title: 98/83/EC: Commission Decision of 8 January 1998 recognising certain third countries and certain areas of third countries as being free of Xanthomonas campestris (all strains pathogenic to Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes and Guignardia citricarpa Kiely (all strains pathogenic to Citrus)

eurovoc_concepts:
citrus fruit
import
parasitology
plant health control
plant health legislation
third country

text: 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 15/41 COMMISSION COMMISSION DECISION of 8 January 1998 recognising certain third countries and certain areas of third countries as being free of Xanthomonas campestris (all strains pathogenic to Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes and Guignardia citricarpa Kiely (all strains patho- genic to Citrus) (98/83/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Directive 77/93/EEC of 21 December 1976 on protective measures against the intro- duction into the Community of organisms harmful to plants or plant products and against their spread within the Community (1), as last amended by Commission Directive 97/14/EC (2), and in particular Annex IV, Part A, Section I, points 16. 2, 16. 3 and 16. 3(a) thereof, Whereas Annex IV, Part A, Section I, points 16. 2, 16. 3 and 16. 3(a) contain a reference to fruits of Citrus L. , Fortunella Swingle, Poncirus Raf. , and their hybrids, originating in third countries where Xanthomonas campestris (all strains pathogenic to Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes or Guignardia citricarpa Kiely (all strains pathogenic to Citrus) are known to occur; Whereas these provisions should be reinforced; whereas one way of doing so is to determine the third countries which are recognised as being free of Xanthomonas campestris (all strains pathogenic to Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes and Guignardia citricarpa Kiely (all strains pathogenic to Citrus) and to determine the areas free of those harmful organisms in the third countries where they are known to occur; Considering the information provided by the European and Mediterranean Plant Protection Organisation and the ‘Centre for Agriculture and Bioscience International'; Whereas this Decision is without prejudice to any subse- quent discovery that one or more of the respective harmful organisms occur in the third countries or areas of third countries concerned; (1) OJ L 26, 31. 1. 1977, p. 20. (2) OJ L 87, 2. 4. 1997, p. 17. Whereas the Commission will ensure that the third countries concerned provide all the technical information necessary for monitoring the situation; Whereas the measure provided for in this Decision is in accordance with the opinion of the Standing Committee on Plant Health, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 It is hereby declared that the following third countries are recognized as being free of all strains of Xanthomonas campestris pathogenic to Citrus:  all citrus-growing countries in the Euro-Mediter- ranean region, including Europe, Algeria, Cyprus, Egypt, Israel, Libya, Malta, Morocco, Tunisia and Turkey,  in Africa: South Africa, Gambia, Ghana, Guinea, Kenya, Sudan, Swaziland and Zimbabwe,  in Central and South America and the Caribbean: the Bahamas, Belize, Chile, Colombia, Costa Rica, Cuba, Ecuador, Honduras, Jamaica, Mexico, Nicaragua, Peru, the Dominican Republic, Saint Lucia, El Salvador, Surinam and Venezuela. Article 2 It is hereby declared that the following areas are recog- strains of Xanthomonas nized as being free of all campestris pathogenic to Citrus:  in Argentina: Catamarca, Jujuy, Salta and Tucumán,  in Australia: New South Wales, Queensland, South Australia and Victoria,  in Brazil: São Paulo, with the exception of Presidente Prudente, L 15/42 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98  in the United States: Arizona, California, Florida (with the exception of Dade County and Manatee County), Guam, Hawaii, Louisiana, Northern Mariana Islands, Puerto Rico, American Samoa, Texas and the United States Virgin Islands,  all areas of Uruguay, with the exception of the Departments Salto, Rivera and Paysandu  north of River Chapicuy.  all citrus-growing third countries in Asia, with the exception of Bhutan, China, Indonesia, Philippines and Taiwan,  all citrus-growing third countries in Africa, with the exception of South Africa, Kenya, Mozambique, Zambia and Zimbabwe,  all citrus-growing third countries in Oceania, with the exception of Australia, New Zealand and Vanuatu. Article 3 Article 5 It is hereby declared that the following third countries are recognized as being free of Cercospora angolensis Carv. et Mendes:  all citrus-growing third countries in North, Central and South America, the Caribbean, Asia (with the exception of Yemen), Europe and Oceania,  all citrus-growing third countries in Africa, with the exception of Angola, Cameroon, Central African Republic, Democratic Republic of Congo, Gabon, Guinea, Kenya, Mozambique, Nigeria, Uganda, Zambia and Zimbabwe. Article 4 It is hereby declared that the following third countries are recognized as being free of all strains of Guignardia citricarpa Kiely pathogenic to Citrus:  all citrus-growing third countries in North, Central and South America, the Caribbean and Europe, It is hereby declared that the following areas are recog- nized as being free of all strains of Guignardia citricarpa Kiely pathogenic to Citrus:  in South Africa: Western Cape,  in Australia: South Australia, Western Australia and Northern Territory,  in China: all areas with the exception of Sichuan, Yunnan, Guangdong, Fujian and Zhejiang. Article 6 This Decision is addressed to the Member States. Done at Brussels, 8 January 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission


title: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet i syfte att skapa en gemensam europeisk plattform inför Förenta nationernas generalförsamlings särskilda session om internationell samordning av kampen mot narkotika

eurovoc_concepts:
UNO
action programme
drug addiction
international cooperation
narcotic

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 08. 01. 1998 KOM(97) 670 slutlig MEDDELANDE FRAN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET I SYFTE ATT SKAPA EN GEMENSAM EUROPEISK PLATTFORM INFÖR FÖRENTA NATIONERNAS GENERALFÖRSAMLINGS SÄRSKILDA SESSION OM INTERNATIONELL SAMORDNING AV KAMPEN MOT NARKOTIKA Detta meddelande är avsett att utgöra ett bidrag till förberedelsen av EU:s ståndpunkt inför Förenta nationernas generalförsamlings särskilda session om internationella åtgärder för att bekämpa narkotikamissbruk, olaglig narkotikaproduktion och narkotikahantering (UNGASS). Beslutet att sammankalla denna särskilda session den 8-10 juni 1998 fattades av generalförsamlingen vid plenarsammanträdet den 12 december 1996 genom resolution 51/64. I resolutionen fastslogs också att FN:s narkotikakommission (CND) skulle ansvara för att förbereda den särskilda sessionen. I mars 1997 fastställde CND dagordningen för UNGASS som upptar följande punkter: lägesbedömning, fastställandet av principer för åtgärder rörande kemiska prekursorer, syntetiska narkotiska preparat, penningtvätt, minskning av efterfrågan, rättsligt samarbete, alternativ utveckling samt förstärkning av FN:s mekanismer för narkotikakontroll. CND fattade också beslut om innehållet i och tidsplanen för de förberedande mötena. Av de fyra förberedande möten som föreslagits har två redan ägt rum (ett rörande kemiska prekursorer och syntetiska narkotiska preparat i juli 1997 och ett angående penningtvätt, rättsligt samarbete och åtgärder för att minska efterfrågan i oktober 1997). Ett tredje möte om alternativ utveckling och för förberedelse av en politisk förklaring kommer att hållas i december 1997. Det sista förberedande mötet är avsett att äga rum i mars 1998 för en slutlig bearbetning av de dokument som skall läggas fram vid UNGASS. Syftet med detta meddelande är att, i enlighet med kommissionens praxis, inleda meningsutbyten med och bland medlemsstater i Europeiska unionen i avsikt att inför generalförsamlingens särskilda session. fastställa en gemensam europeisk plattform MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET I SYFTE ATT SKAPA EN GEMENSAM EUROPEISK PLATTFORM INFÖR FÖRENTA NATIONERNAS GENERALFÖRSAMLINGS SÄRSKILDA SESSION OM INTERNATIONELL SAMORDNING AV KAMPEN MOT NARKOTIKA I. DET INTERNATIONELLA LÄGET: NARKOTIKA. ETT VÄXANDE OCH KOSTSAMT INTERNATIONELLT HOT Narkotika har blivit ett av de främsta hoten mot mänskligheten i vår tid. Tillverkningen och konsumtionen av samt handeln med olaglig narkotika utgör ett hor såväl mot individernas hälsa och folkhälsan som mot det sociala samförståndet, den allmänna ordningen, den politiska stabiliteten och säkerheten i allmänhet. De betydande nationella och internationella resurser som ägnas åt att hindra dessa olagliga verksamheter tycks trots allt obetydliga vid jämförelse med de enorma vinsterna från den olagliga narkotikahanteringen. Den ekonomiska kostnaden för narkotikamissbruket i OECD-länderna, inbegripet utgifter för att genomdriva lagstiftning, förebyggande program och sjukvård för narkotikarelaterade sjukdomar, uppgår för närvarande till cirka 120 miljarder dollar per år. 1 En jämförelse med den vanligen anförda uppskattningen av narkotikavinsterna på mellan 300 och 500 miljarder dollar per år2 visar hur stort problemet är, särskilt med betänkande av att Afrikas sammanlagda BNP knappt överstiger 300 miljarder dollar och att flödet av utländska direktinvesteringar i världen i genomsnitt uppgick till 245 miljarder dollar per år under perioden 1990-953. Det förhållande att läget inte blivit bättre sedan det internationella samfundet behandlade problemet vid en tidigare särskild session i Förenta nationernas generalförsamling (UNGASS) 1990 visar att det finns ett behov av anpassning till ett internationellt klimat i förändring, att utvärdera effekten av pågående ansträngningar samt att dra lärdom av den policy som hittills tillämpats. Trots uppmuntrande tecken och trots att det råder tydliga skillnader mellan olika länder framgår av ett antal indikatorer att den globala utvecklingen knappast förbättrats under senare år. Till följd av en jämn efterfrågan har produktionen av så kallade naturliga droger fortsatt att öka: opiumproduktionen ökade med 20% mellan 1990 och 1994 och produktionen av cocablad 1 UNDCP, Report on the Economic and Social consequences of drug abuse and illicit trafficking, 1997. 2 UNDCP, World Drug Report, Oxford University Press, 1997, s. 124. 3 United Nations, Handbook of Trade and Development Statistics, tabellerna 6. 1 respektive 5. 3, New York och Genève 1997. tredubblades mellan 1987 och 19944. Produktionen av syntetiska narkotiska preparat, främst i länder med utvecklad ekonomi, har ökat på explosionsartat vis under de senaste årtiondena. Vad gäller konsumtionen av olagliga narkotiska preparat kan två särskilt oroväckande förändringar noteras. Narkotikakonsumtionen är inte längre ett problem främst förbehållet de industrialiserade länderna utan börjar bli ett allvarligt problem i flera utvecklingsländer. Samtidigt håller den markant ökade konsumtionen av syntetisk narkotika på att bli ett stort bekymmer5. Narkotikavärlden har alltså i högsta grad globaliserats och den gamla distinktionen mellan produktions- och handelsländer å ena sidan samt konsumtionsländer å andra sidan blir allt mindre relevant. En diskussion om anledningarna till att dessa företeelser är så vitt spridda och har sådan intensitet ligger visserligen utanför området för detta meddelande men inget allvarligt menat försök att bekämpa narkotikan kan ske utan en analys av vissa av de centrala krafter som ligger bakom dessa fenomen. Det kan nämligen konstateras att narkotika visserligen alltid funnits och att narkotikamissbruk ofta varit en källa till olycka för såväl individer som hela familjer men att det är först på senare år som narkotikan blivit ett stort problem såväl i socialt hänseende som ur hälsosynpunkt. Denna utveckling tycks bero på tre huvudfaktorer som alla är av betydelse när det gäller att förstå detta problem och söka verksamma lösningar. För det första innebär de enorma vinsterna från narkotikaproduktionen och narkotikahandeln att leverantörerna kan ta stora risker i sina försök att tillhandahålla narkotika eftersom det är värt risken. Förbudslagstiftningen mot narkotika gör att priset för dessa varor på den svarta marknaden stiger, vilket gör det svårare att få tag på narkotika och medför minskad konsumtion. Detta leder emellerti till bruket av farligare substitut och bidrar till de väldiga vinsterna för den organiserade brottsligheten. Vidare gynnas den, som det tycks, omättliga narkotikamarknaden genom två till synes paradoxalt motsatta faktorer. Den ena är den ökade köpkraft som följer av stigande inkomster. Den andra faktorn är den allt större sociala och kulturella marginalisering eni samhället, såväl i industriländer som i utvecklingsländer. På detta sätt fastnar de fattigare grupperna allt lättare i narkotikafällan så att narkotikaproblemet slutligen omfattar alla samhällsklasser. 4 5 FN:s sekretariat, "Crops from which drugs are extracted and appropriate strategies for their reduction", E/CN. 7/1996/11, 1 mars 1996 1997 års rapport från Europeiska centret för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (EMCDDA) ger en upplysande bild av rådande tendenser vad gäller den olagliga förbrukningen, trots att en sådan analys försvåras såväl av narkotikamissbrukets olaglighet som av bristande harmonisering av informationsinhämtningen inom EU. Beträffande EU som helhet gäller följande huvudsakliga slutsatser. Cannabis är den vanligaste olagliga narkotikan, men konsumtionen är i allmänhet begränsad till vissa tillfällen eller intermittent snarare än frekvent. I de flesta länder är amfetamin den näst mest använda typen av olaglig narkotika och från många länder rapporteras allt sedan slutet på åttiotalet att amfetamin, ecstasy och, i vissa fal , LSD, blivit populärt bland ungdomar och är förknippat med en ungdomskultur som kretsar kring diskotek och stora "house"-fester. EU:s befolkning har mindre erfarenhet av heroin (1%) än av nästan någon annan narkotika, men heroin är fortfarande dominerande i de befolkningsskikt som har problem med narkotikamissbruk och förblir ett allvarligt hot mot folkhälsan och allmänhetens säkerhet. Kokain har provats av fler personer än heroin (4%). Kombinationer av olika narkotiska preparat, liksom av medicin och alkohol, spelar en ständigt större roll i narkotikaproblematiken. Missbruksrelaterade hälsofaror som AIDS och hepatit C är allvarliga hot mot folkhälsan (i Europeiska unionen kan det finnas så många som en halv miljon narkotikamissbrukare som är smittade med hepatit C, och denna sjukdom är mellan 50 och 100 gånger mer smittsam än AIDS). För det tredje innebär ständigt bättre transport- och kommunikationsmöjligheter att leveranser, finansiella transaktioner och penningtvätt är lättare och billigare att utföra än någonsin tidigare. till Globaliseringen av ekonomin och information om tillverkning och konsumtion av narkotika, utgör endast de senaste stegen på denna väg. Internet-revolutionen, med dess tillgänglighet II. DET INTERNATIONELLA HOTET Problemens storlek och anknytning till andra frågor medför att nationella åtgärder måste stödjas genom internationellt samarbete. Eftersom minskningar av utbudet eller av efterfrågan ömsesidigt stärker varandra måste länderna samtidigt ingripa på såväl efterfråge- som utbudssidan (varvid den sistnämnda sidan anses omfatta produktion av och handel med olaglig narkotika samt penningtvätt). I båda fallen måste principen om delat internationellt ansvar läggas till grund för alla ansträngningar till narkotikakontroll om det skall finnas något verkligt hopp om framgång. I detta sammanhang måste fem riktlinjer ges högre prioritet: • Att integrera narkotikakontrollen i det allmänpolitiska sammanhanget, på områden såsom hälsa, utbildning och forskning. • Att främja en hållbar utveckling i begreppets vidaste mening, eftersom narkotikaproduktionen och narkotikahandeln är följder av skillnaderna i den relativa lönsamheten av olika ekonomiska aktiviteter och ofta beror på att lagliga sysselsättnings- och utkomstmöjligheter saknas. • Att inrikta narkotikakontrollen efter den strategiska inställningen att konsumtion av de farligaste narkotiska preparaten inte endast är ett resultat av individens fria val utan också beror på sociala omständigheter som leder till att vissa grupper marginaliseras i samhället. • Att uppmuntra primär prevention, behandling och rehabilitering genom, bland annat, förebyggande utbildning, forskning om de omedelbara och långsiktiga effekterna på människors hälsa samt information om narkotikans roll som källa till psykiska störningar. • Att förstärka tillämpningen av lagstiftningen genom att domstolar, polis och tull ingriper mot producenter och smugglare liksom mot penningtvätt och sålunda reducerar narkotikaleverantörernas beräknade vinstmarginal och ger dem färre tillfällen att berika sig. För att dessa riktlinjer skall ha någon effekt på narkotikaproblemet i världen krävs samordning på internationell nivå och en samsyn på de problem som gör sig gällande och de åtgärder som bör vidtas. Det är i detta sammanhang som FN:s system kan vara som mest effektivt eftersom organisationens världsomfattande medlemskrets och dess möjligheter att utarbeta konventioner gör FN särskilt lämpat för att gripa sig an gränsöverskridande problem. Ett antal bindande rättsliga instrument har redan utarbetats inom ramen för FN:s institutioner. Det är också inom denna ram som ett internationellt närmande skett såväl vad beträffar problemets betydelse som den grundstrategi som bör följas vid narkotikabekämpningen. Detta har skett trots de betydande meningsskiljaktigheter som råder mellan olika länder beträffande 5 den vikt som skall tillmätas olika aspekter av problemet och, följaktligen, beträffande prioriteringar och metoder vid genomförandet av specifika handlingsprogram. III. UNIONENS ALLMÄNNA MAL FÖR UNGASS Den olagliga narkotikan har stor effekt på stabiliteten, säkerheten och välbefinnandet för stater och individer i unionen och världen. Eftersom skyddet av dessa är ett mål enligt FN:s stadga och i Fördraget om Europeiska unionen har gemenskapen och dess medlemsstater ett stort ansvar för att UNGASS blir framgångsrikt. Våra medborgare och våra partner i världen förväntar sig att vi skall ta detta ansvar. Dessa förväntningar finner politiskt berättigande i det stöd för EU:s åtgärdsplan mot narkotika 1990-1995 som uttalades vid Europeiska rådets möten i Cannes och Madrid 1996 liksom i Dublin 1996. Som vid varje större internationell konferens måste dock en jämvikt uppnås mellan framåtsyftande önskningar och pragmatiska förväntningar. Europeiska unionen måste göra en realistisk uppskattning av vad som kan uppnås vid denna session och kan inte, oavsett vad den må önska, förvänta sig att alla länder inom en omedelbar framtid kommer att anta och tillämpa den långtgående lagstiftning och de åtgärder som gäller i unionens medlemsstater. Samtidigt måste unionen med kraft uppmana det internationella samfundet att utvärdera pågående ansträngningar, angripa nya hot och sätta principen om delat ansvar i centrum för den internationella kampen mot narkotika. Tre mål bör vara styrande för unionens arbete för ett framgångsrikt genomförande av UNGASS: • Att konsolidera och i praktik omsätta principen om delat ansvar i enlighet med den FN-resolution som givit upphov till UNGASS6 samt EU och Riogruppens förklaring i Cochabamba från 1995 i vilken denna princip för första gången kom till klart uttryck i EU:s yttre förbindelser. • Att ge politiska impulser till alla FN:s medlemsstater så att narkotikabekämpningen sätts högst på den internationella dagordningen och görs till ett integrerat inslag i allmänpolitiken. • Att göra framsteg i policyhänseende på områden där unionen redan definierat sina intressen och uppvisat en viss grad av samförstånd. Den sistnämnda punkten är särskilt relevant vad gäller att komma överens om en deklaration om prevention av missbruk av olagliga narkotiska preparat (Riktlinjer för minskning av efterfrågan på narkotika) vilken skulle utgöra en stor innovation i förhållande till FN- konventionerna i vilka denna fråga berörs endast marginellt. Den gäller också de nya hoten från de syntetiska narkotiska preparaten. Det är nödvändigt att tydliggöra vad det internationella gemensamma ansvaret innebär. Det ligger också i unionens intresse att stödja framsteg på områden som hör till gemenskapens behörighet, särskilt vad gäller penningtvätt och kontroll av kemiska prekursorer. Beträffande penningtvätten är det viktigt att arbeta för att de fyrtio FATF- insatser vad gäller rekommendationerna vinner allmänt erkännande och för kraftfullare 6 International action to combat drug abuse and illicit production and trafficking. Resolution 55/64 från december 1996. finansiella tillflyktshamnar. Kontrollen av prekursorer är av stor betydelse för handelspolitiken. Slutligen finns det^tt behov av att främja FN-institutionernas roll i kampen mot narkotika och uppmuntra en världsomfattande ratifikation av FN:s instrument. Denna särskilda session i FN utgör del av en serie konferenser och toppmöten inom FN:s ram (Rio, Wien, Kairo, Peking, Köpenhamn) som syftar till att främja en hållbar utveckling där människan sätts i centrum. Det sätt på vilket man angriper narkotikafrågan måste vara förenligt med det internationella samfundets åtaganden inom denna ram, särskilt vad gäller respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. IV. UNIONENS SÄRSKILDA PRIORITERINGAR FÖR UNGASS Unionen är både skyldig och angelägen att, parallellt med förberedelserna i FN:s institutioner, diskutera UNGASS vid bilaterala och regionala möten (inbegripet San José och EU- Riogruppernas minstermöten, dialog mellan EU och ASEAN-länderna och mellan EU och AVS-staterna m. m. ) i början av 1998. Det är alltså av särskild vikt att unionen fastställer gemensamma prioriteringar för de huvudfrågor som kommer att tas upp vid UNGASS. I mars 1997, då FN:s narkotikakommission (Commission on narcotic drugs, CND) fastställde dagordningen för den förberedande processen inför UNGASS, utvaldes vissa frågor som skulle diskuteras under denna process. Dessa frågor var, i kronologisk ordning: kemiska prekursorer, syntetiska narkotiska preparat, rättsligt samarbete, penningtvätt, alternativ utveckling och minskning av efterfrågan. Unionens bidrag avseende dessa frågor och andra punkter med anknytning till dessa bör inriktas på följande: A. Minskning av efterfrågan 1. Betoning av åtgärder för att minska efterfrågan som ett instrument av största betydelse i varje strategi för narkotikabekämpning. 2. En stark betoning av förhållandet mellan en minskning av efterfrågan och social integration och sammanhållning. Det är, särskilt, nödvändigt att grunda sig på en politik som ger alla människor möjlighet att bli fullt delaktiga i samhällslivet och som främjar mänskliga värderingar vilka, för många, även omfattar en andlig strävan. I kampen mot narkotika måste prioritet ges åt att skapa arbetstillfällen, särskilt för ungdomar, mer vittomfattande socialt skydd, stödjande sociala tjänster och en social miljö som stärker familjestrukturen. 3. Erkännande av att åtgärder för att minska efterfrågan omfattar alla delar av den förebyggande verksamheten, från att avskräcka från att börja missbruka narkotika till att minska narkotikamissbrukets negativa hälsoeffekter och sociala följder. Det rör sig alltså om upplysning, utbildning, allmän upplysning, ingripande på ett tidigt stadium, rådgivning, behandling, rehabilitering, förebyggande av återfall, eftervård och social återanpassning. 4. Stöd till forskning om narkotikamissbrukets biologiska, medicinska och socio-ekonomiska aspekter och om narkotikamissbrukets effekt på människans hälsa och livslängd. 5. Vikten av att främja införlivandet av narkotikafrågor med allmänpolitiken och att samordna de olika politiska strategier och program som har betydelse för åtgärder för att minska efterfrågan på narkotika (framförallt forskning, utbildning och fortbildning, åtgärder inom hälsovården och lagstiftningen) samt att stödja efterfrågeminskande åtgärder genom lämpliga medel för bedömning och utvärdering. 6. Behovet av att främja erfarenhets och informationsutbyte om de mest framgångsrika initiativen i sociala frågor och på hälsovårdsområdet, med beaktande av den kulturella bakgrunden och den kulturella särprägeln. Av särskild vikt i detta sammanhang är de initiativ som bygger på socialt partnerskap, social delaktighet och åtgärder riktade mot sårbara detta narkotikamissbrukare. narkotikamissbrukare ungdomar, grupper såsom före och 7. Behovet av att i utvecklingsländerna, så att frågan om minskning av efterfrågan på narkotika integreras med gällande hälsovårdsprogram. hälsovårdspolitiken, omformulera nationella särskilt den B. Syntetiska narkotiska preparat 1. Erkännande av att uppkomsten och utvecklingen av nya syntetiska narkotiska preparat, i jämförelse med andra slag av narkotika och psykotropa ämnen har blivit ett akut problem i hela världen som innebär speciella utmaningar: de är lätta att framställa, deras kemiska struktur förändras ofta och de kan tillverkas med hjälp av flera olika slags prekursorer. 2. Erkännande av att samhällets bild av så kallade "designer drugs" har varit mycket "mjuk" och inte korrekt speglat de risker som dessa preparat innebär eller den lätthet ned vilken de kan framställas. 3. Betoning av behovet av tillförlitlig information om syntetiska narkotiska preparat och, följaktligen, av att ta initiativ till forskning, öka kunskapen och insamla fakta om hälsoeffekterna av konsumtion av stimulantia av amfetamintyp (ATS) samt om de sociala, ekonomiska och kulturella faktorer som ligger bakom detta bruk samt att utbyta och sprida denna information. Det arbete som Europeiska unionen utfört i detta hänseende7 kan anföras som exempel till stöd för detta förslag. 4. Erkännande av att det är nödvändigt att stärka systemet för kontroll av nya syntetiska narkotiska preparat och prekursorer för dessa. Den gemensamma åtgärd som rådet antog den 16 juni 1997 om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll av nya syntetiska narkotiska preparat kan framhållas som exempel på hur detta behov kan tillgodoses. De mer flexibla övervakningsmekanismerna för psykotropa ämnen (nödförfaranden, analogt synsätt och generiskt synsätt) som håller på att provas i vissa medlemsstater kan också framhållas. 7 Mer specifikt avses information som tillhandahålls av såväl EMCDDA som Europol Drugs Unit (EDU) om konsumtion och smuggling av syntetiska narkotiska preparat. Viktiga är också de gränsöverskridande pilotåtgärder som Europeiska gemenskapen stödjer, vilka syftar till att bygga upp ett system för att identifiera tendenser i förbrukningen bland ungdomar, att uppskatta förekomsten av drokmissbruk i vissa miljöer såsom teknokretsar och att utveckla ett gränsöverskridande informationsutbyte. Gemenskapen har, till sist, fastlagt prioriteringar för forskningen om de särskilda farorna med syntetiska narkotiska preparat på tre områden: det medicinska, farmakologiska och toxikologiska området, det psykologiska och sociala området samt området för epidemiologi och övervakning. 5. Beträffande förebyggande kampanjer, betoning av lämpliga åtgärder riktade mot ungdomar i linje med de åtgärder som vidtagits inom gemenskapens åtgärdsprogram för att förebygga narkotikamissbruk. 6. Mot bakgrund av det ovan sagda, stöd till det utkast till handlingsplan mot tillverkning av, handel med och missbruk av ATS som föreslogs vid CND:s förberedande möte i juli inför UNGASS: C. Alternativ utveckling 1. Bekräftelse, ånyo, av att alternativ utveckling ett produktionssystem grundat på olaglig odling till laglig sådan, med beaktande inte endast av de ekonomiska aspekterna utan även, mer allmänt, av levnadsvillkoren för den befolkning som påverkas av detta. innebär en övergång från 2. Erkännande av att ansvaret för alternativ utveckling i första hand åvilar de länder i vilka olaglig narkotika framställs. Den alternativa utvecklingen bör stödjas genom internationellt samarbete så länge det finns garantier för att programmen innebär att den olagliga odlingen definitivt upphör. 3. Erkännande av att alternativ utveckling inte är tänkbar utan en till varje särskilt fall anpassad dialog mellan den befolkning som berörs, myndigheterna och, eventuellt, internationella biståndsgivare. Dialogen bör röra valet av nya alternativa sysselsättnings- och inkomstkällor samt tidsplaner för övergång från olaglig till laglig produktion, vilket innebär att man måste godta decentraliserade strukturer och demokratisk medverkan. 4. För att garantera att produktionen definitivt upphör behövs ett effektivt och trovärdigt system för övervakning och kontroll som bygger på gemensamt överenskomna mål. Detta system måste stödjas inte endast av landets myndigheter utan förutsätter också att den berörda befolkningen deltar genom sina representativa institutioner. D. Kemiska prekursorer 1. Erkännande av att ett angreppssätt som är ensidigt inriktat på lagföring har sina begränsningar: avledningen av prekursorer är ett undantag från lagliga handelstransaktioner varför strävandena att motverka denna avledning måste ske med hänsyn till den lovliga handelns rättmätiga behov. Samarbete med näringslivet är därför av väsentlig betydelse. 2. Accepterande av att det mest effektiva sättet att angripa avledningen av prekursorer är att inrikta det internationella instrumentet för kontroll av prekursorer på ett bestämt och begränsat antal kemikalier inom ramen för ett system som är förenligt med varje produkts art och handelsmönster. 3. Erkännande av att avledningen av prekursorer är ett problem med tre sidor, för vilket ansvaret är delat mellan importörer, transiteringsländer och exportörer. Lämpliga åtgärder måste därför vidtas för att bekämpa avledningen på global nivå: länder, särskilt import och transiteringsstater, bör till sina partner regelbundet sända uppdaterad information om sina centrala punkter för avgivande och mottagande av uppgifter om avledning av prekursorer och importländerna bör i sin tur tillhandahålla information om sådana underrättelser som föregår export. När det misstänks att en last kommer att avledas bör lämpliga upplysningar ges till de berörda myndigheterna i de berörda länderna så att åtgärder kan vidtas i god tid. 4. Bilaterala överenskommelser med tredje land bör uppmuntras eftersom de bidrar till ett brett informationsutbyte i kampen mot avledningen av prekursorer och även kan vara ett användbart verktyg för att upprätthålla, förbättra och utvidga systemet för kontroll av prekursorer. Dessa avtal kan, när de är del av ett regionalt angreppssätt, utformas med beaktande av att avledningen av prekursorer har gränsöverskridande karaktär. 5. Mot bakgrund av det ovanstående bör det utkast till handlingsplan för prekursorer som presenterades vid CND:s förberedande möte i juli 1997 stödjas i den utsträckning som den säkerställer att det planerade kontrollsystemet är funktionsdugligt och att uppgiftsskyddet är garanterat vid utbyte av känslig information. 6. Vad gäller prekursorer för nya syntetiska narkotiska preparat är det inte adekvat att upprätta en kontrollmekanism liknande den som införts för de 22 ämnen som förtecknats i 1988 års Wienkonvention eftersom dessa prekursorer utvecklas mycket snabbt. Att öka antalet ämnen skulle endast leda till lägre allmän effektivitet för systemet för kontroll av prekursorer och samtidigt försvåra samarbetet mellan aktörerna och myndigheterna. 7. Hänvisning till upprättandet av "särskilda övervakningsförteckningar" för icke-listade prekursorer som används vid framställningen av syntetiska narkotiska preparat, under förutsättning att dessa förteckningar återspeglar de avtalsslutande parternas nationella och regionala behov, det förhållande att sådana förteckningar måste vara föränderliga samt principen om samarbete med industrin och handeln. E. Penningtvätt 1. Erkännande av att den drivande kraften bakom den internationella narkotikahandeln är de till att utveckla och underlätta enorma vinsterna. De stora beloppen används narkotikahandeln, att finansiera annan kriminell verksamhet och investeras, sedan de tvättats, i fysiska och finansiella tillgångar, fast egendom och annan laglig verksamhet. 2. Erkännade av att, i strid med den vanliga uppfattningen att inflöde av pengar till ett land alltid är av godo och önskvärt, svarta pengar slutligen undergräver sårbara länders sociala, rättsliga och politisk stabilitet. De har också farliga makroekonomiska effekter och kan undergräva och ruinera förtroendet för den lagliga finanssektorn. 3. Erkännande av att kampen mot narkotikan också består i att förebygga penningtvätt, att lagfora dem som tvättar pengar samt att eftersöka och förverka svarta pengar. 4. Det bör mer allmänt accepteras, såsom skett på FN-nivå genom föreningen mellan UNDCP och kommissionen för förebyggande av brott, att det inte längre räcker att endast rikta in sig på tvättningen av pengar från narkotikahandeln. Kriminalisering av penningtvätten förutsätter en underliggande brottslig handling. Ju fler sanktioner som kan tillgripas desto lättare är det att eftersöka pengar med brottsligt ursprung och att få det erforderliga internationella samarbetet till stånd. 5. Uppfordran till bestämt ingripande mot alla slag av tillflyktsorter via finansiella organ eller företag för medel med olagligt ursprung. 10 6. Behräftande av att Financial Action Task Force (FATF) fortfarande är det bästa instrumentet insats mot penningtvätt och att den internationell för en heltäckande och effektiv internationella standard som bör iakttas är FATF:s 40 rekommendationer. F. Korruption 1. Erkännande av att korruption på ett oskiljaktigt vis är förbunden med den olagliga narkotikahandeln och andra former av organiserad brottslighet. De som handlar med narkotika måste tillgripa korruption för att bedriva sin kriminella verksamhet, dölja sina förehavanden, utöva inflytande och tvätta på olagligt sätt erhållna vinster. 2. Komplettering av de internationella straffrättsliga instrument som för närvarande diskuteras, nämligen OECD:s utkast till konvention mot bestickning 3v främmande stats tjänstemän vid internationella affärstransaktioner och Europarådets förslag till konvention mot korruption. 3. Ökning av allmänhetens medvetenhet och främjande av offentlig etik samt uppmaning att erbjuda lämpliga arbets- och levnadsförhållanden som kan skydda sårbara yrken och grupper. 4. Upprätthållande av ett rättsligt klimat som innebär så stor insyn som är möjligt med hänsyn till effektivitetskraven. G. Rättsligt samarbete 1. Betoning av att multilaterala konventioner om utlämning och ömsesidigt bistånd bör ratificeras, då så är lämpligt. 2. Främja bilaterala avtal om utlämning och ömsesidigt bistånd med beaktande av de riktlinjer som anges i FN:s modell fördrag. 3. Beträffande hur framställningar om internationellt ömsesidigt bistånd bör bemötas, behovet av att tillerkänna dem samma prioritet som vid nationella förfaranden. 4. Upprättande av lämpliga mekanismer för informationsutbyte och underlättande av kontakt mellan rättsvårdande myndigheter. 5. Stöd till fortbildnings- och utbytesprogram för domare, åklagare och tjänstemän med anknytning till rättsväsendet. H. Förstärkning av FN:s organ för narkotikakontroll 1. Tillse att frågan om en reform av FN på narkotikaområdet står kvar på den slutgiltiga dagordningen för UNGASS. Detta följer inte endast av EU:s starka engagemang för en allmän reform av FN utan även av behovet att ge hela UNGASS en trovärdighet som skulle komma att ifrågasättas om FN:s medlemmar skulle beslutat om nya åtgärder utan att tillhandahålla de strukturer och resurser som behövs för ett effektivt genomförande. 11 2. Erkännande av behovet att förbättra rådande struktur och arbetssätt för de FN-organ som är inblandade i narkotikakontroll. Erkännande att generalsekreterarens förslag till reform av FN, även om de genomförs8, tre nuvarande huvudsakliga tillkortakommandena, nämligen hur CND fungerar samt hur UNDCP styrs och finansieras 9 inte avhjälper de 3. Krav på förbättringar av det sätt på vilket dagordningen för CND fastställs och av sekretariatets beredningsarbete inför CND:s sammanträden. Sekretariatets förberedelser borde omfatta alla berörda FN-organ, inbegripet de specialiserade organen, Bretton Woods- institutioner och, där då är lämpligt, det civila samhället. Det förberedande arbetet borde också syfta till att underlätta antagandet av åtgärdsinriktade rekommendationer till FN:s organ och till FN:s medlemsstater. Krav på mer substans i CND:s överläggningar och systematisk uppföljning av CND:s resolutioner. 4. Behovet av att stödja International Narcotics Control Board (INCB) i dess egenskap av expertorgan vid det praktiska genomförandet av FN:s konventioner om narkotika, för analys av tendenser i narkotikahandeln samt för utarbetandet av rekommendationer till CND:s medlemsstater. 5. Erkännande av att CND:s starka sida ligger i dess normativa roll snarare är dess nuvarande funktion som styrande organ för UNDCP. Krav på ett effektivare ledningsstruktur som kan främja dialogen mellan utvecklingsländer och industriländer och som skulle vara i linje med och FN-program. Den nya gällande andra FN-fonder ledningsstrukturen borde bestå av nuvarande större givare samt företrädare från utvecklingsländer och utvecklingsregioner. ledningsstrukturer för 6. Krav på förbättring av finansieringen av UNDCP:s verksamhet så att ytterligare medel blir tillgängliga för kärnverksamheten och den nuvarande koncentrationen på frivilliga bidrag till UNDCP:s operationella verksamhet därmed kan reduceras. Ett av målen för UNGASS borde vara att utarbeta nya metoder för finansiering som präglas av principen om partnerskap, gemensamt ansvar och betalningsförmåga, vilket skulle säkerställa tillräckliga och förutsebara resurser för att finansiera den verksamhet som UNDCP förväntas utföra. V. SAMMANFATTNING Under de två senaste årtiondena har avsevärda ansträngningar gjorts för att söka hantera narkotikaproblemet på internationell nivå. Betydelsen av åtgärder för minskningen av efterfrågan liksom av de nya syntetiska narkotiska preparaten har blivit erkänd. Mycket återstår dock att göra. 8 Endast två av förslagen i generalskeretererens paket för en heltäckande reform av FN rör direkt de av FN:s instituioner som handlägger frågor om narkotika. Det en förslaget rör en gemensam förvaltningsstruktur för UNDCP och kommissionen för förebyggande av brott. Det andra förslaget gäller sammanslagningen av CND och kommissionen om förebyggande av brott. Det första förslaget har avhandlats i generalförsamlingens resolution A/RES/52/11 och har redan genomförts. Huruvida det andra förslaget slutligen kommer att godkännas av medlemsstaterna är ännu osäkert. 9 Problemet med CND:s verksamhet (eller den nya kommission son ännu inte upprättats) berörs inte i generalsekreterarens reformpaket. Ej heller berörs problemet med hur UNDCP:s styrs. Finansieringen av UNDCP, slutligen, berörs inte direkt men vissa rekommendationer i paketet, särskilt rörande finansieringen av utvecklingsbistånd, kan vara av intresse även vad gäller UNDCP: 12 Det mest angelägna är att tillse att narkotikan erkänns som ett världsomfattande problem som måste bekämpas på grundval av principen om gemensamt ansvar för de länder som berörs av produktion, konsumtion eller handel. Vidare måste det bli erkänt att narkotikafrågan är av central betydelse i alla internationella meningsutbyten, oavsett om tyngdpunkten ligger på hållbar utveckling eller på säkerhetsfrågor. I detta sammanhang bör prioritet ges åt program som syftar till att främja samarbete och uppmuntra respons från värdländer snarare än åt sådana program som bygger på unilaterala åtgärder. En minskning av såväl efterfrågan på som utbudet av olaglig narkotika förutsätter sociala och politiska förändringar för att säkerställa en ökning av inkomsterna och av sysselsättningen samt, i många fall, en mer rättvis fördelning av utvecklingens frukter. Avsaknaden av tillräckliga framsteg i kampen mot fattigdom och för fler sysselsättningstillfällen och rättvisare sociala villkor, som efterlystes av toppmötet om social utveckling, bidrar till att skapa ett klimat som befrämjar narkotikamissbruk odling av och handel med olaglig narkotika. Eftersom de socialaa villkoren tycks bli allt sämre i vissa länder och inom vissa grupper trots de effektivitetsvinster som följer av globaliseringen och av den ekonomiska tillväxten måste staterna sörja för att andra alternativ alltid står de mindre lyckligt lottade grupperna till buds. UNGASS utgör ett unikt tillfälle för att höja ambitionsnivån och förmå de länder som berörs av produktion eller konsumtion av narkotika eller av handeln med narkotika att ta sig an dessa komplexa gemensamma utmaningar. Kommissionen föreslår avslutningsvis att rådet a) beaktar detta meddelande och använder det som sin gemensamma plattform för uttalanden av gemenskapen och dess medlemsstater under den särskilda sessionen, b) noterar att kommissionen vid UNGASS kommer att på gemenskapens vägnar lägga fram den överenskomna ståndpunkten om kemiska prekursorer, c) bemyndiga kommissionen att på gemenskapens vägnar, inom ramen för dess behörighet och efter samordning med medlemsstaterna, stödja varje politisk förklaring eller politiskt åtagande som kan komma att antas av den särskilda sessionen och som står i i detta överensstämmelse med de principer, mål och prioriteringar som redovisats meddelande, samt d) noterar att kommissionen i detta syfte kommer att nära samråda med medlemsstaterna. 13 ISSN 1024-4506 KOM(97) 670 slutlig DOKUMENT SV 05 11 10 Katalognummer : CB-C0-97-688-SV-C ISBN 92-78-28737-7 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg *4r


eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
farming sector
representative rate

formats: pdf print

text: L 5/18 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities 9. 1. 98 COMMISSION REGULATION (EC) No 41/98 of 8 January 1998 fixing the agricultural conversion rates THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3813/92 of 28 December 1992 on the unit of account and the conversion rates to be applied for the purposes of the common agricultural policy (1), as last amended by Regu- lation (EC) No 150/95 (2), and in particular Article 3 (1) thereof, Whereas the agricultural conversion rates were fixed by Commission Regulation (EC) No 10/98 (3); Whereas Article 4 of Regulation (EEC) No 3813/92 provides that, subject to confirmation periods being trig- gered, the agricultural conversion rate for a currency is to be adjusted where the monetary gap between it and the representative market rate exceeds certain levels; Whereas the representative market rates are determined on the basis of basic reference periods or, where applic- able, confirmation periods, established in accordance with Article 2 of Commission Regulation (EEC) No 1068/93 of 30 April 1993 on detailed rules for determining and applying the agricultural conversion rates (4), as last amended by Regulation (EC) No 1482/96 (5); whereas paragraph 2 of that Article provides that, in cases where the absolute value of the difference between the monetary gaps in two Member States, calculated from the average of the ecu rates for three consecutive quotation days, exceeds six points, rates are to be adjusted on the basis of the three quotation days in question; the representative market Whereas, as a consequence of the exchange rates recorded from 7 to 8 January 1998, it is necessary to fix a new agri- cultural conversion rate for the Irish punt; Whereas Article 15 (2) of Regulation (EEC) No 1068/93 provides that an agricultural conversion rate fixed in advance is to be adjusted if the gap between that rate and the agricultural conversion rate in force at the time of the operative event applicable for the amount concerned exceeds four points; whereas, in that event, the agricul- tural conversion rate fixed in advance is brought more closely into line with the rate in force, up to the level of a gap of four points with that rate; whereas the rate which replaces the agricultural conversion rate fixed in advance should be specified, HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 The agricultural conversion rates are fixed in Annex I hereto. Article 2 In the case referred to in Article 15 (2) of Regulation (EEC) No 1068/93, the agricultural conversion rate fixed in advance shall be replaced by the ecu rate for the currency concerned, shown in Annex II: — Table A, where the latter rate is higher than the rate fixed in advance, — Table B, where the latter rate is lower than the rate fixed in advance. Article 3 Regulation (EC) No 10/98 is hereby repealed. This Regulation shall enter into force on 9 January 1998. Article 4 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 8 January 1998. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission (1) OJ L 387, 31. 12. 1992, p. 1. (2) OJ L 22, 31. 1. 1995, p. 1. (3) OJ L 3, 7. 1. 1998, p. 10. (4) OJ L 108, 1. 5. 1993, p. 106. (5) OJ L 188, 27. 7. 1996, p. 22. 9. 1. 98 ‹ EN ‹ Official Journal of the European Communities L 5/19 ANNEX I Agricultural conversion rates ECU 1= 40,9321 7,54917 1,98243 312,011 201,259 6,68769 6,02811 2,23273 0,785663 1 973,93 13,9485 167,153 8,68510 0,695735 Belgian and Luxembourg francs Danish kroner German marks Greek drachmas Portuguese escudos French francs Finnish marks Dutch guilders Irish punt Italian lire Austrian schillings Spanish pesetas Swedish kroner Pound sterling ANNEX II Agricultural conversion rates fixed in advance and adjusted Table A Table B ECU 1 = 39,3578 7,25882 1,90618 300,011 193,518 6,43047 5,79626 2,14686 0,755445 1 898,01 13,4120 160,724 8,35106 0,668976 Belgian and Luxembourg francs Danish kroner German marks Greek drachmas Portuguese escudos French francs Finnish marks Dutch guilders Irish punt Italian lire Austrian schillings Spanish pesetas Swedish kroner Pound sterling ECU 1 = 42,6376 Belgian and Luxembourg francs 325,011 209,645 7,86372 Danish kroner German marks 2,06503 Greek drachmas Portuguese escudos French francs 6,96634 6,27928 Finnish marks 2,32576 Dutch guilders 0,818399 Irish punt Italian lire Austrian schillings Spanish pesetas 9,04698 Swedish kroner 0,724724 Pound sterling 2 056,18 14,5297 174,118


title: REGOLAMENTO (CE) N. 36/98 DELLA COMMISSIONE dell'8 gennaio 1998 che fissa la restituzione massima all'esportazione di frumento tenero nell'ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1339/97

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund

text: 9. 1. 98 ‹ IT ‹ Gazzetta ufficiale delle Comunit(cid:133) europee L 5/11 REGOLAMENTO (CE) N. 36/98 DELLA COMMISSIONE dell’8 gennaio 1998 che fissa la restituzione massima all’esportazione di frumento tenero nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1339/97 LA COMMISSIONE DELLE COMUNIT(cid:211) EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunit(cid:133) europea, visto il regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, del 30 giugno 1992, relativo all’organizzazione comune dei mercati nel settore dei cereali (1), modificato da ultimo dal regolamento (CE) n. 923/96 della Commissione (2), visto il regolamento (CE) n. 1501/95 della Commissione, del 29 giugno 1995, che stabilisce modalit(cid:133) di applica- zione del regolamento (CEE) n. 1766/92 del Consiglio, riguardo alla concessione delle restituzioni all’esporta- zione e alle misure da adottare in caso di turbative nel settore dei cereali (3), modificato da ultimo dal regola- mento (CE) n. 2052/97 (4), e in particolare l’articolo 7, considerando che una gara per la restituzione e/o la tassa all’esportazione di frumento tenero verso qualsiasi paese terzo esclusi Ceuta, Melilla ed alcuni paesi ACP (cid:138) stata regolamento (CE) n. 1339/97 della indetta Commissione (5), modificato dal regolamento (CE) n. 1884/97 (6), con il considerando che, a norma dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 1501/95, la Commissione pu(cid:149), secondo la proce- dura di cui all’articolo 23 del regolamento (CEE) n. 1766/92 decidere, di fissare una restituzione massima all’esportazione, tenendo conto dei criteri precisati all’arti- colo 1 del regolamento (CE) n. 1501/95; che in tal caso sono dichiarati aggiudicatari il concorrente o i concorrenti la cui offerta sia pari o inferiore a detta restituzione massima, nonch(cid:130) il concorrente o i concorrenti la cui offerta verta su una tassa all’esportazione; considerando che l’applicazione degli anzidetti criteri all’attuale situazione dei mercati del cereale in oggetto induce a fissare la restituzione massima all’esportazione al livello di cui all’articolo 1; considerando che le misure previste dal presente regola- mento sono conformi al parere del comitato di gestione per i cereali, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 le offerte comunicate dal 2 all’8 gennaio 1998, Per nell’ambito della gara di cui al regolamento (CE) n. 1339/97 modificato, la restituzione massima all’esporta- zione di frumento tenero (cid:138) fissata a 16,97 ECU per tonnellata. Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 9 gennaio 1998. Il presente regolamento (cid:138) obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, l’8 gennaio 1998. Per la Commissione Franz FISCHLER Membro della Commissione (1) GU L 181 dell’1. 7. 1992, pag. 21. (2) GU L 126 del 24. 5. 1996, pag. 37. (3) GU L 147 del 30. 6. 1995, pag. 7. (4) GU L 287 del 21. 10. 1997, pag. 14. (5) GU L 184 del 12. 7. 1997, pag. 7. (6) GU L 265 del 27. 9. 1997, pag. 73


title: 98/72/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 8ης Ιανουαρίου 1998 σχετικά με αίτηση για την επιστροφή δασμών αντιντάμπινγκ που έχουν εισπραχθεί επί των εισαγωγών υφασμένων σάκων από πολυολεφίνες, καταγωγής Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας (Το κείμενο στην αγγλική γλώσσα είναι το μόνο αυθεντικό)

eurovoc_concepts:
China
anti-dumping duty
import
packaging product
plastics

formats: html pdf print

text: 17. 1. 98 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των L 11/43 ΑΠΟVΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ τηr 8ηr Ιανουαρ(cid:148)ου 1998 σχετικ(cid:145) µε α(cid:148)τηση για την επιστροφ(cid:147) δασµ(cid:150)ν αντιντ(cid:145)µπινγκ που (cid:146)χουν εισπραχθε(cid:148) επ(cid:148) των εισαγωγ(cid:150)ν υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr, καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr (Το κε(cid:148)µενο στην αγγλικ(cid:147) γλ(cid:150)σσα ε(cid:148)ναι το µ(cid:149)νο αυθεντικ(cid:149)) (98/72/ΕΚ) Η ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ, (cid:130)χονταr υπ(cid:149)ψη: τη συνθ(cid:147)κη για την (cid:148)δρυση τηr Ευρωπαϊκ(cid:147)r Κοιν(cid:149)τηταr, τον κανονισµ(cid:149) (ΕΚ) αριθ. 384/96 του Συµβουλ(cid:148)ου, τηr 22αr ∆εκεµβρ(cid:148)ου 1995, για την (cid:145)µυνα κατ(cid:145) των εισαγωγ(cid:150)ν που αποτελο(cid:151)ν αντικε(cid:148)µενο ντ(cid:145)µπινγκ εκ µ(cid:146)ρουr χωρ(cid:150)ν µη µελ(cid:150)ν τηr Ευρωπαϊκ(cid:147)r Κοιν(cid:149)τηταr (1), (cid:149)πωr τροποποι(cid:147)θηκε απ(cid:149) τον κανονισµ(cid:149) (ΕΚ) αριθ. 2331/96 (2) (εφεξ(cid:147)r καλο(cid:151)µε- νοr «βασικ(cid:149)r κανονισµ(cid:149)r»), και ιδ(cid:148)ωr το (cid:145)ρθρο 11, (cid:130)πειτα απ(cid:149) διαβουλε(cid:151)σειr µε τη συµβουλευτικ(cid:147) επιτροπ(cid:147), Εκτιµ(cid:150)νταr τα ακ(cid:149)λουθα: (1) (2) (3) (4) Α. ∆ΙΑ∆ΙΚΑΣΙΑ Με τον κανονισµ(cid:149) (ΕΟΚ) αριθ. 3308/90 (3) του Συµ- βουλ(cid:148)ου επιβλ(cid:147)θηκε οριστικ(cid:149)r δασµ(cid:149)r αντιντ(cid:145)µπινγκ στιr εισαγωγ(cid:146)r υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr, καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr, που υπ(cid:145)- γονται στον κωδικ(cid:149) τηr ΣΟ ex 6305 31 91. Το (cid:151)ψοr του οριστικο(cid:151) δασµο(cid:151) καθορ(cid:148)στηκε σε 43,4 %. Με τον κανονισµ(cid:149) (ΕΟΚ) αριθ. 2346/93 (4), ο παρα- π(cid:145)νω κανονισµ(cid:149)r τροποποι(cid:147)θηκε και το (cid:151)ψοr του δασµο(cid:151) αν(cid:147)λθε σε 85,7 %. διασαφ(cid:147)θηκαν Στιr 18 Μα(cid:155)ου 1995, η Envopak Group Ltd εισ(cid:147)γαγε µια αποστολ(cid:147) υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr, που προορ(cid:148)ζονταν για την εταιρε(cid:148)α DHL. Τα εν λ(cid:149)γω εµπορε(cid:151)µατα δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 6305 39 00. Η κατ(cid:145)ταξη αυτ(cid:147) αµφισβητ(cid:147)θηκε απ(cid:149) τη διο(cid:148)κηση τελωνε(cid:148)ων και ειδικ(cid:150)ν φ(cid:149)ρων του Ηνωµ(cid:146)νου Βασιλε(cid:148)ου, η οπο(cid:148)α, στιr 26 Μα(cid:155)ου 1995, καθ(cid:149)ρισε (cid:149)τι η ακριβ(cid:147)r κατ(cid:145)ταξη των προϊ(cid:149)ντων (cid:147)ταν στην κλ(cid:145)ση 6305 31 91 και (cid:149)τι, εποµ(cid:146)νωr, τα προϊ(cid:149)ντα αυτ(cid:145) υπ(cid:149)κειντο σε δασµ(cid:149) (cid:151)ψουr 85,7 %. Οι δασµο(cid:148) αντιντ(cid:145)µπινγκ καταβλ(cid:147)θηκαν τελικ(cid:145) στιr 25 Ιουλ(cid:148)ου 1995. στη Κατ(cid:145) τηr επιβολ(cid:147)r του δασµο(cid:151) αντιντ(cid:145)µπινγκ, ο τελικ(cid:149)r αποδ(cid:146)κτηr των προϊ(cid:149)ντων, η εταιρε(cid:148)α διε- θνο(cid:151)r ταχ(cid:146)οr ταχυδροµε(cid:148)ου DHL, υπ(cid:146)βαλε προ- σφυγ(cid:147) στιr 20 Ιουν(cid:148)ου 1995 προr τη διο(cid:148)κηση τελω- νε(cid:148)ων και ειδικ(cid:150)ν φ(cid:149)ρων του Ηνωµ(cid:146)νου Βασιλε(cid:148)ου ζητ(cid:150)νταr επανεξ(cid:146)ταση δυν(cid:145)µει τηr νοµοθεσ(cid:148)αr του Ηνωµ(cid:146)νου Βασιλε(cid:148)ου που εφαρµ(cid:149)ζει το (cid:145)ρθρο 245 (1) ΕΕ L 56 τηr 6. 3. 1996, σ. 1. (2) ΕΕ L 317 τηr 6. 12. 1996, σ. 1. (3) ΕΕ L 318 τηr 17. 11. 1990, σ. 1. (4) ΕΕ L 215 τηr 25. 8. 1993, σ. 3. του κοινοτικο(cid:151) τελωνεικο(cid:151) κ(cid:150)δικα και υποστηρ(cid:148)ζο- νταr (cid:149)τι τα προϊ(cid:149)ντα (cid:146)πρεπε να καταταχθο(cid:151)ν στη δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 4202 ωr σ(cid:145)κοι ταξιδ(cid:148)ου. Στιr 28 Ιουν(cid:148)ου 1995, η επανεξ(cid:146)ταση επιβεβα(cid:148)ωσε την κατ(cid:145)- ταξη στη δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 6305 31 91. Εν συνεχε(cid:148)α, στιr 2 Αυγο(cid:151)στου 1995, η Envopak υπ(cid:146)βαλε στο δικαστ(cid:147)ριο για VΠΑ και δασµο(cid:151)r επ(cid:148)σηµη προσφυγ(cid:147), σ(cid:151)µφωνα µε το (cid:145)ρθρο 245 του κοινοτικο(cid:151) τελωνειακο(cid:151) κ(cid:150)δικα, υποστηρ(cid:148)ζονταr (cid:149)τι τα εν λ(cid:149)γω προϊ(cid:149)ντα (cid:146)πρεπε να καταταχθο(cid:151)ν στη δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 4202. Το δικαστ(cid:147)ριο εξ(cid:146)τασε την προσφυγ(cid:147) στιr 7 ∆εκεµβρ(cid:148)ου 1995 και στιr 16 Ιανουαρ(cid:148)ου 1996 επιβεβα(cid:148)ωσε (cid:149)τι η κατ(cid:145)ταξη στη δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 6305 31 91 (cid:147)ταν ορθ(cid:147). Με την ανακο(cid:148)νωση (cid:146)ναρξηr διαδικασ(cid:148)αr 95/C 271/ 03) (5) και µετ(cid:145) απ(cid:149) καταγγελ(cid:148)α που κατ(cid:146)θεσε η ευρωπαϊκ(cid:147) (cid:146)νωση κλωστοϋφαντουργικ(cid:150)ν πολυολε- φιν(cid:150)ν, στιr 17 Οκτωβρ(cid:148)ου 1995, η Επιτροπ(cid:147) κ(cid:148)νησε διαδικασ(cid:148)α επανεξ(cid:146)τασηr των ισχυ(cid:149)ντων µ(cid:146)τρων αντιντ(cid:145)µπινγκ στιr εισαγωγ(cid:146)r υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr, σ(cid:151)µφωνα µε το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)γραφοι 2 και 3 του κανονισµο(cid:151) (ΕΚ) αριθ. 3283/94. Στιr 21 Μαρτ(cid:148)ου 1996, η Envopak Group Ltd υπ(cid:146)- βαλε παρατηρ(cid:147)σειr στην Επιτροπ(cid:147) σ(cid:151)µφωνα µε τιr οπο(cid:148)εr τα εν λ(cid:149)γω προϊ(cid:149)ντα δεν εντ(cid:145)σσονται στο πεδ(cid:148)ο εφαρµογ(cid:147)r του κανονισµο(cid:151) (ΕΟΚ) αριθ. 3308/ 90. Η Επιτροπ(cid:147) επιβεβα(cid:148)ωσε (cid:149)τι, στο πλα(cid:148)σιο τηr επανεξ(cid:146)τασηr, τα εν λ(cid:149)γω προϊ(cid:149)ντα εντ(cid:145)σσονται στο πεδ(cid:148)ο εφαρµογ(cid:147)r του κανονισµο(cid:151) (ΕΚ) αριθ. 3308/90 και ενηµ(cid:146)ρωσε την Envopak Group Ltd στιr 20 Ιου- ν(cid:148)ου 1996. Στιr 16 Ιουλ(cid:148)ου 1996, σ(cid:151)µφωνα µε το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)- γραφοr 8 του βασικο(cid:151) κανονισµο(cid:151), η Envopak Group Ltd υπ(cid:146)βαλε α(cid:148)τηση για την επιστροφ(cid:147) των οριστικ(cid:150)ν δασµ(cid:150)ν αντιντ(cid:145)µπινγκ που καταβλ(cid:147)θη- καν για την εισαγωγ(cid:147) αποστολ(cid:147)r υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr, καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr, στιr 18 Μα(cid:155)ου 1995. Στιr 30 Ιουν(cid:148)ου 1997, η Επιτροπ(cid:147) κοινοπο(cid:148)ησε στην αιτο(cid:151)σα τα κ(cid:151)ρια περιστατικ(cid:145) και εκτιµ(cid:147)σειr β(cid:145)σει των οπο(cid:148)ων σκ(cid:149)πευε να δηλ(cid:150)σει την α(cid:148)τηση ωr απα- ρ(cid:145)δεκτη, και (cid:146)δωσε τη δυνατ(cid:149)τητα στην αιτο(cid:151)σα να (5) (6) (7) (8) (5) ΕΕ C 271 τηr 17. 10. 1995, σ. 3. L 11/44 EL Επ(cid:148)σηµη Εφηµερ(cid:148)δα των Ευρωπαϊκ(cid:150)ν Κοινοτ(cid:147)των 17. 1. 98 υποβ(cid:145)λει τιr παρατηρ(cid:147)σειr τηr πριν απ(cid:149) την τελικ(cid:147) απ(cid:149)φαση. Η αιτο(cid:151)σα παρατ(cid:147)ρησε (cid:149)τι, κατ(cid:145) την (cid:145)ποψ(cid:147) τηr, η Επιτροπ(cid:147) δεν εξ(cid:146)τασε κατ(cid:145) το δ(cid:146)οντα τρ(cid:149)πο το θ(cid:146)µα του οµοειδο(cid:151)r προϊ(cid:149)ντοr στο πλα(cid:148)σιο τηr διαδικασ(cid:148)αr επιστροφ(cid:147)r. (9) (10) Β. ΕΠΙΧΕΙΡΗΜΑΤΟΛΟΓΙΑ ΤΗΣ ΑΙΤΟΥΣΑΣ Η αιτο(cid:151)σα διατε(cid:148)νεται, σ(cid:151)µφωνα µε το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)γραφοr 8 του βασικο(cid:151) κανονισµο(cid:151), (cid:149)τι το περιθ(cid:150)ριο ντ(cid:145)µπινγκ σχετικ(cid:145) µε τουr υφασµ(cid:146)νουr σ(cid:145)κουr απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr που εισ(cid:147)χθησαν στιr 18 Μα(cid:155)ου 1995 (cid:146)χει εξαλειφθε(cid:148) σε σ(cid:151)γκριση µε το επ(cid:148)- πεδο 85,7 % του δασµο(cid:151) αντιντ(cid:145)µπινγκ που καθο- ρ(cid:148)στηκε µε τον κανονισµ(cid:149) (ΕΟΚ) αριθ. 3308/90. Επιπλ(cid:146)ον, η αιτο(cid:151)σα υποστ(cid:147)ριξε (cid:149)τι το υπ(cid:149) εξ(cid:146)ταση προϊ(cid:149)ν δεν πρ(cid:146)πει να καταταχθε(cid:148) στα δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 6305 31 91 και (cid:149)τι, εποµ(cid:146)νωr, δεν πρ(cid:146)πει να υποβληθε(cid:148) σε δασµο(cid:151)r αντιντ(cid:145)µπινγκ. (11) Η αιτο(cid:151)σα υποστ(cid:147)ριξε επ(cid:148)σηr (cid:149)τι το υπ(cid:149) εξ(cid:146)ταση προϊ(cid:149)ν, παρ(cid:149)τι κατατ(cid:145)σσεται στη δασµολογικ(cid:147) κλ(cid:145)ση 6305 31 91, δεν αποτελε(cid:148) οµοειδ(cid:146)r προϊ(cid:149)ν και (cid:149)τι, εποµ(cid:146)νωr, δεν πρ(cid:146)πει να υποβληθε(cid:148) σε δασµο(cid:151)r αντιντ(cid:145)µπινγκ. (12) (13) Τ(cid:146)λοr, στην α(cid:148)τηση επιστροφ(cid:147)r, η αιτο(cid:151)σα παραδ(cid:146)- χθηκε (cid:149)τι η (cid:148)δια η α(cid:148)τηση υποβλ(cid:147)θηκε εκπρ(cid:149)θεσµα. Ωστ(cid:149)σο, υποστ(cid:147)ριξε (cid:149)τι η Επιτροπ(cid:147) πρ(cid:146)πει να λ(cid:145)βει υπ(cid:149)ψη τιr (cid:146)κτακτεr περιστ(cid:145)σειr τηr υπ(cid:149)θεσηr και συγκεκριµ(cid:146)να τη µεγ(cid:145)λη δι(cid:145)ρκεια των διαδικασι(cid:150)ν προσφυγ(cid:147)r στιr εθνικ(cid:146)r τελωνειακ(cid:146)r αρχ(cid:146)r που περι- γρ(cid:145)φονται στιr παραπ(cid:145)νω αιτιολογικ(cid:146)r σκ(cid:146)ψειr 4 και 5 καθ(cid:150)r και τον απαιτο(cid:151)µενο χρ(cid:149)νο για την υποβολ(cid:147) στην Επιτροπ(cid:147) των παρατηρ(cid:147)σεων σχετικ(cid:145) µε το οµοειδ(cid:146)r προϊ(cid:149)ν και να δ(cid:150)σει παρ(cid:145)ταση τηr προθεσµ(cid:148)αr υποβολ(cid:147)r τηr α(cid:148)τησηr θεωρ(cid:150)νταr την τελευτα(cid:148)α ωr παραδεκτ(cid:147). Γ. ΠΑΡΑ∆ΕΚΤΟ 1. Οµοειδ(cid:146)r προϊ(cid:149)ν και κατ(cid:145)ταξη Ο σκοπ(cid:149)r τηr διαδικασ(cid:148)αr επιστροφ(cid:147)r δεν ε(cid:148)ναι να εξετ(cid:145)σει τα θ(cid:146)µατα τα σχετικ(cid:145) µε το οµοειδ(cid:146)r προϊ(cid:149)ν (cid:147) την τελωνειακ(cid:147) κατ(cid:145)ταξη. Το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)γραφοr 8 του βασικο(cid:151) κανονισµο(cid:151) ορ(cid:148)ζει (cid:149)τι (cid:146)ναr εισαγωγ(cid:146)αr δ(cid:151)ναται να ζητ(cid:147)σει την επιστροφ(cid:147) δασµ(cid:150)ν, εφ(cid:149)σον αποδεικν(cid:151)εται (cid:149)τι το περιθ(cid:150)ριο ντ(cid:145)µπινγκ που ελ(cid:147)φθη ωr β(cid:145)ση για την καταβολ(cid:147) των δασµ(cid:150)ν (cid:146)χει εξαλειφθε(cid:148) η µειωθε(cid:148) σε επ(cid:148)πεδο κατ(cid:150)τερο του (cid:151)ψουr του ισχ(cid:151)οντοr δασµο(cid:151). Το(cid:151)το συνεπ(cid:145)γεται (cid:149)τι ορθ(cid:150)r καθορ(cid:148)στηκε η υπαγωγ(cid:147) των εισαγωγ(cid:150)ν των εν λ(cid:149)γω προϊ(cid:149)ντων στην εφαρµογ(cid:147) των ισχυ(cid:149)ντων µ(cid:146)τρων. Εποµ(cid:146)νωr, τα θ(cid:146)µατα του οµοειδο(cid:151)r προϊ(cid:149)ντοr και τηr δασµολογικ(cid:147)r κατ(cid:145)- (14) ταξηr ε(cid:148)ναι (cid:145)σχετα (cid:149)σον αφορ(cid:145) τη διαδικασ(cid:148)α επι- στροφ(cid:147)r και (cid:146)χουν εξεταστε(cid:148) στο κατ(cid:145)λληλο πλα(cid:148)- σιο, (cid:149)πωr περιγρ(cid:145)φεται στιr αιτιολογικ(cid:146)r σκ(cid:146)ψειr 3 (cid:146)ωr 6. 2. Προθεσµ(cid:148)α Το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)γραφοr 8 του βασικο(cid:151) κανονισµο(cid:151) ορ(cid:148)ζει (cid:149)τι προκειµ(cid:146)νου να ζητ(cid:147)σει την επιστροφ(cid:147) δασµ(cid:150)ν αντιντ(cid:145)µπινγκ, ο εισαγωγ(cid:146)αr υποβ(cid:145)λλει α(cid:148)τηση εντ(cid:149)r (cid:146)ξι µην(cid:150)ν απ(cid:149) την ηµεροµην(cid:148)α κατ(cid:145) την οπο(cid:148)α οι αρµ(cid:149)διεr αρχ(cid:146)r καθ(cid:149)ρισαν µε τον προ- βλεπ(cid:149)µενο τρ(cid:149)πο το (cid:151)ψοr των προr επιβολ(cid:147) ορι- στικ(cid:150)ν δασµ(cid:150)ν. Η τ(cid:147)ρηση τηr προθεσµ(cid:148)αr υποβολ(cid:147)r αποτελε(cid:148) καθοριστικ(cid:147) προϋπ(cid:149)θεση για το παραδεκτ(cid:149) µιαr α(cid:148)τησηr επιστροφ(cid:147)r και δεν υπ(cid:149)κειται σε εξαι- ρ(cid:146)σειr, αδι(cid:145)φορα απ(cid:149) τιr περιστ(cid:145)σειr. Εποµ(cid:146)νωr, η προθεσµ(cid:148)α των (cid:146)ξι µην(cid:150)ν που ορ(cid:148)ζει το (cid:145)ρθρο 11 παρ(cid:145)γραφοr 8 για την υποβολ(cid:147) τηr α(cid:148)τησηr δεν µπορε(cid:148) να ανασταλε(cid:148) ο(cid:151)τε απ(cid:149) τιr διαδι- κασ(cid:148)εr προσφυγ(cid:147)r στιr εθνικ(cid:146)r τελωνειακ(cid:146)r αρχ(cid:146)r ο(cid:151)τε απ(cid:149) την υποβολ(cid:147) παρατηρ(cid:147)σεων στην Επιτροπ(cid:147) σχετικ(cid:145) µε το θ(cid:146)µα του οµοειδο(cid:151)r προϊ(cid:149)ντοr. (15) Εποµ(cid:146)νωr, θεωρ(cid:147)θηκε (cid:149)τι οι οριστικο(cid:148) δασµο(cid:148) που πρ(cid:146)πει να εισαχθο(cid:151)ν προσδιορ(cid:148)στηκαν πριν απ(cid:149) τιr 26 Μα(cid:155)ου 1995. Εποµ(cid:146)νωr, η προθεσµ(cid:148)α των (cid:146)ξι µην(cid:150)ν (cid:146)ληξε στιr 26 Νοεµβρ(cid:148)ου 1995. Η α(cid:148)τηση υποβλ(cid:147)θηκε στιr 25 Ιουλ(cid:148)ου 1996, µετ(cid:145) τη λ(cid:147)ξη τηr προθεσµ(cid:148)αr, και, εποµ(cid:146)νωr, απορρ(cid:148)πτεται ωr απαρ(cid:145)δεκτη, ΕΞΕ∆ΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟVΑΣΗ: (cid:129)ρθρο 1 Απορρ(cid:148)πτεται η α(cid:148)τηση επιστροφ(cid:147)r δασµ(cid:150)ν αντιντ(cid:145)µπινγκ την οπο(cid:148)α (cid:146)χει υποβ(cid:145)λει η Envopak Group Ltd για την εισαγωγ(cid:147) υφασµ(cid:146)νων σ(cid:145)κων απ(cid:149) πολυολεφ(cid:148)νεr, καταγωγ(cid:147)r Λαϊκ(cid:147)r ∆ηµοκρατ(cid:148)αr τηr Κ(cid:148)ναr, στιr 18 Μα(cid:155)ου 1995. (cid:129)ρθρο 2 Η παρο(cid:151)σα απ(cid:149)φαση απευθ(cid:151)νεται στο Ηνωµ(cid:146)νο Βασ(cid:148)λειο τηr Μεγ(cid:145)ληr Βρεταν(cid:148)αr και τηr Βορε(cid:148)ου Ιρλανδ(cid:148)αr και στην Envopak Group Ltd. Βρυξ(cid:146)λλεr, 8 Ιανουαρ(cid:148)ου 1998. Για την Επιτροπ(cid:147) Leon BRITTAN Αντιπρ(cid:149)εδροr


title: REGLAMENTO (CE) N° 42/98 DE LA COMISIÓN de 8 de enero de 1998 por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de los productos transformados a base de cereales y de arroz

eurovoc_concepts:
cereal product
export refund
rice

text: L 5/20 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 1. 98 REGLAMENTO (CE) No 42/98 DE LA COMISIÓN de 8 de enero de 1998 por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de los productos transformados a base de cereales y de arroz LA COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) no 1766/92 del Consejo, de 30 de junio de 1992, por el que se establece una organiza- ción común de mercados en el sector de los cereales (1), cuya última modificación la constituye el Reglamento (CE) no 923/96 de la Comisión (2), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 13, Visto el Reglamento (CE) no 3072/95 del Consejo, de 22 de diciembre de 1995, por el que se establece una organi- zación común del mercado del arroz (3), y, en particular, el apartado 3 de su artículo 13, Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el artí- culo 13 del Reglamento (CEE) no 1766/92 y en el artículo 13 del Reglamento (CE) no 3072/95, la diferencia entre las cotizaciones o los precios en el mercado mundial de los productos contemplados en el artículo 1 de dichos Reglamentos y los precios de dichos productos en la Comunidad puede cubrirse mediante una restitución a la exportación; Considerando que, en virtud de lo dispuesto en el artí- culo 13 del Reglamento (CE) no 3072/95, las restituciones deben fijarse tomando en consideración la situación y las perspectivas de evolución, por una parte, de las disponibi- lidades de cereales, de arroz y arroz partido y de sus precios en el mercado de la Comunidad y, por otra parte, de los precios de los cereales, el arroz y el arroz partido y de los productos del sector de los cereales en el mercado mundial; que, con arreglo a lo dispuesto en los mismos artículos, es conveniente asimismo garantizar a los mercados de cereales una situación equilibrada y un desarrollo natural en lo relativo a precios e intercambios y, además, tener en cuenta el aspecto económico de las exportaciones previstas y el interés por evitar perturba- ciones en el mercado de la Comunidad; relativo al Considerando que el Reglamento (CE) no 1518/95 de la Comisión (4), modificado por el Reglamento (CE) no 2993/95 (5), régimen de importación y de exportación de los productos transformados a base de los cereales y de arroz ha definido, en su artículo 4, criterios específicos que deben tenerse en cuenta para calcular la restitución para dichos productos; (1) DO L 181 de 1. 7. 1992, p. 21. (2) DO L 126 de 24. 5. 1996, p. 37. (3) DO L 329 de 30. 12. 1995, p. 18. (4) DO L 147 de 30. 6. 1995, p. 55. (5) DO L 312 de 23. 12. 1995, p. 25. Considerando que es conveniente graduar la restitución que debe asignarse a determinados productos transfor- mados en función, según los productos, de su contenido de cenizas, de celulosa, de envueltas, de proteínas, de materias grasas o de almidón, puesto que dicho contenido es especialmente significativo de la cantidad de producto de base realmente incorporado en el producto transfor- mado; Considerando que, en lo que se refiere a las raíces de mandioca y a las demás raíces y tubérculos tropicales, así como a sus harinas, el aspecto económico de las exporta- ciones que pueden preverse teniendo en cuenta, en parti- cular, la naturaleza y el origen de dichos productos no requiere en la actualidad la fijación de una restitución a la exportación; que, para determinados productos transfor- mados a base de cereales, la escasa importancia de la participación de la Comunidad en el comercio mundial no requiere en la actualidad la fijación de una restitución a la exportación; Considerando que la situación del mercado mundial o las exigencias específicas de determinados mercados pueden requerir la diferenciación de la restitución para determi- nados productos de acuerdo con su destino; Considerando que la restitución debe fijarse una vez por mes; que puede modificarse en el intervalo; Considerando que algunos productos transformados a base de maíz pueden someterse a un tratamiento térmico, con el riesgo de que se perciba por ellos una restitución que no corresponda a la calidad del producto; que es conveniente precisar que tales productos, que contienen almidón pregelatinizado, no pueden beneficiarse de resti- tuciones por exportación; Considerando que el Comité de gestión de los cereales no ha emitido dictamen alguno en el plazo establecido por su presidente, HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 Se fijan, con arreglo al Anexo del presente Reglamento, las restituciones a la exportación de los productos contemplados en la letra d) del apartado 1 del artículo 1 del Reglamento (CEE) no 1766/92 y en la letra c) del apartado 1 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 3072/95 y sujetos al Reglamento (CE) no 1518/95. 9. 1. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas L 5/21 El presente Reglamento entrará en vigor el 9 de enero de 1998. Artículo 2 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el 8 de enero de 1998. Por la Comisión Franz FISCHLER Miembro de la Comisión del Reglamento de la Comisión, de 8 de enero de 1998, por el que se fijan las restituciones aplicables a la exportación de los productos transformados a base de cereales y de arroz ANEXO (en ecus/t) (en ecus/t) Código del producto 1102 20 10 9200 (1) 1102 20 10 9400 (1) 1102 20 90 9200 (1) 1102 90 10 9100 1102 90 10 9900 1102 90 30 9100 1103 12 00 9100 1103 13 10 9100 (1) 1103 13 10 9300 (1) 1103 13 10 9500 (1) 1103 13 90 9100 (1) 1103 19 10 9000 1103 19 30 9100 1103 21 00 9000 1103 29 20 9000 1104 11 90 9100 1104 12 90 9100 1104 12 90 9300 1104 19 10 9000 1104 19 50 9110 1104 19 50 9130 1104 21 10 9100 1104 21 30 9100 1104 21 50 9100 1104 21 50 9300 1104 22 20 9100 1104 22 30 9100 Importe de las restituciones 32,10 27,52 27,52 20,24 13,76 25,90 25,90 41,27 32,10 27,52 27,52 34,01 20,91 12,83 13,76 20,24 28,78 23,02 12,83 36,69 29,81 20,24 20,24 26,98 21,58 23,02 24,46 Código del producto 1104 23 10 9100 1104 23 10 9300 1104 29 11 9000 1104 29 51 9000 1104 29 55 9000 1104 30 10 9000 1104 30 90 9000 1107 10 11 9000 1107 10 91 9000 1108 11 00 9200 1108 11 00 9300 1108 12 00 9200 1108 12 00 9300 1108 13 00 9200 1108 13 00 9300 1108 19 10 9200 1108 19 10 9300 1109 00 00 9100 1702 30 51 9000 (2) 1702 30 59 9000 (2) 1702 30 91 9000 1702 30 99 9000 1702 40 90 9000 1702 90 50 9100 1702 90 50 9900 1702 90 75 9000 1702 90 79 9000 2106 90 55 9000 Importe de las restituciones 34,40 26,37 12,83 12,58 12,58 3,15 5,73 22,39 24,01 25,16 25,16 36,69 36,69 36,69 36,69 33,44 33,44 0,00 42,53 32,56 42,53 32,56 32,56 42,53 32,56 44,57 30,93 32,56 (1) No se concederá ninguna restitución por los productos a los que se haya sometido a un tratamiento térmico que produzca una pregelatinización del almidón. (2) Las restituciones se concederán de conformidad con el Reglamento (CEE) no 2730/75 del Consejo (DO L 281 de 1. 11. 1975, p. 20), modificado. NB: Los códigos de productos, incluidas las notas a pie de página, se definen en el Reglamento (CEE) no 3846/87 de la Comisión (DO L 366 de 24. 12. 1987, p. 1), modificado


eurovoc_concepts:
animal nutrition
cereal product
export refund

text: L 5/22 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 1. 98 VERORDENING (EG) Nr. 43/98 VAN DE COMMISSIE van 8 januari 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer voor mengvoeders op basis van granen DE COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelet op Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad van 30 juni 1992 houdende een gemeenschappelijke ordening der markten in de sector granen (1), laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 923/96 van de Commissie (2), en met name op artikel 13, lid 3, Overwegende dat volgens artikel 13 van Verordening (EEG) nr. 1766/92 het verschil tussen de noteringen of de prijzen op de wereldmarkt voor de in artikel 1 van die verordening genoemde producten en de prijzen van deze producten in de Gemeenschap kan worden overbrugd door een restitutie bij de uitvoer; Overwegende dat Verordening (EG) nr. 1517/95 van de Commissie van 29 juni 1995 houdende bepalingen ter uitvoering van Verordening (EEG) nr. 1766/92 van de Raad ten aanzien van de invoer- en uitvoerregeling voor mengvoeders op basis van granen en houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1162/95 houdende bijzondere uitvoeringsbepalingen inzake het stelsel van invoer- en uitvoercertificaten in de sector granen en rijst (3) in arti- kel 2 de specifieke criteria heeft vastgesteld waarmee reke- ning moet worden gehouden voor de berekening van de restitutie voor deze producten; Overwegende dat bij de berekening ook rekening moet worden gehouden met het gehalte aan graanproducten; dat, gemakshalve, de restitutie zou moeten worden betaald voor twee categorie(cid:137)n „graanproducten”, namelijk voor ma(cid:139)s, de meest gebruikte component van uitgevoerde mengvoeders, en ma(cid:139)sproducten, en voor „andere granen”, dat wil zeggen voor restitutie in aanmerking komende graanproducten, andere dan ma(cid:139)s en ma(cid:139)sproducten; dat een restitutie zou moeten worden toegekend voor de hoeveelheid graanproducten in het mengvoeder; Overwegende dat anderzijds het bedrag van de restitutie eveneens rekening moet houden met de afzetmogelijk- heden en verkoopvoorwaarden voor de betrokken producten op de wereldmarkt, het belang dat men erbij heeft om verstoringen op de markt van de Gemeenschap te voorkomen en het economisch aspect van de uitvoer; Overwegende evenwel dat het momenteel dienstig lijkt om bij de vaststelling van de restituties uit te gaan van het op de markt van de Gemeenschap en op de wereldmarkt geconstateerde verschil in de kosten van de grondstoffen die in het algemeen voor het betrokken mengvoeder worden gebruikt zodat de economische realiteit bij de uitvoer van de bedoelde producten nauwkeuriger in aanmerking kan worden genomen; Overwegende dat de restitutie eenmaal per maand moet worden vastgesteld; dat zij tussentijds kan worden gewij- zigd; Overwegende dat de in deze verordening vervatte maatre- gelen in overeenstemming zijn met het advies van het Comit(cid:130) van beheer voor granen, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: Artikel 1 De restituties bij uitvoer voor de in Verordening (EEG) nr. 1766/92 bedoelde mengvoeders waarop Verordening (EG) nr. 1517/95 van toepassing is, zijn aangegeven in de bijlage bij deze verordening. Artikel 2 Deze verordening treedt in werking op 9 januari 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat. Gedaan te Brussel, 8 januari 1998. Voor de Commissie Franz FISCHLER Lid van de Commissie (1) PB L 181 van 1. 7. 1992, blz. 21. (2) PB L 126 van 24. 5. 1996, blz. 37. (3) PB L 147 van 30. 6. 1995, blz. 51. 9. 1. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 5/23 bij de verordening van de Commissie van 8 januari 1998 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer voor mengvoeders op basis van granen BIJLAGE Productcodes van de producten die in aanmerking komen voor een restitutie bij uitvoer (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Graanproducten (2) Bedrag van de restitutie (2) (in ecu/ton) Ma(cid:139)s en ma(cid:139)sproducten GN-codes 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1104 23, 1904 10 10 1104 19 50, 1103 29 40, Graanproducten (2), met uitzondering van ma(cid:139)s en ma(cid:139)sproducten 22,93 13,04 (1) De productcodes zijn omschreven in sector 5 van de bijlage bij de gewijzigde Verordening (EEG) nr. 3846/87 van de Commissie (PB L 366 van 24. 12. 1987, blz. 1). (2) Voor de restituties wordt slechts het zetmeel uit graanproducten in aanmerking genomen. Onder „graanproducten” worden verstaan de producten van de onderverdelingen 0709 90 60 en 0712 90 19, de producten van hoofdstuk 10, de producten van de posten 1101, 1102, 1103, 1104 (met uitzondering van onderverdeling 1104 30) en het graangehalte van producten vallende onder de onderverdelingen 1904 10 10 en 1904 10 90 van de gecombineerde nomenclatuur. Het graangehalte van de producten vallende onder de onderverdelingen 1904 10 10 en 1904 10 90 van de gecombineerde nomenclatuur wordt beschouwd als gelijk aan het gewicht van deze eindproducten. Er wordt alleen een restitutie voor graanproducten toegekend als de oorsprong van het zetmeel door analyse duidelijk kan worden vastgesteld


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 39/98 av den 8 januari 1998 om fastställande av exportbidragen för malt

eurovoc_concepts:
export refund
malt

text: L 5/14 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 9. 1. 98 KOMMISSIONENS F(cid:153)RORDNING (EG) nr 39/98 av den 8 januari 1998 om fastst(cid:132)llande av exportbidragen f(cid:148)r malt EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA F(cid:153)RORDNING variera exportbidraget f(cid:148)r vissa produkter i enlighet med destination. med beaktande av F(cid:148)rdraget om uppr(cid:132)ttandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden f(cid:148)r (cid:132)ndrad genom kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 923/96 (2), s(cid:132)rskilt artikel 13. 2 tredje stycket i denna, och spannm(cid:134)l (1), senast De representativa marknadskurserna, som definieras i artikel 1 i r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 3813/92 (5), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 150/95 (6), anv(cid:132)nds f(cid:148)r att omvandla belopp uttryckta i tredje l(cid:132)nders valutor och som grundval f(cid:148)r att best(cid:132)mma jordbruksomr(cid:132)knings- kurserna f(cid:148)r medlemsstaternas valutor. N(cid:132)rmare best(cid:132)m- melser f(cid:148)r till(cid:132)mpning och best(cid:132)mning av denna omvand- ling (EEG) kommissionens nr 1068/93 (7), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 1482/96 (8). f(cid:148)rordning fastst(cid:132)lls i med beaktande av f(cid:148)ljande: Artikel 13 i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 fastst(cid:132)ller att skillnaden mellan noteringarna eller priserna p(cid:134) v(cid:132)rlds- marknaden f(cid:148)r de produkter som anges i artikel 1 i den f(cid:148)rordningen och priserna f(cid:148)r de produkterna inom gemenskapen f(cid:134)r t(cid:132)ckas av ett exportbidrag. Exportbidragen skall fastst(cid:132)llas med h(cid:132)nsyn tagen till de faktorer som anges i artikel 1 i kommissionens f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa n(cid:132)rmare best(cid:132)mmelser till r(cid:134)dets f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 om beviljande av exportbidrag f(cid:148)r spannm(cid:134)l och om de (cid:134)tg(cid:132)rder som skall vidtas vid st(cid:148)rningar p(cid:134) marknaden f(cid:148)r spannm(cid:134)l (3), senast (cid:132)ndrad genom f(cid:148)rordning (EG) nr 2052/97 (4). Det exportbidrag som till(cid:132)mpas f(cid:148)r malt m(cid:134)ste ber(cid:132)knas med h(cid:132)nsyn till den kvantitet spannm(cid:134)l som kr(cid:132)vs f(cid:148)r att tillverka ifr(cid:134)gavarande produkter. De ovann(cid:132)mnda kvanti- teterna fastst(cid:132)lls i f(cid:148)rordning (EG) nr 1501/95. F(cid:148)rh(cid:134)llandena p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden eller de s(cid:132)rskilda krav som vissa marknader st(cid:132)ller kan g(cid:148)ra det n(cid:148)dv(cid:132)ndigt att Exportbidraget m(cid:134)ste fastst(cid:132)llas en g(cid:134)ng per m(cid:134)nad. Det kan (cid:132)ndras under den mellanliggande perioden. Till f(cid:148)ljd av att dessa regler till(cid:132)mpas p(cid:134) den nuvarande situationen p(cid:134) spannm(cid:134)lsmarknaderna, och s(cid:132)rskilt p(cid:134) noteringar eller priser f(cid:148)r dessa produkter inom gemen- skapen och p(cid:134) v(cid:132)rldsmarknaden, b(cid:148)r exportbidragen vara de som anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. De (cid:134)tg(cid:132)rder som f(cid:148)reskrivs i denna f(cid:148)rordning (cid:132)r f(cid:148)renliga med yttrandet fr(cid:134)n F(cid:148)rvaltningskommitt(cid:130)n f(cid:148)r spannm(cid:134)l. H(cid:142)RIGENOM F(cid:153)RESKRIVS F(cid:153)LJANDE. Artikel 1 De exportbidrag f(cid:148)r malt som anges i artikel 1. 1 c i f(cid:148)rordning (EEG) nr 1766/92 skall vara de som anges i bilagan till den h(cid:132)r f(cid:148)rordningen. Artikel 2 Denna f(cid:148)rordning tr(cid:132)der i kraft den 9 januari 1998. Denna f(cid:148)rordning (cid:132)r till alla delar bindande och direkt till(cid:132)mplig i alla medlemsstater. Utf(cid:132)rdad i Bryssel den 8 januari 1998. P(cid:134) kommissionens v(cid:132)gnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 181, 1. 7. 1992, s. 21. (2) EGT L 126, 24. 5. 1996, s. 37. (3) EGT L 147, 30. 6. 1995, s. 7. (4) EGT L 287, 21. 10. 1997, s. 14. (5) EGT L 387, 31. 12. 1992, s. 1. (6) EGT L 22, 31. 1. 1995, s. 1. (7) EGT L 108, 1. 5. 1993, s. 106. (8) EGT L 188, 27. 7. 1996, s. 22. 9. 1. 98 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 5/15 BILAGA till kommissionens f(cid:148)rordning av den 8 januari 1998 om fastst(cid:132)llande av exportbidragen f(cid:148)r malt (ecu/ton) Produktnummer Exportbidrag 1107 10 19 9000 1107 10 99 9000 1107 20 00 9000 16,80 17,60 20,00


text: L 5/22 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 1. 98 KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 43/98 af 8. januar 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for kornfoderblandinger KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR — under henvisning til Europæiske Fællesskab, traktaten om oprettelse af Det til henvisning (EØF) under nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsord- ning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13, stk. 3, og forordning R(cid:134)dets ud fra følgende betragtninger: I henhold til artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 kan forskellen mellem noteringerne eller priserne p(cid:134) verdensmarkedet for de produkter, der er nævnt i artikel 1 i forordningen, og priserne p(cid:134) disse produkter uden for Fællesskabet udlignes ved en eksportrestitution; juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser i artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1517/95 til af 29. forordning (EØF) nr. 1766/92 for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r den import- og eksportordning, der gælder for foderblan- dinger p(cid:134) basis af korn, og om ændring af forordning (EF) nr. 1162/95 om særlige gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for korn og ris (3), defineres kriterierne for restitutionsbeløbets fastsæt- telse for disse produkter; der skal ved beregningen ogs(cid:134) tages hensyn til indholdet af kornprodukter; med henblik p(cid:134) en forenkling bør resti- tutionen betales for »kornprodukter«, nemlig for majs, som er den mest almindelige kornart i udførte kornfoderblandinger og majsprodukter, og for »andre kornarter«, som er de restitutionsberettigede korn- produkter med undtagelse af majs og majsprodukter; der to kategorier af bør ydes en restitution for den mængde kornprodukter, som foderblandingen indeholder; i øvrigt skal der ved fastsættelsen af restitutionsbeløbet ligeledes tages hensyn til mulighederne og betingelserne for salg af de p(cid:134)gældende produkter p(cid:134) verdensmarkedet, forstyrrelser p(cid:134) Fællesskabets interessen i marked og udførslernes økonomiske aspekt; at undg(cid:134) ved fastsættelsen af restitutionen forekommer det dog for tiden hensigtsmæssigt at basere sig p(cid:134) den forskel, der konstateres p(cid:134) Fællesskabets marked og p(cid:134) verdensmarke- det, mellem priserne p(cid:134) de r(cid:134)varer, som i almindelighed anvendes i disse foderblandinger, hvorved det bliver muligt at tage mere præcist hensyn til de faktiske økono- miske vilk(cid:134)r, der gælder for eksport af de p(cid:134)gældende produkter; restitutionen skal fastsættes (cid:130)n gang om m(cid:134)neden; den kan ændres i den mellemliggende periode; de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i over- ensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomit(cid:130)en for Korn — UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Eksportrestitutionerne for de under nr. 1766/92 henhørende forordning (EF) nr. 1517/95 gælder, angivet i bilaget til nærværende forordning. foderblandinger, forordning (EØF) for hvilke som fastsættes Artikel 2 Denne forordning træder i kraft den 9. januar 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart medlemsstat. i hver Udfærdiget i Bruxelles, den 8. januar 1998. P(cid:134) Kommissionens vegne Franz FISCHLER Medlem af Kommissionen (1) EFT L 181 af 1. 7. 1992, s. 21. (2) EFT L 126 af 24. 5. 1996, s. 37. (3) EFT L 147 af 30. 6. 1995, s. 51. 9. 1. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 5/23 BILAG til Kommissionens forordning af 8. januar 1998 om fastsættelse af eksportrestitutionerne for kornfoderblandinger Produktkoder, for hvilke der ydes eksportrestitutioner (1): 2309 10 11 9000, 2309 10 13 9000, 2309 10 31 9000, 2309 10 33 9000, 2309 10 51 9000, 2309 10 53 9000, 2309 90 31 9000, 2309 90 33 9000, 2309 90 41 9000, 2309 90 43 9000, 2309 90 51 9000, 2309 90 53 9000. Kornprodukter (2) Restitutionsbeløb (2) (ECU/ton) Majs og majsprodukter: KN-kode 0709 90 60, 0712 90 19, 1005, 1102 20, 1103 13, 1104 23, 1904 10 10 1104 19 50, 1103 29 40, Kornprodukter (2), med undtagelse majsprodukter af majs og 22,93 13,04 (1) Produktkoderne er defineret i sektor 5 i bilaget til Kommissionens forordning (EØF) nr. 3846/87 (EFT L 366 af 24. 12. 1987, s. 1), senere ændret. (2) Med henblik p(cid:134) restitutionsydelse tages der kun hensyn til stivelse fra kornprodukter. Som kornprodukter anses produkter henhørende under KN-kode 0709 90 60 og 0712 90 19, kapitel 10 og 1101, 1102, 1103 og 1104 (bortset i produkter under KN-kode 1904 10 10 og 1904 10 90. Kornindholdet i produkterne under KN-kode 1904 10 10 og 1904 10 90 betragtes som værende lig med slutproduktets vægt. Der betales ingen restitution for korn, hvor stivelsens oprindelse ikke klart kan fastsl(cid:134)s ved analyse. fra 1104 30) og kornindholdet


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 34/98 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 8ης Ιανουαρίου 1998 για καθορισμό των ποσοστών των επιστροφών που εφαρμόζονται σε ορισμένα προϊόντα των τομέων των σιτηρών και της όρυζας που εξάγονται υπό μορφή εμπορευμάτων που δεν υπάγονται στο παράρτημα ΙΙ της συνθήκης

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
export refund
groat
meal
rice

text: 9. 1. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 5/7 JAMOMISLOS (EJ) aqih. 34/98 TGS EPITQOPGS tgr 8gr Iamouaq˜iou 1998 cia jahoqisl ˜o tym posost ˜ym tym epistqov ˜ym pou evaql ˜ofomtai se oqisl ˜ema pqoiˇ ˜omta tym tol ˜eym tym sitgq ˜ym jai tgr ˜oqufar pou en ˜acomtai up ˜o loqv ˜g elpoqeul ˜atym pou dem up ˜acomtai sto paq ˜aqtgla II tgr sumh ˜gjgr G EPITQOPG TYM EUQYPA˘IJYM JOIMOTGTYM, ˜Ewomtar up ˜oxg: tg sumh ˜gjg cia tgm ˜idqusg tgr Euqypaˇij ˜gr Joim ˜otgtar, tom jamomisl ˜o (EOJ) aqih. 1766/92 tou Sulbouk˜iou, tgr 30 ˜gr Ioum˜iou 1992, peq˜i joim ˜gr oqcam ˜yseyr acoq ˜ar stom tol ˜ea tym sitgq ˜ym (1), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 923/96 tgr Epitqop ˜gr (2), jai id˜iyr to ˜aqhqo 13 paq ˜acqavor 3, tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 3072/95 tou Sulbouk˜iou, tgr 22ar Dejelbq˜iou 1995, peq˜i joim ˜gr oqcam ˜yseyr acoq ˜ar tgr ˜oqufar (3), jai id˜iyr to ˜aqhqo 13 paq ˜acqavor 3, Ejtil ˜ymtar: ˜oti, s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 13 paq ˜acqavor 1 tou jamomi- slo ˜u (EOJ) aqih. 1766/92 jai to ˜aqhqo 13 paq ˜acqavor 1 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95, g diavoq ˜a letan ˜u tym til ˜ym stgm pacj ˜oslia acoq ˜a tym pqoˇi ˜omtym pou pqobk ˜e- pomtai sto ˜aqhqo 1 jahem ˜or ap ˜o tour d ˜uo auto ˜ur jamomi- slo ˜ur jai tym til ˜ym stgm Joim ˜otgta lpoqe˜i ma jakuvhe˜i ap ˜o epistqov ˜g jat ˜a tgm enacyc ˜g· ˜oti o jamomisl ˜or (EJ) aqih. 1222/94 tgr Epitqop ˜gr, tgr 30 ˜gr Lai¨ou 1994, peq˜i hesp˜iseyr, cia oqisl ˜ema ceyqcij ˜a pqoˇi ˜omta pou en ˜acomtai up ˜o loqv ˜g elpoqeul ˜atym ta opo˜ia dem up ˜acomtai sto paq ˜aqtgla II tgr sumh ˜gjgr, tym joim ˜ym keptoleqei ˜ym evaqloc ˜gr tym swetij ˜ym le tgm paqow ˜g tym epistqov ˜ym jat ˜a tgm enacyc ˜g jai tym jqitgq˜iym jahoqi- ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeuta˜ia slo ˜u tou poso ˜u tour (4), ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 1909/97 (5), ˜ewei eneidije ˜usei eje˜ima ta pqoˇi ˜omta cia ta opo˜ia sumtq ˜ewei k ˜ocor ma jaho- qishe˜i posost ˜o epistqov ˜gr, pou evaql ˜ofetai jat ˜a tgm enacyc ˜g tour up ˜o loqv ˜g elpoqeul ˜atym ta opo˜ia jatomo- l ˜afomtai, jat ˜a tgm peq˜iptysg, sto paq ˜aqtgla B tou jamo- mislo ˜u (EOJ) aqih. 1766/92 ˜g sto paq ˜aqtgla B tou jamo- mislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95· ˜oti, s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 1 pq ˜yto ed ˜avio tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94, to posost ˜o tgr epistqov ˜gr am ˜a 100 wiki ˜ocqalla jahem ˜or ap ˜o ta pqoˇi ˜omta b ˜aseyr pq ˜epei ma jahoqishe˜i cia j ˜ahe l ˜gma· ˜oti, ˜usteqa ap ˜o to diajamomisl ˜o am ˜alesa stgm Euqypaˇij ˜g Joim ˜otgta jai tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr swetij ˜a le tir enacyc ˜er fulaqij ˜ym ap ˜o tgm Joim ˜otgta stir Gmyl ˜emer Pokite˜ier, pou ecjq˜ihgje le tgm ap ˜ovasg 87/482/ EOJ tou Sulbouk˜iou (6), e˜imai amacja˜io ma diavoqopoig- ho ˜um oi epistqov ˜er cia ta elpoqe ˜ulata pou up ˜acomtai stour jydijo ˜ur SO 1902 11 00 jai 1902 19 am ˜akoca le tom pqooqisl ˜o tour· ˜oti, s ˜ulvyma le to ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 5 stoiwe˜io b) tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94, ˜otam dem pqosjol˜ifetai g ap ˜odeing cia tgm opo˜ia o k ˜ocor sto ˜aqhqo 4 paq ˜acqavor 5 stoiwe˜io a) tou ˜idiou yr ˜amy jamomislo ˜u, e˜imai sj ˜opilo ma jahoq˜ifetai leiyl ˜emo ˜uxor epistqov ˜gr jat ˜a tgm enacyc ˜g, le sumejt˜ilgsg tou poso ˜u tgr epistqov ˜gr jat ˜a tgm paqa- cyc ˜g pou evaql ˜ofetai, dum ˜alei tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1722/93 tgr Epitqop ˜gr (7), ˜opyr tqopopoi ˜ghgje tekeu- ta˜ia ap ˜o tom jamomisl ˜o (EJ) aqih. 1516/95 (8), cia to basij ˜o pqoˇi ˜om to opo˜io wqgsilopoi ˜ghgje, jai pou isw ˜uei cia to wqomij ˜o di ˜astgla jat ˜a to opo˜io heyqe˜itai ˜oti paq ˜g- whgsam ta elpoqe ˜ulata· ˜oti g epitqop ˜g diawe˜iqisgr sitgq ˜ym dem diat ˜upyse cm ˜ylg stgm pqohesl˜ia pou ˜oqise o pq ˜oedq ˜or tgr, ENEDYSE TOM PAQOMTA JAMOMISLO: ˜Aqhqo 1 Ta posost ˜a epistqov ˜ym pou evaql ˜ofomtai sta pqoˇi ˜omta b ˜aseyr pou elva˜imomtai sto paq ˜aqtgla A tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 jai pou pqobk ˜epomtai sto ˜aqhqo 1 tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1766/92 ˜g sto ˜aqhqo 1 paq ˜acqa- vor 1 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95, ta opo˜ia en ˜acom- tai up ˜o loqv ˜g pqoˇi ˜omtym pou jatomol ˜afomtai amt˜istoiwa sto paq ˜aqtgla B tou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1766/92 ˜g sto paq ˜aqtgla B tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 3072/95, ˜opyr upodeijm ˜uetai sto paq ˜aqtgla tou jahoq˜ifomtai paq ˜omtor jamomislo ˜u. ˜Aqhqo 2 O paq ˜ym jamomisl ˜or aqw˜ifei ma isw ˜uei stir 9 Iamouaq˜iou 1998. O paq ˜ym jamomisl ˜or e˜imai desleutij ˜or yr pqor ˜oka ta l ˜eqg tou jai isw ˜uei ˜alesa se j ˜ahe jq ˜ator l ˜ekor. Bqun ˜ekker, 8 Iamouaq˜iou 1998. (1) EE L 181 tgr 1. 7. 1992, s. 21. (2) EE L 126 tgr 24. 5. 1996, s. 37. (3) EE L 329 tgr 30. 12. 1995, s. 18. (4) EE L 136 tgr 31. 5. 1994, s. 5. (5) EE L 268 tgr 1. 10. 1997, s. 20. Cia tgm Epitqop˜g Martin BANGEMANN L˜ekor tgr Epitqop˜gr (6) EE L 275 tgr 29. 9. 1987, s. 36. (7) EE L 159 tgr 1. 7. 1993, s. 112. (8) EE L 147 tgr 30. 6. 1995, s. 49. L 5/8 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym 9. 1. 98 tou jamomislo ˜u tgr Epitqop ˜gr, tgr 8gr Iamouaq˜iou 1998, cia jahoqisl ˜o tym posost ˜ym tym epistqov ˜ym pou evaql ˜ofomtai se oqisl ˜ema pqoiˇ ˜omta tym tol ˜eym tym sitgq ˜ym jai tgr ˜oqufar pou en ˜acomtai up ˜o loqv ˜g elpoqeul ˜atym pou dem up ˜acomtai sto paq ˜aqtgla II tgr sumh ˜gjgr PAQAQTGLA Jydij ˜or SO Peqicqav ˜g elpoqeul ˜atym (1) Posost ˜a epistqov ˜ym am ˜a 100 kg tym pqoˇi ˜omtym b ˜aseyr 1001 10 00 1001 90 99 Sit ˜aqi sjkgq ˜o: – se peq˜iptysg enacyc ˜gr pqoˇi ˜omtym tym jydij ˜ym SO 1902 11 jai 1902 19, pqor tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir Sit ˜aqi lakaj ˜o jai silicd ˜aki: – se peq˜iptysg enacyc ˜gr pqoˇi ˜omtym tym jydij ˜ym SO 1902 11 jai 1902 19, pqor tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir: – – se peq˜iptysg evaqloc ˜gr tou ˜aqhqou 4 paq ˜acqavor 5 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 (2) – – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir 1002 00 00 S˜ijakg 1003 00 90 Jqih ˜aqi 1004 00 00 Bq ˜ylg 1005 90 00 Jakalp ˜oji pou wqgsilopoi ˜ghgje se loqv ˜g: – al ˜ukym: – – se peq˜iptysg evaqloc ˜gr tou ˜aqhqou 4 paq ˜acqavor 5 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 (2) – – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir – ckuj ˜ofg, jai siqopio ˜u ckuj ˜ofgr, laktodentq˜imgr jai siqopio ˜u laktodentq˜imgr tym jydij ˜ym SO 1702 30 51, 1702 30 59, 1702 30 91, 1702 30 99, 1702 90 79, 1702 90 50, 2106 90 55 (3): 1702 40 90, 1702 90 75, – – se peq˜iptysg evaqloc ˜gr tou ˜aqhqou 4 paq ˜acqavor 5 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 (2) – – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir – ˜akker loqv ˜er (jai yr ˜ewei) ˜Aluko ceyl ˜gkym tou jydijo ˜u SO 1108 13 00 enoloi ˜ymomtai l’ pqoˇi ˜om to opo˜io pqo ˜eqwetai ap ˜o tg letapo˜igsg tou aqabos˜itou: – se peq˜iptysg evaqloc ˜gr tou ˜aqhqou 4 paq ˜acqavor 5 tou ˜ema 1006 20 ex 1006 30 jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 (2) – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir Q ˜ufi apovkoiyl ˜emo: – se stqoccuko ˜ur j ˜ojjour – se l ˜etqiour j ˜ojjour – se lajqe˜ir j ˜ojjour Q ˜ufi keujasl ˜emo: – se stqoccuko ˜ur j ˜ojjour – se l ˜etqiour j ˜ojjour – se lajqe˜ir j ˜ojjour 1006 40 00 Q ˜ufi se hqa ˜uslata pou wqgsilopoi ˜ghgje up ˜o loqv ˜g: – al ˜ukym tou jydijo ˜u SO 1108 19 10: – – se peq˜iptysg evaqloc ˜gr tou ˜aqhqou 4 paq ˜acqavor 5 tou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 (2) – – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir – ˜akkym (yr ˜ewoum) — — 0,818 0,704 1,258 3,401 1,349 1,439 1,600 2,293 1,341 2,034 2,293 1,600 2,293 12,245 10,902 10,902 15,800 15,800 15,800 1,471 2,200 2,200 9. 1. 98 ‹ EL ‹ Ep˜isglg Evgleq˜ida tym Euqypaˇij ˜ym Joimot ˜gtym L 5/9 Jydij ˜or SO Peqicqav ˜g elpoqeul ˜atym (1) Posost ˜a epistqov ˜ym am ˜a 100 kg tym pqoˇi ˜omtym b ˜aseyr 1007 00 90 S ˜oqco 1101 00 1102 10 00 1103 11 10 1103 11 90 ˜Akeuqa sitaqio ˜u: – se peq˜iptysg enacyc ˜gr pqoˇi ˜omtym tym jydij ˜ym SO 1902 11 jai 1902 19, pqor tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir Ake ˜uqi s˜ijakgr Pkico ˜uqia jai silicd ˜akia sitaqio ˜u sjkgqo ˜u: – se peq˜iptysg enacyc ˜gr pqoˇi ˜omtym tym jydij ˜ym SO 1902 11 jai 1902 19, pqor tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir Pkico ˜uqia jai silicd ˜akia sitaqio ˜u lakajo ˜u: – se peq˜iptysg enacyc ˜gr pqoˇi ˜omtym tym jydij ˜ym SO 1902 11 jai 1902 19, pqor tir Gmyl ˜emer Pokite˜ier tgr Aleqij ˜gr – cia tir up ˜okoiper peqipt ˜yseir 1,349 1,006 1,547 3,650 — — 1,006 1,547 (1) ˜Osom avoq ˜a ta ceyqcij ˜a pqoˇi ˜omta pou pqo ˜eqwomtai ap ˜o tg letapo˜igsg tou basijo ˜u pqoˇi ˜omtor ˜g/jai eje˜ima ta opo˜ia enoloio ˜umtai pqor aut ˜a, evaql ˜ofomtai oi sumtekest ˜er pou paqat˜ihemtai sto paq ˜aqtgla E tou tqopopoigl ˜emou jamomislo ˜u (EJ) aqih. 1222/94 tgr Epitqop ˜gr (EE L 136 tgr 31. 5. 1994, s. 5). (2) Ta pqoˇi ˜omta cia ta opo˜ia c˜imetai k ˜ocor amav ˜eqomtai sto paq ˜aqtgla I tou tqopopoigl ˜emou jamomislo ˜u (EOJ) aqih. 1722/93 tgr Epitqop ˜gr (EE L 159 tgr 1. 7. 1993, s. 112). (3) ˜Osom avoq ˜a ta siq ˜opia pou up ˜acomtai stour jydijo ˜ur SO 1702 30 99, 1702 40 90 jai 1702 60 90 ta opo˜ia ˜ewoum jatasjeuaste˜i ap ˜o le˜iclata tym siqopi ˜ym ckuj ˜ofgr jai vqoujt ˜ofgr d˜imei dija˜iyla epistqov ˜gr jat ˜a tgm enacyc ˜g