać marginesy o szerokości co najmniej 5 mm według rysunku. opakowania nie jest wystarczająco duża, aby zmieścić etykietę wraz z marginesami lub gdy etykieta wraz z marginesem zajmuje ponad 50 % powierzchni największej ze ścianek opakowania, rozmiar etykiety i marginesu może zostać zmniejszony, ale nie o więcej niż jest to wymagane, aby wypełnić oba powyższe warunki. Jednakże w żadnym wypadku rozmiar etykietki nie może być zmniejszony do rozmiaru mniejszego niż 40 % (długości) swojego rozmiaru znormalizowanego. Jeżeli opakowanie jest zbyt małe, aby zmieścić etykietę o zmniejszonych wymiarach, dołącza się ją oddzielnie do lampy lub do opakowania. Jednakże jeżeli pełnowymiarowa etykieta jest wystawiona wraz z lampą (na przykład przymocowana do półki, na której lampa jest wystawiona), etykietę można pominąć. Stosowane kolory Wersja barwna: CMYK – cyjan, magenta, żółty, czarny. Przykład: 07X0: 0 % cyjanu, 70 % magenty, 100 % żółtego, 0 % czarnego. Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 20 108 PL Strzałki A: X0X0 B: 70X0 C: 30X0 D: 00X0 E: 03X0 F: 07X0 G: 0XX0 Kolor konturu: X070 Całość tekstu jest w kolorze czarnym. Tło jest białe. 13/t. 20 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 109 ZAŁĄCZNIK II Karta Karta zawiera wszystkie informacje określone dla etykiety (1). (1) Jeżeli brak jest broszur dotyczących produktu,ZAŁĄCZNIK III etykieta towarzysząca produktowi może być także uznana za kartę. ZAŁĄCZNIK III SPRZEDAŻ WYSYŁKOWA I INNE METODY SPRZEDAŻY NA ODLEGŁOŚĆ Katalogi sprzedaży wysyłkowej i inne środki przekazu pisemnego, określone w art. 2 ust. 4, powinny zawierać kopie etykiety lub następujące informacje, podane z zachowaniem kolejności: 1. (uwaga I w załączniku I) Klasa wydajności energetycznej Wyrażona jako „Klasa efektywności energetycznej w skali od A (najbardziej efektywna energetycznie) do G (najmniej efektywna energetycznie)”. Jeżeli informacje te podane są w tabeli, mogą zostać one wyrażone w inny sposób, pod warunkiem że jest oczywiste, że skala rozpoczyna się od A (bardziej efektywna energetycznie) do G (najmniej efektywna energetycznie). Strumień świetlny lampy 2. 3. Moc wejściowa 4. Średni okres użytkowania lampy (Jeżeli w katalogu nie figuruje żadna wzmianka o okresie użytkowania lampy, informację tę można pominąć). (uwaga II w załączniku I) (załącznik I, uwagi III) (załącznik I, uwagi IV) 110 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 13/t. 20 ZAŁĄCZNIK IV Klasę efektywności energetycznej lampy ustala się w następujący sposób: Lampy zalicza się do klasy A, jeżeli: — Lampy jarzeniowe bez wbudowanego opornika p ﬃﬃﬃﬃ Φ þ 0,0097 Φ (lampy wymagające opornika i/lub innego urządzenia regulacyjnego, aby zostały podłączone do sieci) W ≤ 0,15 — Inne lampy p W ≤ 0,24 gdzie Φ to strumień świetlny lampy, gdzie W to moc absorpcyjna lampy w watach. þ 0,0103 Φ ﬃﬃﬃﬃ Φ p Jeżeli lampa nie zalicza się do klasy A, wartość odniesienia WR mocy absorpcyjnej oblicza się następująco: WR ≤ 0,88 0,2 Φ gdy Φ >34 lumeny gdy Φ ≤34 lumeny þ 0,0049 Φ ﬃﬃﬃﬃ Φ gdzie Φ jest strumieniem świetlnym lampy. Oblicza się następnie wskaźnik wydajności energetycznej E1: E1 ¼ W WR gdzie W to moc absorpcyjna lampy w watach. Klasy efektywności energetycznej ustanawia się zgodnie z poniższą tabelą: Klasa efektywności energetycznej Wskaźnik efektywności energetycznej EI B C D E F G E1 < 60 % 60 % ≤ E1 < 80 % 80 % ≤ E1 < 95 % 95 % ≤ E1 < 110 % 110 % ≤ E1 < 130 % ≥ 130 % E1


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 205/98 af 27. januar 1998 om fastsættelse af Fællesskabets produktions- og importpriser for nelliker og roser ved anvendelse af importordningen for visse af blomsterdyrkningens produkter med oprindelse i Cypern, Israel, Jordan og Marokko samt på Vestbredden og i Gazastriben

eurovoc_concepts:
Cyprus
Middle East
Morocco
floriculture
import policy
producer price

formats: pdf print

text: 28. 1. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 21/9 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 205/98 af 27. januar 1998 om fastsættelse af Fællesskabets produktions- og importpriser for nelliker og roser ved anvendelse af importordningen for visse af blomsterdyrkningens produkter med oprindelse i Cypern, Israel, Jordan og Marokko samt p(cid:134) Vestbredden og i Gazastriben KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det under henvisning til R(cid:134)dets forordning (EØF) nr. 4088/87 af 21. december 1987 om betingelserne for anvendelse af præferencetold ved indførsel af visse af blomsterdyrknin- gens produkter med oprindelse i Cypern, Israel, Jordan og Marokko samt p(cid:134) Vestbredden og i Gazastriben (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1300/97 (2), særlig artikel 5, stk. 2, litra a), og ud fra følgende betragtninger: Efter artikel 2, stk. 2, og artikel 3 i forordning (EØF) nr. 4088/87 fastsættes Fællesskabets produktions- og import- priser hver anden uge for enkelt- (standard) og mange- blomstrede (spray) nelliker og stor- og sm(cid:134)blomstrede roser, og de anvendes i perioder p(cid:134) to uger; efter artikel 1b i Kommissionens forordning (EØF) nr. 700/88 af 17. marts 1988 om visse gennemførelsesbestemmelser for ordningen for indførsel til Fællesskabet af visse af blom- sterdyrkningens produkter med oprindelse i Cypern, Israel, Jordan og Marokko samt p(cid:134) Vestbredden og i Gazastriben (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2062/97 (4), fastsættes disse priser for perioder af to uger p(cid:134) grundlag af vejede oplysninger, som medlemsstaterne meddeler; det er vigtigt, at disse straks fastsættes, s(cid:134) at den told, der skal anvendes, kan beregnes; denne forordning bør derfor straks træde i kraft — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Fællesskabets produktions- og importpriser for enkelt- (standard) og mangeblomstrede (spray) nelliker og stor- og sm(cid:134)blomstrede roser, jf. artikel 1b i forordning (EØF) nr. 700/88, fastsættes for en periode p(cid:134) to uger som angivet i bilaget. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 28. januar 1998. Den anvendes fra den 28. januar til den 10. februar 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 382 af 31. 12. 1987, s. 22. (2) EFT L 177 af 5. 7. 1997, s. 1. (3) EFT L 72 af 18. 3. 1988, s. 16. (4) EFT L 289 af 22. 10. 1997, s. 1. L 21/10 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28. 1. 98 BILAG Periode: 28. januar — 10. februar 1998 (ECU pr. 100 stk. ) Fællesskabets produktionspris Enkeltblomstrede nelliker (standard) Mangeblomstrede nelliker (spray) Storblomstrede roser Sm(cid:134)blomstrede roser 13,20 11,68 47,65 21,90 Fællesskabets importpris Enkeltblomstrede nelliker (standard) Mangeblomstrede nelliker (spray) Storblomstrede roser Sm(cid:134)blomstrede roser Israel Marokko Cypern Jordan Vestbredden og Gazastriben 15,11 15,85 — — — 12,46 14,86 — — — 20,31 19,69 — — — — — — — —


title: RÈGLEMENT (CE) N° 204/98 DE LA COMMISSION du 27 janvier 1998 établissant des valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
import price
perennial vegetable
pip fruit

text: 28. 1. 98 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes L 21/7 R(cid:221)GLEMENT (CE) No 204/98 DE LA COMMISSION du 27 janvier 1998 (cid:130)tablissant des valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes r(cid:138)glement LA COMMISSION DES COMMUNAUT(cid:144)S EUROP(cid:144)ENNES, vu le trait(cid:130) instituant la Communaut(cid:130) europ(cid:130)enne, vu le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 de la Commission, du 21 d(cid:130)cembre 1994, portant modalit(cid:130)s d’application du r(cid:130)gime (cid:133) l’importation des fruits et l(cid:130)gumes (1), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 2375/96 (2), et notamment son article 4 paragraphe 1, vu le 3813/92 du Conseil, du 28 d(cid:130)cembre 1992, relatif (cid:133) l’unit(cid:130) de compte et aux taux de conversion (cid:133) appliquer dans le cadre de la poli- tique agricole commune (3), modifi(cid:130) en dernier lieu par le r(cid:138)glement (CE) no 150/95 (4), et notamment son article 3 paragraphe 3, consid(cid:130)rant que le r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 pr(cid:130)voit, en application des r(cid:130)sultats des n(cid:130)gociations commerciales multilat(cid:130)rales du cycle d’Uruguay, les crit(cid:138)res pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires (cid:133) l’im- (CEE) no portation des pays tiers, pour les produits et les p(cid:130)riodes qu’il pr(cid:130)cise dans son annexe; consid(cid:130)rant que, en application des crit(cid:138)res susvis(cid:130)s, les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation doivent (cid:136)tre fix(cid:130)es aux niveaux repris (cid:133) l’annexe du pr(cid:130)sent r(cid:138)glement, A ARR(cid:219)T(cid:144) LE PR(cid:144)SENT R(cid:221)GLEMENT: Article premier Les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation vis(cid:130)es (cid:133) l’article 4 du r(cid:138)glement (CE) no 3223/94 sont fix(cid:130)es comme indiqu(cid:130) dans le tableau figurant en annexe. Article 2 Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement entre en vigueur le 28 janvier 1998. Le pr(cid:130)sent r(cid:138)glement est obligatoire dans tous ses (cid:130)l(cid:130)ments et directement applicable dans tout (cid:144)tat membre. Fait (cid:133) Bruxelles, le 27 janvier 1998. Par la Commission Franz FISCHLER Membre de la Commission (1) JO L 337 du 24. 12. 1994, p. 66. (2) JO L 325 du 14. 12. 1996, p. 5. (3) JO L 387 du 31. 12. 1992, p. 1. (4) JO L 22 du 31. 1. 1995, p. 1. L 21/8 FR Journal officiel des Communaut(cid:130)s europ(cid:130)ennes 28. 1. 98 ANNEXE du r(cid:138)glement de la Commission, du 27 janvier 1998, (cid:130)tablissant les valeurs forfaitaires (cid:133) l’importation pour la d(cid:130)termination du prix d’entr(cid:130)e de certains fruits et l(cid:130)gumes Code NC Code des pays tiers (1) (en (cid:130)cus par 100 kg) Valeur forfaitaire (cid:133) l’importation 0702 00 00 0707 00 05 0709 10 00 0709 90 70 0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 0805 20 10 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 0805 30 10 0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 0808 20 50 204 212 624 999 052 068 204 999 220 999 052 204 999 052 204 212 220 448 508 600 624 625 999 204 624 999 052 204 464 624 662 999 052 600 999 060 400 404 720 728 999 052 064 388 400 999 44,5 106,4 159,7 103,5 159,1 132,9 85,9 126,0 72,2 72,2 137,3 159,1 148,2 41,8 36,5 31,2 48,3 27,7 41,1 61,2 58,1 32,0 42,0 65,3 78,8 72,1 55,2 93,7 140,5 78,9 51,1 83,9 56,7 82,4 69,6 53,3 90,2 102,0 102,7 58,0 81,2 113,1 88,4 105,3 102,9 102,4 (1) Nomenclature des pays fix(cid:130)e par le r(cid:138)glement (CE) no 2317/97 de la Commission (JO L 321 du 22. 11. 1997, p. 19). Le code «999» repr(cid:130)sente «autres origines»