title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions - "The European aerospace industry: meeting the global challenge"'

eurovoc_concepts:
aerospace industry
competitiveness
research and development
satellite communications
space policy

text: 30. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 95/11 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions — “The European aerospace industry: meeting the global challenge”’ (98/C 95/04) On 30 September 1997 the Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Industry, Commerce, Crafts and Services, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 7 January 1998. The rapporteur was Mr Sepi. At its 351st plenary session (meeting of 28 January 1998), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 112 votes for and four abstentions. 1. Introduction 1. 1. With this document, the Commission is launch- ing a wide-ranging debate on the European aerospace industry, with a view to boosting its competitiveness and its world role. The fundamental 1. 2. this sector emerges clearly, as does the need for a political commit- ment on the part of Member State governments to the key role it must play on the EU industrial scene. importance of sectors are intimately linked, as the companies and technological development involved are largely the same, and all three are going through a period of profound change. 1. 6. The Commission provides an up-to-date picture of the world situation facing the aeronautical sector, which is of increasing concern as a result of: a) fiercer international competition; b) cut-backs in public funding; 1. 3. The communication is timely and follows on logically from those on the defence-related industry and the space industry. c) technological innovation and market dynamism. In the current climate, the aerospace industry 1. 4. must face up to radical internal and international changes extending to funding, company restructuring, production structures and technological innovation (1). 1. 7. An adequate institutional response by Member States and the European Union is needed in order to help companies to overcome the current difficulties and make the sector the economic driving force it was in the last decades. 1. 5. As the ESC has already expressed its views on the defence (2) and space (3) industries, in the present opinion it will focus on the problems of the aeronautics industry (4). However, it is worth noting that these three (1) On 12 November 1997 the Commission adopted an action plan on the defence industry, which will also affect the sector in question here. (2) ESC opinion on the Communication from the Commission ‘The challenges facing the European defence-related indus- try, a contribution for action at European level’ (OJ C 158, 26. 5. 1997, p. 32). (3) ESC opinion on the Communication from the Commission ‘The European Union and space: fostering applications, markets and industrial competitiveness’. (4) The term aeronautics industry is used to mean fixed-wing aircraft and helicopter production. 1. 8. In this regard, the Committee warmly welcomes the December 1997 declaration committing the European Airbus industries to present a coherent reorganization plan by the end of April 1998. The Committee views this as an initial expression of the governments’ political will, which should be extended to other industries and sectors. 2. The Commission communication 2. 1. The Commission starts by recognizing that the present structure of the market ‘will only allow for a small number of world-class prime contractors to sustain competitiveness and commercial success’. C 95/12 EN Official Journal of the European Communities 30. 3. 98 The current division of the world market in large 2. 2. aircraft is something of a duopoly, with Boeing- McDonnell Douglas accounting for 70 % of the market and Airbus 30 %. 2. 3. The communication highlights the increasing complexity of aeronautical products and the consequent growth in costs and financial commitment, severely limiting the number of companies which can face these with the necessary credibility. The result is that no single Member State is in a position to meet this challenge. 2. 4. A similar analysis has led to a series of major company mergers in the USA, with the industry focusing on three main contenders: Lockheed Martin, Boeing- McDonnell Douglas, and Raytheon. 2. 5. These mergers, as well as bringing about a necessary simplification of managerial options and providing financial solidity, enable companies to ride out the cyclical fluctuations typical of the civil aircraft market and to maximize synergies between the various subsectors. 2. 6. Against this backdrop, the Commission lists the advantages of the American approach compared with the European one: a) the use of defence expenditure for civil purposes, particularly for dual-use products and RTD; b) a single regulatory framework and a fully integrated single market; c) political and commercial support on the world market. Faced with this situation and with the emergence 2. 7. of new third country competitors (Brazil, Japan, China and so on), the European industry remains compart- mentalized and fragmented, with far smaller structures unable to respond to the rationalization and concen- tration processes under way, particularly in the USA. 2. 8. Having emphasized the importance of the indus- try for Europe’s economic, technological and employ- ment outlook, the Commission proposes a number of measures considered necessary to tackle the situation. 2. 10. It therefore suggests European groupings, which — as the Airbus experience shows — is the only way of achieving a certain degree of competitiveness. Here, the Commission raises the question of whether overall concentration of all multi-sectoral groupings is the most realistic and promising solution. 2. 11. The Commission seems to incline towards the solution of grouping by technological sector, not because it is unaware of the benefits of an overall solution, but because under current conditions this is the most realistic approach and is reasonably effective. 2. 12. Even this solution, however, will demand a considerable restructuring effort to which the Member States and the European Union must lend the greatest possible support in terms of RTD funding, by creating a favourable interinstitutional and regulatory framework. Lastly, specific action is needed at EU level to 2. 13. support the European industry’s commercial activity around the world. 3. General comments The ESC welcomes this document, which comes 3. 1. at a highly sensitive time for the aeronautics sector. The Committee considers that the national industries are not generally capable, on their own, of standing up to world competition. 3. 2. It must however point out that even before the Boeing-McDonnell Douglas merger, the European industry needed to overcome its fragmentation between Member States and, within them, between different companies. 3. 3. The communication is both succinct and cour- ageous, and identifies specific industrial policy options with a clarity rare in other Commission documents. 3. 4. The present communication ties in neatly with the earlier ones concerning the defence and space industries, rightly drawing attention to the close links between the three areas. 3. 5. The Committee wishes to highlight these links, which must be maintained in order to support the aircraft industry, as its commercial market is subject to strong cyclical fluctuations. 2. 9. The Commission stresses that the collaborative approaches thus far adopted, or likely future inter- national initiatives, are quite inadequate to the task of making the European industry a competitive, indepen- dent world-leader in the new climate, and that national solutions are not feasible. 3. 6. However, the Committee must point out that the production of fighter aircraft cannot, in the long term, completely fulfil this traditional role, and that given its small size, the space sector cannot be expected to replace it. It is therefore particularly important to 30. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 95/13 create industrial structures that are large enough to absorb the ups and downs of production cycles. 3. 7. The ESC agrees on the need for concentration and encouragement for the creation of a European aerospace industry, for the all reasons set out in the communication, and also because the sector has an important role to play in maintaining and boosting the high-quality employment which is vital to social balance and European economic competitiveness. 3. 8. The Commission’s communication overlooks the need to back up industrial projects with vigorous action on uniform and Europe-wide vocational training. The structural funds should support a wide range of training activities for both young people who are to enter the aeronautics industry and retraining for those already employed in it. 3. 14. The ESC lends its full support to a new strategic planning approach, agreed through dialogue with the industry and invested with new European level manage- ment functions for RTD. This is one of the key issues for the aerospace industry (civil and military aircraft, space). 3. 15. The ESC would stress — as it has already done in its opinions on the defence-related and space industries — that a new impetus in these sectors can only come about if the Member States make a serious and joint commitment, agreeing to shared economic objectives and pooling their means for achieving them. 3. 16. Given the prospect of enlargement, the problems and opportunities which may arise from the accession of new (eastern European) countries must also be addressed. 3. 9. Harmonization, on a European scale, of the level of aeronautical engineering degree courses will be equally important: ‘thematic networks’ might be useful here, as they have been in other sectors. 4. Specific comments 3. 10. The restructuring process is bound to have important social repercussions, which may extend to some disadvantaged regions. The European Union must be prepared to make a commitment, through the structural funds, to facilitating re-employment and retraining of workers. 4. 1. The need for unified industrial structures emerges clearly from the Commission document, and from the American and Airbus experiences. This necessarily entails mergers as the ultimate objective. At present, however, mergers between European companies from different countries are extremely difficult. Introduction of the European Company Statute is thus of great importance to the sector, despite the problems involved. The use of existing or new EU instruments to 3. 11. fund restructuring processes could have a decisive impact at this stage, especially in view of the support received by companies from the sector in other countries (such as in the USA, where it is estimated that only 20 % of restructuring would have taken place without govern- ment support, and in Japan). An industrial structure based on three major 4. 2. groupings (aircraft, engines and equipment) offers many advantages, but has the effect of singling out a ‘European champion’ for each grouping; this could introduce rigidity into the process of change, together with an excessively vertical structure. Such a step does, however, appear to be essential in order to create an industry capable of competing on the global market. The Commission should provide an ever-greater 3. 12. stimulus to the definition of both common technical requirements and rules for the management and safety of air navigation. The rules in use internationally (Europe — United States — third countries) should also be harmonized at an early opportunity. Reciprocal development of shared technical standards by Europe and the United States would clearly reduce workloads and prevent unnecessary duplication. 4. 3. In order to inject flexibility into the system and boost employment, preference should therefore be given to developing a network of small and medium-sized European businesses, which would trigger decentra- lization of a significant share of production and provide a technological spin-off for other sectors. The need to provide proper support for the high-tech SME sector was highlighted at the recent employment summit in Luxembourg, at which appropriate funding measures were also planned. 3. 13. A more efficient commercial policy involves affirming a European identity internationally, not only in the defence industry, but also in the aeronautics, space and other industries. 4. 3. 1. The harnessing of relevant synergies, inter alia through universities and research centres, could be decisive here. C 95/14 EN Official Journal of the European Communities 30. 3. 98 4. 4. A constant concern of the transition process will be to achieve high levels of efficiency and competitiveness vis-à-vis major competitors by means of early restructur- ing, identifying common trade objectives and policies. 4. 5. The EU institutions and the individual Member States must give vigorous backing to the establishment of a European air safety authority and of an integrated air traffic control system, as well as a level of ground infrastructures which also reflects future demands. 4. 6. Special attention should be focused on environ- mental policy action, particularly regarding airports and their surrounding areas, by developing technologies capable of cutting air and noise pollution. 4. 7. The resources thus far available to specific RTD programmes will need to be expanded: in particular, this should be implemented under the Fifth framework programme. Technology transfer from the military to the civil sector and vice versa, supporting research on dual-use products, will be a decisive factor in this respect. The launching of joint research programmes, coordinated at European level and harnessing the resources of individual national programmes, will be of similar importance, and will presuppose further EU intervention instruments. Brussels, 28 January 1998. 4. 8. Moreover, in order to support recently restruc- tured European industries, the European Union should envisage funding joint programmes such as an integrated supervision/monitoring system (on an interdisciplinary sea-land-air-space basis) for safety in Europe as a whole, a military/civilian air transport system (FLA), or a satellite navigation system. Lastly, taking the three sectors as a whole 4. 9. (defence, space and aeronautics), the ESC believes that to match the American industrial policy system in sectors requiring significant institutional and financial support, the EU must adopt instruments for funding and for adjusting public expenditure at European level. This will require a quantum jump in the EU political integration process. It is in any case essential to secure a more 4. 10. efficient opening up of public procurement, so that the European aerospace industry can take advantage of new outlets. 4. 11. The Committee welcomes the referral from the Commission for an opinion on the new defence-related industry document (1), and asks to be consulted on the progress of the initiatives supporting the aerospace industry. (1) Commission Communication to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions ‘Implementing European Union strategy on defence-related industries’ (COM(97)583 final). The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 169/98 του Sergio RIBEIRO προς το Συμβούλ ο. Χάραξη του ανάγλυφου της ΕΕ σε κέρματα χωρίς ένδειξη των συνόρων μεταξύ δύο κρατών μελών

eurovoc_concepts:
European Monetary Institute
European Monetary System
Portugal
Spain
dissemination of information
euro
information medium
monetary cooperation
money
public awareness campaign

formats: html pdf print

text: C 196/120 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv· n Koinoth·tvn 22. 6. 98 (98/C 196/167) GRAPTH ERVTHSH P-0169/98 ypobolh· : Se·rgio Ribeiro (GUE/NGL) prow to Symboy· lio (28 Ianoyari·oy 1998) Ue·ma: Xa·rajh toy ana·glyfoy thw EE se ke·rmata xvri·w e·ndeijh tvn syno·rvn metajy· dy·o kratv· n melv· n Se e·ggrafa enhme·rvshw kai propaga·ndaw sxetika· me to eyrv· (gia para·deigma sto hmerolo·gio toy 1998 poy dianemh·uhke pro·sfata), to Eyrvpai¤ko· Nomismatiko· Institoy·to paroysia·zei dy·o ke·rmata me to ana·glyfo toy xa·rth thw Eyrvpai¤kh·w (cid:201)nvshw me ta sy·nora metajy· tvn kratv· n melv· n, me ejai·resh thn Ispani·a kai thn Portogali·a, poy emfani·zontai vw eniai·o kra·tow. To sfa· lma ayto· › dio·ti apoklei·etai na pro·keitai gia otidh·pote a·llo › epishma·nuhke sta portogalika· me·sa enhme·rvshw (p. x. , thn efhmeri·da « O Independente» thw 16. 1. 1998) me th de·oysa sobaro·thta kai ton problhmatismo· poy si·goyra den ua afh·soyn to Symboy·lio adia·foro. H diadikasi·a synergasi·aw gia thn e·gkrish toy kanonismoy· toy Symboyli·oy poy afora· tiw monadiai·ew aji·ew kai tiw texnike·w prodiagrafe·w tvn kerma·tvn toy eniai·oy nomi·smatow bri·sketai se eje·lijh, env· to Eyrvpai¤ko· Koinoboy·lio ene·krine dy·o chfi·smata (6 Noembri·oy kai 17 Dekembri·oy 1997), xvri·w na epishmanuei· ayto· to sfa·lma. Ti· skopey·ei na pra·jei to Symboy·lio prokeime·noy na dioruv· sei ayto· to sfa· lma kai na apotre·cei tiw endexo·menew syne·peie·w toy; Poia· me·tra skopey·ei na la·bei to Symboy·lio e·nanti sthn koinh· gnv· mh prokeime·noy na epanoruv· sei h· na periori·sei tiw h·dh anapo·feyktew syne·peiew; Apa· nthsh (30 Marti·oy 1998) Dyna·mei thw synuh·khw, to Symboy·lio › kai o·xi to ENI › ei·nai armo·dio gia thn enarmo·nish thw onomastikh·w aji·aw kai tvn texnikv· n prodiagrafv· n tvn kerma·tvn EYRV (a·ruro 105 A (2) thw synuh·khw). Stiw 19 Ianoyari·oy 1998, to Symboy·lio, oloklhrv· nontaw th diadikasi·a synergasi·aw me to Eyrvpai¤ko· Koinoboy·lio, epibebai·vse th symfvni·a toy gia thn koinh· ue·sh eno·cei thw e·kdoshw kanonismoy· gia thn onomastikh· aji·a kai tiw texnike·w prodiagrafe·w tvn kerma·tvn EYRV, afoy· prohgoyme·nvw eje·tase tiw tropologi·ew toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy se dey·terh ana·gnvsh. O kanonismo·w ayto·w ua ekdouei· epish·mvw meta· thn epibebai·vsh tvn kratv· n melv· n poy ua yioueth·soyn to EYRV. Antiue·tvw, h apo·fash gia to sxe·dio thw koinh·w o·chw tvn kerma·tvn EYRV akoloyuei· diaforetikh· diadikasi·a: o·la ta kra·th me·lh apode·xuhkan, me·sv diakybernhtikh·w symfvni·aw, kat(cid:146)arxa·w sto epi·pedo toy Eyrvpai¤koy· Symboyli·oy toy (cid:146)Amsterntam kai, teleytai·a, ep(cid:146)eykairi·a toy Symboyli·oy ECOFIN thw 17hw Noembri·oy 1997, to teliko· sxe·dio ayth·w thw koinh·w o·chw. To sxe·dio ayto· apeikoni·zei thn Ispani·a kai thn Portogali·a vw dy·o xvriste·w gevgrafike·w eno·thtew. (98/C 196/168) GRAPTH ERVTHSH E-0190/98 ypobolh· : Cristiana Muscardini (NI) prow to Symboy·lio (6 Febroyari·oy 1998) Ue·ma: Xorh·ghsh diplh·w iuage·neiaw stoyw italoy·w katoi·koyw toy Belgi·oy H Sy·mbash toy Strasboy·rgoy thw 6hw Mai(cid:143)oy 1963 ryumi·zei tiw periptv· seiw diplh·w iuage·neiaw kai epitre·pei sthn pra·jh thn ana·kthsh thw iuage·neiaw ako·mh kai an e·xei apvlesuei· me ekoy·sia parai·thsh, afoy· ori·zei o·ti diathroy·ntai se isxy· oi dia·forew ryumi·seiw poy proble·pontai apo· dieunei·w symfvni·ew. Me ton tro·po ayto· to Prvto·kollo thw Sy·mbashw toy Strasboy·rgoy epe·trece thn e·narjh isxy·ow, p. x. , thw symfvni·aw metajy· Itali·aw kai Galli·aw kai Itali·aw kai Ka·tv Xvrv· n, poy epitre·pei th diplh· iuage·neia. Zhtei·tai apo· to Symboy·lio, prokeime·noy na aruoy·n ta empo·dia sthn eley·uerh kyklofori·a kai na katastei· pragmatiko·thta h eley·uerh kyklofori·a tvn politv· n, na la·bei ta anagkai·a me·tra v· ste to Prvto·kollo toy Strasboy·rgoy na epektauei· stiw eyrvpai¤ke·w xv· rew stiw opoi·ew ypa·rxei e·ntonh paroysi·a italv· n politv· n. Zhtei·tai epi·shw, lambanome·nhw ypo·ch thw shmasi·aw thw italikh·w koino·thtaw sto Be·lgio, na epektauei· to taxy·tero to Prvto·kollo toy Strasboy·rgoy stiw sxe·seiw metajy· Belgi·oy kai Itali·aw, v· ste na douei· h dynato·thta sthn italikh· koino·thta poy diame·nei sto Be·lgio kai epiuymei· na probei· stiw aparai·thtew ene·rgeiew gia thn ana·kthsh thw iuage·neiaw katagvgh·w, na thn anakth·sei diathrv· ntaw para·llhla th belgikh· iuage·neia poy e·xei apokth·sei me·sv ekoy·siaw politogra·fhshw


eurovoc_concepts:
Germany
award of contract
export policy
intervention agency
rye

formats: pdf print

text: 29. 1. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 22/19 COMMISSION REGULATION (EC) No 218/98 of 28 January 1998 amending Regulation (EC) No 1459/97 increasing to 459 728 tonnes the quantity of rye held by the German intervention agency for which a standing invitation to tender for export has been opened THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1766/92 of 30 June 1992 on the common organisation of the in cereals (1), as last amended by Commission market Regulation (EC) No 923/96 (2), and in particular Article 5 thereof, Whereas Commission Regulation (EEC) No 2131/93 (3), as last amended by Regulation (EC) No 2193/96 (4), lays down the procedures and conditions for the disposal of cereals held by the intervention agencies; Whereas Commission Regulation (EC) No 1459/97 (5), opened a standing invitation to tender for the export of 209 667 tonnes of rye held by the German intervention agency; whereas, Germany informed the Commission of the intention of its intervention agency to increase by 250 061 tonnes the quantity for which a standing invita- tion to tender for export has been opened; whereas the total quantity of rye held by the German intervention agency for which a standing invitation to tender for export has been opened should be increased to 459 728 tonnes; Whereas this increase in the quantity put out to tender makes it necessary to alter the list of regions and quant- ities in store; whereas Annex I to Regulation (EC) No 1459/97 must therefore be amended; Whereas the measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Management Committee for Cereals, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 Regulation (EC) No 1459/97 is hereby amended as follows: 1. Article 2 is replaced by the following: ‘Article 2 1. The invitation to tender shall cover a maximum of 459 728 tonnes of rye to be exported to all third countries. The regions in which the 459 728 tonnes of rye 2. are stored are stated in Annex I to this Regulation. ’ 2. Annex I is replaced by the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 January 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 181, 1. 7. 1992, p. 21. (2) OJ L 126, 24. 5. 1996, p. 37. (3) OJ L 191, 31. 7. 1993, p. 76. (4) OJ L 293, 16. 11. 1996, p. 1. (5) OJ L 199, 26. 7. 1997, p. 15. L 22/20 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 29. 1. 98 ANNEX ‘ANNEX I Place of storage Quantity (tonnes) Schleswig-Holstein/Hamburg/ Niedersachsen/Bremen/ Nordrhein-Westfalen Hessen/Rheinland-Pfalz/ Baden-W(cid:129)rttemberg/Saarland/Bayern Berlin/Brandenburg/ Mecklenburg-Vorpommern Sachsen/Sachsen-Anhalt/Th(cid:129)ringen 142 317 15 378 187 720 114 313’


title: Regulamento (CE) nº 214/98 da Comissão de 28 de Janeiro de 1998 que altera o Regulamento (CE) nº 411/97 que estabelece as regras de execução do Regulamento (CE) nº 2200/96 do Conselho no que respeita aos programas operacionais, aos fundos operacionais e à ajuda financeira comunitária

eurovoc_concepts:
EU aid
aid system
fruit
operational programme
producer organisation
vegetable

text: L 22/10 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias 29. 1. 98 REGULAMENTO (CE) Nº 214/98 DA COMISS (cid:5)AO de 28 de Janeiro de 1998 que altera o Regulamento (CE) nº 411/97 que estabelece as regras de execu(cid:135)˜ao do Regulamento (CE) nº 2200/96 do Conselho no que respeita aos programas operacionais, aos fundos operacionais e (cid:133) ajuda financeira comunit ´aria A COMISS (cid:5)AO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) nº 2200/96 do Conselho, de 28 de Outubro de 1996, que estabelece a organiza(cid:135)˜ao comum de mercado no sector das frutas e produtos hort(cid:146)colas (1), alterado pelo Regulamento (CE) nº 2520/97 da Comiss˜ao (2), e, nomeadamente, o seu artigo 48º, Considerando que o nº 4 do artigo 2º do Regulamento (CE) nº 411/97 da Comiss˜ao (3) com a ´ultima redac(cid:135)˜ao que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) nº 1501/97 (4), define a no(cid:135)˜ao de «produ(cid:135)˜ao comercializada» como a produ(cid:135)˜ao dos membros de uma organiza(cid:135)˜ao de produtores escoada em determinadas condi(cid:135)˜oes; que, por raz˜oes de coer(cid:136)ncia econ(cid:155)mica, (cid:130) necess ´ario precisar que a referida «produ(cid:135)˜ao comercializada» (cid:130) a dos membros da organiza- (cid:135)˜ao de produtores em 1 de Janeiro do ano seguinte (cid:133)quele a que essa produ(cid:135)˜ao diz respeito; Considerando que o nº 3, al(cid:146)nea b), do artigo 4º do Regu- lamento (CE) nº 411/97 exige a abertura de uma conta banc ´aria destinada exclusivamente a todas as opera(cid:135)˜oes financeiras ligadas (cid:133) gest˜ao do fundo operacional; que uma contabilidade separada e pormenorizada, que seja anualmente objecto de uma verifica(cid:135)˜ao e certifica(cid:135)˜ao por revisores oficiais de contas, pode oferecer as mesmas garantias que a conta banc ´aria separada; que, por conse- guinte, (cid:130) oportuno dar aos Estados-membros a possibili- dade de, a pedido de uma organiza(cid:135)˜ao de produtores, apli- carem este segundo sistema; Considerando que o nº 3 do artigo 9º do regulamento atr ´as citado prev(cid:136) que os adiantamentos concedidos para realizadas nos prazos ac(cid:135)˜oes que n˜ao puderam ser previstos sejam mantidos, sob certas condi(cid:135)˜oes, no fundo operacional, com vista (cid:133) posterior realiza(cid:135)˜ao das ac(cid:135)˜oes em causa; que, actualmente, se verifica ser necess ´ario, por raz˜oes de equidade, alargar essa possibilidade (cid:133)s ac(cid:135)˜oes para as quais n˜ao foram concedidos adiantamentos, bem como precisar, para evitar desvios, que deve ser feita prova suficiente perante a autoridade nacional competente da impossibilidade de realiza(cid:135)˜ao das ac(cid:135)˜oes em causa por raz˜oes n˜ao imput ´aveis (cid:133) organiza(cid:135)˜ao de produtores em quest˜ao; Considerando que as medidas previstas no presente regu- lamento est˜ao em conformidade com o parecer do Comit(cid:130) de Gest˜ao das Frutas e Produtos Hort(cid:146)colas, (1) JO L 297 de 21. 11. 1996, p. 1. (2) JO L 346 de 17. 12. 1997, p. 41. (3) JO L 62 de 4. 3. 1997, p. 9. (4) JO L 202 de 30. 7. 1997, p. 45. Artigo 1º O Regulamento (CE) nº 411/97 (cid:130) alterado do seguinte modo: 1. Ao nº 4 do artigo 2º, (cid:130) aditada a seguinte frase: «Para o estabelecimento da produ(cid:135)˜ao comercializada de um dado ano, ter-se-˜ao em conta os membros da orga- niza(cid:135)˜ao de produtores em 1 de Janeiro do ano seguin- te. ». 2. Ao nº 3, al(cid:146)nea b), do artigo 4º, (cid:130) aditada a seguinte frase: «A pedido de uma organiza(cid:135)˜ao de produtores, os Esta- dos-membros podem decidir substituir a prova da abertura de uma conta banc ´aria pelo compromisso dessa organiza(cid:135)˜ao de manter uma contabilidade que contenha as contas relativas a cada uma das ac(cid:135)˜oes e que permita identificar cada despesa ou receita respei- tantes ao fundo operacional, e de submeter anualmente essa contabilidade a uma verifica(cid:135)˜ao e certifica(cid:135)˜ao por revisores oficiais de contas. ». 3. O nº 3 do artigo 9º passa a ter a seguinte redac(cid:135)˜ao: «3. O pedido de ajuda financeira ou do seu saldo pode dizer respeito a despesas programadas mas n˜ao realizadas referentes a ac(cid:135)˜oes relativamente (cid:133)s quais se fa(cid:135)a prova suficiente perante a autoridade nacional competente de que n˜ao puderam ser realizadas antes de 31 de Dezembro do ano de execu(cid:135)˜ao do programa operacional por raz˜oes n˜ao imput ´aveis (cid:133) organiza(cid:135)˜ao de produtores em quest˜ao mas podem ser realizadas antes de 30 de Abril do ano seguinte, com a condi(cid:135)˜ao de que a contribui(cid:135)˜ao equivalente da organiza(cid:135)˜ao de produ- tores seja mantida na fundo operacional. A ajuda s(cid:155) ser ´a paga e a garantia constitu(cid:146)da em conformidade com o nº 2 do artigo 8º liberada, em fun(cid:135)˜ao do direito (cid:133) ajuda efectivamente estabelecido, se a prova da realiza(cid:135)˜ao das despesas programadas refe- ridas no par ´agrafo anterior for apresentada antes de 30 de Abril do ano seguinte (cid:133)quele para o qual as despesas em quest˜ao tenham sido programadas. ». Artigo 2º O presente regulamento entra em vigor no s(cid:130)timo dia seguinte ao da sua publica(cid:135)˜ao no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. 29. 1. 98 ‹ PT ‹ Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 22/11 O presente regulamento (cid:130) obrigat(cid:155)rio em todos os seus elementos e directamente aplic ´avel em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 28 de Janeiro de 1998. Pela Comiss ˜ao Franz FISCHLER Membro da Comiss ˜ao


title: 98/114/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 28ης Ιανουαρίου 1998 για τον καθορισμό των ρυθμίσεων που αφορούν τις κοινοτικές συγκριτικές δοκιμές σπόρων γεωμήλων προς φύτευση σύμφωνα με το άρθρο 14 της οδηγίας 66/403/ΕΟΚ του Συμβουλίου

eurovoc_concepts:
plant disease
plant health control
potato
seedling

text: 6. 2. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 31/23 APOVASG TGS EPITQOPGS tgr 28gr Iamouaq˜iou 1998 cia tom jahoqisl ˜o tym quhl˜iseym pou avoqo ˜um tir joimotij ˜er sucjqitij ˜er dojil ˜er sp ˜oqym ceyl ˜gkym pqor v ˜uteusg s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 14 tgr odgc˜iar 66/403/EOJ tou Sulbouk˜iou (98/114/EJ) G EPITQOPG TYM EUQYPA˘IJYM JOIMOTGTYM, ˜Ewomtar up ˜oxg: sp ˜oqour pqor spoq ˜a jai to pokkapkasiastij ˜o ukij ˜o cia tg ceyqc˜ia, tir demdqojgpeutij ˜er jakki ˜eqceier jai tg daso- jol˜ia, tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tgm odgc˜ia 66/403/EOJ tou Sulbouk˜iou, tgr 14gr Ioum˜iou 1966, peq˜i elpoq˜iar sp ˜oqym ceyl ˜gkym pqor v ˜uteusg (1), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tgm ap ˜ovasg 97/90/EJ tgr Epitqop ˜gr (2), jai id˜iyr to ˜aqhqo 14 paq ˜acqavor 4, Ejtil ˜ymtar: ˜oti to ˜aqhqo 14 paq ˜acqavor 4 tgr odgc˜iar 66/430/EOJ pqobk ˜epei tg dienacyc ˜g sucjqitij ˜ym joimotij ˜ym dojil ˜ym tym sp ˜oqym ceyl ˜gkym pqor v ˜uteusg· ˜oti e˜imai amacja˜io ma sullet ˜ewoum stir sucjqitij ˜er joimo- tij ˜er dojil ˜er ˜oka ta jq ˜atg l ˜ekg, sto l ˜etqo pou sp ˜oqoi ceyl ˜gkym pqor v ˜uteusg sum ˜ghyr amapaq ˜acomtai ˜g diat˜i- hemtai sto elp ˜oqio stgm epijq ˜atei ˜a tour, ˜yste ma enasva- kishe˜i g enacyc ˜g tym jatakk ˜gkym sulpeqasl ˜atym· ˜oti g Epitqop ˜g e˜imai aql ˜odia cia tom jahoqisl ˜o tym apaqa˜itgtym quhl˜iseym cia tir sucjqitij ˜er joimotij ˜er dojil ˜er· ˜oti oi quhl˜iseir cia tir dojil ˜er aut ˜er ha pq ˜epei ep˜isgr ma jak ˜uptoum, letan ˜u ˜akkym, oqisl ˜emour epibkabe˜ir oqcami- slo ˜ur, g amtilet ˜ypisg tym opo˜iym pqobk ˜epetai stgm odgc˜ia 66/403/EOJ jah ˜yr jai stgm odgc˜ia 77/93/EOJ tou Sulbouk˜iou, tgr 21gr Dejelbq˜iou 1976, peq˜i tym l ˜etqym pqostas˜iar jat ˜a tgr eisacyc ˜gr sta jq ˜atg l ˜ekg oqcami- sl ˜ym epibkab ˜ym cia ta vut ˜a ˜g ta vutij ˜a pqoˇi ˜omta (3), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tgm odgc˜ia 97/14/EJ tgr Epitqop ˜gr (4), stgm odgc˜ia 93/85/EOJ tou Sulbouk˜iou, tgr 4gr Ojtybq˜iou 1993, cia tgm jatapok ˜elgsg tgr joqumo- bajtgq˜iysgr tgr pat ˜atar (5), jah ˜yr jai stir apov ˜aseir 95/506/EJ (6) ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tgm ap ˜ovasg 97/649/EJ (7), jai 96/301/EJ (8), jat ˜a tgr en ˜apkysgr tgr Pseudomonas solanacearum· ˜oti ta l ˜etqa pou pqobk ˜epomtai stgm paqo ˜usa ap ˜ovasg e˜imai s ˜ulvyma le tg cm ˜ylg tgr l ˜omilgr epitqop ˜gr cia tour ENEDYSE TGM PAQOUSA APOVASG: ˜Aqhqo 1 1. Oi sucjqitij ˜er joimotij ˜er dojil ˜er ha pqaclatopoig- ho ˜um jat ˜a to 1998 ep˜i sp ˜oqym ceyl ˜gkym pqor spoq ˜a pou ˜ewoum sucjolishe˜i to 1997. ˜Oka ta jq ˜atg l ˜ekg sullet ˜ewoum stir sucjqitij ˜er 2. joimotij ˜er dojil ˜er. ˜Aqhqo 2 1. Oi cemij ˜er quhl˜iseir cia tg dienacyc ˜g tym sucjqiti- j ˜ym joimotij ˜ym dojil ˜ym jahoq˜ifomtai sto paq ˜aqtgla tgr paqo ˜usar ap ˜ovasgr. 2. Peqait ˜eqy keptoleqe˜ir quhl˜iseir cia tgm dienacyc ˜g tym dojil ˜ym ha upobkgho ˜um stg l ˜omilg epitqop ˜g cia tour sp ˜oqour pqor spoq ˜a jai to pokkapkasiastij ˜o ukij ˜o cia tg ceyqc˜ia, tir demdqojgpeutij ˜er jakki ˜eqceier jai tg daso- jol˜ia. ˜Aqhqo 3 G paqo ˜usa ap ˜ovasg apeuh ˜umetai sta jq ˜atg l ˜ekg. Bqun ˜ekker, 28 Iamouaq˜iou 1998. Cia tgm Epitqop˜g Franz FISCHLER L˜ekor tgr Epitqop˜gr (1) EE 125 tgr 11. 7. 1966, s. 2320/66. (2) EE L 27 tgr 30. 1. 1997, s. 49. (3) EE L 26 tgr 31. 1. 1977, s. 20. (4) EE L 87 tgr 2. 4. 1997, s. 17. (5) EE L 259 tgr 18. 10. 1993, s. 1. (6) EE L 291 tgr 6. 12. 1995, s. 48. (7) EE L 274 tgr 26. 9. 1997, s. 14. (8) EE L 115 tgr 9. 5. 1996, s. 47. L 31/24 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 6. 2. 98 PAQAQTGLA CEMIJES QUHLISEIS CIA TG DIENACYCG TYM SUCJQITIJYM JOIMOTIJYM DOJILYM SPOQYM CEYLGKYM PQOS SPOQA CIA TO 1998 1. Aql ˜odior voq ˜ear Landbrugs- og Fiskeriministeriet Plantedirektoratet Dam˜ia 2. Aqihl ˜or deicl ˜atym O sumokij ˜or aqihl ˜or am ˜eqwetai se 250: a) Ta 223 de˜iclata ha kgvho ˜um ap ˜o ta jq ˜atg l ˜ekg pou paq ˜acoum sp ˜oqour ceyl ˜gkym· b) 20 pq ˜osheta de˜iclata ha kgvho ˜um sta jq ˜atg l ˜ekg pqooqislo ˜u, pqojeil ˜emou peq˜i ukijo ˜u pou apost ˜eketai ap ˜o paqacyc ˜o se ˜akko jq ˜ator l ˜ekor· c) 7 de˜iclata ha kgvho ˜um ap ˜o tgm Ekbet˜ia, s ˜ulvyma le tir joimotij ˜er quhl˜iseir isodumal˜iar pou pqobk ˜epo- mtai sto ˜aqhqo 15 paq ˜acqavor 1 tgr odgc˜iar 66/403/EOJ. 3. Deiclatokgx˜ia Cia tg k ˜gxg tym deicl ˜atym tou sgle˜iou 2 stoiwe˜io a) amyt ˜eqy, enasvak˜ifetai g evaqloc ˜g ep˜isglgr diadija- s˜iar deiclatokgx˜iar. G deiclatokgx˜ia pqaclatopoie˜itai le tg wq ˜gsg jat ˜akkgkgr tewmij ˜gr. Ta ˜atola cia tg dienacyc ˜g tgr deiclatokgx˜iar jahoq˜ifomtai ap ˜o tir upgqes˜ier tgr Epitqop ˜gr. Ta ˜atola aut ˜a emeqco ˜um up ˜o tgm euh ˜umg tym upgqesi ˜ym tgr Epitqop ˜gr. G deiclatokgx˜ia pqaclatopoie˜itai stgm ejlet ˜akkeusg tou paqa- cyco ˜u, stom t ˜opo v ˜oqtysgr, sta up ˜osteca diakoc ˜gr ˜g se opoiod ˜gpote ˜akko w ˜yqo apoh ˜gjeusgr sp ˜oqym ceyl ˜gkym pqor v ˜uteusg. ˜Oka ta de˜iclata pou kalb ˜amomtai sta pka˜isia tgr evaqloc ˜gr tou sgle˜iou 2 apoteko ˜umtai ap ˜o 320 j ˜omdu- kour. 4. Aniok ˜ocgsg tgr t ˜gqgsgr tym ekaw˜istym sumhgj ˜ym se ce ˜ylgka pqor spoq ˜a stour apeuhe˜iar apoc ˜omour tou de˜iclator Let ˜a tom ˜ekecwo ha dien ˜acomtai dojil ˜er sto ˜upaihqo jai, bai ˜ymomtai le eqcastgqiaj ˜er dojil ˜er. To l ˜ecehor tou de˜iclator e˜imai tym 100 vut ˜ym. ˜otam jq˜imetai apaqa˜itgto, ta apotek ˜eslata epibe- 5. Aniok ˜ocgsg tym ceyl ˜gkym pqor spoq ˜a yr pqor to e ˜am e˜imai apakkacl ˜ema ap ˜o Pseudomonas solanacearum jai joqumobajtgq˜iysg (Corynebacterium sepedonicum/Clavibacter michiganensis) Pqaclatopoio ˜umtai eqcastgqiaj ˜er dojil ˜er, s ˜ulvyma le tir jat ˜akkgker leh ˜odour. To l ˜ecehor tou de˜iclator e˜imai 200 jomd ˜ukym. 6. Aniok ˜ocgsg ceyl ˜gkym pqor spoq ˜a yr pqor to e ˜am e˜imai apakkacl ˜ema ap ˜o tom i ˜o pou pqojake˜i atq ˜ajtysg tym jomd ˜ukym [Potato Spindle Tuber Viroid (PSTV)] Dien ˜acomtai eqcastgqiaj ˜er dojil ˜er, s ˜ulvyma le jat ˜akkgker leh ˜odour. O aql ˜odior voq ˜ear tou sgle˜iou 1 ˜oti to l ˜ecehor tou de˜iclator amtapojq˜imetai stg l ˜ehodo aut ˜g, ev ˜osom uv˜istamtai swetij ˜er enasvak˜ifei pqodiacqav ˜er. 7. Elpisteutij ˜otgta Se sw ˜esg le tir aniokoc ˜gseir tym sgle˜iym 5 jai 6 amyt ˜eqy, j ˜ahe de˜icla pou upob ˜akketai se eqcastgqiaj ˜er dojil ˜er v ˜eqei jydij ˜g omolas˜ia pou d˜imetai ap ˜o tom aql ˜odio voq ˜ea tou sgle˜iou 1, up ˜o tgm euh ˜umg tym upgqe- si ˜ym tgr Epitqop ˜gr. Stgm peq˜iptysg pou epibebaiyhe˜i ˜oti ta de˜iclata ˜ewoum lokumhe˜i ap ˜o j ˜apoiom ap ˜o tour epibkabe˜ir oqcamislo ˜ur, g Epitqop ˜g enasvak˜ifei tg k ˜gxg tym l ˜etqym pou apaito ˜umtai ap ˜o tgm odgc˜ia 77/93/EOJ ˜g tgm odgc˜ia 93/85/EOJ ˜g ap ˜o ta l ˜etqa ukopo˜igs ˜gr tour, jat ˜a peq˜iptysg. Ta amyt ˜eqy isw ˜uoum le tgm epiv ˜ukang tym cemij ˜ym sumhgj ˜ym pou evaql ˜ofomtai stir enet ˜aseir tym et ˜gsiym ejh ˜eseym cia tgm epibeba˜iysg apotekesl ˜atym jai sulpeqasl ˜atym tym sucjqitij ˜ym joimotij ˜ym dojil ˜ym


eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar

text: 29. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 22/5 COMMISSION REGULATION (EC) No 211/98 of 28 January 1998 altering the export refunds on white sugar and raw sugar exported in the natural state THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 1785/81 of 30 June 1981 on the common organization of the markets in the sugar sector (1), as last amended by Regula- tion (EC) No 1599/96 (2), and in particular the second subparagraph of Article 19 (4) thereof, Whereas the refunds on white sugar and raw sugar exported in the natural state were fixed by Commission Regulation (EC) No 140/98 (3); Whereas it follows from applying the detailed rules contained in Regulation (EC) No 140/98 to the informa- tion known to the Commission that the export refunds at present in force should be altered to the amounts set out in the Annex hereto, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The export refunds on the products listed in Article 1 (1) (a) of Regulation (EEC) No 1785/81, undenatured and exported in the natural state, as fixed in the Annex to Regulation (EC) No 140/98 are hereby altered to the amounts shown in the Annex hereto. Article 2 This Regulation shall enter into force on 29 January 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 28 January 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 177, 1. 7. 1981, p. 4. (2) OJ L 206, 16. 8. 1996, p. 43. (3) OJ L 17, 22. 1. 1998, p. 5. L 22/6 EN Official Journal of the European Communities 29. 1. 98 to the Commission Regulation of 28 January 1998 altering the export refunds on white sugar and raw sugar exported in its unaltered state ANNEX Product code 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Amount of refund (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 36,66 34,67 36,66 34,67 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ECU/1 % of sucrose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 91 00 9000 0,3985 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) ECU/100 kg (cid:190) 39,85 40,22 40,22 (cid:190) ECU/1 % of sucrose (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,3985 (1) Applicable to raw sugar with a yield of 92 %; if the yield is other than 92 %, the refund applicable is calculated in accordance with the provisions of Article 17a (4) of Regulation (EEC) No 1785/81. (2) Fixing suspended by Commission Regulation (EEC) No 2689/85 (OJ L 255, 26. 9. 1985, p. 12), as amended by Regulation (EEC) No 3251/85 (OJ L 309, 21. 11. 1985, p. 14)


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 211/98, annettu 28 päivänä tammikuuta 1998, sellaisenaan vietävän valkoisen sokerin ja raakasokerin vientitukien muuttamisesta

text: 29. 1. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 22/5 KOMISSION ASETUS (EY) N:o 211/98, annettu 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998, sellaisenaan viet(cid:132)v(cid:132)n valkoisen sokerin ja raakasokerin vientitukien muuttami- sesta EUROOPAN YHTEIS(cid:153)JEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopi- muksen, ottaa huomioon sokerialan yhteisest(cid:132) markkinaj(cid:132)rjeste- lyst(cid:132) 30 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1981 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1785/81 (1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1599/96 (2), ja erityisesti sen 19 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) valkoisen sokerin ja raakasokerin vientiin sovellettavat tuet vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 140/ 98 (3), ja asetuksessa (EY) N:o 140/98 mainittujen yksityiskoh- taisten s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen soveltamisesta komission k(cid:132)ytett(cid:132)viss(cid:132) oleviin tietoihin seuraa, ett(cid:132) nykyisin voimassa olevat vientituet olisi muutettava mukaisesti, t(cid:132)m(cid:132)n asetuksen liitteen ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N ASETUKSEN: 1 artikla Muutetaan asetuksen (ETY) N:o 1785/81 1 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen sellaisenaan viet(cid:132)vien ja denaturoimattomien, asetuksen (EY) N:o 140/98 liit- teess(cid:132) vahvistettujen tuotteiden vientituet liitteess(cid:132), sellai- sena kuin se on muutettuna, esitettyjen m(cid:132)(cid:132)rien mukai- sesti. 2 artikla T(cid:132)m(cid:132) asetus tulee voimaan 29 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998. T(cid:132)m(cid:132) asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, j(cid:132)senvaltioissa. ja sit(cid:132) sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysseliss(cid:132) 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998. Komission puolesta Franz FISCHLER Komission j(cid:132)sen (1) EYVL L 177, 1. 7. 1981, s. 4 (2) EYVL L 206, 16. 8. 1996, s. 43 (3) EYVL L 17, 22. 1. 1998, s. 5 L 22/6 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 29. 1. 98 sellaisenaan viet(cid:132)v(cid:132)n valkoisen sokerin ja raakasokerin vientitukien muuttamisesta 28 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 1998 annettuun komission asetukseen LIITE Tuotekoodi 1701 11 90 9100 1701 11 90 9910 1701 11 90 9950 1701 12 90 9100 1701 12 90 9910 1701 12 90 9950 Tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) (cid:190) ecua/100 kg (cid:190) 36,66 34,67 36,66 34,67 (1) (1) (2) (1) (1) (2) (cid:190) ecua/1 % sakkaroosia (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 91 00 9000 0,3985 1701 99 10 9100 1701 99 10 9910 1701 99 10 9950 (cid:190) ecua/100 kg (cid:190) 39,85 40,22 40,22 (cid:190) ecua/1 % sakkaroosia (cid:253) 100 kg (cid:190) 1701 99 90 9100 0,3985 (1) T(cid:132)t(cid:132) m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132) sovelletaan raakasokeriin, jonka tuotto on 92 %. Jos viedyn raaka- sokerin tuotto poikkeaa 92 %:sta, sovellettavan tuen m(cid:132)(cid:132)r(cid:132) lasketaan asetuksen (ETY) N:o 1785/81 17 a artiklan 4 kohdan s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten mukaisesti. (2) Vahvistaminen keskeytetty komission asetuksella (ETY) N:o 2689/85 (EYVL L 255, 26. 9. 1985, s. 12), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (ETY) 3251/85 (EYVL N:o L 309, 21. 11. 1985, s. 14)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 168/98 dell'on. Gianni TAMINO alla Commissione. Proroga della concessione alla Autostrade spa

eurovoc_concepts:
Community trunk route
Italy
award of contract
decree
disclosure of information
motorway
road building
road network

text: C 310/32 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 9. 10. 98 (98/C 310/37) INTERROGAZIONE SCRITTA P-0168/98 di Gianni Tamino (V) alla Commissione (28 gennaio 1998) Oggetto: Proroga della concessione alla Autostrade spa Il Consiglio dei Ministri italiano ha deciso di approvare venerd(cid:14)‘ 16 gennaio, con l(cid:146)opposizione del Ministro dell(cid:146)Ambiente, il decreto in oggetto apportandovi leggere modifiche e di chiedere alla Corte dei conti o di approvare o di iscrivere, in caso negativo, con riserva la proroga della concessione, previsto da apposita convenzione, alla societa‘ Autostrade per altri 20 anni dal 2018, scadenza attuale, al 2038. Alla proroga della concessione sono associati alcuni progetti, come una variante di valico di 32 chilometri, o la costruzione della terza corsia sempre nel tratto tra Bologna e Firenze dell(cid:146)Autostrada del Sole e altri che, attraverso la convenzione, sono direttamente gestibili dalla societa‘ Autostrade senza dover passare attraverso regolare gara d(cid:146)appalto europea. La Corte dei conti, come gia‘ detto nella precedente interrogazione, aveva bocciato l(cid:146)ipotesi di proroga della concessione, ma il governo ha deciso di non tenerne conto. Da interviste e dichiarazioni su vari giornali si apprende che il Ministro dei Lavori Pubblici italiano ritiene non necessario inviare a Bruxelles dei documenti a riguardo, anche perche·, sempre secondo le dichiarazioni del Ministro, Bruxelles non ha richiesto la documentazione specifica ed in piu‘ non e‘ competente in materia. La Commissione ritiene le decisioni e l(cid:146)atteggiamento in generale del governo italiano compatibili con le norme europee in questo campo? Che giudizio da‘ in particolare sul rifiuto del governo italiano di informarla su queste questioni e sul dubbio riguardante la competenza in materia? Risposta data dal sig. Monti in nome della Commissione (30 marzo 1998) Il 1o dicembre 1997, la Commissione ha inviato alle autorita‘ italiane un(cid:146)espressa richiesta di informazioni sulla concessione attribuita alla societa‘ Autostrade S. p. A. Sebbene non sia ancora stata data risposta alle domande poste nella lettera, sono in corso contatti tra la Commissione e le amministrazioni italiane. Nella fase attuale, nessun elemento permette di ritenere che il governo italiano intenda sottrarsi all(cid:146)obbligo di cooperazione a cui e‘ soggetto ai sensi dell(cid:146)articolo 5 del trattato CE, rifiutando di fornire tutte le informazioni necessarie all(cid:146)analisi del caso. Parimenti, non risulta che siano state espresse riserve circa le competenze della Commissione. (98/C 310/38) INTERROGAZIONE SCRITTA E-0171/98 di Freddy Blak (PSE) alla Commissione (2 febbraio 1998) Oggetto: Tratta di donne ucraine 1. Sull(cid:146)International Herald Tribune del 12. 1. 1998 e‘ apparso un articolo in cui si racconta delle tantissime donne ucraine e di molti altri paesi dell(cid:146)Europa dell(cid:146)Est che vengono «esportate» per essere sfruttate sessualmente. Molte di queste donne risiedono illegalmente in paesi membri dell(cid:146)Unione europea dove spesso vivono sequestrate in una condizione di semischiavitu‘ e vengono costrette alla prostituzione. E(cid:146) la Commissione al corrente di questo fenomeno? 2. La Commissione, ha essa fatto o intende essa fare qualcosa per reprimere questa forma moderna di tratta degli schiavi, vuoi per quanto riguarda le misure di lotta contro la criminalita‘ organizzata che gestisce questa tratta degli schiavi, vuoi per quanto riguarda ad esempio la possibilita‘ di utilizzare parte dei fondi che i paesi dell(cid:146)Est ricevono dall(cid:146)UE in modo tale da offrire alle donne maggiori possibilita‘ di crearsi sane condizioni di vita nei rispettivi paesi? Intende la Commissione fare qualcosa per migliorare le condizioni di vita di queste donne che gia‘ risiedono 3. illegalmente nell(cid:146)Unione europea?


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om "En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union"«

eurovoc_concepts:
EU policy
European Regional Development Fund
urban area
urban population
urbanisation

text: 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/89 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens meddelelse om “En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union”« (98/C 95/19) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 13. maj 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Regionaludvikling og Fysisk Planlægning, som udpegede Gianni Vinay til ordfører og Eugéne Muller til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 20. januar 1998. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 351. plenarforsamling af 28. og 29. januar 1998, mødet den 28. januar 1998, enstemmigt følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Europa har i mindst tre tusind år været den mest urbaniserede verdensdel. Fænomenet »by« har derfor dybe rødder i de europæiske befolkningers kultur, samfund og økonomi. Når man ser bort fra de problemer, der i visse perioder — og i særlig grad nu — har præget livet i byen, er byen fortsat hovedkilden til økonomisk og kulturel udvikling. Det er derfor særdeles positivt, at EU’s institutioner gennem en lang række initiativer viser interesse for alle aspekter af byområdernes vilkår og fremtid. Kommissionens meddelelse om en dagsorden for byerne er det seneste og yderst positive udtryk for Kommissio- nens og EU-institutionernes stigende opmærksomhed om et spørgsmål af stor økonomisk og social betydning. Meddelelsen er opdelt i fire kapitler: 1. 2. I det første kapitel tales der om »Udfordringer for Europas byer«. Set i relation til deres befolkningstal bidrager de større byer økonomisk set forholdsvist meget til det regionale og nationale BNP. Denne velstandsstig- ning har imidlertid ikke haft en tilsvarende indvirkning på beskæftigelsesprocenten. 1. 2. 1. Livskvaliteten i byerne er også ud fra et miljømæssigt synspunkt faldet markant, og dermed er det blevet nødvendigt at ændre byplanlægningspolitik- ken, således at den følger en bæredygtig samfundsøkono- misk udvikling. Det har stor samfundsmæssig betydning, at 1. 2. 2. byboernes kollektive identitetsfornemmelse svækkes, og at denne svækkelse fører til en dalende deltagelse i lokalvalgene. Desuden kompliceres byforvaltningen yderligere af, at ansvaret er opsplittet og fordelt på mange forskellige niveauer, lige fra lokalt, regionalt og nationalt niveau til europæisk niveau. evne og beskæftigelsen; politikker til fremme af økono- misk og social samhørighed; politikker, der bidrager til byernes integration i transeuropæiske net; politikker, der fremmer bæredygtig udvikling og livskvalitet i byerne. 1. 3. 1. Da byerne er genstand for de fleste investeringer fra såvel EU som tredjelande, bør de ruste sig til at være byer, der »kan præstere tjenesteydelser af bedste kvalitet, og som har en god forsyning med infrastruktur« (pkt. 2. 1). Byernes innovationsevne synes generelt at være nøglefaktoren i en regions økonomiske succes. 1. 3. 2. I de seneste år er der lagt stor vægt på de socioøkonomiske problemer i særlige bydele. Der tales om bypilotprojekter (EFRU-forordningens artikel 10) og de positive erfaringer derfra, der i 1994 fik Kommissio- nen til at iværksætte fællesskabsinitiativet URBAN under strukturfondene. URBAN tager sigte på oprettelse af lokalsamfundsbaserede partnerskaber i ugunstigt stillede byområder med henblik på løsning af udviklings- problemer via integrerede programmer. For nylig har man iværksat INTEGRA som led i beskæftigelsesinitiati- vet under Den Europæiske Socialfond. 1. 3. 3. De transeuropæiske transportnet og by- og storbyforbindelserne hænger tæt sammen og har afgø- rende betydning for afhjælpningen af de ubalancer, der karakteriserer bysystemet og de enkelte byområder. 1. 3. 4. Alt dette skal ses ud fra målsætningen om bæredygtig udvikling, der ses som »et afgørende aspekt af livskvaliteten for (. ) fremtidige generationer«. I dokumentet nævnes flere af de vigtige initiativer i de forgangne år som fx grønbogen om bymiljø fra 1990 og projektet vedrørende bæredygtige byer, der startede i 1993. Den konkrete målsætning for miljøpolitikken, der bl. a. er blevet kædet sammen med anvendelsen af strukturfondene, og F& U-politikken er netop at gennemføre en bæredygtig udvikling. 1. 3. Meddelelsens kapitel 2 indeholder en analyse af byudviklingstiltag inden for EU’s forskellige politikker: politikker, der fremmer den økonomiske konkurrence- Kapitel 3 omhandler »Retningslinjer for fremti- 1. 4. den«. Det understreges, at »udgangspunktet for den C 95/90 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 fremtidige byudvikling må være at erkende byernes rolle som motorer for regional, national og europæisk økonomisk fremgang«. 1. 4. 1. Kommissionens holdning er den, at for fremti- den »bør de forskellige aktioner på EU-plan vurderes ud fra en sammenhængende og bæredygtig udvikling af byerne«, hvorved det bekræftes, at der er behov for et byperspektiv i Den Europæiske Unions politikker. Som følge af strukturfondenes afgørende rolle 1. 4. 2. foreslås det at inddrage de lokale myndigheder i udarbej- delsen og iværksættelsen af regionaludviklingspro- grammer. 1. 5. Endelig lægges der stor vægt på overførsel og udbredelse af god praksis, og der bebudes en »byanalyse« til vurdering af de europæiske byers stærke og svage sider. 1. 6. I kapitel 4 foreslår Kommissionen til sidst, at der indledes en debat om byspørgsmål mellem Rådet, Europa-Parlamentet, ØSU, Regionsudvalget, sammen- slutninger af lokale myndigheder og andre interesserede parter. Målet for denne debat skal være et »byforum«, som Kommissionen selv vil arrangere i 1998. 2. Generelle bemærkninger 2. 1. ØSU har allerede ved flere lejligheder givet udtryk for, at man bør være mere opmærksom på, hvilken indirekte virkning EU’s politikker har på byerne, og at byernes socioøkonomiske udviklingstakt bør være en af rettesnorene for anvendelsen af EU-midlerne. I sin udtalelse om »Europa år 2000+« sagde 2. 1. 1. ØSU, at »EU på grund af sin høje urbaniseringsgrad må være særlig opmærksom på byområdernes proble- mer« (1) i erkendelse af, at der endnu ikke er blevet udarbejdet en strategi for udvikling af et afbalanceret bysystem. Dette bør være et af de vigtigste punkter i EU’s debat om byspørgsmål. 2. 1. 1. 1. I samme forbindelse foreslog ØSU, at Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspek- tiv (ESDP) skulle indholde »angivelser, der gør det muligt at iværksætte foranstaltninger af fællesskabsinteresse, som sigter på decentralisering af væksten i overdrevent polariserede områder, økonomisk diversificering i byer- ne dikteret af regionale behov, støtte til bymæssige vækstpoler i ugunstigt stillede områder, stimulering og udvikling af polycentriske bynetværk, kontrol med byernes spredning og fremme af et nyt partnerskab mellem land og by« (2). 2. 1. 1. 2. Disse anbefalinger udgjorde tilsammen et omfattende og vigtigt program, der i sammenfattet form skulle indgå i fastlæggelsen af EU’s bypolitik. 2. 1. 2. ØSU har desuden udarbejdet en initiativudta- lelse om »EU’s rolle i byspørgsmål«, i hvilken det understreges, at byudviklingspolitikkerne har en »euro- pæisk dimension«, »fordi de tilgodeser principper, hen- syn og betingelser af stor strategisk betydning for udviklingen i hele EU og for EU-borgernes livskva- litet« (3). I den pågældende udtalelse blev der fremlagt 2. 1. 2. 1. en række praktiske forslag, som fx forhøjelse af EU’s bidrag til pilotprojekter om byer (innovative foranstalt- ninger under EFRU-forordningens artikel 10), ny forde- ling af strukturfondsmidlerne med større vægt på byudvi- kling, undersøgelse af indvirkningen på landdistrikter og byer af alle byrelaterede interventionsprogrammer, fremme af tidssvarende bypartnerskaber, oprettelse af et forum bestående af EU, medlemsstaterne, regionerne, de lokale myndigheder, arbejdsmarkedets parter og andre interesserede med henblik på udarbejdelse af EU’s strategier på byområdet. For at kunne iværksætte en sådan politik med 2. 1. 2. 2. større opmærksomhed fra EU’s side om byspørgsmål er det påkrævet »at sikre Kommissionen bedre muligheder for at styre (. ). Det synes især ønskeligt, at Kommissio- nen udarbejder retningslinjer for det europæiske bysy- stem« (4). 2. 1. 2. 3. Bag ØSU’s holdning ligger der en anskuelse af byområdet »som en nøglefaktor, der kan skabe en snæver sammenhæng mellem politikken for udvikling og økonomisk effektivitet og politikken for social lighed« (5). 2. 1. 2. 4. Som afslutning konkluderer ØSU, »at overve- jelserne om EU’s rolle i byspørgsmål viser, at visse problemer, der er relevante for EU’s udvikling og borgernes livskvalitet, ikke kan behandles i en udtalelse, men kræver konstant bevågenhed og punktuelle overve- jelser«. (1) ØSU’s udtalelse om »Europa år 2000 + — Samarbejde inden for fysisk planlægning i det europæiske område« (tillægsudtalelse), EFT C 301 af 13. 11. 1995, pkt. 2. 2. 6. (2) EFT C 301 af 13. 11. 1995, pkt. 2. 2. 6. 4. (3) ØSU’s udtalelse om »EU’s rolle i byspørgsmål«, EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 3. 3. 1. (4) EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 5. 3 (ii). (5) EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 6. 3. 5. 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/91 2. 2. Kommissionens meddelelse er vidtfavnende og udgør et kvantespring i tilgangen til byspørgsmål, idet disse nu anerkendes som et vigtigt udgangspunkt for den fremtidige planlægning og udarbejdelse af EU’s politikker. skal især bemærkes, at bæredygtig udvikling i pkt. 2. 4 omtales som »et afgørende aspekt af livskvaliteten for (. ) fremtidige generationer«. Den holdning falder fint i tråd med målsætningen om at forbedre den sociale samhørighed i byerne. Det skal ligeledes ses som et positivt tegn, at 2. 2. 1. det hollandske formandskabs konklusioner fra det uformelle møde mellem ministrene for regionaludvikling og fysisk planlægning, der blev afholdt i Noordwijk i juni 1997, gav udtryk for, at byerne står i centrum for den europæiske samfundsmodel som centre for solidaritet og social integration. Byerne er drivkraften bag økonomisk vækst, konkurrenceevne og jobskabelse. De skal fungere som steder, hvor der skabes arbejdsplad- ser og økonomisk vækst for derigennem at opnå en bredere anlagt økonomi og et mere differentieret arbejds- marked. De bør endvidere bidrage til en afbalanceret udvikling af bysystemet i Europa og således mindske forskellene mellem de forskellige regioners muligheder i EU. 2. 2. 2. Den opprioritering af byspørgsmål, der for tiden sker, er i øvrigt også særdeles heldig i et bredere politisk perspektiv, da den viser borgerne, hvordan EU-beslutninger helt konkret kan have positiv indvirk- ning på såvel enkeltpersoners som familiers livskvalitet. Dette aspekt er særligt vigtigt i denne historiske fase af den europæiske integrationsproces, der nok er den vanskeligste og mest krævende af alle. Meddelelsens vigtigste fortjeneste er derfor, at den placerer byspørgs- mål blandt de vigtigste emner på EU’s dagsorden. 2. 2. 3. ØSU sætter pris på, at det i begyndelsen af meddelelsen, siges at der er en nær forbindelse mellem byerne og den socioøkonomiske og kulturelle udvikling af det europæiske samfund. Denne tankegang, der også ligger bag hele meddelelsen, frembyder en praktisk tilgang til de problemstillinger, der er taget op. 2. 2. 4. De oplysninger, der fx gives i de tre første afsnit om de skævheder, der er opstået som følge af økonomiske og teknologiske ændringer, og som har medført såvel store muligheder som betydelig lokal arbejdsløshed og marginalisering, er et udtryk for en social forståelse, der er et gennemgående træk i hele meddelelsen. 2. 2. 5. ØSU er ligeledes enig i den måde, man i pkt. 1. 5 har beskrevet byboernes svækkede identitetsfornemmel- se og tilhørsforhold, der giver sig udslag i en »ringe deltagelse i den lokale demokratiproces«. I sin tidligere udtalelse lagde ØSU vægt på 2. 2. 7. en sammenhængende og målrettet indfaldsvinkel og udtrykte ønske om, at der blev formuleret og gennemført »byudviklingsprojekter, der sigter mod at tilvejebringe de praktiske muligheder og de økonomiske, administra- tive og tekniske forudsætninger for at forbedre den sociale samhørighed« (1). 2. 2. 8. På den anden europæiske konference om bære- dygtige byer, der blev afholdt i Lissabon i oktober 1996, vurderede man virkningen af »Aalborgcharteret«, der blev underskrevet i maj 1994, og i hvilket mere end 300 europæiske byer forpligtede sig til at vedtage ensartede foranstaltninger til fremme af bæredygtig udvikling. Kommissionens strategi er således en bekræf- telse af det valg, der blev foretaget i 1993 med iværksæt- telsen af projektet »bæredygtige byer«, der havde til formål at skabe debat om bæredygtigheden af Europas byområder, at fremme udveksling af erfaringer og at udbrede den bedste praksis inden for bæredygtig lokaludvikling. I denne forbindelse bør man også huske FN’s vigtige konference om bolig- og bebyggelsesmiljø (Habitat II). 2. 2. 9. Kommissionens forslag sammenfattes smukt i sætningen »De forskellige aktioner på EU-plan bør vurderes ud fra en sammenhængende og bæredygtig udvikling af byerne«. Dette udsagn indeholder meddelel- sens hovedbudskab. Hvis meddelelsen tages til efterret- ning, vil EU’s politiske beslutninger kunne antage konkret form og blive umiddelbart forståelige, hvilket vil kunne styrke selve Unionen gennem større folkelig opbakning og engagement hos EU-borgerne. 2. 2. 10. ØSU tilslutter sig, at »udgangspunktet for den fremtidige byudvikling må være at erkende byernes rolle som motorer for regional, national og europæisk økonomisk fremgang«. I sin meddelelse udbeder Kommissionen sig 2. 2. 11. kommentarer til fire vigtige punkter for fremtiden for de europæiske byer: — behovet for et byperspektiv i Den Europæiske Unions politikker; — serviceydelser af offentlig interesse og byudvikling; — strukturfondenes bidrag; 2. 2. 6. Den detaljerede beskrivelse i kapitel 2 af igang- værende EU-aktioner vedrørende byudvikling giver et klart billede af de EU-politikker, der på forskellig vis og i forskellig grad har indvirkning på byspørgsmål. Det (1) ØSU’s udtalese om »EU’s rolle i byspørgsma˚l«, EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 4. 6. 2. C 95/92 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 — øget viden og fremme af udveksling af erfaringer mellem byerne. blandt andet at allokere passende finansiering, men ansvaret ligger hos medlemsstaterne og de lokale myn- digheder. 3. Byernes Europa: EU’s politikker og byudvikling 3. 1. EU’s interesse for disse problemstillinger går ikke langt tilbage, men i perioden fra det første uformelle møde mellem ministrene for regionalpolitik og fysisk planlægning i Nantes i 1989 til mødet i juni 1997 i Noordwijk er der sket betydelige fremskridt. Der er ligeledes sket en betydelig uddybelse af emnerne i tiden fra de første rapporter om Europa 2000 til fremlæggelsen af det første officielle udkast til Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspektiv (ESPD) og den foreliggende meddelelse. 3. 2. Kommissionen har offentliggjort en række med- delelser og undersøgelser om emner såsom fysisk plan- lægning, regionaludvikling, økonomisk og social samhø- righed, bæredygtig udvikling af byområder, forskning og udvikling, bevarelse af natur- og kulturarven, transport, kommunikation og informationssamfund, beskæftigelse og erhvervsuddannelse, SMV’s rolle, bekæmpelse af kriminalitet og social udstødelse m. m. , hvori Kommis- sionen ikke alene presser på for at få iværksat nogle hensigtsmæssige initiativer, men også understreger, at tiden nu er inde til ufortøvet at iværksætte en koordineret politik på byplanlægningsområdet (såvel horisontalt hvad angår måder og midler, som vertikalt hvad angår beføjelser, ansvar og subsidiaritet). Det er på denne baggrund, at ØSU vurderer 3. 3. Kommissionens meddelelse, der uden tvivl udfylder et tomrum og fremstår som det første praktiske forsøg på at udarbejde en overordnet EU-politik om byspørgsmål. 3. 4. Det vil være lettere at iværksætte og skabe en virkelig frugtbar diskussion, hvis man forud fastsætter nogle prioriteringer for EU’s bysystem i almindelighed og mere specifikt for byerne i visse regioner, især med henblik på det »Byforum«, som Kommissionen agter at afholde i 1998. 3. 5. En prioriteringsliste hjælper til at foretage mere målrettede valg og til bedre at indkredse, hvilke mål- sætninger, der skal forfølges. I budgetsammenhæng vil indkredsning af de mest påtrængende opgaver medføre en mere effektiv planlægning og en efterfølgende vurde- ring af de opnåede resultater. 3. 6. Kommissionen har ydet en rosværdig indsats i de seneste år, men der er behov for en yderligere intensivering af indsatsen, der i øvrigt også bør foregå på nationalt niveau. 3. 7. Der hersker ingen tvivl om, at behandling af byspørgsmål bør ske under overholdelse af subsidiari- tetsprincippet. EU’s rolle er at styrke og udvikle ved 3. 7. 1. I meddelelsen hedder det ganske korrekt, at »Medlemsstaterne har det primære ansvar for udvikling af bypolitikken for det kommende århundrede«, og umiddelbart herefter tilføjes det, at »Det er af stor betydning, at alle niveauer (. ) engagerer sig inden for rammerne af indbyrdes forbindelser og en fælles opgave og når frem til en bedre integration af politikken«. 3. 8. EU’s opgave er først og fremmest at virke som drivkraft og igangsætter samt at fastlægge de overordnede retningslinjer for medlemsstaterne. 3. 9. Kommissionen bør ruste sig endnu bedre for at kunne imødekomme disse nye krav og leve op til det politiske ansvar. ØSU hilser det derfor velkommen, at Kommissionen »i lyset af resultaterne af debatten om denne meddelelse vil (. ) undersøge, hvordan den kan tilpasse sin interne koordinering for at bidrage til byernes udvikling«. 3. 10. Vurderingen af den indirekte virkning på byerne bør løbe som en rød tråd i koordineringen af EU’s politikker om økonomisk udvikling, beskæftigelse, in- frastruktur, energi og netværk, miljø, bekæmpelse af social udstødelse og kriminalitet. Dermed vil disse politikker blive mere målrettede, og man vil opnå resultater, der stemmer bedre overens med borgernes reelle behov. 3. 11. Hidtil er koordineringen af politikkerne kun sket sporadisk og ikke strategisk. Den nye linje bør derimod være en kombination af en overordnet EU- strategi og en bottom-up strategi, som er tvingende nødvendig for en politik, der vedrører borgernes daglig- dag og de lokale myndigheder. I den forbindelse er det vigtigt at huske på, at subsidiaritetsprincippet også bør gælde forholdet mellem central- og lokaladministra- tionen. Inden for disse rammer bør de enkelte EU- 3. 12. politikker (netværk, miljø, beskæftigelse, bekæmpelse af social udstødelse osv. ) — »som Kommissionen så rigtigt siger — have “klare målsætninger for forbedring af bymiljøet med bestemte tidsplaner” — og de bør forbedres “i henseende til bæredygtighed”, da de hver især direkte berører udviklingen og livskvaliteten i byområder«. 3. 12. 1. Disse målsætninger og tidsfrister kan bruges som en egentlig »dagsorden for EU’s byspørgsmål«, forudsat at de indeholder en klar oversigt og beskrivelse af den overordnede strategi, de prioriterede foranstalt- ninger, de krævede ressourcer, de forventede resultater og vurderingskriterierne. 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/93 3. 12. 2. I denne forbindelse mener ØSU, at det ville være nyttigt at anvende, genoptage, omlægge og/eller styrke instrumenter som fx: — observatoriet for fysisk planlægning; — EU-projektcentrene for fysisk planlægning i større centrale regioner og grænseregioner, såvel byer som landdistrikter, i medlemsstaterne; — indførelse af en hensigtsmæssig praksis for udveks- ling af erfaringer og vurdering af resultater. 3. 13. ØSU finder det endvidere hensigtsmæssigt, at det femte rammeprogram for forskning og udvikling (1998-2002) har det som en af sine grundlæggende målsætninger at løse byudviklingsproblemerne, specielt i forbindelse med aktioner vedrørende »fremtidens byer« og »Europas kultur- og arkitekturarv«, i snæver tilknytning til aktionerne under struktur- og samhørig- hedsfondene (1). 4. En by tilpasset byboerne: serviceydelser, livskvalitet og deltagelse EU’s bysystem kan takket være sine særlige 4. 1. kendetegn effektivt kombinere økonomisk vækst med et bæredygtigt miljø og social solidaritet. De europæiske byer har altid været solidt forankret i den pågældende region og har været præget af en stærk lokal identitetsfø- lelse, social samhørighed og balance mellem by og landdistrikter. De europæiske byer har stadigvæk en rig økonomisk, social og kulturel arv, som indeholder store muligheder for at forbedre den økonomiske, sociale og miljømæssige balance i hele EU. 4. 2. Nogle alvorlige farer truer imidlertid også som følge af de ændringer, der er sket. Rent fysisk fremstår byerne som organismer i konstant forandring, enten som følge af en fortsat vækst eller forfald, der langsomt men sikkert medfører forandringer. Den globale konkurrencesituation lægger op 4. 2. 1. til eller fordrer økonomiske omlægninger, der har stor indflydelse på byerne, de sociale forhold og miljøet. Innovation og teknologi har forøget byernes kulturarv, og har derved beriget dem yderligere og samtidig skabt nye beskæftigelsesmuligheder. 4. 3. Der har været foretaget utallige undersøgelser af byernes forfald og de deraf følgende sociale problemer, og der er fremlagt lige så mange analyser og løsningsfor- slag. (1) EFT C 355 af 21. 11. 1997. 4. 3. 1. I forbindelse med det foreliggende emne ønsker ØSU først og fremmest at gentage, hvad det allerede har sagt i sin tidligere omtalte udtalelse om »EU’s rolle i byspørgsmål«, i hvilken det understregede, at mål- sætningerne »ikke kan opfyldes ved blot at sanere bygninger eller gennemføre byfornyelser (. ). Tværti- mod skal man tilstræbe at ændre de sociale, økonomiske, beskæftigelsesmæssige og kulturelle årsager, der ligger til grund for social og bymæssig udstødelse« (2). 4. 4. For at finde nogle konkrete løsninger på proble- merne stillede ØSU det fornuftige forslag at flytte fokus fra virkning (forfald af bygninger og byområder, arbejdsløshed, social udstødelse) til årsag (mangel på arbejdstilbud, kulturelle modellers sårbarhed og lave prioritet, mangel på indkomst etc. ) og en deraf følgende »omlægning af de mekanismer, der retter sig mod byudviklingen og omfordelingen af goder, og hvis hovedparametre er servicesystemet, infrastrukturen, transportmulighederne m. v. « (3). 4. 5 Denne indfaldsvinkel medfører på den ene side nødvendigvis, at EU’s sektorpolitikker konkret vurderes ud fra indvirkningen på bymiljøet. På den anden side rejser den også et spørgsmål om, hvilke serviceydelser den offentlige og private sektor tilbyder byboerne. 4. 5. 1. ØSU understreger de offentlige serviceydelsers afgørende betydning for byernes udvikling, især til sikring af produktionen af almennyttige goder og tjene- steydelser og styrkelse af den sociale samhørighed (4). 4. 6. Hvadenten der er tale om transport, energiforsy- ning, telenet, grønne områder, børneforsorg, service- ydelser til handicappede, fritidsfaciliteter (biograf, te- ater, koncertsale, sportshaller), er det byen, der er bindeleddet til borgeren, og det er byens serviceudbud, der afgør livskvaliteten og udviklingens bæredygtighed. 4. 7. Der er behov for en omfattende ændring af planlægningen, gennemførelsen og forvaltningen af in- frastrukturer og tjenesteydelser, hvadenten de som ansvarsområde henhører under de lokale myndigheder eller andre offentlige eller private organer. Infrastruktu- rerne kan fx ikke kun ses som et middel til at levere en tjenesteydelse eller som et jobskabelsesinstrument. De bør også ses som en anledning til at omorganisere by- og landområder, således at områdets beboere får større muligheder og det lokale forretningsliv større konkur- renceevne. 4. 8. I den forbindelse bør der lægges større vægt på at inddrage borgerne og civilsamfundets organisationer, (2) ØSU’s udtalelse om »EU’s rolle i byspørgsma˚l«, EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 6. 3. 2. (3) ØSU’s udtalelse om »EU’s rolle i byspørgsma˚l«, EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 6. 3. 3. (4) Jf. ØSU’s udtalelse om »Forsyningspligtydelser i Europa«, EFT C 287 af 22. 9. 1997. C 95/94 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 således at de kan bidrage til byplanlægningen. Derved kommer man ud over den gamle fasttømrede praksis, hvor forvaltningen deles mellem de centrale og de lokale myndigheder samt nogle få udvalgte eksperter. 4. 9. Det er vigtigt, at udøvelsen af nærdemokratiet sker med deltagelse af civilsamfundets levende kræfter (fx universiteter, kulturforeninger og — centre, sociale bevægelser osv. ). 4. 10. Der bør opmuntres til indgåelse af omfattende partnerskaber, der ved at forene de offentlige myndighe- ders initiativ og engagement med bidrag fra interesseor- ganisationerne og fra grupper, der er dannet på direkte berørte borgeres initiativ og de private erhvervsmæssige, organisatoriske og finansielle ressourcer kan iværksætte projekter til gavn for lokalsamfundet. Denne type partnerskab har stor værdi, da den skaber social samhørighed og desuden kan virke befordrende for effektiviteten og åbenheden i de lokale myndigheders arbejde. 4. 11. I lokal- og regionalforvaltningssammenhæng er det vigtigt at foretage en prioritering af de forskellige infrastruktur- og servicebehov, da der på disse områder meget logisk er modstridende interesser. 4. 11. 1. Der bør gives førsteprioritet til projekter, der tjener almenvellet, og samtidig bør der opstilles nogle klare spilleregler for afholdelse af høringer, brug af konsulenter og beslutningsprocesser med henblik på så effektivt og åbent som muligt at nå et kompromis. 4. 12. Der skal endvidere sikres alle adgang til service- ydelserne. På dette punkt kan EU spille en afgørende rolle. Kommissionen siger selv i meddelelsen, at »selv om medlemsstaterne frit kan fastlægge deres egne politikker på dette område, og selv om den ikke har nogen speciel interesse i, hvem der leverer serviceydelserne, er det klart, at disse skal tjene samfundet som helhed, og at der skal sikres kontinuitet, lige og almen adgang og gennemsigtighed« (pkt. 3. 2). 4. 13. Genoprettelse af balancen i byerne Et andet komplekst problem, som både storbyerne og de mellemstore byer kæmper med, er sikring af balancen mellem centrum og periferi. 4. 13. 1. Også på dette felt findes der utallige undersø- forskellige fremgangsmåder og efterhånden gelser, mange yderst interessante erfaringer både med genopret- ning af historiske bykerner og sanering og byfornyelse i de perifere bydele. 4. 13. 2. Især genopretning, forstået som økonomisk og funktionel fornyelse af bevaringsværdige forfaldne offentlige og private bygninger i byernes centrum, kan være en god lejlighed til at skabe nye arbejdspladser og lokal udvikling. 4. 13. 3. Genopretningsindsatsen bør først og frem- mest sigte mod at restaurere, beskytte og redde monu- mentale, historiske, kunstneriske og landskabsmæssige værdier. Desuden skal bevaringsværdige bygninger repa- reres, vedligeholdes og forbedres. Disse foranstaltninger bør indgå i helhedsprogrammer for genopretning af byerne. 4. 13. 4. Det er under alle omstændigheder vigtigt at bevare den rodfæstede boligbebyggelses sociale liv, de små håndværksvirksomheder og småbutikkerne samt respektere lokalsamfundets historiske, sociale og kultu- relle mønster. Det er især vigtigt at fastholde balancen mellem de forskellige grundlæggende, sociokulturelle værdier, som karakteriserer byen og sikre sig, at »byfor- nyelse« ikke er ensbetydende med »udstødelse af de oprindelige beboere«. Denne balance er også en betingel- se for, at borgerne kan respektere og bekræfte byens identitet og føle sig knyttet til den. 4. 14. Et andet spørgsmål er problemerne i periferien, der ofte er forsømt og reduceret til sovebyområde. I visse særligt nedslidte kvarterer er modsætningerne så stærke, at det sociale samkvem, som bygger på en moderne opfattelse af borgernes rettigheder, dagligt er truet. Følgen er dybe revner i bysamfundets sammen- hængskraft. 4. 15. Det er derfor vigtigt, at de bypolitisk ansvarlige sætter sig som et vigtigt mål at genoprette nedslidte bydele, og at de afsætter de fornødne menneskelige og finansielle ressourcer til arbejdet. 4. 15. 1. Denne indsats bør ikke kun fokusere på forfaldets fysiske aspekter — boligbyggeri, byplanlæg- ning, miljø. Der bør lægges en strategi, som derudover også tager fat på de alvorligste sociale problemer i forbindelse med arbejdsløshed og marginalisering. Bykvarterer og periferi bør betragtes som dele af en helhed, der har sin egen individualitet, og disse skal knyttes sammen med dertil egnede instrumenter og kriterier. 4. 15. 2. Også når det drejer sig om at puste nyt liv i centrum og opgradere periferien, er det hensigtsmæssigt at anvende bottom up-metoden, dvs. aktivt involvere borgerne, civilsamfundets organisationer, arbejdsmar- kedets parter og kulturinstitutionerne i indsatsen. 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/95 4. 15. 3. Lokale centre, som ligger spredt i storbyområ- det, men som indgår i et effektivt transport- og kommuni- kationsnet, kan også tiltrække prestigefunktioner, der tidligere var placeret i den historiske indre by. Dermed opnår man, at periferien tilføres nye værdier, samtidig med at de indre bykvarterer aflastes. 5. 2. 3. EU har ganske vist i de seneste år taget væsentlige skridt til at hjælpe byerne med at løse de alvorligste problemer, men resultaterne har ikke altid svaret til forventningerne, især fordi indsatsen har været usammenhængende og manglet en overordnet strategi, og fordi målene er blevet fastsat ovenfra (top down- metoden). 4. 15. 4. Endemålet må være, at hver bydel og hvert forstadsområde bliver til en lille by i byen med egne særtræk, som giver beboerne et tilhørsforhold og skaber social identitet og bred solidaritet (1). Foranstaltninger, der sigter på at støtte initiativer til genopretning af bydele, bør således fremmes. Initiativerne skal være autonome, men funktionelle og uløseligt forbundne med byudviklingen som helhed. 5. Byen som redskab for samhørighed — strukturfon- denes rolle Strukturfondene kan spille en vigtig rolle i en 5. 1. politik for byområder. 5. 1. 1. For at sikre, at fondene udnyttes mere effektivt til at imødekomme byernes behov, bør man først og fremmest følge en integreret strategi for aktioner i byområder og i deres opland og samtidig udvikle de menneskelige og økonomiske ressourcer. Social og økonomisk samhørighed, som det er 5. 2. strukturfondenes væsentligste mål at sikre, er et særligt problem i byområderne, både på grund af problemernes omfang og deres umiddelbare sociale følger. 5. 2. 1. Den høje ungdomsarbejdsløshed, risikoen for at bestemte samfundsgrupper og hele bydele udstødes, den nye fattigdom, de gamles og handicappedes behov, kriminalitetens vækst og miljøets forringelse er altsam- men akutte problemer, som kræver betydelig økonomisk bistand. Ifølge Kommissionens skøn (2) går 40 % af 5. 2. 2. EFRU-støtten (mål 1 og 2) og mellem 50 og 80 % af Samhørighedsfondsmidlerne i øjeblikket til interventio- ner i byområder. Det er en ganske betydelig del af strukturstøtten. 5. 2. 4. ØSU mener, at reformen af strukturfondene er en lejlighed, der ikke må forpasses, til at foretage en radikal kursændring. 5. 3. 80 % af befolkningen bor i byer. Foranstaltninger til afhjælpning af byernes problemer får dermed en generel værdi, som giver dem forrang som modtagere af strukturfondsmidler, og byaspektet bør generelt inddrages som et vigtigt element, når strukturpolitikken udformes. 5. 3. 1. Ved udvælgelsen af de mål, der skal nås med støtten, er det desuden vigtigt at opgive top down-metoden og i stedet starte nedefra med en bottom up-fremgangsmåde, som direkte inddrager de berørte samfund og de ansvarlige i de lokale forvaltninger. 5. 3. 2. Kommissionen bevæger sig også i denne ret- ning, når den forsikrer, at det er vigtigt, at de lokale myndigheder knyttes til udformningen og gennemfø- relsen af regionaludviklingsprogrammerne. Dette forud- sætter imidlertid, at de lokale myndigheder har de nødvendige beføjelser på området. 5. 4. Byområderne bør efter strukturfondsreformen modtage direkte støtte, som koordineres og integreres med støtten til regionerne. Borgerne, arbejdsmarkedets parter og de lokale myndigheder bør inddrages direkte og med stor vægt i denne proces. 5. 4. 1. ØSU bifalder Kommissionens nye fremgangs- måde over for byområderne, som den kommer til udtryk i strukturfondsreformen. I »Agenda 2000«, kapitel II, punkt 2, fastslår 5. 4. 2. Kommissionen, at midlerne under det nye mål 2 bl. a. skal finansiere foranstaltninger for »områder, der er præget af økonomiske forandringer«. I forbindelse med de nye støtteprogrammer for mål 2-områder nævnes også »byområder i krise«. (1) For en uddybning af denne tese, se R. Camagni, European cities and global competition: the economic challenge — en rapport, der blev fremlagt på de europæiske byers og byplanlæggeres 2. bienneale i Rom den 8. -13. september 1997-10-13. (2) Jf. Kommissionens meddelelse »En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union«, Bilag III: Skøn over Den Europæiske Udviklingsfond og Samhørighedsfondens øko- nomiske indvirkning på byerne. 5. 4. 2. 1. Længere fremme i afsnittet nævnes disse byområder i krise også i forbindelse med bekæmpelse af social udstødelse. Det hedder til slut, at »udviklingen af landdistrikterne bør foregå på grundlag af bedre sammenhæng mellem landdistrikter og lokale byer med henblik på at lette diversificeringen af de industrielle, håndværksmæssige, kulturelle og serviceorienterede ak- tiviteter«. C 95/96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 5. 4. 2. 2. På baggrund af ovennævnte betragtninger og de store, presserende problemer, der kendetegner byernes virkelighed, ville det være nyttigt at eksplicitere, hvilken politisk vægt og rolle byerne bør have ved fastlæggelsen af projekter og udgiftsprioriteringer i forbindelse med den strukturfondsreform, der forudses i »Agenda 2000«. Det er desuden nødvendigt at styrke partnerskabets fundamentale rolle i hele strukturfonds- forløbet, lige fra programmeringen til den afsluttende evaluering (1). Inden for de regionale mål 1-programmer vil det endvidere være hensigtsmæssigt at eksplicitere, hvorledes byaspektet kan integreres. EU kan ikke i sin bypolitik undlade at tage hensyn til regioner med udviklingsefterslæb, som kæmper med alvorlige ind- tægts-, produktionsstruktur- og beskæftigelsespro- blemer. 5. 4. 3. ØSU er desuden enig med Kommissionen, når den i sin meddelelse om »En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union« foreslår: — at strukturfondsaktiviteterne målrettes mod lommer med høj arbejdsløshed i byerne; som f. eks. ungdomsarbejdsløsheden og langtidsle- digheden, den nye fattigdom og den nye sociale udstødel- se af indvandrerne. 5. 5. Strukturfondsmidlerne bør bruges til at finan- siere integrerede foranstaltninger: etablere virksomhed- er, forbedre infrastruktur og miljø, tilbyde uddannelse og sociale tjenesteydelser, fremme lige muligheder og beskæftigelse. Byerne kan komme til at fungere som centre 5. 5. 1. for lokaludvikling. I denne forbindelse bør man også nævne den meget positive beslutning om at overvåge de regionale og lokale beskæftigelsespagter, som kan blive det instrument, der relancerer og fremmer den lokale udvikling. Ofte er det byerne og deres problemer med beskæftigelse og social udstødelse, som står i centrum for pagternes foranstaltninger. Borgerne føler, at det er tiltag af denne art, der bedst imødekommer deres behov. — at URBAN- og INTEGRA-programmernes erfarin- ger generaliseres; 6. Bynetværk: informationer, udveksling og overførsel af nye ideer — at erfaringer og god praksis inden for byudvikling overføres. Ud over de perspektiver, der tegnes i »Agenda 2000«, bør man efter ØSU’s mening også fortsætte med den fremgangsmåde, der er blevet fulgt i URBAN-initiativet med positivt resultat, på grund af dens politiske betyd- ning og det helhedssyn, den har anlagt på de fattige byområders problemer. Det er desuden en fordel for alle, også for arbejdsmar- kedets parter og økonomiske interesseorganisationer, at kræve en væsentlig styrkelse af programmerne under Regionalfondsforordningens artikel 10, så der kan ud- vikles fleksible operative instrumenter, der kan tilpasses de særlige forhold i lokalsamfundene og de skiftende vilkår. ØSU opfordrer til, at det undersøges, hvordan støtten fra EIB og EIF mere præcist kan indpasses i de samordnede nationale og europæiske aktioner. 5. 4. 4. Ved fordelingen af midlerne må man være opmærksom på, at byerne i stadig højere grad er udviklingscentre med afgørende betydning for regionens konkurrenceevne. Samtidig er det i byerne, man finder den største koncentration af økonomiske og sociale problemer. 5. 4. 5. Hvis byområderne gøres til et af de prioriterede mål for strukturfondsstøtten, vil man derfor direkte kunne imødegå nogle af de mest presserende problemer (1) Jf. ØSU’s initiativudtalelse om »Inddragelse af arbejdsmar- kedets parter og økonomiske interesseorganisationer i EF’s regionalpolitik«, EFT C 127 af 7. 5. 1994. 6. 1. Det er også vigtigt af intensivere udveksling og overførsel af positive erfaringer, god praksis og innovation. 6. 2. ØSU griber lejligheden til at minde om, at det flere steder i det første officielle udkast til Det Europæiske Fysiske og Funktionelle Udviklingsperspektiv (ESDP) understreges, at en bred drøftelse af dokumentet på EU-niveau bør finde sted, før det udmøntes i beslutninger om handling. ØSU håber, at denne drøftelse bliver så bred og dybtgåen- de som muligt, og at den ikke blot vil inddrage de nationale institutioner og EU-institutionerne, men også arbejdsmarkedets parter, de ikke-statslige organisatio- ner og de berørte foreninger i civilsamfundet. 6. 3. Kommissionens initiativ til at iværksætte en byanalyse, som skal vurdere de europæiske byers stærke og svage sider, får stor betydning for fastlæggelsen af en ny strategi over for byerne i EU’s politikker. Byanalysen bør udvides til også at omfatte nøje udvalgte byer i tredjelande, så man kan foretage en komparativ analyse af byudviklingen inden for og uden for EU. Kommissionens fremgangsmåde er at anskue 6. 4. problemerne »nedefra« i direkte samarbejde med de lokale myndigheder. Det giver et bredt og detaljeret billede af byudviklingens »bæredygtighed«. De anvendte instrumenter og indsamlede oplysninger vil være til stor gavn for målretningen af EU’s politikker de kommende år. 30. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/97 6. 5. Dette valg ligger på linje med ØSU’s tidligere udtrykte ønske om, at »EU udvikler en systematisk aktion til overvågning af det europæiske bysystem, af de integrerede byudviklingsprogrammer og de opnåede resultater, og at EU stiller resultaterne af denne overvåg- ning til rådighed« (1). ØSU kan derfor kun bifalde Kommissionens initiativ. Sideløbende med denne vigtige indsats og debat- 6. 6. ten på EU-niveau er det imidlertid nødvendigt at styrke netværket, erfaringsudvekslingen og samarbejdet mellem byerne i Europa. Det er vigtigt, at ikke kun de lokale myndigheder, men også det civile samfund, universiteter og forskere, byplanlæggere og eksperter i socioøkonomisk udvikling deltager i denne udveksling. I denne forbindelse kan eksempelvis nævnes de 6. 6. 1. europæiske byers og byplanlæggeres biennale, som afholdtes for første gang i Lyon i 1995 og for anden gang i september 1997 i Rom. Her samledes et stort antal akademikere og eksperter fra alle lande i Europa til konstruktive debatter. 6. 7. Det er således vigtigt at intensivere den tværnatio- nale udveksling af erfaringer mellem byer med det formål at modtage og samle alle nyttige og relevante erfaringer om byfornyelse og bæredygtig byudvikling. Kommissionen bør også benytte sig af det arbejde og de erfaringer, organisationer og netværk som f. eks. europæiske byers kampagne for bæredygtighed ligger inde med. Der bør skabes flere muligheder for, at borgme- 6. 7. 1. stre, eksperter og administratorer fra byer i forskellige lande kan mødes og drøfte fælles problemer, løsninger og resultater. 6. 8. ØSU tilslutter sig Kommissionens vurdering af programmerne for medfinansiering af net vedrørende økonomisk udvikling, SMV’er, teknologi, miljøforbe- dringer og lige muligheder. Det er meget vigtigt at oprette og styrke sådanne net, da de bringer folk tættere sammen, gør det muligt at sammenligne erfaringer og etablerer en samarbejds- og udvekslingspraksis, som skal danne grundlaget for byernes og borgernes Europa. 7. Afsluttende bemærkninger 7. 1. Indledning 7. 1. 1. ØSU ønsker at understrege byernes politiske betydning. Som tidligere nævnt bor 80 % af EU’s borgere i byer, og det er deres demokratiske opbakning, der giver EU styrke og autoritet til at gennemføre sine politikker og realisere sine grundlæggende mål. 7. 1. 2. ØSU finder det derfor ønskeligt og hensigts- mæssigt, også med henblik på de kommende vigtige aftaler om bypolitiske emner, at man endnu mere systematisk udbygger alle former for samarbejde med Europa-Parlamentet, som allerede arbejder beslutsomt på dette felt, og som muligvis vil etablere et særligt samarbejdsorgan. 7. 2. Konklusioner 7. 2. 1. For det første mener ØSU, at der mere eksplicit end i Kommissionens meddelelse bør defineres nogle prioriterede emner på dagsordenen for byerne vedrøren- de konkurrenceevne og beskæftigelse, økonomisk og social samhørighed og bæredygtig udvikling. 7. 2. 2. Bevarelse og forvaltning af byernes kulturvær- dier bør prioriteres højt. Dette er det første »politiske valg« i ESDP-udkastet fra Noordwijk, og det har også en høj symbolværdi. De europæiske byers historiske og kunstneriske arv er en »verdenskulturarv« og udgør også en af de vigtigste indtægtskilder, som bør beskyttes og opprioriteres. 7. 2. 3. Heraf følger kravet om en kraftig indsats for at genoprette, restaurere og bevare de historiske bykerner, ikke kun i de store kunstbyer, men også i de mellemstore og små byer, som har en stærk kulturel identitet at bevare og styrke. 7. 2. 4. For det andet indebærer en bæredygtig og integreret udvikling også en indsats for at forbedre forholdene i periferien. Det kan især i de store bymæssige områder omkring storbyerne give anledning til en polycentrisk udvikling, som ville lette presset på de historiske bykerner og give bydele, der i dag er nedslidte, en præcis funktion og en socioøkonomisk identitet. 7. 2. 5. For at højne bylivets kvalitet bør man også styrke de nye telekommunikations- og transportteknolo- gier, der forbinder byerne med forstadsområdet. 7. 2. 5. 1. ØSU understreger, at man må være meget opmærksom på problemerne i de perifert beliggende byer, som står ugunstigt i den samlede konkurrencesitu- ation. Dette bør klart erkendes, og der bør følgelig vedtages en omfordelingspolitik, som favoriserer den regionale samhørighed og integration. (1) ØSU’s udtalelse om »EU’s rolle i byspørgsma˚l«, EFT C 30 af 30. 1. 1997, pkt. 6. 3. 6. Byerne vil komme til at spille en større rolle i 7. 2. 6. den globaliserede økonomi i takt med, at det lykkes de C 95/98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30. 3. 98 enkelte byforvaltninger at gennemføre udviklingsstrate- gier og udbygge infrastruktur og tjenesteydelser med henblik på at øge konkurrenceevnen. Det er dog ønskeligt, at politikkerne koordineres, så man undgår at forfølge målet om en god økonomi på bekostning af social retfærdighed og livskvalitet. Konkurrenceevnen bør bidrage til, at der findes konkrete løsninger på en række sociale problemer som ungdoms- arbejdsløshed, integration af indvandrere og de udstød- tes genindtræden på arbejdsmarkedet. Der må tages særligt hensyn til det strukturelle problem i forbindelse med de ældres vilkår og rolle. I hele EU vil antallet af ældre vokse i de kommende år. Endelig bør borgerskabsbegrebet gives et nyt indhold, der bygger på borgernes aktive deltagelse og social solidaritet. 7. 2. 7. Spredning af kendskabet til »god praksis« bør fremmes med alle midler. Kommissionens byanalyseini- tiativ er et godt eksempel, som bør gentages med regelmæssige mellemrum. 7. 2. 8. ØSU understreger endnu en gang, hvor vigtigt det er at tage hensyn til byaspektet, når EU’s politikker fastlægges, især i forbindelse med konkurrenceevne, beskæftigelse, social samhørighed og bæredygtig udvik- ling. 7. 2. 9. ØSU mener desuden, at de lokale myndigheder bør gives beføjelse til at udarbejde og iværksætte udviklingsprogrammer. 7. 2. 10. Der er ingen tvivl om, at Kommissionens meddelelse er et kvalitativt fremskridt, hvad angår holdningen til byproblematikken som en af de vigtige retningslinjer for EU’s fremtidige politikker. Denne prioritering ville være endnu mere betydningsfuld, hvis Rådets møder om bypolitiske spørgsmål officielt blev sat på det årlige arbejdsprogram, så emnet blev mere systematisk behandlet inden for Rådets vanlige virkefelt. Bruxelles, den 28. januar 1998. 7. 2. 11. Bypolitikken kan — også med respekt for subsidiaritetsprincippet — være et vigtigt samlingspunkt for EU’s politikker for økonomisk udvikling og beskæfti- gelse, infrastruktur og net, miljøbeskyttelse, bekæmpelse af udstødelse og kriminalitet. 7. 2. 12. ØSU understreger endnu en gang det presse- rende behov for at sætte ind over for de sociale og økonomiske årsager til bylivets alvorligste problemer ved at ændre på de mekanismer, der regulerer byud- viklingen og adgangen til de muligheder, systemet som helhed tilbyder. 7. 2. 13. ØSU påpeger, at byudviklingsprojekterne skal gennemføres med integrerede og målrettede støttemeto- der. Det er desuden påkrævet, at de berørte samfund inddrages i opstillingen af målene, og at forskellige former for partnerskab tages i anvendelse, når de søges realiseret. 7. 2. 14. Det er ligeledes vigtigt at bevare de kulturvær- dier, som er karakteristiske for de enkelte byer. Denne rige arv må respekteres og udnyttes som grundlag for en styrkelse af byens identitet og borgernes tilhørsforhold og engagement. 7. 2. 15. Hvad angår byernes ressourcetildeling, under- streger ØSU betydningen af strukturfondsmidlerne og bifalder Kommissionens forslag om at anvende dem på problemer i byerne. ØSU anbefaler dog, at de anvendes mere eksplicit og målrettet til byudvikling, og at erfarin- gerne fra Urban-initiativet ikke går i glemmebogen. 7. 2. 16. Endelig håber ØSU, at de tiltag, der foreslås i Kommissionens meddelelse, og de beslutninger, der vil blive truffet på byforummet i 1998, effektivt vil styrke byernes rolle som lokomotiv for EU’s økonomiske, sociale og kulturelle udvikling. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg